GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי זרחין: יש אינטגרציה מאוד גדולה בין העדות השונות.
<אלי זרחין: אדוני היושב-ראש, אני מעלה פה נושא שמראה שעדיין יש בעיות בקרב יוצאי ברית המועצות לשעבר.
יואל רזבוזוב: אתה טוען שלוקחים ילדים בכוח מאותם הורים שיש להם קושי בשפה או קושי כלכלי?
<אלי זרחין: אדוני היושב-ראש, אני טוען שפקידות סעד לוקחות ילדים מאותן משפחות שאין להן יכולת בבית משפט להתנגד.
<אלי זרחין: שולחים אותם לחסות הנוער.
<אלי זרחין: זה דבר שהוא בעיני דבר פסול.
<אלי זרחין: אנחנו מדברים על זה עשרות שנים.
<אלי זרחין: 3.2% מכלל הילדים הם ילידי חוץ לארץ.
<אלי זרחין: בחסות הנוער הם 20%.
<אלי זרחין: זה פי 7.
<אלי זרחין: איך זה?
רינה פרנקל: אני רוצה לומר בהתייחסות למה שאמרת, שאני קצת מכירה את הנושא הזה.
רינה פרנקל: כשילד עושה מעשה שהוא לא כל כך עברייני ואין להורים אמצעים לרכוש עו"ד, הילד הזה הולך בדרך כלל לחסות הנוער.
רינה פרנקל: כשהילד עושה פשיעה הרבה יותר חמורה וההורים יכולים לממן עו"ד, אותו ילד לא נמצא שם במסגרת.
<אלי זרחין: הם יושבים בבית ספר רגיל.
<אלי זרחין: אפשר לראות היום יותר ויותר שמה שקורה עם נוער עולה דומה מאוד למה שקורה עם נוער ותיק.
<אלי זרחין: אני מסכים עם האמירה הזאת של שרה.
<אלי זרחין: אני שוב שואל איך האחוז קופץ פי 7 מ-3% ל-20%.
רינה פרנקל: יכול להיות שצריך לשים לב - - -
יואל רזבוזוב: אני מבקש לשמוע את התגובה של טלי יוגב.
<אלי זרחין: היא לא זאת שלוקחת את הילדים, היא רק מטפלת בהם.
<טלי יוגב: אני לא יכולה להגיב על ה-3% ועל ה-20% כי אני מטפלת במי שמגיע אלי, אבל אני רוצה להגיב בשם חסות הנוער ובשם משרד הרווחה.
<טלי יוגב: נאמרו פה טענות שאין להן, לפחות בחסות הנוער, שום בסיס.
<טלי יוגב: אם היית מכיר את הילדים שמגיעים לחסות הנוער - - -
<אלי זרחין: מכיר, ולא מעט.
<טלי יוגב: כמו שדיברת אתה לא ממש מכיר.
<טלי יוגב: מרבית הנערים שנמצאים אצלנו – אין לי שום בעיה להביא נתונים - עברו בין 5 ל-15 מסגרות חינוכיות לפני שהם הגיעו אלינו, כולל מסגרות חוץ ביתיות.
<טלי יוגב: אין כמעט ילד אחד שלא עבר בפנימייה זו או אחרת, או 5 פנימיות כאלו ואחרות בימי חייו והגיע אלינו כמוצא אחרון.
<טלי יוגב: אני רוצה להדגיש פה עוד פעם שאף ילד לא מגיע אלינו בלי צו בית משפט.
<טלי יוגב: זה אומר שלכל אחד ממונה סנגור מטעם הסנגוריה הציבורית.
<טלי יוגב: להגיד שלהורים יש כסף או אין כסף ובגלל זה הילדים שלהם מיוצגים או לא מיוצגים, זה פשוט לא נכון עובדתית.
<טלי יוגב: אני מבקשת שתזמינו את הסנגוריה הציבורית פה לדיון.
<טלי יוגב: נמצאים שם עורכי דין מהשורה הראשונה שעושים עבודת קודש בעבודה שלהם עם המשפחות והילדים.
