GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: הייתי שמח שנייחד ועדה שבה מנכ"ל המשרד החדש יציג בפנינו מה הולכים לעשות עם זה.
מרדכי יוגב: יכול להיות שעוד חודש, יכול להיות שעוד לא נערכו.
מרדכי יוגב: זה לגבי בני יהודי אתיופיה וקליטתם שראינו שהמרכיבים הם בעיקר נפשיים ושיש קשיים.
מרדכי יוגב: יש כסף, בואו נראה איך עושים איתו טוב.
מרדכי יוגב: לגבי יתר העולים - אני חושב שיש מקום שאנחנו כוועדה נציף את הבעיות הללו ונאמר שיש צורך בתמיכה גם באוכלוסיות עולים אחרות, וגם בדור השני, כיוון שקליטה זה דבר שלוקח זמן.
יואל רזבוזוב: נכון מאוד, מסכימים.
יואל רזבוזוב: בגלל זה אנחנו עושים כאן את הדיון הזה.
יואל רזבוזוב: בחרנו לעשות אותו בכנסת יחד עם עמותת אלי"ס בגלל שאנחנו רוצים להציף את הנושא הזה ולהסביר לכולם שזה עניין מאוד מאוד חשוב שצריך לטפל בו.
יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן לאירינה להמשיך.
<אירינה לויט: אני רוצה להגיד עוד כמה מילים לגבי ההמלצות שיש לעמותת אלי"ס לגבי מה כדאי לעשות כדי להילחם בבעיה הזו בצורה יותר רחבה.
<אירינה לויט: יש הרבה מאוד גורמים במדינה שעוסקים בנושא הסמים, גם משרד הבריאות, גם משרד הרווחה, גם הרשות למלחמה בסמים, גם המשטרה.
<אירינה לויט: אבל אין איזשהו גוף כללי שמאחד את כל הכוחות שעושה סנכרון, תיאום, וחושב בגדול איך פותרים את הבעיה.
<אירינה לויט: הבעיה השנייה שהעמותה רואה היא שגם הטיפול הרפואי וגם השיקום, כל השירותים האלה, עברו הפרטה והיום גופים פרטיים עוסקים בזה.
<אירינה לויט: יש צורך להחזיר את זה חזרה לאחריות המדינה.
<אירינה לויט: ברור שעסקים זה תמיד עסקים ואנחנו מודאגים אך ורק ממצב בריאותם של הילדים שלנו.
<אירינה לויט: צריך לשים משאבים ולעשות חוקים שמאפשרים לבן-אדם שעבר את תהליך השיקום לחזור לחיים הנורמטיביים.
<אירינה לויט: זאת אומרת, לשים לב למשאבים, למסגרות, לדברים שצריך לקרות במסגרת פוסט-שיקום.
<אירינה לויט: תודה.
יואל רזבוזוב: אירינה, תודה רבה.
יואל רזבוזוב: (מחיאות כפיים)
יואל רזבוזוב: מגיע לה, מגיע לה.
יואל רזבוזוב: היא באמת עשתה עבודה טובה.
נסים זאב: אירינה, אני רוצה לשאול שאלה.
נסים זאב: האם, לדעתך, העלאת המחירים על האלכוהול תמנע שתייה?
יואל רזבוזוב: שאלה רלוונטית להיום.
<אירינה לויט: אתה יודע שזה לא.
נסים זאב: אבל הממשלה לא יודעת.
יואל רזבוזוב: זה לא נושא הדיון שלנו.
יואל רזבוזוב: את זה אנחנו נראה במשך התהליך.
יואל רזבוזוב: חיים מהל, ראש אגף טיפול ושיקום הרשות למלחמה בסמים, בבקשה.
<חיים מהל: אני נתבקשתי על-ידי עמותת "אלי"ס" להביא את נושא בית-דין לסמים.
<חיים מהל: אבל אני רוצה להגיד משפט אחד לנושא הקודם שעלה והציגה אותו שרה כהן.
<חיים מהל: אני מצוי בתחום הסמים 23 שנים, אני רופא במקצועי.
<חיים מהל: התבקשתי אז להקים כפר גמילה וב-1990 הקמתי מקום בשם "מלכישוע".
<חיים מהל: אני רוצה להגיד משהו על גלי העלייה כי אנחנו לפעמים נתפסים לדברים ולא רואים את כל התמונה.
<חיים מהל: השנה הראשונה שלי שם 55% מהמתקבלים היו יוצאי מרוקו או בנים ליוצאי מרוקו.
נסים זאב: באיזה שנה?
<חיים מהל: ב-90'.
<חיים מהל: היום אני מבין שזה גל העלייה האחרון שהיה לארץ באותה תקופה.
<חיים מהל: לפני כמה שנים האחוז של יוצאי חבר העמים ב"מלכישוע" היה 50% והוא יורד היום ל-35%.
<חיים מהל: זאת אומרת, שוב זה משקף משהו.
<חיים מהל: לקחתי נתונים של השבוע האחרון.
<חיים מהל: יש שם קהילות לצעירים ולמבוגרים.
<חיים מהל: עד גיל 18- 23% יוצאי אתיופיה.
<חיים מהל: גם באל-סם בדקתי.
<חיים מהל: מרפאות לטיפול בסמים - 10% יוצאי אתיופיה כשהם רק אחוז אחד מהאוכלוסייה.
<חיים מהל: זאת אומרת, אתה חושב אולי בגלל שהם בפנימיות אז מפנים אותם יותר - לא.
