GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קרלוס טפיירו: למכבי העולמית יש אולי את התכנית הגדולה בעולם של הסברה.
<קרלוס טפיירו: יש לנו באמריקה הלטינית, באירופה, במקומות מסוימים בארצות-הברית, בדרום אפריקה.
<קרלוס טפיירו: התכנית הזאת היא תכנית מתמשכת משנה לשנה.
<קרלוס טפיירו: התנועה משתמשת במכביה כדבר המוביל לשינוי זהות, וללא ספק הדבר הזה מוביל לשינוי זהות.
<קרלוס טפיירו: אנחנו תנועה יהודית ציונית, אנחנו עובדים במישור הזה, והדברים האלה באמת קורים.
<קרלוס טפיירו: איך אנחנו נעביר את המידע וכולי – זה לא לישיבה הזאת.
<קרלוס טפיירו: אנחנו נשב ונעביר שם-שם.
<קרלוס טפיירו: בתכנית כלשהי התבקשנו למשל להביא עשרה עולים ו-90 תיקי עלייה, ולאחר תקופה קצרה הבאנו 140 עולים.
<קרלוס טפיירו: זאת התנועה שיש לנו.
<קרלוס טפיירו: אני חושב שאנחנו חייבים לחזק את המכביה.
<קרלוס טפיירו: אתם שמעתם את המצוקות הכספיות, שהן אמיתיות.
<קרלוס טפיירו: יש אחרים שיודעים יותר ממני לציין אותן.
<קרלוס טפיירו: אני חושב שכולכם – הסוכנות, ההסתדרות הציונית העולמית ומשרדי הממשלה – מוזמנים להביא את עצמכם למכביה.
<קרלוס טפיירו: המכביה פרוסה, פתוחה אליכם, כך היא הייתה, כך היא תהיה, וכך יהיו גם הבאות.
יואל רזבוזוב: אברהם זוכמן, נציג משרד החינוך.
<אברהם זוכמן: קודם כול, אני חייב התוודות אישית: אני מקושר למכביה זה 40 שנה כספורטאי, ומאוחר יותר כאחד שסייע לארגן את המשחקים, ומאוחר יותר דרך משרד החינוך.
<אברהם זוכמן: במסגרת משרד החינוך, אנחנו חשבנו, וחושבים, שבחדר הזה כולנו משוכנעים בדברים מסוימים.
<אברהם זוכמן: צריך שכל נער ונערה במדינת ישראל יבינו מה זאת המכביה ומה החשיבות שלה לעם היהודי.
<אברהם זוכמן: לאור זאת, אנחנו משתפרים ממכביה למכביה, ומשלבים תכנים של המכביה בתוך תכניות הלימודים: בהיסטוריה, בשיעורי מחנך, בחינוך גופני בוודאי, בימי ספורט ועוד.
<אברהם זוכמן: אנחנו חושבים שאנחנו צריכים ליצור בני נוער בארץ שמבינים את החשיבות, ושיבינו ויראו את המכביה כאירוע ספורטיבי שעשוי להביא לכאן נוער שהוא שותף ליצירה של המדינה.
<אברהם זוכמן: וגם אלה שלא יעלו – שיהיו אוהבי ישראל בחו"ל.
<אברהם זוכמן: ולאור זאת, אנחנו עשינו, ועושים, המון פעולות כדי ליידע על המכביה.
<אברהם זוכמן: הדבר האחרון שנעשה הוא "קיץ אחר", שבו כל תלמידי ישראל נכנסים לאתר ויראו את כל הפעילויות שמתקיימות ואת התחרויות, כדי ליצור מפגש בין היהודים שמגיעים לבין בני הנוער בארץ.
<אברהם זוכמן: ב-31 ביולי, שזה היום הלפני אחרון, יש יום התנדבות כאן בארץ, שזה מפגשי התנדבות משותפים של בני הנוער שמגיעים למכביה, יחד עם תלמידים מבתי-הספר.
<אברהם זוכמן: אני חושב שצריך לעשות הכול כדי להגביר את שיתוף הפעולה בינינו, עם אייל, וקרלוס, וכל החברים הטובים שאנחנו מכירים.
<אברהם זוכמן: העבודה שלנו היא גם הכנה לאורך כל השנה, וגם מפגשים חיים של בני הנוער עם בני הנוער במהלך הקיץ הקרוב, בתקופת המכביה.
<אברהם זוכמן: רק לחזק אתכם.
יואל רזבוזוב: אני חושב על רעיון, לא יודע אם הוא אפשרי, אבל אפשר לנסות: לקראת התחרות לקחת איזשהו בית-ספר וליידע אותו על נבחרת שמגיע, כדי שיכירו את הספורטאים, ואז הם יבואו לתחרות לעודד מישהו שהם מכירים.
<קרלוס טפיירו: יש דברים כאלה.
יואל רזבוזוב: אז זה לא פטנט שלי.
<אמיר פלד: אני אחבר כמה דברים שנאמרו פה, גם לגבי נעל"ה וגם לגבי משרד החינוך.
<אמיר פלד: כל הדברים האלה מתבצעים.
<אמיר פלד: אנחנו בונים עיר נוער בווינגייט.
<אמיר פלד: בונים שם עיר נוער, שממנה תצא לספורט שלך ולאימונים שלך, וגם לטיולים שלך.