<אלי זרחין: איך את מסבירה את ה-3% ואת ה-20%?
<טלי יוגב: זה לא קשור.
יואל רזבוזוב: אלי, אנחנו לא נפתח כאן דיון בנושא הזה.
יואל רזבוזוב: אם אתה מכיר מקרים ספציפיים של אי צדק תביא אותם אלינו.
יואל רזבוזוב: אם נראה שיש שם עבירות אנחנו נפתח דיון רציני על זה.
<טלי יוגב: רבותיי, אלו החלטות של בתי משפט.
<טלי יוגב: הערעור הוא בפני האינסטנציה הגבוהה יותר.
<טלי יוגב: אם יש בעיה בבית משפט לנוער זה יגיע למחוזי.
<טלי יוגב: אם יש ערעור על המחוזי זה יגיע לעליון.
<טלי יוגב: זה לא משהו שאנחנו יכולים להחליט אם עושים או לא.
יואל רזבוזוב: אנחנו לא באים אליכם בטענות.
יואל רזבוזוב: הבעיה היא לא כאן.
<טלי יוגב: אני יודעת מי הילדים שמגיעים אלי.
<טלי יוגב: אני יודעת מה סיפורי החיים שלהם.
יואל רזבוזוב: אלי, אם יש לך מקרים בודדים אנחנו נבחן כל מקרה לגופו.
<טלי יוגב: אין ילד שמגיע אלינו על עבירה ראשונה, אלא אם כן זאת עבירה מאוד מאוד חמורה.
<טלי יוגב: אין ילד שמגיע על עבירה ראשונה למעון חסות הנוער.
<טלי יוגב: אין דבר כזה.
<אלי זרחין: אבל יש לכם ילדים שהם לא עבריינים שלא אמורים להיות אצלכם.
<טלי יוגב: אלה ילדים שסיפורי החיים שלהם הם כאלה שהם עברו בדיוק את כל המסגרות שאתה מתאר.
<טלי יוגב: הם מגיעים דרך בית משפט.
יואל רזבוזוב: טלי, אנחנו לא ננהל דיון בנושא הזה עכשיו.
<וונדה אקלה: לא צריך להיות ויכוח על כך שהמטרה צריכה להיות שהילדים האלה לא יהיו שם.
<וונדה אקלה: זה לא מי צודק או לא צודק.
<וונדה אקלה: אחד הדברים שאני רואה זה שהעולים שעלו לארץ היו עם 0 אחוז פשיעה.
<וונדה אקלה: כל העבריינות, אם זה עישון וכל הדברים האלה, לא הייתה.
<אלי זרחין: זה לא היה באתיופיה.
<וונדה אקלה: זה לא היה באתיופיה.
<וונדה אקלה: עכשיו מדברים על 6%.
<וונדה אקלה: יחסית למספר האנשים זה גבוה.
<אלי זרחין: זה 6% מכולם.
<אלי זרחין: יוצאי אתיופיה זה 0.2%.
<וונדה אקלה: איך מונעים את המצב הזה?
<וונדה אקלה: זה על סדר היום שלנו.
<וונדה אקלה: העבודה שלנו צריכה להיות במניעת העניין הזה.
<וונדה אקלה: אדוני היושב-ראש, קודם אמרת שאין מסגרת לנוער.
<וונדה אקלה: זה נכון.
<וונדה אקלה: כשלנוער אין מסגרת הוא שובר בקבוקים, זורק אבנים ועושה כל מיני דברים שטותיים.
<וונדה אקלה: זה מכניס אתו לקטגוריה של עבריינות.
<וונדה אקלה: האחריות של ההורים והסמכות של ההורים נלקחה.
<וונדה אקלה: אני מדבר בקטע של יוצאי אתיופיה כשההורים לא מטפלים בילדים.
<וונדה אקלה: ההורים מפחדים לטפל בילדים שלהם.
<וונדה אקלה: למה?