<חיים מהל: בדקתי גם את בני 18 עד 24 שבטיפול - 25% יוצאי אתיופיה.
<חיים מהל: צריך להבין את זה.
<חיים מהל: זה לא משהו גנטי, זה לא משהו תרבותי.
<חיים מהל: זה גל העלייה האחרון.
<חיים מהל: זה מאפיין גם בכל העולם, שגלי עלייה מביאים איתם סמים, וצריך לקחת את זה בחשבון.
<חיים מהל: צריך לתת משאבים לנושאים האלה.
<חיים מהל: אני אומר את הדברים האלה כמסת
<חיים מהל: כל מהצד על הדיון הקודם.
יואל רזבוזוב: אתה ראש אגף טיפול ושיקום.
יואל רזבוזוב: מה באמת נעשה אחרי השיקום?
יואל רזבוזוב: שמענו כאן שאחרי השיקום אף אחד לא רוצה אותם.
יואל רזבוזוב: אף עסק לא רוצה אותם במקום העבודה, אין להם השכלה.
יואל רזבוזוב: הם הולכים לאיבוד אחרי.
יואל רזבוזוב: אנחנו המדינה, מה אנחנו עושים?
<חיים מהל: הרבה שנים עסקנו קודם בגמילה, אחר כך עסקנו בטיפול הראשוני, ורק אחר כך התפנינו, ולא נשארו כל כך הרבה משאבים לנושא השיקום.
<חיים מהל: יש פרויקטים לשיקום תעסוקתי למכורים בסמים.
<חיים מהל: בכמה מקומות יש פרויקטים גדולים כמו: נתניה, אשדוד, באר-שבע, שמשרד הרווחה בשיתוף קל שלנו מפעיל.
<חיים מהל: במקומות אחרים אנחנו מפעילים פרויקטים לשמונה-עשרה אנשים.
<חיים מהל: צריך לזכור שהמכורים, גם כשהם נקיים, הם לא עמדו בתור לעבודה.
<חיים מהל: לא כולם רצים כל כך מהר לעבוד.
<חיים מהל: אנחנו משתדלים להכווין אותם לתעסוקה.
<חיים מהל: יש הרבה מאוד מכורים היום שמועסקים בארץ.
<חיים מהל: פעם מעסיקים היו מאוד פוחדים לקלוט אותם.
<חיים מהל: אחרי שהוא מקבל את הרישיון והוא רואה שזה בסדר אז יש כאלה שרואים בזה אפילו פרויקט: הנה, אני אעזור.
<חיים מהל: אבל כמובן שאתה צריך עוד להתגבר עוד על הרבה קשיים בעניין הזה, זה לא פשוט.
יואל רזבוזוב: צריך לבדוק את הנתונים האלה.
יואל רזבוזוב: הרי מה עשינו בסוף?
יואל רזבוזוב: הבאנו והשקענו ובסוף הם יסבלו.
יואל רזבוזוב: הם לא מוצאים את עצמם והם חוזרים לשם.
<חיים מהל: אם הוא לא קם בבוקר והולך לעבודה, השעמום אוכל אותו והוא חוזר להשתמש בסמים.
<חיים מהל: יש לי הרצאה מאוד יפה על בתי-דין לסמים.
<חיים מהל: מספרים שבאמריקה התחילו עם בית-דין אחד ב-1989 והיום יש אלפים ויש הצלחה גדולה מבחינת חוסר השיבה לעבריינות של מסיימי התוכניות האלה.
<חיים מהל: אבל אני רוצה לדבר בקצרה, כיוון שהאנשים פה עייפים, על העקרונות.
<חיים מהל: ארגון הבריאות העולמי מגדיר את ההתמכרות כמחלה כרונית.
<חיים מהל: זה מאוד חשוב לנושא הזה.
<חיים מהל: זאת אומרת, יכול להיות שהבן-אדם התחיל כעבריין, הוא עבר על חוקי המדינה והשתמש בסמים.
<חיים מהל: אבל היום הוא מכור והוא עם בעיה כרונית וצריך להתייחס אליו כך.
<חיים מהל: במרכז בטי פורד בארצות-הברית, מרכז מוביל לטיפול בהתמכרויות, המוטו שלהם הוא: אם זה היה סרטן, האם היית נותן לו להמשיך להתפתח או היית מתערב ומנתח ומטפל כבר עכשיו ומונע?
<חיים מהל: ברור שלסרטן לא היינו נותנים להמשיך להתפתח והיינו נכנסים.
<חיים מהל: מה אנחנו עושים פה?
<חיים מהל: מגיע אלינו חולה מכור ואנחנו שולחים אותו לשלוש שנים לבית-סוהר.
<חיים מהל: המחלה תתפתח, הוא יהיה יותר כרוני, חולה יותר קשה, ויהיה לו יותר קשה לצאת מזה כמובן ולנו יהיה קשה לטפל בו.
<חיים מהל: זאת אומרת, יש לנו, לציבור, למדינה, אינטרס לטפל בו כמה שיותר מוקדם בשביל לעזור לו.
<חיים מהל: אני חוזר על מה שאירינה אמרה פה, גם אם אין לו מוטיבציה.
<חיים מהל: כי בדרך כלל אומרים: האם אתה תכריח אותו עם בית-המשפט ללכת לטיפול, אבל הוא לא רוצה?
<חיים מהל: ראיתי הרבה כבר אנשים שמגיעים בגלל מוטיבציה חיצונית שכזאת.