<אמיר פלד: בנוסף, יהיו בתוכה לפחות שבעה מתחמים של חינוך, תרבות, אקסטרים, וצה"ל – שאימץ אותנו.
<אמיר פלד: אני אומר לחבר'ה מנעל"ה ואומר לאחרים: אנחנו לא צריכים לחכות למכביה הבאה, בעיר הזאת אנחנו מוכנים לתת לכם נגישות.
<אמיר פלד: מכיוון שהמטרות שלכם לא סותרות את שלנו - - -
יואל רזבוזוב: אבל מי שגר בירושלים למשל, כל כמה זמן הוא מגיע לווינגייט?
<אמיר פלד: יש לנו חמישה ימים שבהם מגיע נוער ישראלי מבתי-ספר ישראליים - - -
יואל רזבוזוב: אם הם מגיעים לכמה שעות, כמה כבר הם רואים?
<קרלוס טפיירו: לא, זה יום שלם של פעילות משותפת.
<קרלוס טפיירו: מגיעים מנתניה, ירושלים, ערי פריפריה וכולי.
<קרלוס טפיירו: אלה חמישה ימים שבהם המכביה הכי תוססת מבחינת האינטרקציה בין הנוער מחו"ל לנוער המקומי.
יואל רזבוזוב: אבל עדיין הייתי רוצה לראות עוד חומרים גם בתחרויות ובבתי המלון.
<אמיר פלד: יש בלי סוף.
<אמיר פלד: מי שירצה להתחבר אלינו – בכיף.
<אמיר פלד: אני רוצה שתצא מתוך הנחה שמי שמנהל את המכביה זה חבר'ה שעסקו לדורותיהם בתחום הזה – בהתנדבויות, בשליחויות בחו"ל ועוד.
<אמיר פלד: הם עושים את זה הרבה מאוד שנים.
<אמיר פלד: המטרה שלנו היא חינוך יהודי-ציוני, המטרה שלנו היא עלייה, המטרה שלנו היא אהבת ישראל, והיא כולה מובלת דרך ספורט.
<אמיר פלד: למרות שאנחנו כבר חודש לפני, בתור יושב-ראש האירוע הזה אני אומר שאם יהיו גופים שיש להם יכולת התחברות אמיתית – לא גופים שיכולים ליצור לנו בעיה לוגיסטית.
<אמיר פלד: אתם צריכים להבין שהלוגיסטיקה זה טירוף: 750,000 ארוחות, מיליון בקבוקי מים, ו-80 או 90 אלף שעות אבטחה.
<אמיר פלד: זאת אומרת, האירוע הוא עצום.
<אמיר פלד: אבל, אני אומר עוד פעם, גם לנעל"ה וגם לאחרים, לסוכנות היהודית, להסתדרות הציונית וארגונים אחרים: קחו את הפלטפורמה שלנו, בתיאום איתנו, ודברים שהם לא מאוחרים מדי – אנחנו מוכנים גם היום לתת אותם.
יואל רזבוזוב: שיתוף הפעולה הוא חשוב.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאני אפילו אקח את הוועדה לסיור במכביה.
<אמיר פלד: אתה יכול גם לעשות קצת ספורט.
יואל רזבוזוב: יש פה מישהו שלחץ עליי להשתתף במכביה.
יואל רזבוזוב: בקדנציה הבאה, אם הכול יהיה בסדר, אני בטוח... אני בן 32, עוד מעט 33.
יואל רזבוזוב: עד גיל 35 אני יכול להשתתף, ויש מצב שאני אנצח.
יואל רזבוזוב: אבל אני לא רוצה להשאיר את הסיכוי הקטן שאני אפסיד.
יואל רזבוזוב: אני לא אוהב להפסיד – בתור ספורטאי רוב הזמן ניצחתי.
יואל רזבוזוב: אחרי גיל 35 אני בטוח מנצח.
<אמיר פלד: אני אגיד לך איך פתרנו את זה לאריק זאבי: אנחנו נפרדים ממנו באירוע בתוך המכביה.
<אמיר פלד: הוא יקבל הערכה למה שהוא עשה.
יואל רזבוזוב: אריק בן 36, הוא בגיל המתאים.
יואל רזבוזוב: חבר טוב.
<אייל טיברגר: ברשותך, אני רוצה להסתכל קצת יותר רחוק מהיום של המכביה.
<אייל טיברגר: כשאנחנו מדברים על הנושא של טיפול בספורטאים עולים, יש המון עבודה מאוד משמעותית – למשל של הסוכנות היהודית – מהבית ועד ישראל.
<אייל טיברגר: יש עבודה מאוד משמעותית של משרד הקליטה בחלק הראשון שלהם בארץ, יש עבודה מאוד משמעותית של משרד הספורט בקטע של הפניה.
<אייל טיברגר: אבל אין מישהו שרואה את זה בראייה כוללת – ממקום מוצאם ועד הקליטה המסודרת שלהם.
<אייל טיברגר: ואנחנו כאן פונים אליך – יש לנו תכנית מגובשת: מחלקת הספורטאים של העם היהודי, שתטפל בספורטאים, מאמנים – זה יכול להיות פיזיותרפיסטים, זה יכול להיות היסטוריונים של ספורט, זה יכול להיות רופאי ספורט ועוד.
<אייל טיברגר: גם בין המכביות אנחנו בהחלט יכולים להשביח את הספורט הישראלי על רבדיו השונים.