<וונדה אקלה: כי אם הם יטפלו בילדים שלהם המשטרה תיקח אותם.
<וונדה אקלה: אני יודע שהמשטרה נותנת הגנה, אבל אנשים תופשים את העניין של עובדים סוציאליים ומשטרה לא בקטע טוב מבחינת חינוך הילדים אצל יוצאי אתיופיה.
<וונדה אקלה: צריך לשנות את זה.
<וונדה אקלה: אם לא נשנה זאת תהיה בעיה.
<וונדה אקלה: אני יכול לתת דוגמה אישית מהמשפחה שלי.
<וונדה אקלה: גם אנחנו היינו בכפר.
<וונדה אקלה: ההורים שלי לא למדו.
<וונדה אקלה: יש להם 9 ילדים.
<וונדה אקלה: 3 ילדים שהיו מעל לגיל 18 עלו, כל השאר היו מתחת לגיל 18.
<וונדה אקלה: בסך הכל אנחנו 9.
<וונדה אקלה: בגלל שההורים היו מעורבים בחינוך, ל-4 ילדים יש תואר שני, ל-5 ילדים יש תואר ראשון.
<וונדה אקלה: אי אפשר להגיד שיש בעיה בגלל שיוצאי אתיופיה באו מכפר.
<וונדה אקלה: זאת לא בעיה.
<וונדה אקלה: צריכים להסתכל על הדברים האלה.
<וונדה אקלה: יש את האמירה שעד שצבע העור של העולים מאתיופיה לא יתחלף הם ייחשבו כעולים, הם אף פעם הוא לא יהיו משהו אחר.
שמעון סולומון: יש לי חדשות, הוא לא יתחלף.
<וונדה אקלה: אמרתי את זה בקטע של צחוק, לא בקטע אמיתי.
<וונדה אקלה: אני אוהב את הצבע שלי.
<וונדה אקלה: זה לא מפריע לי בכלל.
<וונדה אקלה: זה נותן לי הזדמנויות נוספות.
<וונדה אקלה: אנחנו צריכים לחשוב איך כולנו משלבים את הידיים על מנת לפתור את הבעיה.
<וונדה אקלה: מבחינת המשטרה אם יהיה שקט יהיה יותר טוב.
<וונדה אקלה: גם לנו יהיה יותר טוב אם הילדים שלנו יהיו במקום הנכון.
<וונדה אקלה: כולנו צריכים לשבת יחד על מנת לפתור את הבעיה הזאת.
<וונדה אקלה: אם נעשה את זה נהיה בכיוון הנכון.
אברהם נגוסה: אני מברך על היוזמה.
אברהם נגוסה: היוזמה היא בזמן, כיוון שאנחנו לקראת החופש הגדול.
אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד.
אברהם נגוסה: אין לנו מחלוקת על הנתונים ששרה הציגה פה.
אברהם נגוסה: אנחנו גם מכירים את הנתונים האלה.
אברהם נגוסה: השאלה פה היא עד מתי אנחנו נמשיך להציג את הנתונים האלה בלי שיהיה טיפול רציני על מנת לשנות אותם.
אברהם נגוסה: את הכישלון של המערכת הממסדית אפשר ללמוד מהדוח של מבקר המדינה שפורסם לפני כמה חודשים.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מחפשים אשמים.
אברהם נגוסה: הדוח הזה מאוד יעזור לנו לשנות את הכיוונים, ללמוד איפה טעינו ואיך אנחנו משפרים ומשנים את המצב.
אברהם נגוסה: אין מחלוקת שיש השקעה, השאלה האם אנחנו משקיעים בצורה נכונה, האם התכניות האלו הן תכניות מתאימות על רקע תרבותי, האם התכניות האלו הוכנו בשיתוף פעולה עם הקהילה.
אברהם נגוסה: אין תשובה לדברים האלה.
אברהם נגוסה: פה הטעויות הבסיסיות שאנחנו רואים.