<חיים מהל: האישה זרקה אותו מהבית, נגמר לו הכסף, הוא חי בים, ברחוב, הוא באימת הדין או באימת המשטרה.
<חיים מהל: הוא לא בא מרצונו.
<חיים מהל: החוכמה של מטפל טוב זה להפוך מוטיבציה חיצונית למוטיבציה פנימית.
<חיים מהל: תבוא אליי בגלל שהכריחו אותך לבוא, ואני בשנה כבר אדאג לזה שאתה תצא עם רצון להישאר נקי ולהילחם על הניקיון שלך - זה הרעיון.
<חיים מהל: אם אני מסכם פה את הנקודות של אירינה של A,B,M, שאני לא מתמצא בהן, אנחנו צריכים לבוא שלב קודם, גם כשאין לו מוטיבציה.
<חיים מהל: אנחנו רואים בית-דין סמים בארץ - יש לנו 47% הצלחה.
<חיים מהל: מסיימים שנה וחצי טיפול.
<חיים מהל: הפיילוט הוא בתל-אביב.
<חיים מהל: 47% זה כל אחד, שניים, מסיים את התוכנית.
<חיים מהל: זה אחד שהיה נמק בכלא אחרת.
<חיים מהל: חלק גדול מהם זה אנשים שאין להם תמיכה בארץ.
<חיים מהל: רובם עולים חדשים שאין להם כסף.
<חיים מהל: לפעמים אין לו כסף בשביל להוציא תעודת זהות חדשה.
<חיים מהל: אנחנו מממנים לו את תעודת הזהות שעולה מאה שקלים ואת שלושים השקלים צילום, ובלי זה הוא לא יתקבל טיפול.
<חיים מהל: זה נשמע אבסורד אבל זו עובדה.
<חיים מהל: בלי הבדיקות הרפואיות שעולות 18 שקל בקופת-חולים, ובלי שמישהו ייקח אותו לשם, הוא לא יגיע לטיפול והוא ימשיך בכלא.
<חיים מהל: התפקיד שלנו כמדינה הוא בדיוק לתפוס את האנשים האלה שלב אחד יותר מוקדם ולהפנות אותם לטיפול.
יואל רזבוזוב: אתה תופס אותו דרך בית-משפט?
<חיים מהל: אני חושב שבעזרת בית-משפט צריך לעשות את זה, כן.
<חיים מהל: אנחנו במגע עם מערכת בתי-המשפט.
<חיים מהל: הכנסת יכולה פה לעזור הרבה בהרחבה.
<חיים מהל: זה היום פיילוט בתל-אביב.
<חיים מהל: זה פיילוט של כבר כמעט עשר שנים, זה כבר לא פיילוט.
<חיים מהל: אבל צריך להרחיב את זה לעוד מקומות בארץ.
יואל רזבוזוב: פניתי לשרת המשפטים והתשובה שקיבלתי היא שעדיין יש פיילוט והפיילוט הוא טוב.
יואל רזבוזוב: זה דורש חקיקה, זה דורש תקציבים.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא מוכנים מבחינת התשתיות, מכל הבחינות, ולכן בינתיים זה לא על סדר היום.
יואל רזבוזוב: זה כבר לא פיילוט.
יואל רזבוזוב: אבל יכול להיות שאם נקבל את כל הנתונים ואת הנתונים של הפיילוט של עשר שנים ונראה שזה עובד אז כן צריך לראות.
יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, החישובים והעלויות.
<חיים מהל: אתה וחבר הכנסת זאב בכנסת, לא אני.
<חיים מהל: אתם יכולים ליזום פה.
<חיים מהל: אני רוצה לתת לכם עוד דוגמה יותר פשוטה ופחות עם הוצאות כספיות.
<חיים מהל: המשטרה תופסת אנשים על עבירה של נהיגה תחת השפעת אלכוהול ושוללים את הרישיון.
<חיים מהל: הוא מקבל בסוף את הרישיון בחזרה והוא ממשיך לשתות אלכוהול.
<חיים מהל: יש מדינות בעולם שאם הוא רוצה את הרישיון שלו בחזרה הוא צריך להיכנס למסלול טיפולי, אחרת הוא לא יקבל את הרישיון חזרה.
<חיים מהל: פה אני אומר: אני אתערב אצלו בגיל 21 ואני אחנך אותו ואטפל בו, ולא אחכה שהוא יהיה בגיל 30 כבר אלכוהוליסט וזה יהיה כבר סיכון.
נסים זאב: הרוב המכריע של אלה שנתפסים זה לא של אלה שהם מכורים.
נסים זאב: זה חבר'ה שבאו מאירוע מסוים, חתונה או מסיבה, ושתו.
נסים זאב: הוא לא בהכרח צריך גמילה, הוא לא ברמה של גמילה.
<חיים מהל: נכון, זה בדיוק מה שאני אומר.
<חיים מהל: ממש לא.
יואל רזבוזוב: כאן הנושא הוא ענישה.
יואל רזבוזוב: מי שנתפס שם ואחרי זה עושה על חשבונו את הקורסים האלה, הוא בפעם הבאה יחשוב פעמיים על נהיגה.
<חיים מהל: אני לא שולח אותו לגמילה, אני שולח אותו לטיפול אצל פסיכולוג ל-10, 12 מפגשים שהוא ישלם אותם.
נסים זאב: גם אם הוא שתה חד-פעמי?