יואל רזבוזוב: נקבל המלצות ונבחן את התכנית, ואם יש היגיון ותקציבים לעשות אותה, אז נעשה.
יואל רזבוזוב: חנה קורן, משרד הקליטה, בבקשה.
<חנה קורן: תודה.
<חנה קורן: אנחנו רואים במכביה הזדמנות נפלאה לקלוט עלייה.
<חנה קורן: כי, אני לא יודעת אם אתם יודעים, הסוכנות היהודית זנחה את נושא העלייה, היא לא עוסקת יותר בעידוד עלייה; ו"נפש בנפש" מביאים בכל שנה את אותו מספר עולים, הם לא עוברים את ה-3,000.
<חנה קורן: לכן חשוב לי להגיד את זה כרגע, בלי קשר למכביה.
<חנה קורן: זה דבר שצריך לקחת בחשבון.
<חנה קורן: בנושא של המכביה אנחנו עומדים לבנות חבילת קליטה מיוחדת לספורטאים ומאמנים שיעלו בעקבות המכביה.
<חנה קורן: אנחנו נהיה שותפים פעילים, ואנחנו באמת אוהבים את שיתוף הפעולה עם הארגון.
<חנה קורן: יש סדרה של דברים שנעשה: נלווה את המשתתפים עם אנשים שלנו, יועצי קליטה ייתנו פרטים, נפתח מוקד מידע למי שירצה להתעניין בעלייה.
<חנה קורן: נסייע עם כל היועצים שיש לנו.
יואל רזבוזוב: הנושא של שיתוף פעולה הוא חשוב מאוד.
יואל רזבוזוב: אבל לא נפתח פה את הסוגיה בין הסוכנות למשרד הקליטה.
<חנה קורן: אלה לא דברים שבין לבין, זה פשוט - - -
יואל רזבוזוב: משרד הקליטה עושה דברים חשובים, וגם הסוכנות עושים הרבה דברים מאוד חשובים, בנושא של התפוצות.
יואל רזבוזוב: לא נפתח את זה כאן, אבל אולי נעשה דיון רק על הנושא הזה.
יואל רזבוזוב: טל, רצית להוסיף.
<טל ברודי: אני חושב שצריך להיות שילוב עם רשות הספורט בנושא... פונים אליי הרבה... "נפש בנפש" שולחים אליי חבר'ה עם רקע ספורטיבי – לעזור להם להתאקלם.
<טל ברודי: הם מנסים, הם הולכים לאגודות, אבל באגודות לא תמיד כל כך מהר פותחים את הדלת, ולא כל כך מהר מדברים איתם יפה.
<טל ברודי: והם מאוד - - -
<קרלוס טפיירו: זאת התכנית שלנו, זה מה שאנחנו רוצים להציג – איך אנחנו יכולים לפתור את הבעיה הזאת.
<טל ברודי: צריך עזרה של מישהו שמשפיע.
<טל ברודי: אתה יכול להשפיע על קבוצות מכבי, אבל אתה לא יכול להשפיע על קבוצות הפועל, בית"ר ואולי אליצור.
<טל ברודי: צריך את העזרה של עופר לגבי רשות הספורט, וגם בכנסת, שידעו שאגודות ספורט חייבות את הנושא של קליטה ו... לא משנה, יש כאלה שרוצים גם בהתנדבות להצמיד אותם.
<טל ברודי: אלה שספורטאים פעילים, לא כל אחד מתאים לליגת העל.
<טל ברודי: וצריך להתייחס אליו.
<טל ברודי: מה, זה שהוא לא מתאים לליגת העל אז הוא גם לא מתאים לעלות לארץ?
<טל ברודי: הוא רוצה לעלות לארץ, אבל קבוצות בליגת העל אומרות: הוא זבל, הוא לא שחקן.
<טל ברודי: מה זה?
<טל ברודי: זה אחד שרוצה לעלות לארץ – ככה מתייחסים אליו?
<טל ברודי: יש איזה בחור שמצלצל אליי בקנדה, הוא עזב פה, הוא אמר: טל, נשבר לי שמה, הם אפילו לא מדברים איתי.
<טל ברודי: למדתי עברית, ובעברית שיש לי הם אפילו לא מחייכים אליי, ואומרים: אין לנו שום מקום פה.
<טל ברודי: מישהו שנותן את התקציבים לאגודות ספורט צריך להשפיע עליהן.
יואל רזבוזוב: טל, אין לנו אלפי מקרים כאלה.
יואל רזבוזוב: אבל את המקרים הבודדים שמגיעים אליך, תיידע אותי אישית, כי אלה דברים שאני אישית.
יואל רזבוזוב: .. גם בנאום הבכורה שלי אמרתי שקליטה וספורט זה הולך ביחד.
יואל רזבוזוב: הספורט עוזר להיקלט, ואם יש אגודות שעושות עם זה בעיות, אז אנחנו נטפל בזה ונפנה ל - - -
<עופר בוסתן: היה לנו שיתוף עם משרד הקליטה: הייתה לנו תקנת "מאמנים עולים".
<עופר בוסתן: זה גם משתלם ל - - -
<קריאה: צריך לחשוב על רעיון איך פותרים את הבעיה הזאת.
<קריאה: זאת באמת בעיה.
<קריאה: צריך אחדות פה, וזו בעיה.