אברהם נגוסה: אומרים שההורים, שהם עמוד השדרה של המשפחה, זה דור המדבר, הם לא מבינים, לכן צריך לעזוב אותם ולערב את המשטרה ואת העובדים הסוציאליים.
אברהם נגוסה: אני עובד סוציאלי במקצועי.
אברהם נגוסה: אני לא מזלזל.
אברהם נגוסה: השאלה פה אם אנחנו פועלים רק בכיבוי שריפות או שאנחנו רוצים לפתור את הבעיה מהשורש.
אברהם נגוסה: זה הכישלון שלנו.
אברהם נגוסה: זה הכישלון שאנחנו רואים.
אברהם נגוסה: אפשר לשנות את המצב.
אברהם נגוסה: אפשר לשתף את ההורים.
אברהם נגוסה: גם אם ההורים לא רופאים, לא פרופסורים, לא בעלי השכלה גבוהה אפשר לדבר איתם בשפה שהם מבינים.
אברהם נגוסה: הם גידלו את הילדים באתיופיה ללא שום תואר ראשון או תואר שני.
אברהם נגוסה: אפשר לעשות את הדברים האלה.
אברהם נגוסה: ההזנחה של הנכס החשוב זה מה שהביא לכישלון.
אברהם נגוסה: אם לא נטפל מהשורש, אז גם הדור השלישי שמדברים עליו פה ילך בעקבותיו.
אברהם נגוסה: גם המשטרה צריכה ללמוד לקחים ולהבין את הרקע התרבותי.
אברהם נגוסה: החובה של המשטרה לאכוף את החוק, אבל היא לא צריכה להגזים יותר מידי.
אברהם נגוסה: צריך להבין את המשפחות ואת הילדים.
אברהם נגוסה: לא צריך להפעיל יותר מידי כוח על הנוער.
אברהם נגוסה: זה מביא התנגדות במקום שיתוף פעולה.
אברהם נגוסה: אני אשמח שמשטרת ישראל תעשה ותבין את הרקע התרבותי והמנטלי.
אברהם נגוסה: העניין של ההורים מאוד חשוב, הגברת המודל לחיקוי מאוד חשוב.
אברהם נגוסה: יש לנו היום הרבה אקדמאים עם תואר ראשון ותואר שני.
יואל רזבוזוב: יש כ-2000 סטודנטים במינהל הסטודנטים.
יואל רזבוזוב: זה נתון מאוד יפה.
שמעון סולומון: 2500.
אברהם נגוסה: איפה אתם רואה את האקדמאיים האלה?
אברהם נגוסה: הם עומדים כשומרים בקפיטריה, במכללות, במשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אני לא מזלזל באף סוג של עבודה, כל עבודה היא מכובדת, אבל האם הם הלכו 5 שנים, 4 שנים ללמוד בשביל זה?
אברהם נגוסה: זה מראה דוגמה שלילית לצעירים שצריכים להתקדם.
אברהם נגוסה: אם האח הגדול למד 5,6 שנים ובסופו של דבר הוא שומר, למה שהאח הקטן ישקיע?
אברהם נגוסה: פה אנחנו צריכים להשתפר.
אברהם נגוסה: מודל לחיקוי ודוגמה אישית מאוד חשובים.
אברהם נגוסה: בואו ניקח את הדוח של מבקר המדינה, נלמד מהדוח הזה, נתקן את עצמנו, נשפר.
אברהם נגוסה: הפתרון לשלוח אותם לחינוך מיוחד, למעון חסות הנוער זה פתרון קל מאוד, זה קיצור דרך.
אברהם נגוסה: כדי למנוע מהילד ללכת לחינוך מיוחד צריך להשקיע כסף וזמן.
אברהם נגוסה: המערכת לא מוכנה לזה, היא לא עושה את זה.
אברהם נגוסה: היא הולכת בדרך הקצרה ביותר של לשלוח אותם לחינוך מיוחד ולמעון לחסות הנוער.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, אברהם.
יואל רזבוזוב: אנחנו הבנו את הנקודה.
יואל רזבוזוב: יש הרבה דברים נכונים במה שאמרת.