<חיים מהל: אם הוא באופן חד-פעמי מסכן את חייו וחיי סביבתו צריך לחשוב למה זה קורה.
<חיים מהל: צריך לחשוב על זה.
<חיים מהל: כל הנושא הזה שאנחנו מדברים עליו, כולל הפיילוט, נעשה בשיתוף פעולה מעולה של הרשות למלחמה בסמים שהיא הגוף הקואורדינטורי שקיים במדינת ישראל.
<חיים מהל: יכולים להגיד שאנחנו לא עשינו את תפקידנו כשורה, אבל אנחנו בהחלט מתאמים בין המשרדים השונים.
<חיים מהל: שירות המבחן הוא שותף מאוד חשובה לעניין הזה והוא מצדד בנושא בית-דין לסמים.
<חיים מהל: יש שם אנשים מקצועיים שמלווים את הפרויקט.
<חיים מהל: כמו שאמרתי, אנחנו בדיון היום עם מנהל בתי המשפט על ניסיון להרחיב את זה.
<חיים מהל: כל עזרה מצדכם תהיה לברכה, תודה.
נסים זאב: האם אתה חושב שיש מספיק משאבים לצורך השיקום והגמילה?
<חיים מהל: אני חושב שבארץ פועלים בכל דבר בתת-משאבים.
<חיים מהל: אבל אני לא רוצה להיות זה שאומר תמיד: תביאו לי עוד כסף אז נעשה את זה.
<חיים מהל: אפשר גם עם אותו הכסף לעשות את זה יותר יעיל.
יואל רזבוזוב: שוב, צריך לחשב הכול.
יואל רזבוזוב: כמה כסף אנחנו חוסכים על-ידי כך.
יואל רזבוזוב: היה את הפיילוט עשר שנים וצריך לראות כמה כסף חסכנו בזה שהוצאנו אנשים משם, זה הרי עולה כסף, ואז לראות כמה כסף אנחנו צריכים להשקיע כדי להקים את המערכת הזו ולשקול את זה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאם נקבל נתונים נכונים אז כן אפשר לבוא עם משהו מבוסס ולדרוש את זה.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.
נסים זאב: אני רוצה להגיד כמה משפטים.
נסים זאב: אני מתנצל שאני אצטרך לצאת, יש לי עוד ועדה.
נסים זאב: הייתי יושב-ראש הוועדה למאבק בסמים ואלכוהול ואני מכיר את הסוגיה.
נסים זאב: אני גם מכיר את סוגיית ההברחות.
נסים זאב: ברוך השם, הגבול במצרים עשה את שלו, הגדר.
נסים זאב: אין פה שאלה.
נסים זאב: עכשיו מנסים דרכי הברחה דרך נתב"ג.
נסים זאב: זה כבר הכפיל ושילש את עצמו.
נסים זאב: כשאתה עוצר אנשים בגבול היבשתי אז יש יותר את הגבול הימי או מהאוויר.
נסים זאב: לצערנו הרב, כפי שאתה הגדרת, זה תחלואה ויש עליות ומורדות במשך שנים בתקופת החיים.
נסים זאב: מתמכר צריך לחזור לעצמו לא פעם ולא פעמיים.
נסים זאב: לפעמים זה מהלך של שנים שבגלל סיבה כזו או אחרת הוא שוב נופל כי הוא בלחץ נפשי, בעיות כלכליות.
נסים זאב: לכן, החלק השיקומי הוא החלק המרכזי כדי שאדם באמת יחזור לעצמו.
נסים זאב: הייתי סגן ראש עיריית ירושלים בתקופת טדי קולק, ואני זוכר שהוא חייב לקחת משתקמים וחבר'ה שנגמלו מסמים ואלכוהול לעבודה בתוך הרשות.
נסים זאב: זה היה חלק מהשיקום.
נסים זאב: הוא אמר:
נסים זאב: אני לוקח סיכון מסוים, אבל אם נותנים לי המלצות חיוביות שהאיש כבר בהליך שיקום וכבר עברה איזושהי תקופה של לפחות חצי שנה והבן-אדם עומד על הרגליים ונאבק וחזר לעצמו, אני חייב להשלים באמת את השיקום שלו.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, זה החלק המרכזי שצריכים לתת עליו את הדעת כי אם אין לו תעסוקה, בסופו של דבר, הוא יחזור לסמים ולאלכוהול.
יואל רזבוזוב: אני מסכים, לכן שאלתי את השאלה הזו.
יואל רזבוזוב: באמת צריך לבחון את הנושא הזה בנפרד.
נסים זאב: אני חושב שהרשויות המקומיות צריכות לקחת חלק מהעניין הזה וחלק בעבודה.
נסים זאב: אם יש לך 5,000 עובדים במחלקה מסוימת בעיריית ירושלים זה לא יהיה נורא אם ייקחו כחלק מהשיקום 10, 20, 30 עובדים.
נסים זאב: אני לא אומר לקחת אותם כעובדים סוציאליים, אבל בהחלט בתברואה ובמקומות כאלה שבהם יכולים לשקם אותם ולשלב אותם בעבודה ושהם לא מהווים סיכון, רק שיקום.
נסים זאב: אני אומר לך שהחבר'ה האלה הוכיחו את עצמם.
נסים זאב: שנים רבות הם היו רווקים והם בנו את הבתים שלהם והקימו משפחות.
נסים זאב: הייתי תקופה ארוכה של 15 שנים בעיריית ירושלים וזה היה דבר שהוכיח את עצמו, תודה.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נסים זאב, תודה רבה.
יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאלי.
יואל רזבוזוב: ד"ר סטלה אדלר מנהלת מחלקת תחלואה כפולה בבית-חולים "מזרע", בבקשה.
<סטלה אדלר: בוקר טוב לכולם.
<סטלה אדלר: אני כן רוצה להציג סוגיה מאוד מורכבת וזו הסוגיה של תחלואה כפולה.
<סטלה אדלר: עוד מעט אגדיר מה זה תחלואה כפולה, אבל בהחלט אני כבר יכולה להגיד שקיים קשר ישיר בין תחלואה כפולה, והעלייה היא אחד מגורמי הסיכון באמת של עולים מכל הארצות להגיע למקום הזה שבאמת אנחנו מגדירים תחלואה כפולה שזה גם מחלת נפש וגם מחלת התמכרות.
<סטלה אדלר: אנחנו יודעים שעלייה היא אחד מגורמי סיכון גם לחלות במחלת נפש וגם במחלת התמכרות.
<סטלה אדלר: תחלואה כפולה היא קיום של הפרעה נפשית מובהקת יחד עם שימוש לרעה או התמכרות לחומרים פסיכו-אקטיביים כגון סמים ואלכוהול.
<סטלה אדלר: אני עובדת במחלקה שיקומית וחלק מהמחלקה זה באמת אנשים שסובלים מתחלואה כפולה.
<סטלה אדלר: התמונה שאנחנו פוגשים היום בבית-החולים שלנו משקפת את התמונה של תחלואה כפולה בכל הארץ, כולל בתי-חולים פסיכיאטרים אחרים.
<סטלה אדלר: אני כן מדברת המון עם רופאים מבתי-חולים פסיכיאטריים אחרים ובאמת זו תמונה מאוד דומה.
<סטלה אדלר: אני עובדת בבית-חולים "מזרע".
יואל רזבוזוב: זה בית-חולים פרטי או ממשלתי?
<סטלה אדלר: זה בית-חולים ממשלתי.
<סטלה אדלר: בבית החולים שלנו, בכל מחלקה 50% מהמאושפזים היו סובלים מתחלואה כפולה שזה בין 15 ל-20 מטופלים בכל מחלקה.
<סטלה אדלר: יש לנו בבית-החולים עשר מחלקות שזה באמת המון המון המון אנשים שסובלים מבעיה זו.
<סטלה אדלר: זו הסטטיסטיקה בלי אנשים עם שימוש ספוראדי או מזדמן שלא אובחנו כסובלים ממחלת התמכרות, כי אנחנו כן מדברים שמחלת ההתמכרות היום היא מחלת מוחית.
<סטלה אדלר: הסטטיסטיקה שזה בין 50% ל-60%, מדובר רק במחלת התמכרות.
<סטלה אדלר: אם אנחנו נפתח סטטיסטיקה של כל מחלקה ונראה כמה בכלל משתמשים זה יהיה אחוז הרבה יותר גבוה.
<סטלה אדלר: מה ההשלכות של זה?
<סטלה אדלר: זה באמת מקשה על האבחון.
<סטלה אדלר: ברור שהשימוש בחומרים משפיע גם על מצב הנפשי של הבן-אדם ואנחנו הרבה פעמים נכנסים לשאלה מה זה.
<סטלה אדלר: האם זה החמרה של המצב הנפשי או שזה כן בהשפעה של חומרים?
<סטלה אדלר: זה הארכת זמן אשפוז, זה משפיע על מהלך של מחלת נפש והפרוגנוזה שלה.
<סטלה אדלר: זה מעלה אחוז של התנהגות אלימה, אגרסיבית ומסוכנת, כי ברור שיש קשר ישיר בין שימוש בחומרים בהתנהגות אגרסיבית יותר וגם קשר בין מחלת נפש ואותה התנהגות מסוכנת או אלימה.
<סטלה אדלר: יש יותר הסתבכויות עם החוק, יש יותר צווי אשפוז.
<סטלה אדלר: במחלקה שלי, וכך בכל מחלקה בבית-חולים, יש לפחות 50% של מטופלים שנמצאים בצווי אשפוז.
<סטלה אדלר: אם נסתכל לשנתיים אחורה אנחנו נראה שהאחוז הכפיל את עצמו.
<סטלה אדלר: זו באמת עלייה ניכרת ומפחידה.
<סטלה אדלר: פחות היענות לטיפול תרופתי ופחות התמדה במעקב המרפאתי.
<סטלה אדלר: כמו כן, דלת מסתובבת.
<סטלה אדלר: אנשים שסובלים מתחלואה כפולה הם בהחלט מגיעים פחות למעקב מסודר וחוזרים לאשפוז שוב ושוב.
<סטלה אדלר: וכן, השלכות משפחתיות, סוציאליות וכלכליות.
<סטלה אדלר: מה עשינו בבית-החולים שלנו?
<סטלה אדלר: הפרויקט שהקמנו בא ממש מהצורך בשטח.
<סטלה אדלר: זה הפרויקט של תחלואה כפולה בבית-החולים שלנו שהוא בית-חולים במחוז הצפון שבו יש 360 מיטות אשפוז שמשרתות את כל אזור הגליל.
<סטלה אדלר: הפרויקט הייחודי בשיתוף הרשות הלאומית למלחמה בסמים, ד"ר חיים מהל, שמאוד עוזרים לנו להמשיך ולהתקדם בפרויקט הזה.