<רונית ראובן: צריך להוסיף שמשרד הקליטה עובד בשיתוף פעולה אדוק עם מינהל הספורט, מול דודו מלכה.
<רונית ראובן: אנחנו מעניקים סיוע ל - - -
יואל רזבוזוב: לספורטאים עולים.
יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים עם ספורטאים עולים – אין מה להתווכח: יש הרבה ספורטאים עולים שחיים בעקבות המלגות שלכם.
<רונית ראובן: ספורטאים מקצועיים שמקבלים הכרה ממינהל הספורט - - -
יואל רזבוזוב: ממינהל הספורט, מהיחידה לספורט הישגי.
יואל רזבוזוב: אבל זה נושא קצת שונה.
יואל רזבוזוב: טל, אני מבקש ממך להפנות אליי כל מקרה, ואני אישית יטפל בזה.
יואל רזבוזוב: מתי, בבקשה.
<מתי שרפשטיין: שלום, שמי מתי, אני עובדת בסוכנות היהודית, במחלקה לעלייה וקליטה, משימות מיוחדות, בנישה של עידוד עלייה.
<מתי שרפשטיין: קודם כול, לגבי עידוד עלייה – הסוכנות היהודית לא יצאה מעידוד עלייה.
<מתי שרפשטיין: היא עוסקת בזה על הרצף של הכול: זה מתחיל משם וזה לא נגמר בישראל אלא זה ממשיך.
<מתי שרפשטיין: אני פוגשת מאות ואלפי צעירים שמגיעים לישראל בתכניות התנסות כמו "מסע" למשל.
<מתי שרפשטיין: יום-יום אני פוגשת צעירים מכל העולם, בכל השפות.
<מתי שרפשטיין: אני מארגנת להם ימי הסברה, ימי מידע, ומפגשים כאלה ואחרים.
<מתי שרפשטיין: הייתי מעורבת במכביה של 2005, 2009, בתחום של עידוד עלייה, במינונים שונים, לפי איך שסוכם – היו דוכני מידע של הסוכנות היהודית, היו סיורים שהצענו לספורטאים בהיותם בארץ ועוד.
<מתי שרפשטיין: השנה אנחנו מתכוונים לשים ברקוד שיהיה בחדרי המלון, ודרך האפליקציה הצעירים יוכלו לקבל מגוון של תכניות לצעירים.
<מתי שרפשטיין: דיברת קודם על מינהל הסטודנטים.
<מתי שרפשטיין: לכל יום עלייה שאני מארגנת, אני מזמינה נציג של מינהל הסטודנטים, ואני מזמינה באופן קבוע גם נציג של משרד הקליטה - - -
<דוריס קריאף: מינהל הסטודנטים שייך למשרד הקליטה.
<מתי שרפשטיין: כמובן.
<מתי שרפשטיין: אני שמה דגש על כך שאני לא מגיעה לפגוש צעירים בלי שאני מזמנת גורמים שונים.
<מתי שרפשטיין: אני מזמינה גם את משרד הפנים ועוד כהנה וכהנה.
<מתי שרפשטיין: אנחנו חושבים שהאירוע הזה, שיש בו אלפי צעירים, הוא הזדמנות נהדרת.
<מתי שרפשטיין: יש לי אנקדוטה קטנה לספר.
<מתי שרפשטיין: טל, אולי זה יעניין אותך.
<מתי שרפשטיין: במכביה הקודמת, ב-2009, אני ועוד קבוצה של חבר'ה צעירים הסתובבנו עם חולצות טי-שירט שכתוב עליהן "just ask me".
<מתי שרפשטיין: לא עשינו שום דבר חוץ מלהסתובב בשטח לפני העלייה למגרש.
<מתי שרפשטיין: פנה אלינו כדורסלן מקסים מארגנטינה, והתחלנו לדבר.
<מתי שרפשטיין: והבחור הזה, תוך כדי המכביה, הבאתי אותו לסוכנות היהודית, וישבנו עם מנהלי תיקי עלייה.
<מתי שרפשטיין: הוא עלה והשתלב בהפועל חולון.
<מתי שרפשטיין: קוראים לו גוטמן.
<קרלוס טפיירו: כן, אנחנו מכירים אותו.
<מתי שרפשטיין: בקיצור, האינטרקציה שלנו עם האנשים האלה היא דבר מאוד חשוב.
<מתי שרפשטיין: השנה אנחנו גם מתכוונים... לא רק הברקוד, שיאפשר להם היכרות עם מגוון התכניות שיש לנו לגילאי 30-18.
<מתי שרפשטיין: כי כמו שציינת קודם, כמה באמת יודעים שמינהל הסטודנטים יכולים להציע כך וכך וכך, וכמה מהצעירים האלה יודעים על התכניות שיכולות לעשות להם את הקליטה הרבה יותר קלה וידידותית.
<מתי שרפשטיין: אז חוץ מהברקוד יש גם מסיבה מאוד גדולה בתל-אביב, ואנחנו מקווים לפגוש שם חבר'ה.
<מתי שרפשטיין: ננסה להסתובב ולהיות בולטים בשטח.
<מתי שרפשטיין: אבל אולי זו טיפה בים, אולי צריך לעשות קצת יותר, להיות קצת יותר נראים ונגישים, כי ברקוד הוא עדיין לא כמו אחד על אחד.
