GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלעזר שטרן: אבל לגלות את האיכויות האמיתיות.
אלעזר שטרן: זאת אומרת, איך אנחנו יכולים לגלות את האיכויות, לא רק באמצעות המבחנים שנכתבו לצורך העניין, כמו שאמרתי, לא רוצה להגיד בצפון תל-אביב, גם בהושעיה, במקומות האלו.
פנינה תמנו: יש גם היום כלים שפותחו.
יואל רזבוזוב: הדס אגמון, בבקשה, תדווח על תאגידים סטטוטוריים.
<הדס אגמון: אני מבינה שהתאגידים הסטטוטוריים דווחו לשרת המשפטים בהתאם לחוק דיווח שנאסף לקראת מאי שנה זו.
<הדס אגמון: הדיווח מאוד קצר, אני לא חושבת שיש צורך שאני אחזור עליו, אבל על הצד הטוב של הדבר יש תאגידים סטטוטוריים גדולים – רשות שדות התעופה בישראל, רשות הטבע והגנים.
יואל רזבוזוב: רשות העתיקות יש לנו, כן.
<הדס אגמון: שעומדים במטרת הייצוג ההולם.
יואל רזבוזוב: מה קורה עם מגן דוד אדום, רשות השידור?
<הדס אגמון: יש גם מספר תאגידים שאין בהם ייצוג הולם.
<הדס אגמון: הדיווח נמסר לשרת המשפטים.
<הדס אגמון: אני רוצה לומר בהגינות שאני לא יודעת אם הוצאנו מכתב לתאגידים בעקבות הדיווח ואני הקשבתי רוב קשב להערות שנאמרו לרשות החברות הממשלתיות, רשמתי את השאלות, אני אחזור למשרד, אבדוק בדיוק מה נעשה בעקבות, כאמור הדיווח הוא מחודש מאי, אני אבדוק מה נעשה בתגובה לדיווח ואני מוכנה למסור ולדווח חזרה לוועדה.
יואל רזבוזוב: אלה התשובות שאנחנו רוצים לשמוע.
יואל רזבוזוב: מוני מעתוק, משרד הפנים, בבקשה.
יואל רזבוזוב: על רשויות מקומיות שלא קיבלנו, עכשיו הבנתי שהעבירו לכאן.
<מוני מעתוק: אנחנו מגישים את הדו"ח לראשונה בעצם השנה, בהתאם לחוזר המנכ"ל ולחוק שהתקבל לפני שנה וחצי.
<מוני מעתוק: עד עתה, לאחר תזכורות, העברנו לרשויות המקומיות, הגישו 60 רשויות את הדו"ח.
פנינה תמנו: מתוך 250.
<מוני מעתוק: ראוי לזכור שיש לנו 80 רשויות ערביות שבהן אין יוצאי אתיופיה, כך שאפשר לומר שחסרים לנו בעצם דו"חות מ- 120 רשויות מקומיות בערך.
<מוני מעתוק: אין לנו יכולת, אין לנו סנקציות להפעיל על רשויות שלא מגישות את הדו"ח.
<מוני מעתוק: אני חושב שזה דומה בכל הגופים האחרים וזו האמת.
<מוני מעתוק: אנחנו כרגע מנתחים את הנתונים שקיבלנו, אחרי התזכורות.
<מוני מעתוק: הדו"ח יוגש בצורה מפורטת במהלך השבוע הבא.
<מוני מעתוק: אני רק רוצה לציין שבסופו של דבר, למרות החוק, מאוד קשה, בעיקר ברשויות מקומיות וגם בשירות המדינה, להביא לשינוי מהותי כשמדובר בכוח אדם.
<מוני מעתוק: התקנים לא מפוזרים באופן לא נשלט.
יואל רזבוזוב: הייתי חבר מועצה ואני יכול להגיד לך – תקנים באים, מתחלפים, עוזבים, ואני לא חושב שזה כך.
יואל רזבוזוב: אם רוצים, זה עניין של רצון.
פנינה תמנו: עניין של נכונות.
<מוני מעתוק: אני מסכים עם מה שאומר יושב ראש הוועדה, צריך להבחין אבל בין רשויות כמו תל-אביב, חיפה, שהן רשויות גדולות עם תקנים רבים וכמות גדולה של עובדים, אבל צריך לזכור שרוב הרשויות, אפילו רובן ככולן, הן רשויות קטנות שבהן אין באמת כל הזמן תחלופה של עובדים, אלא אם מדובר במשרות ייעודיות ולא לשם מכוונת הוועדה, לפחות מהדברים שאתם אמרתם, כי רוב המשרות הייעודיות הן משרות שהן לא אקדמאיות, הן משרות של עובדים בדירוג המנהלי – סייעות בגני ילדים וכדומה.
יחיאל חיליק בר: אבל מה המשרד עושה כדי לאכוף על העיריות את אותו אחוז?
<מוני מעתוק: החוק, קודם כל, כמו שאמרתי, הדו"ח מוגש פעם ראשונה.
<מוני מעתוק: אנחנו לומדים את הנתונים עכשיו.
<מוני מעתוק: הוצאנו תזכורות.
<מוני מעתוק: אני לא יכול, אין לי איזה כלי סנקציה לאכוף רשות בכלל להגיש את הדו"ח אפילו.
<מוני מעתוק: מעבר לזה, אין לי כלי אמיתי להפעיל על רשות מקומית בשביל לראות שאכן יש יותר יוצאי אתיופיה.