<סטלה אדלר: מטרות פרויקט תחלואה כפולה בבית-חולים "מזרע": ראשית, שינוי גישה בכלל והכרה בכך שמדובר בתחלואה כפולה.
<סטלה אדלר: זה שלנו ויש צורך בלמידה ובטיפול אינטגרטיבי.
<סטלה אדלר: בניית מענה טיפולי, תמיכה לצוות מטפל החש חוסר אונים הרבה פעמים מול הסוגיה הזאת, פרוטוקול הטיפול וארגז כלים ושינוי עמדות סטיגמטיות ש"פעם מכור, תמיד מכור, ואין מה לעשות".
<סטלה אדלר: בהחלט יש מה לעשות וצריך לעשות.
<סטלה אדלר: כמו כן, צמצום השלכות שליליות על השימוש, התנהגות עבריינית, ניצול מטופלים חלשים, כניסת גורמים שליליים מהעיר אל בית-החולים.
<סטלה אדלר: לקדם טיפול יעיל במכור ובמשפחתו ולצמצם שימוש.
<סטלה אדלר: הרצף הטיפולי - פיתוח קשרים עם נותני שירות אחרים ברצף, ברווחה, קהילה טיפולית כמו קהילות גמילה, דיור מוגן.
<סטלה אדלר: אכיפת חוק - שיתוף פעולה עם משטרת ישראל.
<סטלה אדלר: פעולות ברמת הביטחון בכניסה לבית-החולים, סיורים בשטח, במחלקות, על-פי זימון הצוות בעת איתור סמים.
<סטלה אדלר: הכשרה לצוות המטפל בהתמכרות ותוכנית "12 צעדים", תוכנית שמאוד עוזרת בגמילה מהתמכרות.
<סטלה אדלר: שילוב המדריכים המביאים ידע בליווי וטיפול במכורים.
<סטלה אדלר: בניית מדרג של קשר פרטני וקבוצתי המתחיל בתוך המחלקות, גם סגורות וגם פתוחות.
<סטלה אדלר: ממש מחדר מיון ועד שהמטופלים משתחררים מבית-החולים, ובקבוצות המדריכים במקלט.
<סטלה אדלר: יש בבית-החולים מקלט שבו נעשה חלק מהטיפול שהמדריכים עושים עם המכורים.
<סטלה אדלר: בניית מרחב נקי - המרחב הנקי זה חלק מכל התוכנית של תחלואה כפולה בבית-החולים שלנו.
<סטלה אדלר: זה נמצא במחלקה שאני מנהלת אותה.
<סטלה אדלר: בניית המרחב הנקי זה עשר מיטות למטופלים נקיים שממש משתתפים בתוכנית בצורה יותר מתקדמת.
<סטלה אדלר: יציאה שבועית לחדרי NA בקהילה, יצירת קשר עם מסגרות העוסקות בהמשך טיפול גמילה.
<סטלה אדלר: קבוצות טיפוליות במחלקות - בכל המחלקות היום, ממש בכל מחלקה, מתקיימת בתוך המערך השבועי של הטיפול הקבוצתי גם קבוצה טיפולית למטופלים עם תחלואה כפולה בהנחיה של צוות טיפולי מהמחלקה או הנחיה משולבת עם המדריך.
<סטלה אדלר: כל המטפלים המנחים של הקבוצות השתתפו בקבוצת הדרכה פעם בשבועיים.
<סטלה אדלר: אני מעלה את העיגולים האלה.
<סטלה אדלר: זה מה שיש לנו היום בבית-החולים ששייך לפרויקט של טיפול בתחלואה כפולה, בהתמכרויות בסמים וגם מחלת נפש.
יואל רזבוזוב: שם עושים גמילה.
<סטלה אדלר: כן.
<סטלה אדלר: תחלואה כפולה זה גם גמילה בהחלט לכל דבר, התייחסות מאוד רצינית בעניין הגמילה, ביחד עם שיתוף פעולה גם בטיפול במחלת הנפש.
<סטלה אדלר: זה נעשה יחד בשילוב.
<סטלה אדלר: מה זה המרחב הנקי?
<סטלה אדלר: זה החלק האחרון והמתקדם מאוד של כל הפרויקט של תחלואה כפולה בבית-החולים.
<סטלה אדלר: זה מרחב פיזי ופסיכולוגי המכיל היום עשר מיטות, ומופרד משאר היחידות במחלקה, ובו שוהים מטופלים הסובלים מתחלואה כפולה.
<סטלה אדלר: המטופלים מופנים מכלל בית החולים לאחר שעברו תהליך במחלקות האחרות עם המדריכים ונמצאו מתאימים על-ידי הצוות הטיפולי לעבור למחלקה פתוחה.
<סטלה אדלר: לא כל אדם שמגיע היום עם מחלת התמכרות בסופו של דבר מגיע למרחב הנקי.
<סטלה אדלר: הוא צריך ממש לעבור מהמיון דרך מחלקות הסגורות תהליך טיפולי, תהליך גמילה, כדי להגיע למרחב נקי.
<סטלה אדלר: זה אנשים עם יותר מוטיבציה, עם יותר באמת רצון להתקדם ואחר כך להשתקם.
<סטלה אדלר: אנשים שאין להם הרבה כוחות לעבור את כל התהליך הם גם כן עוברים את הטיפול כבר במחלקות סגורות והפרוגנוזה שלהם באמת יותר קשה.