<מתי שרפשטיין: חשוב שנהיה אפילו עוד יותר מעורבים.
<מתי שרפשטיין: ועוד דבר אחד קטן.
<מתי שרפשטיין: שם המשפחה שלי הוא שרפשטיין.
<מתי שרפשטיין: ענבל שרפשטיין הייתה אלופת ישראל בג'ודו.
<מתי שרפשטיין: היא נפטרה.
<מתי שרפשטיין: הכרתם אותה?
יואל רזבוזוב: היא הייתה מזכרון.
<מתי שרפשטיין: נכון, מקיבוץ מעגן מיכאל, ליד.
<מתי שרפשטיין: בתי, שהלכה בעקבותיה, גם כן הגיעה עד אליפות לנערות בג'ודו.
<מתי שרפשטיין: כך שהנושא של הספורט מאוד חשוב במשפחה שלנו.
<מתי שרפשטיין: אני בהחלט מקווה שהפלטפורמה של המכביה תאפשר לנו להגיע לכמה שיותר צעירים, כי זה, כמו שנאמר, לא רק אירוע ספורטיבי, אלא גם אירוע לאומי וציוני ממדרגה ראשונה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, מתי.
יואל רזבוזוב: הגענו לסיום.
יואל רזבוזוב: היה דיון מעניין ומעמיק.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאפשר להוציא כמה המלצות מכאן.
יואל רזבוזוב: קודם כול, מאוד חשוב לי שיתוף הפעולה בין הארגונים.
יואל רזבוזוב: אני רואה שהוא קיים, וצריך לראות שהוא מתנהל כמו שצריך.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לבחון מה עומד מאחורי ההחלטה של הממשלה להעביר לכם את 18 מיליון השקלים – איפה זה מופיע, איך המשרדים מתכוונים לתקצב אתכם, האם זה בבסיס התקציב.
יואל רזבוזוב: הבנתי שאתם מתקשים עם התקציב.
יואל רזבוזוב: אני צריך פנייה מכם, ואני אעזור לכם מול משרד האוצר.
יואל רזבוזוב: גם העניין של ההסברה חשוב לי – לא רק בווינגייט אלא גם בתחרויות ובמלונות.
יואל רזבוזוב: הנושא של נעל"ה בספורט מאוד מעניין.
יואל רזבוזוב: יש לכם פה הכול, אתם לא צריכים כלום, אתם צריכים רק לעשות הסברה נכונה.
יואל רזבוזוב: אנחנו יכולים לפתוח קבוצה כזאת.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה יכול להיות רעיון מאוד מעניין.
יואל רזבוזוב: והדבר הכי חשוב: לעשות ישיבה אחרי, עם כל הלקחים.
יואל רזבוזוב: הוועדה גם תסתובב בתחרויות של המכביה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נקבע תאריך אחרי.
יואל רזבוזוב: ניתן כמה חודשים, נאסוף את כל הנתונים, ונקבע תאריך.
יואל רזבוזוב: האירוע הזה הוא אירוע לאומי, אירוע ענק, ואני חושב שהמדינה צריכה להתייחס אליו לא כאל אירוע שולי.
יואל רזבוזוב: כולם באים לפתיחה, לערב הגאלה ולאיצטדיון, כי זה נחמד ומצלמים אותך.
יואל רזבוזוב: אבל אנחנו לא פה בשביל שיצלמו אותנו, אלא באמת.
יואל רזבוזוב: .. אני עכשיו חלק מבית המחוקקים, ויש לי כאן עבודה: להסביר עד כמה האירוע הזה חשוב ומה הפוטנציאל שלו.
יואל רזבוזוב: אני לוקח את זה על עצמי.
יואל רזבוזוב: שיהיה בהצלחה לכל הספורטאים.
יואל רזבוזוב: צהרים טובים לכולם, אני מתכבד לארח אתכם כאן היום, יש לנו הצעה לסדר-היום של חבר הכנסת משולם נהרי – חינוך יהודי בגולה.
יואל רזבוזוב: מדברים כאן על פרויקט חפציב"ה.
יואל רזבוזוב: שמעתי לא מעט על הפרויקט הזה.
יואל רזבוזוב: אני עצמי עולה מברית-המועצות, מבירוביג'אן, מהאוטונומיה היהודית, על הפרויקט הזה כמובן שמעתי בארץ, שמעתי הרבה דברים טובים.
יואל רזבוזוב: הובא לידיעתי שהפרויקט נמצא קצת במצוקה, אולי כאן נשמע שאפילו קצת הרבה.
יואל רזבוזוב: נראה איך אנחנו כאן בעזרת הפלטפורמה של הוועדה נוכל לסייע כדי שהדבר הטוב הזה, ונשמע עד כמה הוא טוב – הייתי רוצה לקבל קצת יותר פרטים – לראות איך אנחנו מקדמים אותו הלאה.
יואל רזבוזוב: בבקשה, חבר הכנסת משולם נהרי.
משולם נהרי: כבוד היושב-ראש, צהרים טובים לכולם, אני לא מפסיק להתפעל מהנוף האנושי.
משולם נהרי: אני משתתף כמעט יום-יום בוועדות ולפעמים מדלג מוועדה לוועדה, אבל הישיבה הזאת בעיני היא באמת ישיבה מיוחדת.