<מוני מעתוק: תמיד יכולה להיות תשובה של רשות מקומית – פרסמנו, לא הגיעו.
פנינה תמנו: לא, אבל בכל-זאת, אני חושבת שמשרד ממשלתי, אי-אפשר לבוא ולהגיד – אתה יודע, לפעמים אני שומעת תשובות של משרדים ממשלתיים שמגיעים לכאן, לכנסת, לוועדות כאלה ואחרות.
פנינה תמנו: אומרים – אנחנו, אין לנו את הסנקציות או אין לנו את הכלים.
פנינה תמנו: לא הכל נגמר ומתחיל בחקיקה.
פנינה תמנו: ולא הכל צריך להתחיל פה.
פנינה תמנו: הרי לממשלה יש את הכוח שלה.
פנינה תמנו: אתה יכול להיות באופן באמת אובייקטיבי לבוא ולומר – אני מרגיש שאין לי את הכלים.
פנינה תמנו: סליחה, תפנה לשר.
פנינה תמנו: יש לך מנכ"ל, יש לך שר, תמצאו את הדרכים.
יחיאל חיליק בר: כן, אבל הוא אומר שלמשרד אין את היכולת לאכוף את זה.
יחיאל חיליק בר: אנחנו צריכים לתת למשרד את היכולת לאכוף את זה.
פנינה תמנו: יש את היכולת, יש להם את היכולת, אל תשכח שיש להם.
יחיאל חיליק בר: מה את רוצה שהוא יעשה?
יחיאל חיליק בר: הוא אומר לך – עירייה לא צריכה אפילו לתת לו דו"ח, הוא לא יכול לחייב אותה.
יחיאל חיליק בר: אם משרד הפנים יעביר תקנה או אנחנו נחוקק שעירייה לא תקבל תקציב אלא אם כן כך וכך וכך.
פנינה תמנו: חבר הכנסת בר, אני חולקת עליך.
פנינה תמנו: יש כלים בתוך המשרד.
יואל רזבוזוב: החוק חל על משרד הפנים או על רשויות מקומיות?
<דן מרזוק: החוק חל על העיריות ועל המועצות.
יואל רזבוזוב: על העיריות.
יואל רזבוזוב: יש חוק.
פנינה תמנו: ויש כללים בתוך המשרד.
יחיאל חיליק בר: יש חוק, אבל אני שואל אותו מה אתה עושה, אחרי שיש את החוק, אחרי שיש לך חוק, בשביל לכפות על עיריית דימונה לקלוט שני אחוז עובדים.
יחיאל חיליק בר: הוא אומר לך – אין לי.
פנינה תמנו: יש כלים.
פנינה תמנו: כאשר שר רוצה להפעיל סנקציות, הוא מוצא את הדרכים.
יחיאל חיליק בר: זה מה שאני רוצה לשמוע.
פנינה תמנו: לא זכור לי שכל שר, כל פעם שיש לו בעיה עם מי שהוא אמון עליו, רץ לכנסת תחוקקו לי חוק.
פנינה תמנו: זה לא נכון.
פנינה תמנו: וגם לא היינו מצליחים להתנהל.
יחיאל חיליק בר: אבל כבר יש חוק, את לא צריכה לחוקק חוק.
יחיאל חיליק בר: השאלה אם אתם יכולים.
פנינה תמנו: צריך.
פנינה תמנו: לא, אנחנו גם נעבוד על הידוק החוק.
פנינה תמנו: אבל לא ייתכן שהתשובה בסוף תהיה פה סביב שולחנות הכנסת, שאין לנו את הכלים להפעיל, כי זה, סליחה, זה אוזלת יד מתמשכת שבסוף מתרגמים אותה בוועדות ל-אין לנו את הכלים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה צריך לבוא דרך התקנות, גם במשרד הפנים, גם בנציבות.
יחיאל חיליק בר: פנינה, אני אסדר לך קשרים בקואליציה, לדבר עם השרים.
<מוני מעתוק: אני רוצה רק להוסיף עוד משפט אחד, להגדיר שרשות מקומית לא תקבל כסף לאור אי-עמידה בדרישות החוק, שקשה לבחון מה המשמעות של אי-עמידה בדרישות החוק.
<מוני מעתוק: החוק רק אומר העדפה של יוצאי אתיופיה.
<מוני מעתוק: החוק לא אומר שחייב להיות אחוז מסוים של יוצאי אתיופיה ברשות מקומית.
יואל רזבוזוב: אחוז וחצי.
יחיאל חיליק בר: יש אחוז וחצי.
פנינה תמנו: יש לך סמנכ"ל רגולציה?
פנינה תמנו: תפתח כלים.
<מוני מעתוק: יש שאיפה לשם.
<מוני מעתוק: אבל תמיד רשות מקומית, תמיד רשות יכולה לומר – ניסיתי, אין מועמדים.
<מוני מעתוק: החוק גם אומר שזה מועמד שהוא שווה.
<מוני מעתוק: זה קשה מאוד לומר, קשה מאוד לומר שרשות לא עמדה בדרישות החוק, מה לעשות?
<מוני מעתוק: אלה החיים.
<מוני מעתוק: בשביל להפעיל סנקציה, זה צריך להיות ברור ומובנה.
<מוני מעתוק: אפשר לחשוב אחרת ממני, אבל זו המציאות.
<מוני מעתוק: זו המציאות.