<קריאה: איך זה קשור לבני נוער עולים?
<קריאה: נושא הדיון היום הוא בני נוער עולים.
<קריאה: איך זה קשור?
יואל רזבוזוב: אנחנו ביקשנו לחשוף את כל הנושאים.
<אסתר בלום: אולי יש לך נתונים כמה אחוז של עולים נמצאים בבית-החולים?
<סטלה אדלר: אין לי ממש נתונים.
<סטלה אדלר: אבל אני בהחלט יכולה להגיד ואני כן רוצה להתייחס לשאלה הזו כי באמת אנחנו רואים שנוער שגם מתחיל להשתמש יותר בסמים.
<סטלה אדלר: קודם כל, באמת יותר נוער שהם עולים והם גם מגיעים יותר גם לסיכון שמחלת הנפש שלהם יכולה להתפרץ ביחד עם שימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים ומחלת התמכרות.
<אלי זרחין: את אומרת שתהליך הגירה פלוס זה זה יותר סיכון למחלת נפש.
<סטלה אדלר: בהחלט, חד-משמעית.
<סטלה אדלר: ואז זה יותר סיכון גם להתפרצות של מחלת נפש וגם בנפרד להתפרצות של מחלת התמכרות.
<סטלה אדלר: יחד זה מעלה פי כמה וכמה יותר את הסיכון.
<סטלה אדלר: אני אומר מה הם ההישגים ואולי איפה אנחנו צריכים את העזרה שלכם.
יואל רזבוזוב: אנחנו מעדיפים את העזרה כי אנחנו פה בשביל לראות איפה הבעיות ולפתור אותן.
אברהם מיכאלי: האם יש לכם מעקב אחרי מניעת אובדנות?
<סטלה אדלר: בזמן האשפוז?
<סטלה אדלר: אחרי שחרור?
אברהם מיכאלי: אתם עוקבים אחרי החולים האלה גם בתוך אשפוז וגם לפני או אחרי.
<סטלה אדלר: בהחלט.
<סטלה אדלר: החלק של אובדנות זה חלק מכל ההערכה הפסיכיאטרית בכלל.
<סטלה אדלר: אני בתור פסיכיאטרית, כשאני עוקבת אחרי המצב הנפשי של בן-אדם אני בהחלט עושה הערכת אובדנות.
<סטלה אדלר: אני יכולה להגיד חד-משמעית שעניין השימוש בחומרים הוא מעלה בכמה את הסיכון הפוטנציאלי לאובדנות, גם אובדנות וגם התנהגות אלימה.
<סטלה אדלר: כלומר, זה הצד השני של אותו מטבע.
<אסתר בלום: אני חושבת שאת מעלה כאן משהו מאוד משמעותי.
<אסתר בלום: השאלה היא האם יש נתונים?
<סטלה אדלר: אני באמת מודה שלא הכנתי ממש נתונים על זה.
<סטלה אדלר: זה יותר בא מהניסיון הקליני ממה שאני רואה.
<אסתר בלום: כי מתוך 360 מיטות, אם אנחנו מדברים על 50 שיש להם תחלואה כפולה, מתוך החצי הזה כמה אנשים הם עולים ומה המגמה?
<סטלה אדלר: אני מבינה את השאלה.
<סטלה אדלר: אני מביאה את זה יותר בעניין כמה מכל המאושפזים סובלים מתחלואה כפולה.
<סטלה אדלר: זה אומר כולל שימוש בחומרים.
<סטלה אדלר: אבל לא עשיתי עיבוד סטטיסטי כמה מתוכם עולים אולי חדשים.
<אסתר בלום: זה חשוב כי ההנחה לא יכולה להגיע לפני הסטטיסטיקה.
<סטלה אדלר: כן, את זה לא עשיתי.
<סטלה אדלר: אני בהחלט יכולה להגיד שיש - - -
יואל רזבוזוב: הבנו את הנקודה.
יואל רזבוזוב: תגיד לנו ממש בקצרה איפה צריך עזרה כי יש לנו המון דוברים.
<סטלה אדלר: איפה הקשיים?
<סטלה אדלר: מה קורה היום בבית-החולים?
<סטלה אדלר: איפה אנחנו פוגשים את הקושי.
<סטלה אדלר: אני אדלג על ההצלחות ועל ההישגים שהפרויקט מביא לנו.
<סטלה אדלר: אבל איפה הקשיים?
<סטלה אדלר: עדיין חדירה גבוהה וסחר בחומרים, במיוחד בכדורי ארטנים.
<סטלה אדלר: כדורים ארטנים לא נכנסו לרשימת הסמים היום בארץ וזו תרופה שגם רופאים נותנים במידה ויש סיבה לקבל את התרופה.
<סטלה אדלר: אבל אנחנו יודעים שהתרופות האלה בהחלט גורמות להתמכרויות לכל דבר.
<סטלה אדלר: הייתי צריכה להעביר למחלקה סגורה אנשים שהשתמשו לצורך הרע בתרופות האלה.
<סטלה אדלר: עדיין קיים שימוש בהן.
<סטלה אדלר: גם משטרה אימפוטנטית בעניין כי זה לא ברשימת הסמים ואין מה לעשות גם כאשר תופסים שאדם ממש עושה סחר בתרופות האלה.
<סטלה אדלר: חוסר כוח-אדם בתחום, מדריכים.
<סטלה אדלר: למשל, על מנת להגיע לכל מטופל באופן אישי כדי להשתמש, למשל, בשיטת ראיון מוטיבציוני.