משולם נהרי: כל אחד מהיושבים פה – ובשלב מסוים הם יציגו את עצמם – עשייה גדולה מאחוריו וגם בהווה כולם עוסקים בנושא של חינוך יהודי בגולה, קשורים לחינוך היהודי בגולה ועושים לילות כימים למען ילדי ישראל.
משולם נהרי: בחרתי להעלות את הנושא הזה, אפילו בדחיפות, אבל לא אישרו את זה.
משולם נהרי: כנראה אצלנו עדיין לא מכירים מספיק את הפרויקט ואת הדחיפות של הפרויקט, אז הפכתי את הנושא להצעה רגילה לסדר-היום והעליתי אותו במליאת הכנסת.
משולם נהרי: אני אומר לכם מדוע בחרתי להעלות את הנושא הזה: דבר ראשון, כי החינוך בראש מעיינינו.
משולם נהרי: כל אלה שיושבים פה, באמת החינוך בראש מעיינם.
משולם נהרי: דבר שני, מניעת התבוללות.
משולם נהרי: אני חושב שהסכנה של ההתבוללות היא דווקא באוכלוסייה שאתם עוסקים בה ומצילים אותה ועוסקים בה במניעת התבוללות.
משולם נהרי: דבר שלישי זו הסכנה הקיומית לחפציב"ה.
משולם נהרי: חפציב"ה זה רשת בתי ספר במדינות חבר העמים, ולאחר קריסת מסך הברזל ופתיחת שערי ברית-המועצות התחילה מדינת ישראל בפעילות חינוכית בחבר העמים.
משולם נהרי: בשנת 1992 שר החינוך דאז, זבולון המר זיכרונו לברכה, יזם הקמת בתי ספר יהודיים במדינות חבר העמים, קודם כול למניעת התבוללות, ודבר שני, להביא את כל היהודים משם, שנמנע מהם ללמוד על מורשתם ועל יהדותם – להחזיר אותם ולקרב אותם, ובסופו של דבר המטרה החשובה ביותר להעלות אותם לארץ.
משולם נהרי: על המערכת הזאת אפשר לדבר ימים ולילות, כמה היא חשובה ואיזו כברת דרך היא עשתה.
משולם נהרי: המערכת הזאת אומנם הוקמה על-ידי משרד החינוך, מלווה על-ידי משרד החינוך והסוכנות היהודית במדינות חבר העמים, אבל חלו תמורות במשך השנים, לא לטובה.
משולם נהרי: בעוד שהתקציב ב-2003 עמד על כ-28.5 מיליון לבתי ספר שמונים כיום 44 בתי ספר ולומדים בהם כ-10,000 תלמידים, התקציב הלך ופחת - - -
יואל רזבוזוב: האם כולם יהודים?
משולם נהרי: יש בתי ספר שלומדים בהם מאה אחוז יהודים, יש בתי ספר שלומדים בהם יהודים על-פי ההלכה, יש בתי ספר שרובם יהודים על-פי חוק השבות.
משולם נהרי: זה מעורב.
משולם נהרי: בכל אופן, לעבודה שנעשית שם אין אח ורע, ולעומת זאת התקציב הלך ופחת מ-28.5 מיליון ל-8 מיליון ב-2009, והשנה – אני לא מדבר על תוספות, אני מדבר על הבסיס – התקציב יעמוד על כ-7 מיליון, אפילו לא 7 מיליון.
משולם נהרי: אין ספק שאי-אפשר לקיים מערכת כזאת.
משולם נהרי: אני עוד ארחיב בנושא הזה.
משולם נהרי: קודם כול, אני רוצה לספר על המערכת הזאת וחשיבותה של המערכת הזאת.
משולם נהרי: ביקרתי שם כמה וכמה פעמים, אבל אני רוצה לספר סיפור אחד שהייתי שותף לו יחד עם ועדת החינוך והתרבות וועדת הקליטה, ועדה משותפת שיצאה לסייר בבתי ספר במדינות חבר העמים, גם דנה ליוותה אותנו.
משולם נהרי: אחד מבתי הספר שהיינו בו במוסקבה, זה היה בית הספר "עץ חיים", בראשותו של הרב פנחס גולדשמידט, רבה של מוסקבה, וזה היה ביום ירושלים.
משולם נהרי: ביקשתי דווקא ביום הזה מהמשלחת, שבראשה עמד אז יושב-ראש ועדת החינוך, אילן שלגי – למי שלא זוכר הוא היה מבכירי מפלגת שינוי, והיו לנו ויכוחים כמו שיש היום בפוליטיקה הישראלית, מה שנקרא "הסתה" – הגענו למוסקבה ואמרתי לו: בוא נבקר ונראה.
משולם נהרי: שם משום מה, איך שנחתנו, פתאום כבר לא דיברו על פוליטיקה ולא כלום, כולנו יהודים, אין חילונים, אין דתיים, אין חרדים – כולם יהודים, כולם מרגישים אחווה.
משולם נהרי: הלכנו לבקר בבית הספר ביום ירושלים ותלמידי בית הספר – אגב, בית ספר שנחשב אורתודוקסי, אבל לא במושגים של מדינת ישראל, כי שם לומדים בנים ובנות יחד.
משולם נהרי: אלה מושגים אחרים לגמרי – ציינו את יום ירושלים.