<מוני מעתוק: מדובר על 260 רשויות מקומיות, על עשרות ומאות תפקידים ובכל תפקיד תמיד אפשר לומר למה לא מדובר ביוצא אתיופיה.
<מוני מעתוק: בשביל להגדיר סנקציה צריך שיהיה כלי אפקטיבי או לבחון באמת אי-עמידה בלי תירוצים כאלו ואחרים שיכולים להיות והם קיימים כל הזמן.
פנינה תמנו: האם יש לכם נכונות, האם ישבתם בישיבה אמיתית והגיונית, של לבוא ולראות איך מתמרצים את הרשויות, איך באים ומנהלים מעקב.
פנינה תמנו: האם יש מישהו שאמון במשרד שלכם, על מעקב בכלל, מעבר לאותו מכתב שיוצא אחת לשנה?
<מוני מעתוק: מונה באגף כוח-אדם ושכר, מונתה עובדת שבין היתר, בנוסף לתפקידיה השוטפים, עושה את הדבר הזה.
<מוני מעתוק: זה לא פשוט, היא עושה הרבה דברים אחרים, זה נכון.
<מוני מעתוק: אם היו מגדירים שיש עובדים שעושים רק את זה, אז זה בהחלט היה הרבה יותר פשוט.
<מוני מעתוק: אבל אין, גם בדברים אחרים, אין לנו כל-כך כוח אדם בלי הגבלה.
פנינה תמנו: והיא אחראית על ייצוג הולם של יוצאי אתיופיה וערביי ישראל ולנשים?
<מוני מעתוק: היא אחראית גם על זה וגם על בתי-דין למשמעת וגם על הארכות שירות ברשויות המקומיות ועוד כל מיני דברים אחרים שהיא עושה וזה חלק מתפקידה.
<מוני מעתוק: אין לנו צי של 100 עובדים או 200 עובדים כמו בנציבות.
<מוני מעתוק: אנחנו, יש לנו בסך-הכל אגף שיש בו עשרה עובדים, שאחראי על כל ה- 260 רשויות מקומיות, בהרבה תחומים אחרים.
<מוני מעתוק: זה הנתונים.
<מוני מעתוק: זה המציאות.
פנינה תמנו: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
<מוני מעתוק: משרד הפנים זה לא אני.
<מוני מעתוק: יש אגף משאבי אנוש ומינהל, זה לא התפקיד שלי.
<מוני מעתוק: אני אמון על מה שקורה ברשויות המקומיות, לא על משרד הפנים.
פנינה תמנו: אנחנו חושבים שצריך לראות מה הם עושים ברמה המשרדית, נציבות שוויון הזדמנויות.
<מוני מעתוק: אנחנו ננתח את הדו"ח.
יואל רזבוזוב: נציגת השוויון, בבקשה.
פנינה תמנו: שלום, עו"ד אסתי אליאס, מה שלומך?
פנינה תמנו: חברתי משכבר הימים לספסל הלימודים בקריית אונו.
<אסתר אליאס: בקצרה, אני רק אעדכן מה נציבות השוויון עושה בשביל לקדם את נושא ייצוג העולים מהאוכלוסייה האתיופית.
<אסתר אליאס: אנחנו עובדים מול שירות המדינה, בצמוד בשביל להגדיר לדוגמה מה זה כישורים דומים, בשביל להקל על הגופים, כדי לקלוט את העובדים האתיופיים ובמסגרת הזאת הנציבות היתה חברה בוועדת ההיגוי לייצוג הולם במסגרת הרפורמה הצפויה בשירות המדינה והגשנו מסמך עם המלצות, כיצד לייעל וליישם את החוק, לכלל האוכלוסיות וביניהן האוכלוסייה האתיופית.
פנינה תמנו: עיקרי המלצות לגבי הקהילה האתיופית?
<אסתר אליאס: למשל, התאמה תרבותית במבחנים, להגדיר מה זה כישורים דומים כדי להקל על החברות והמקומות האלה.
<אסתר אליאס: ולגבי חברות ממשלתיות, אנחנו גם עובדים עם גלי אמיר מרשות החברות, קיבלנו את הדו"ח קיימנו פגישה, אחרי הפגישה הוחלט להפשיט את הדו"ח, ככה לטייב אותו, כדי שנוכל להפיק את המקסימום.
<אסתר אליאס: למשל, פילוח לפי מגדר, השכלה, כדי שבאמת נוכל לדעת מה המצב.
פנינה תמנו: ומעבר לפילוחים, אתם הגעתם, באמת אם אתם אומרים שאתם יש לכם ישיבות עבודה, הרי אתם משליכים, אתם נמצאים במקום גבוה במדרג וכל החלטה שלכם בסוף תשליך, יכול להיות תשליך על המדיניות איך היא תחלחל למטה.
פנינה תמנו: השאלה אם אותן מסקנות כמו ההתאמה התרבותית של המבחנים, או מציאה, באמת הסרת חסמים לאורך כל הדרך עד שאותו מועמד יושב מול המחליט לקבלו או לא לקבלו, האם אתם הצלחתם לגבש כלי עבודה פרקטיים?
<אסתר אליאס: אנחנו עובדים על זה במלוא המרץ.
<אסתר אליאס: אנחנו מקיימים, יש לנו ישיבה עם הוועדה המייעצת להגביר את כל הנושאים האלה כדי להקל.
<אסתר אליאס: אנחנו עובדים עם גלי אמיר כך שנוכל לקיים פגישה עם ראש הרשות, לקחת חברה ממשלתית ולעבוד אתה באופן פרטני, כדי שתוכל להשיג את היעדים של ייצוג הולם לאוכלוסייה.