<סטלה אדלר: זה ממש שיטה טיפולית מאוד מאוד טובה בצורה מובהקת שיכולה לתרום לנו.
<סטלה אדלר: חסר לנו כוח-אדם ללכת עם התוכנית הזאת לכל מטופל באופן אישי ולעשות את זה, לבדוק, להעלות את התובנות שלו ומוטיבציות להגיע לטיפול גמילה גם במסגרת אשפוז וגם אחרי שחרור.
<סטלה אדלר: היעדר במחלקה לתחלואה כפולה גם שלנו וגם ברוב בתי-החולים הפסיכיאטריים היום בארץ, מחלקה שתהיה מחלקה לתחלואה כפולה, מחלקה חצי פתוחה, חצי סגורה.
<סטלה אדלר: מה קורה היום בשטח?
<סטלה אדלר: אני במחלקה פתוחה ואני מקבל מטופלים ממחלקה סגורה.
<סטלה אדלר: אם יש שימוש זה משפיע על המצב הנפשי שלהם.
<סטלה אדלר: מצבם מחמיר ואני צריכה להעביר אותם חזרה למחלקה סגורה.
<סטלה אדלר: זה כבר צוות שונה, זה גורם ליותר טרטור בשעה שיש צורך בהתקדמות בטיפול ברצף וזה חבל מאוד.
יואל רזבוזוב: אני חושב ששווה ממש לעשות דיון בנושא מוסדות גמילה כי זה באמת משהו מאוד מאוד ספציפי וקשה להיכנס לזה עכשיו.
<סטלה אדלר: זה דיון רחב יותר.
<סטלה אדלר: מסגרות חיצוניות שיקומיות, מה קורה אחרי השחרור?
<סטלה אדלר: איפה אנחנו פוגשים את הבעיות לאחר השחרור?
<סטלה אדלר: היעדר מסגרות שיקומיות לתחלואה כפולה, במיוחד הוסטלים.
<סטלה אדלר: היום יש בארץ בסך הכול שני הוסטלים.
<סטלה אדלר: שמעתי שאולי פתחו הוסטל שלישי תחלואה כפולה.
<סטלה אדלר: אבל זה כלום, זה באמת לא מספיק לנו.
<סטלה אדלר: גם דיור מוגן פרטני וקבוצתי.
<סטלה אדלר: אני יכולה להגיד שלפני שלוש-ארבע שנים פתחנו יחד עם מסגרת שיקומית לתחלואה כפולה דיור מוגן פרטני וקבוצתי בכרמיאל.
<סטלה אדלר: זו המסגרת היחידה בצפון שיכולה לקבל אנשים שסובלים מתחלואה כפולה.
<סטלה אדלר: זה עדיין מאוד חסר.
<סטלה אדלר: כמו כן, היעדר ברצף טיפולי בשלב שלאחר שחרור מבית-החולים, כמו שאמרתי, ועד לקבלת מסגרת שיקומית.
<סטלה אדלר: הצורך באפשרויות להעביר לקהילות טיפוליות גם את מטופלים הסובלים מתחלואה כפולה, ולא רק ממחלת התמכרות.
<סטלה אדלר: למשל, יש לי עכשיו בעיה עם מטופל אחד שסובל גם ממחלת נפש וגם ממחלת התמכרות.
<סטלה אדלר: מחלת ההתמכרות שלו אולי יותר בולטת אפילו ממחלת הנפש.
<סטלה אדלר: הוא באמת התקדם מאוד בכל התהליך ממיון, דרך מחלקה סגורה.
<סטלה אדלר: הגיעה למחלקה פתוחה שלנו, הוא ממש התקדם.
<סטלה אדלר: אבל אין לו עדיין כוח להשתחרר וללכת הביתה ולא להשתמש.
<סטלה אדלר: הוא עדיין צריך את תהליך הגמילה הזה.
<סטלה אדלר: הוא מתאים למסגרת טיפול גמילה בקהילה טיפולית כמו בקריית שלמה שזה במרכז הארץ.
<סטלה אדלר: אבל הוא כן התאשפז אצלנו בצו בית-משפט - אמרתי, זה אחוז מאוד גבוה אצלנו - למרות שהאווירה שם לא היתה משהו משמעותית.
<סטלה אדלר: אותה מסגרת לא יכולה לקבל אותו עכשיו בגלל הצו למרות שהוא כאילו השתחרר מצו אשפוז להמשך טיפול מרפאתי כפוי בצו.
<סטלה אדלר: אבל לא מוכנים לקבל אותו כי לא משחררים אותו מהצו הזה.
<סטלה אדלר: מה עושים עם הבחור הזה?
יואל רזבוזוב: אנחנו נכנסים פה לרזולוציה.
יואל רזבוזוב: אנחנו כאן בשביל להציף את הנושא ולת לכולם לדבר.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לד"ר סטלה אדלר, תודה על המצגת.
יואל רזבוזוב: אנחנו דיברנו על גמילה ונמצא פה פואד מדריך גמילה, בבקשה.
<פואד חגאב: צהריים טובים לכולם.
<פואד חגאב: קוראים לי פואד ואני מכור נקי, תודה לאלוהים.
<פואד חגאב: היום אני נקי 19 יום ועוד 21 שנים.
<פואד חגאב: השתמשתי בסמים 29 שנים.
<פואד חגאב: אם נותנים אצבע לנרקומן השמיים הם הגבול, זה אפשרי.