משולם נהרי: אני אומר לכם שאנחנו בירושלים לא מרגישים את יום ירושלים כפי שהרגשנו כולנו שם.
<ישעיהו יחיאלי: אתה מתכוון בהר נוף?
משולם נהרי: לא רק בהר נוף, גם אתה היית שם אתנו באותה משלחת.
משולם נהרי: אם אתה זוכר איזה מצגת, איזו מסיבה יפה הם עשו לכבוד יום ירושלים.
משולם נהרי: כולנו חזרנו נפעמים.
משולם נהרי: אז אמר לי אילן שלגי: לא האמנתי שיש דבר כזה.
משולם נהרי: למה לא ניקח את המודל הזה ונעתיק אותו למדינת ישראל?
משולם נהרי: אמרתי לו אדרבה ואדרבה, בואו נתנהג במדינת ישראל כפי שאנחנו מתנהגים פה.
משולם נהרי: אני מבטיח לך, אפשר לעשות הרבה דברים ואפשר להתקדם.
משולם נהרי: חינוך בונים עם גשרים ולא בכפייה, והתקדמנו רק בזכות עוד גשר ועוד גשר.
משולם נהרי: מי שמלווה היום – וזה המזל של בתי הספר האלה והמערכת הזאת – אלה שלוש רשתות: "אורט", "אור אבנר" ו"שמע ישראל".
משולם נהרי: "אנשים צדיקים", אני קורא להם.
משולם נהרי: אם האנשים האלה, אם הרשתות הללו לא היו עומדות כחומה בצורה מאחורי בתי הספר, הם היו נסגרים מזמן.
משולם נהרי: אם הם היו צריכים להיות סמוכים על תקציב המדינה, הם היו נסגרים מזמן.
משולם נהרי: הם מתמודדים יום-יום, שעה-שעה, להביא עוד דולר ועוד דולר כדי לקיים את בתי הספר האלה.
משולם נהרי: אנחנו שוכחים שאנחנו פונים ליהדות העולם ומבקשים מהם: בואו תעזרו לנו לחינוך פה במדינת ישראל, ואתם מבינים שהסכומים הם אדירים.
משולם נהרי: את העזרה, אי-אפשר לתאר – מיליארדים שנותנים למדינת ישראל לנושא חינוך – ואנחנו מתקשים ב-7 מיליון הללו לעזור ליהדות העולם.
משולם נהרי: העם היהודי הוא לא שני עמים, הוא עם אחד.
משולם נהרי: לא נולדתי במדינות חבר העמים, הורי באו מתימן, אבל העם היהודי הוא עם אחד והחינוך יקר לכולנו, ואם אפשר להציל יהודי אפילו בסוף העולם, צריך להציל אותו, צריך לקרב אותו, צריך למנוע התבוללות.
משולם נהרי: התבוללות זה בגולה, וזה הגיע לממדים מדאיגים.
משולם נהרי: רק בשבוע שעבר בממשלת ישראל הוצג המסמך של הסוכנות היהודית ושוב אנחנו רואים אותם מספרים, ורואים את אותה זיקה בין החינוך היהודי הפורמלי ובין אחוז ההתבוללות.
משולם נהרי: איפה שלומדים יותר ילדים יהודים בבתי ספר יהודיים יש אחוז קטן של התבוללות.
משולם נהרי: רק לדוגמה ברוסיה ובאוקראינה יש 15% בלבד שלומדים בבתי ספר יהודיים, אבל יש 80% התבוללות.
משולם נהרי: כך זה בכל מדינות העולם בגולה.
משולם נהרי: אסור לנו להיות שאננים, יש בזה אמירה שאנחנו מראים ליהדות העולם: אכפת לנו מכם.
משולם נהרי: כשאני יושב עם גורמים, הם אומרים: מה אתם עושים?
משולם נהרי: אין להם בעיה לתת, הם גם נותנים, הם שותפים, אבל הם רוצים גם לראות את האכפתיות שלנו, עד כמה לנו אכפת מיהדות העולם ולא לדאוג רק לנו.
משולם נהרי: המערכת הזאת, אין ספק שהיא צריכה להיות בנפשנו.
משולם נהרי: ברוך השם גם הרחבנו את הפעילות למזרח-אירופה כמו הונגריה וגרמניה, אבל זה מעט.
משולם נהרי: עיקר הפעילות היא במסגרת של שליחים לבתי הספר.
משולם נהרי: אם אתם חושבים שב-7 מיליון מקיימים מערכת, זו טעות.
יואל רזבוזוב: זה התקציב כולל התרומות?
משולם נהרי: עם התרומות שמביאות הרשתות הם מתמודדים שם במקום, זה לא קשור.
יואל רזבוזוב: מה הצורך בתקציב?
משולם נהרי: מדינת ישראל, מה שיש לה היום זה כ-7 מיליון.
משולם נהרי: התלבטתי אם לומר את זה בכלל, אבל כבר כמה שנים אני מביא לפחות 5 מיליון כתוספת כדי למנוע את הקריסה של המערכת הזאת.
משולם נהרי: המערכת הזאת צורכת היום לא פחות מ-28 עד 30 מיליון.
משולם נהרי: בלי זה קשה מאוד לקיים את המערכת.
משולם נהרי: אל תשכח שבכל שנה מורידים שליחים, יש פחות שליחים, וזה מה שמפעיל את בתי הספר.