שמעון סולומון: אז אני רוצה להגיד לך, את יודעת, לפעמים, קודם כל זה כיוון טוב, זה מצוין.
שמעון סולומון: אני מקווה שנראה תוצאות.
שמעון סולומון: אבל לפעמים לא צריך להמציא את הגלגל, באמת.
שמעון סולומון: אני, אמר מקודם, יועץ שר, אני גם בעברי הרחוק כיועץ שר ב- 1994, זיהינו את הבעיה הזאת של חינוך מיוחד, של התאמות תרבותיות, של מבחנים לא משקפים, זיהינו את זה, לכן מ- 1994 פורמשטיין עובד עם הקהילה.
שמעון סולומון: הוא כבר פיתח כלים, את יודעת מה?
שמעון סולומון: היום גם רופאים וגם טייסים וגם חינוך מיוחד, זאת אומרת, הוא כבר עובד, יש לו כבר כלים שהוא רכש כמעט 15, 16, מ- 96 בעצם, שחתמנו את החוזה הראשון.
שמעון סולומון: יש לו כלים מאוד מאוד ברורים בצבא, הוא עובד יפה מאוד.
שמעון סולומון: האלוף שטרן, מכיר את זה יפה, אני גם כקצין יודע שהם עובדים יפה מאוד.
שמעון סולומון: לכן, אני חושב שפה אתם יכולים לחסוך הרבה מאמצים, גם הרבה חשיבה, כי יש משהו שהתפתח.
שמעון סולומון: אני מציע שתעבדו אתם.
<אסתר אליאס: בשמחה.
<אסתר אליאס: אנחנו שמחים, אנחנו נשמח לשתף פעולה עם כל אחד, כדי לקדם את הנושא הזה.
פנינה תמנו: שאלה נוספת, בבקשה.
יואל רזבוזוב: שאלה אחרונה.
פנינה תמנו: אני רואה שיש לך שיתוף עם רשות החברות אבל האם אתם ישבתם במשולש ואולי אפילו לדעתי אתם צריכים לשבת גם עם משרד הפנים ועוד כמה גורמים שיהיה שולחן עגול כלשהו אבל פרקטי, בלי דיבורי סרק, האם ישבתם עם נציבות שירות המדינה?
<אסתר אליאס: כמו שאמרתי, יש ועדת היגוי לייצוג הולם בשירות המדינה.
פנינה תמנו: מי יושב שם?
<אסתר אליאס: כל הנציגים.
<נאדר אל-קאסם: זה הוועדה של הנציבות, זימנו אותם.
<נאדר אל-קאסם: זה לא ועדה שלהם.
פנינה תמנו: אתם מתכללים?
<נאדר אל-קאסם: בעניין שירות המדינה מי שמביא זה נציבות שירות המדינה, זה לא אף גורם אחר.
<נאדר אל-קאסם: אנחנו, כשעושים ועדות, משתפים גם את הנציבות, גם את העמותות, גם את האוכלוסייה.
<אסתר אליאס: גם אותנו, כדי לשמוע אותנו.
פנינה תמנו: כמה פעמים נפגשתם עד עתה, מאז שחוקק החוק?
<נאדר אל-קאסם: נפגשנו כחמש-שש פעמים.
<נאדר אל-קאסם: לא חוק, לא קשור לחוק, דרך אגב, זה לא קשור לחוק.
<אסתר אליאס: זה במסגרת הרפורמה.
<נאדר אל-קאסם: זה משהו של שירות המדינה, לא קשור לחוק הזה, כי זה דרך החברות הממשלתיות.
<אסתר אליאס: זה לכלל האוכלוסייה.
פנינה תמנו: לא, השאלה אם זה מיקוד.
פנינה תמנו: אנחנו מדברים על מיקוד על יוצאי אתיופיה.
פנינה תמנו: אני לא יודעת איך אתם מצליחים להכיל בחמש פעמים שאתם נפגשתם, את כל האוכלוסיות.
<נאדר אל-קאסם: אתם לא נתתם לנו לדבר.
<נאדר אל-קאסם: דיברנו על החלטת הממשלה.
<נאדר אל-קאסם: אם אתם רוצים שנדבר על שירות המדינה – נדבר.
<נאדר אל-קאסם: אבל לא דיברנו על שירות המדינה.
פנינה תמנו: שהוא יסיים, אז תציג בקצרה.
<נאדר אל-קאסם: אם אתם רוצים לדבר על שירות המדינה – נדבר.
יחיאל חיליק בר: לא לא, לפני זה.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת בר רוצה לעזוב.
יחיאל חיליק בר: אני צריך להגיע לסוף של ועדה נוספת, לפני המליאה.
יחיאל חיליק בר: אני רק רוצה להגיד משהו.
יחיאל חיליק בר: תראו, אני מאלה שמאוד מעריכים את העבודה של הנציבות, אני גם מכיר את העבודה של מוני מעתוק ואני יודע שהוא עושה את העבודה שלו בצורה מצוינת.
יחיאל חיליק בר: אבל שוב פעם, נראה שיש פה פחות רצון ליישם את החוק.
<נאדר אל-קאסם: אצלנו?
יחיאל חיליק בר: פחות רצון.