יואל רזבוזוב: מה שהצעתי כאן לחברי, חבר הכנסת שמעון סולומון, זה לעשות איזה שהוא קבינט, לקחת את דוח המבקר, לגבש את ההמלצות כפי שאתם יודעים לעשות את זה - הכי נכון לדבר בשפה הנכונה - ומשם ללכת הלאה.
יואל רזבוזוב: צריך לאגד את כל הגופים.
יואל רזבוזוב: צריך לעשות סריקה של כל הגופים שמתעסקים בהמון המון פעילויות, לגבש ולעשות מדיניות אחת לכולם, אחרת לא יהיו תוצאות.
יואל רזבוזוב: בנושא של ספורט, שהוא קרוב לליבי, יש הרבה גופים שעושים פעילויות טובות ומבורכות.
יואל רזבוזוב: אין תוצאות, כי הרבה משאבים הולכים לכל מיני כיוונים ויש המון מאוד חפיפות.
יואל רזבוזוב: בנושא הזה יש לכם פה בן אדם שידע לרכז את זה.
<שמעון סיאני: אני באמת מברך על הדיון הזה, הוא מאוד חשוב.
<שמעון סיאני: אני חושב שאפשר להתקדם בו לתוצאות.
<שמעון סיאני: אני רוצה להוסיף שתי זוויות לתוך הדיון הזה.
<שמעון סיאני: זווית אחת היא הזווית של הקהילה.
<שמעון סיאני: הזווית השנייה היא הזווית של ארגוני המגזר השלישי שפועלים בתוך הקהילה.
<שמעון סיאני: קצה הרצף זה חסות הנוער.
<שמעון סיאני: הם באמת עושים עבודה טובה, אבל כמו שנאמר כאן, יש את הילדים שאפשר היה למנוע אותם.
<שמעון סיאני: עדיין רוב התלמידים לא נמצאים בפנימיות שאתה ציינת או בחסות הנוער, הם נמצאים בקהילה, ואז כשהילד מתמודד עם קשיים הוא הכי בודד בעולם והמשפחה שלו הכי בודדה בעולם.
<שמעון סיאני: היא צריכה יחד עם כל הקשיים שלה להיכנס ולהתמודד.
יואל רזבוזוב: רק שנצליח לחזק אותו.
יואל רזבוזוב: פרויקט שנכשל - - -
<שמעון סיאני: אני לא מדבר על הפרויקט הספציפי הזה, אני מדבר על המודל.
<שמעון סיאני: צריך לשאול את עצמנו מה החסמים בפני ארגוני מגזר שלישי.
<שמעון סיאני: אי אפשר רק עם המדינה.
<שמעון סיאני: המדינה עם ארגוני מגזר שלישי יוצרת דבר טוב.
<שמעון סיאני: למדינה יש מסגרות גדולות.
<שמעון סיאני: ארגוני מגזר שלישי שעובדים במקצועיות וברצף יכולים לתת את הסיוע ולהגיע לתוצאות.
<שמעון סיאני: יש היום חסמים מאוד גדולים שניצבים בפני ארגוני מגזר שלישי.
<שמעון סיאני: רובם הגדול נולדו אצל החשב הכללי באוצר.
<שמעון סיאני: הם פשוט מונעים אפשרות לעבודה ממוקדת, לעבודה ברצף, לעבודה בשיתוף פעולה.
<שמעון סיאני: משרד הקליטה זאת הדוגמה הקלאסית ביותר.
<שמעון סיאני: עד שנכנסה שרה עם המודלים שלה באגף הרווחה כל הדברים שנעשו נעשו באמצעות תמיכות.
<שמעון סיאני: אנחנו לא יודעים היום כמה כסף יהיה בתמיכות האלו.
<שמעון סיאני: הם יתקבלו אולי באוקטובר.
<שמעון סיאני: מאוקטובר עד דצמבר כולם ירוצו לעשות ועידות, כנסים, חוגים, פעילויות.