משולם נהרי: בתי הספר האלה זה לא רק לחינוך ילדים, בתי הספר האלה הקימו קהילות סביבם.
משולם נהרי: אם אני לוקח את אודסה, אי-אפשר להאמין, אבל כבר יש שלטים ברחובות גם בעברית.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע.
משולם נהרי: נשמע מהם.
משולם נהרי: לכן ביקשתי דבר ראשון לקיים את הדיון בנושא חפציב"ה.
משולם נהרי: אבל אני רוצה לחרוג מהנושא, ואני מאמין שהיושב-ראש ידאג שיהיו פה עוד דיונים בנושא הזה, כי זה חשוב לנו כאומה, חשוב לנו כמדינה, חשוב לנו כאנשים שהחינוך חשוב להם, והחינוך היהודי לא מצטמצם רק במדינות חבר העמים.
משולם נהרי: הייתי עכשיו בארצות-הברית, ויש פרויקט אדיר של ההסתדרות הציונית.
משולם נהרי: נמצא פה אברהם דובדבני ולא פעם ישבנו, וראיתי כמה בנפשו הנושא הזה, גם מנכ"ל הכנסת, אני לא רואה אותו - - -
משולם נהרי: פיני מייצג אותו ויחד היינו שם.
משולם נהרי: עכשיו הייתי בביקור פרטי, החלטתי שאני רוצה ללכת ולראות והזמינו אותי למסיבת סיום.
משולם נהרי: רבותי, מי שרואה את הישראלים שנמצאים שם, הם לא עשירים, הם לא מעשירי אמריקה, יש להם בעיות קיומיות יומיומיות ויש להם בעיה עם החינוך של הילדים והחינוך שם יקר, והם שולחים לבתי הספר הממשלתיים, והילדים הללו מתחילים להתבולל, ובאה ההסתדרות הציונית יחד עם משרד התפוצות והקימו מפעל אדיר, צמוד לבתי הספר, שיחזיר את הילדים הללו, ייתן להם מסגרת חינוכית, אבל זה לא מספיק.
משולם נהרי: יש גם בצרפת ויש גם באירופה בתי ספר שמשוועים לעזרה.
משולם נהרי: זו ההזדמנות.
משולם נהרי: אם אנחנו מקיימים עכשיו דיון ונמצא פתרונות לנושא של החינוך היהודי בגולה, אז צריך לבנות מודל ולהרחיב את המודל הזה גם לאמריקה, גם לאירופה וגם למזרח אירופה, מפני שיש גם תקציבים שנועדו לאמריקה, אבל כל אחד פועל בצורה אחרת לפי מודל אחר.
משולם נהרי: זה הזמן לבנות את המודל הזה של חבר העמים שהצליח והוכיח את עצמו – ממש הקימו יש מאין – ולהחיל את זה על כל הגולה.
משולם נהרי: אני מקווה שהדיון הזה יהיה יריית הפתיחה.
משולם נהרי: היושב-ראש אמר לי במפורש: זה נושא שנוגע ללבי, אני רוצה להיות שותף.
משולם נהרי: זה לא קשור למפלגות, לא קשור לסיעות, לא לפוליטיקה.
משולם נהרי: החינוך קשור לכולנו, כולנו רוצים לתרום את חלקנו בכל מקום ובכל נקודה בעולם.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת משולם נהרי.
יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב ליפמן.
יואל רזבוזוב: לפני שתתחיל אני רוצה להוסיף כמה מלים.
יואל רזבוזוב: כבר נפגשתי פה עם כמה וכמה ארגונים, עם ראשי הארגונים, ואנחנו רק כמה חודשים חברי כנסת חדשים, נתמניתי לא מזמן ליושב-ראש הוועדה הזאת – הנושא של התפוצות לא בדיוק נושא מוכר על-ידי רוב אזרחי ישראל.
יואל רזבוזוב: זה איזה מושג, לא יודעם אם הוא טוב או רע, אף אחד לא חושב בדיוק.
יואל רזבוזוב: "תפוצות" זו מילה – כשהגעתי לתפקיד הזה והתחלתי להיחשף, הייתי בארצות-הברית, נפגשתי וראיתי, הבנתי שהיהדות בתפוצות, אני חושב שזה אחד הדברים הכי חשובים לקיום המדינה שלנו מכל מיני סיבות.
יואל רזבוזוב: הנושא של התבוללות זה באמת נושא נורא מדאיג.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרת עכשיו – את זה התחלתי לגלות דרך הוועדה הזאת, לא רק בעניין התפוצות, יש המון גורמים שמתעסקים בנושא התפוצות, אותו דבר כמו בנושא הספורט, או בנושא של העדה האתיופית בארץ – יש המון ארגונים, המון גופים, וכולם מנסים לעשות עבודה טובה, אבל יש חפיפה בין הפרויקטים וכסף רב נשפך ולפעמים התוצאות שאנחנו נוכל להשיג יהיו הרבה יותר טובות אם תהיה מדיניות.
יואל רזבוזוב: גם כאן אם יש מודל שמצליח, צריך לבחון ולאסוף את כל הגופים.
יואל רזבוזוב: קשה לבוא לגופים בטענות, כי הרבה מן הגופים מתקיימים מכסף של תרומות.
יואל רזבוזוב: קשה קצת לבוא ולהכריח אותם לקבוע מדיניות כזאת או אחרת.