יחיאל חיליק בר: תשמע, כשמכדררים את זה לסיבות כמו – אין מספיק אתיופים בנתניה, ברשויות מקומיות - - -
<נאדר אל-קאסם: לא לא, אף פעם לא אמרנו את זה.
<נאדר אל-קאסם: שירות המדינה אף פעם לא אמר.
יחיאל חיליק בר: נאמרו, אין מספיק מועמדים.
יחיאל חיליק בר: חבר'ה, אני אומר לך – לך ללשכת אבטלה לאקדמאים, לא לרגילה, לאקדמאים, ואתה תמצא שם איזה אתיופי או שניים, גם בנתניה וגם במקומות אחרים, תאמין לי, אני יודע.
יחיאל חיליק בר: אני חושב, אני לא אומר את זה, אגב, אתה לא ראש המערכת.
יחיאל חיליק בר: אבל אני רוצה להגיד – הוועדה הזאת צריכה לצאת עם מנגנון אכיפה שבו אם אין רצון על-ידי הממשלה עצמה ליישם חוק, אז צריך להכריח אותה ליישם חוק.
יחיאל חיליק בר: אם הממשלה לא מיישמת את החוקים של הכנסת אז באמת אל לה לדרוש מהאזרחים או מהרשויות המקומיות אפילו שהם פחות ממנה, לעשות את זה.
יחיאל חיליק בר: ואני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, לתבוע בוועדה הזאת כמסקנה ואני יוצא עכשיו, אני מקווה שתעזרו לי, לתבוע מנגנון אכיפה ברור, כדי שקודם כל ממשלת ישראל על כל גופיה, חברות ממשלתיות, נציבות שירות המדינה, הרשויות המקומיות, יהיו חייבים ליישם את זה, להוות דוגמה.
פנינה תמנו: זה מה שיהיה.
פנינה תמנו: זה מה שיהיה עם המצב ככה.
יחיאל חיליק בר: ושהוא לא יבוא ויגיד – העובדת בהיריון, אין מספיק מועמדים, המועמדים לא עברו את המבחנים, הכלב אכל לי את שיעורי הבית.
יחיאל חיליק בר: זה לא לכבודה של הממשלה לא ליישם את החוק של עצמה.
<נאדר אל-קאסם: חבר הכנסת בר, לפני שיתחיל ללכת על שלבים של חקיקה חדשה ותקנות, עם כל הכבוד לרשות החברות, נציבות שירות המדינה, יש לנו את הסמכויות שלנו ואנחנו מפעילים אותן.
<נאדר אל-קאסם: לא צריך כל הזמן חקיקה.
יחיאל חיליק בר: אני מסתכל על הנתונים, כשאני מסתכל על הנתונים כנראה שאתם לא מפעילים אותם מספיק כי בחלק מהמשרדים יש אפס.
יחיאל חיליק בר: זאת בעיה.
<נאדר אל-קאסם: אם תיתנו לי לדבר שתי דקות רצוף, אני אסביר הכל.
יואל רזבוזוב: נאדר בבקשה, תמשיך לדבר.
יואל רזבוזוב: חברים, לא להפריע בבקשה.
פנינה תמנו: לא להפריע לו.
<נאדר אל-קאסם: שתי דקות רצוף, אתם תבינו את כל התמונה.
<נאדר אל-קאסם: עם כל הכבוד למשרדי ממשלה, אנחנו מנסים לפחות עם משרדי ממשלה לא ישר ללכת – יאללה, מקל וגזר, להתחיל להפעיל סנקציות, כי זה לא עובד ככה, עם כל הכבוד.
<נאדר אל-קאסם: משרדי הממשלה, יש להם הרבה משימות וזו אחת המשימות שמוטלת עליהם.
<נאדר אל-קאסם: כל משרדי הממשלה עושים כל מה שביכולתם, לגייס עובדים לבני קהילת יוצאי אתיופי.
<נאדר אל-קאסם: אנחנו יודעים שיש חסמים, חלק מהם קשורים לממשלה, חלק קשורים לאוכלוסייה.
<נאדר אל-קאסם: זה עובדות, אנחנו פה לא מתווכחים.
<נאדר אל-קאסם: זה עובדות.
<נאדר אל-קאסם: אנחנו גם, דיברתם על ראש המערכת, על הנציב, חברת הכנסת פנינה תמנו שטה היתה בישיבה אצל הנציב, דיברנו על כל מיני נושאים ואנחנו עכשיו מקדמים כל מיני צעדים נוספים שהיא גם כן עוזרת לנו בכל מיני נושאים שאנחנו לא מצליחים להגיע.
פנינה תמנו: יש לך בשורה?
<נאדר אל-קאסם: את יודעת שיש.
פנינה תמנו: אני רבה אתכם על 100 משרות.
פנינה תמנו: תודֶה.
<נאדר אל-קאסם: זה בסדר.
פנינה תמנו: אז אני מתביישת לריב על 100 משרות.
<נאדר אל-קאסם: אבל 100 משרות, מדובר על אוכלוסייה - - -
פנינה תמנו: נאדר, יש לי רבה חיבה אליך, אבל זה בושה וחרפה שחברי כנסת צריכים לריב על 100 משרות.
<נאדר אל-קאסם: את לא צריכה לריב, זה החלטת ממשלה, את לא צריכה לריב.
פנינה תמנו: אבל עובדה.
פנינה תמנו: אנחנו נאלצים להילחם על זה.
<נאדר אל-קאסם: אנחנו צריכים לדבר על פרופורציות.
<נאדר אל-קאסם: אנחנו מדברים על 100 משרות ו- 200 משרות ו- 300 משרות, חבר'ה, אנחנו כאן בתקופה שאתם מצביעים עליה של הקפאת קליטה, של קיצוץ בתקנים, אנחנו חיים בתקופה שאתם יודעים ומכירים אותה יותר ממני.
יואל רזבוזוב: החוק הוא מ- 2005.
<נאדר אל-קאסם: אבל מבחינת נתונים, לא לא לא, מבחינת נתונים, בני האוכלוסייה האתיופית בשירות המדינה מאוד קרובים לאחוז שלהם, בואו לא נטעה בנתונים.
<נאדר אל-קאסם: בואו לא נטעה.
<נאדר אל-קאסם: מבחינת נתונים, היא בסדר גמור.
אברהם נגוסה: אקדמאים?
<נאדר אל-קאסם: מבחינת אקדמאים, אמרתי נתונים, תן לי לדבר, אחרי זה תשאל מה שאתה רוצה.
<נאדר אל-קאסם: מבחינת אקדמאים, אחוז האקדמאים באוכלוסייה האתיופית בישראל זה 2% או 3%, משהו כזה.
<נאדר אל-קאסם: בשירות המדינה הם עומדים על 21%.
<נאדר אל-קאסם: אז צריך להציג נתונים.
<נאדר אל-קאסם: לא מספיק – נכון, צריכים להגיע ל- 70%.
פנינה תמנו: נאדר, יש לי שאלה, סליחה, שאלה – האם אתם הולכים לתת "גז על הדוושה"?
<נאדר אל-קאסם: אנחנו הולכים לתת עוד משרות לאתיופים, לקהילת יוצאי אתיופיה.
פנינה תמנו: אתם תיתנו בשנה הזאת?
<נאדר אל-קאסם: גם בשנה הזאת, גם בשנה הבאה.
<נאדר אל-קאסם: משרדים שיש להם אפס, זה לא יהיה אפס.
<נאדר אל-קאסם: המשרדים האלה, אנחנו ננחה אותם משרה אחת, שתיים, שלוש, ארבע, תיועד לאתיופים.
<נאדר אל-קאסם: דרך אגב, אנחנו התחלנו את השלב הזה עם הערבים, שאנחנו כופים על המשרדים, לא שואלים אותם, כופים עליהם.
<נאדר אל-קאסם: אנחנו נפעיל את זה גם לעניין האתיופים.
יואל רזבוזוב: זה נרשם בפרוטוקול ואנחנו נבחן את ההתקדמות.
יואל רזבוזוב: זיווה, בבקשה.
יואל רזבוזוב: היא צריכה עוד מעט ללכת.
יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן לכולם זכות דיבור.
יואל רזבוזוב: אבל חברים, עכשיו בקצרה כי יש לנו עשר דקות לסיים, ממש כל אחד חצי דקה.
יואל רזבוזוב: יש שדולה.
<זיוה מקונן דגו: אדוני היושב-ראש, הדיון חשוב ומשמעותי.
<זיוה מקונן דגו: אנחנו באגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, כשיזמנו את החוק הזה, לא חשבנו שנמצא התנגדות כזאת.
<זיוה מקונן דגו: היתה התנגדות בכל תהליך החקיקה, בוועדה הזאת, בחדר הזה.
<זיוה מקונן דגו: גם התאגידים וגם החברות הממשלתיות באו ודיברו על כך שהם רוצים עובדים מקצועיים.
<זיוה מקונן דגו: אנחנו לא מבקשים שאף אחד יעשה הנחה, אנחנו רוצים שייקלטו יוצאי אתיופיה כעובדים למניין, ללא, עם כל הנתונים שיש להם.
<זיוה מקונן דגו: אני רוצה להגיד שבנושא של שוויון ההזדמנויות אתם לא אוכפים, אתם לא עושים את העבודה שלכם.
<זיוה מקונן דגו: אין אכיפה ואנחנו בדקנו.
<זיוה מקונן דגו: החברות הממשלתיות, הם לא מייצגים, הם לא מיישמים ואתם לא בודקים אף אחד.
<זיוה מקונן דגו: אני רוצה לציין שבחוק, בחוק מוצע יינתן ביטוי הולם בנסיבות העניין.
<זיוה מקונן דגו: מה זה אומר נסיבות העניין?
<זיוה מקונן דגו: אני לא יודעת.
<זיוה מקונן דגו: והמשפטנים או בית המחוקקים צריך לבדוק מה זה אומר בנסיבות העניין וזה החסם.
<זיוה מקונן דגו: לכן, אין להם את יכולת האכיפה.
<זיוה מקונן דגו: המקום הזה מקומם, מקומם, כי נאדר, שאנחנו רואים את משרד הפנים שיש לו את הדסק האתיופי שמעסיק, שמעסיק עשרות יוצאי אתיופיה.
<זיוה מקונן דגו: אבל הם לא עובדים של המדינה ויש אפס עובדים, זה בושה.
<נאדר אל-קאסם: אבל אמרתי ליושב הראש, שמשרד הפנים יסמן משרות והוא יקלוט.
<נאדר אל-קאסם: מה יותר מזה?
<זיוה מקונן דגו: סליחה, אנחנו מדברים על החוק הזה, הוא נמצא שנה וחצי, סליחה.
יואל רזבוזוב: חברים, עוד פעם אנחנו מתחילים פה לנהל דיון שאני לא רציתי להיכנס אליו.
יואל רזבוזוב: חברים, לפני שאנחנו הולכים עם הארגונים, זיווה, נתתי לך, יש לנו פה באמת גופים שצריכים לתת לנו דין וחשבון.
יואל רזבוזוב: אני מבין את המצוקה שלכם, אתם רוצים להגיד את מה שיש לכם על הלב ובגלל זה כולנו כאן, בגלל זה כולנו כאן.
<זיוה מקונן דגו: במשרד החינוך יש 155,000 עובדים.
<זיוה מקונן דגו: כמה עובדים יוצאי אתיופיה יש?
<זיוה מקונן דגו: מורים.
<זיוה מקונן דגו: מורים, 155,000.
<זיוה מקונן דגו: משרדי הממשלה, חוק ייצוג הולם הוא בחברות הממשלתיות והחברות לא עושים את העבודה שלהם.
יואל רזבוזוב: זה נאמר כאן.
יואל רזבוזוב: זיווה, בואי, אנחנו רוצים להיות פרקטיים ולהתקדם.
יואל רזבוזוב: נציג חברת החשמל, בבקשה.
<דוד ריבק: שלום אדוני יושב-ראש הוועדה.
<דוד ריבק: אני נמצא פה ביחד עם מנהל הגיוס של כוח-האדם של חברת החשמל.
<דוד ריבק: אנחנו לא באן לכאן לנסות לצייר תמונה שהיא שונה מהמציאות, אלא לצייר אותה כפי שהיא, עם המורכבות שלה.
פנינה תמנו: מה תפקידך?
<דוד ריבק: אני מתחום הרגולציה בחברה ונמצא אתי גם מהגיוס כוח-אדם של החברה.
<דוד ריבק: נמצא גם אחד מהעובדים של החברה, יששכר מקונן, שאם תרצו, אז תשמעו גם אותו.
פנינה תמנו: וכמובן דוד, יש שם, אני רואה, בחור שעובד עם חברת החשמל.
<דוד ריבק: ודוד, כן, אבל הוא הגיע באופן עצמאי.
פנינה תמנו: וטוב שכך.
<דוד ריבק: אני אתן לכם נתונים.
יואל רזבוזוב: בקצרה, ממש.
<דוד ריבק: ממש בקצרה וגם אם תרצו, אז פילוח של מקצועות, כדי שנשים דברים על דיוקם.
<דוד ריבק: באופן עקרוני, משנת 2009, אנחנו מדברים בערך על 1.2% שמועסקים בחברת החשמל, אבל אני רוצה רגע לדבר על הנתון ב- 2012 וצפונה, כי פה אנחנו רואים את השינוי של המגמה.
<דוד ריבק: מ- 2012 עד עכשיו, יש בערך כ- 2.9, כמעט 3% שמועסקים בחברת החשמל.
<דוד ריבק: מדובר, נכון להיום, מסך העובדים, זה מדובר פחות מאחוז, זה 102 עובדים שהם עובדים בחברת החשמל שהם ממוצא אתיופי, אבל משנת 2012 מתחיל השינוי וזה תוצאה גם של החוק, אבל מעבר לזה שחוקק החוק, אני חושב שזה גם תהליכים של הפנמה שהחברה עוברת.
<דוד ריבק: זה תהליכים שהם תהליכים איטיים, כמו שקיימים בעוד הרבה מקומות אחרים.
<דוד ריבק: יחד עם זאת, כשאני הסתכלתי ועשינו עבודה, ניסינו להבין ולפרט את הדברים.
<דוד ריבק: דרך אגב, לפני הדיון בוועדה, אז כשדיברו פה על פילוח של מקצועות, אז אני רואה פה מהנדסים ואני רואה פה אקדמאים ואני רואה פה מנהלי תיקי לקוחות עסקיים וכמו שיש התפלגות אחרת, וכשאני מנסה להסתכל על איך הם מתפלגים בתוך החברה, אז אתה רואה אותם נמצאים בכל אתרי החברה.
<דוד ריבק: אם זה בעבודות של ביצוע והקמה, שיש לנו אחוז גדול של העובדים שהם לא ממוצא אתיופי, עובדים שם, גם אותו שיעור באחוז באוכלוסייה גם עובד אתם.
<דוד ריבק: זאת אומרת, ההתפלגות היא התפלגות דומה.
<דוד ריבק: עם זאת, נכון להיום, השיעור הוא 0.8%, הוא לא מספיק.
<דוד ריבק: אבל כשאתה מסתכל על המגמה, לאן החברה הולכת, האם החברה הולכת הפוך, אז לא.
<דוד ריבק: אז אני, כשאני מסתכל על הנתונים ומפרק אותם, אני רואה שהכיוון הוא נכון.
<דוד ריבק: לא מספיק ורוח הדברים שעלתה פה בוועדה, אני יכול להבטיח לך, שתעבור לדרג הניהולי הבכיר ביותר בחברה, לרבות דירקטוריון החברה וחלק מחברי הכנסת יודעים ומקיימים שיחות עם נציגי ההנהלה והדירקטוריון, ולא נתקלו עד היום, לדעתי, בדלת אטומה או בדלת שלא מסבירה פנים ומבינים את זה.
<דוד ריבק: אנחנו יותר מרגישים לסיטואציה הזאת ומה שצריך לתקן – צריך לתקן.
פנינה תמנו: שאלה קצרה.
יואל רזבוזוב: קצר.
פנינה תמנו: תראה, הרי כולנו מכירים את נושא הקביעויות - - -
<דוד ריבק: נכון.
פנינה תמנו: בחברות כמו חברת החשמל, מקורות ועוד מעט בטח אנחנו נשמע גם את הנציב של חברת מקורות.
פנינה תמנו: מה ההתפלגות של אנשים שמקבלים קביעות ובין כאלה שתמיד מרגישים שהם על חוט השערה נמצאים בחברה והאם אתם בודקים את עצמכם גם ברמה הזאת, כדי לדעת.
פנינה תמנו: הרי אני לא צריכה לספר, דיברו פה על הנמלים לעניין ה- "ויטמין P", אז אני לא רוצה לדבר על חברת החשמל.
יואל רזבוזוב: בבקשה לקצר, חברת הכנסת תמנו-שטה.
פנינה תמנו: אז הוא הבין את הנקודה.
<דוד ריבק: אני הבנתי.
<דוד ריבק: אני הבנתי ואני אענה נקודתית ואני אתן איזה סוגריים קטנים מאוד.
<דוד ריבק: באופן עקרוני, מתוך העובדים הקיימים ממוצא אתיופי, 33% מתוכם הם קבועים, ו- 67% מתוכם הם לא קבועים.
<דוד ריבק: זה, אם אתה מסתכל על ההתפלגות הכוללת של עובדי חברת החשמל, כ- 30% מעובדי חברת החשמל הם לא קבועים גם.
<דוד ריבק: זאת אומרת, זה חלק מחוזה העסקה.
פנינה תמנו: כמה?
<דוד ריבק: בערך, בערך.
יואל רזבוזוב: רגע, שנייה, עוד פעם, תחזור על הנתונים.
<דוד ריבק: יכול להיות שאני לא הסברתי את עצמי נכון, אני אחזור.
<דוד ריבק: 33% מסך העובדים ממוצא אתיופי הם קבועים, ו- 67% הם לא קבועים.
<דוד ריבק: הם עובדים ארעיים.
<יפת אלמו: 28 שנים שעברו ולא כלום.
<דוד ריבק: וכשאני מסתכל על כלל עובדי החברה, אז בערך, עכשיו אל תתפשו אותי במילה, כי לא באתי עם הנתון זה, בערך, כ- 30% לא קבועים ו- 67 קבועים.
פנינה תמנו: אז זה הפוך.
<דוד ריבק: נכון, זה הפוך.
<דוד ריבק: נכון, נכון.
פנינה תמנו: אתה צריך להגיע, בגלל זה אני אומרת קח את זה לחשיבה.
פנינה תמנו: שנייה, בוא נהיה פרקטיים.
פנינה תמנו: קח את זה, אמרת שיש לכם פה נכונות מאוד גבוהה, זה יגיע לדרגים הגבוהים ביותר וגם אני אמורה לקיים אתכם ישיבה, כמובן שחבר הכנסת שמעון סולומון כבר הקדים אותי.
פנינה תמנו: יואל, אם אתה רוצה, אנחנו נלך ביחד לחברת החשמל ותיקחו את זה.
פנינה תמנו: אתם צריכים, אני חושבת שיש פה נקודה מאוד חשובה שאתה צריך להעלות בפני מנהל הרגולציה אורן הלמן, חבל שאנחנו לא רואים אותו פה היום ותתקנו את הסטטיסטיקה מהבחינה הזאת.
פנינה תמנו: אולי נעבור לחברת מקורות.
יואל רזבוזוב: יש הרץ מרתון, הוא יתקן את הסטטיסטיקה כשהוא ייכנס.
<דוד ריבק: אני רק אגיד עוד מילה אחת כדי לסיים ולא להאריך.
יואל רזבוזוב: כן, סיכום, מילה אחת.
<דוד ריבק: בניגוד, לא בניגוד, בשונה, במקומות שיש בהם ציונים שהם נמוכים יותר בבני העדה האתיופית, גם אם זה ציונים במבחני התאמה, שהם מתחת לרף שאנחנו דורשים אותו, אנחנו מורידים את הרף, גם אם הציון סף שלנו הוא חמש, אנחנו גם קולטים בציון ארבע, שאת זה אנחנו לא עושים במקומות אחרים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהתשובה שלכם משביעת רצון, יש לכם נכונות, אתם רוצים, אתם מעבירים את זה לדרג הבכיר.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה הכיוון של הוועדה הזאת, שהועבר לדרג הבכיר ומשם תצאו לדרך ובאמת כמו שאמרת, יש לכם נכונות.
יואל רזבוזוב: מקורות, חברת מקורות, בבקשה.
<נטלי וקנין: אני מנהלת משאבי אנוש מחברת מקורות.
<נטלי וקנין: אני רוצה לציין שאני לא ראיתי את הדו"ח, ראיתי אותו רק עכשיו פה אצל מישהו, של רשות החברות.
<נטלי וקנין: אנחנו גם דיווחנו נתונים ביוני 2013, והתמונה שם היא נראית הרבה יותר טוב.
<נטלי וקנין: בחברת מקורות יש לנו 25 עובדים בקבוצה.
<נטלי וקנין: אני מודה שזה לא מספר גדול.
פנינה תמנו: מתוך כמה?
<נטלי וקנין: 25 עובדים מתוך כ- 2,000 עובדים בקבוצה.
<נטלי וקנין: אני מודה שזה לא מספר גדול, גם לא ביחס ל- 1.5% וגם לא ביחס ל- 2%.