<שמעון סיאני: מינואר זה ייפסק לעוד חצי שנה.
<שמעון סיאני: ככה זה לא עובד נכון.
<שמעון סיאני: אני קורא למנף את הרצון הטוב שיש פה כדי לשבת יחד עם ארגוני מגזר שלישי, לפרק את החסמים האלה.
<שמעון סיאני: אלה חסמים מיותרים.
<שמעון סיאני: הם גם לא עולים כסף.
<שמעון סיאני: ברגע שמפרקים אותם אפשר לעשות פי 2, פי 3 ופי 4 עם אותו תקציב.
<שמעון סיאני: הידע קיים, הניסיון המוכח קיים, רק צריך לעזור לדחוף את זה.
<תמי נחמיאס: אני מנהלת בעמותת על"ם תכנית שנקראת "מחסות לעצמאות".
<תמי נחמיאס: היא אחראית על ליווי בוגרי ובוגרות חסות הנוער.
<תמי נחמיאס: זה אומר שאותם בוגרים שמסיימים בהצלחה את התהליך בתוך המעונות של חסות הנוער יוצאים לקהילה.
<תמי נחמיאס: באותה שנייה שהם יוצאים לקהילה אנחנו חוברים אליהם ומלווים אותם בתכנית.
יואל רזבוזוב: כמה זמן אתם מלווים?
<תמי נחמיאס: אנחנו מלווים אותם במשך שנתיים מרגע היציאה.
<תמי נחמיאס: אנחנו פוגשים אותם 4 חודשים לפני כן.
<תמי נחמיאס: אני לא אלאה אתכם בפרטים על התכנית.
<תמי נחמיאס: אני מאוד מסכימה עם שמעון שבא ומעלה את הנושא של המגזר השלישי.
<תמי נחמיאס: אתה מדבר פה על החשיבות של הרצף, על לבנות את הרצף בין הנוער לצעירים, לבנות את הרצף בשירותים, לבנות את החיבור בין השירותים השונים, אם זה שירותים שעובדים עם מורים, שירותים שעובדים עם ילדים, עם צעירים, עם נוער וכו'.
<תמי נחמיאס: מי שנמצא בשטח לרוב זה באמת ארגונים שחברו יחד עם משרד הקליטה.
<תמי נחמיאס: תכנית המגדלור שעמותת על"ם מפעילה זה בשותפות מלאה של משרד הקליטה.
<תמי נחמיאס: אנחנו נמצאים יחד בשטח.
<תמי נחמיאס: החיבורים נמצאים שם.
<תמי נחמיאס: את המשאבים אתם מחליטים שאתם משקיעים ואתם חוברים לאותם ארגוני מגזר שלישי שמפעילים את התכניות בשטח.
<תמי נחמיאס: מה שלא קיים - אני פונה אליך, חבר הכנסת - זה היכולת לאגם את כל אותן תכניות, את כל אותם שירותים ולוודא שקיים רצף.
<תמי נחמיאס: אנחנו צריכים היום להתמודד עם אותם בוגרים שהמדינה השקיעה בהם מיליונים - טלי פה תעיד - או מאות אלפי שקלים בזמן שהם שוהים בתוך המעונות.
<תמי נחמיאס: אנחנו צריכים ללוות את דניאל שחוזר לקריית מלאכי.
<תמי נחמיאס: מה מחכה לו בקריית מלאכי?
<תמי נחמיאס: לא מרכז צעירים, לא בהכרח שירותי רווחה וקהילה, בטח ובטח לא תעסוקה לצעירים.
<תמי נחמיאס: הוא צריך לחזור אחרי העבודה הטובה שנעשתה איתו באחד המעונות לקהילה שלא מוכנה לקלוט אותו ושבהכרח אין לה מה להציע.
<תמי נחמיאס: אנחנו רואים לא מעט תכניות שצצות ועולות.
<תמי נחמיאס: בואו ניצור איזה שהוא רצף של אחריות לאותו צעיר שבגר, שסיים מסגרת חוץ ביתית, שסיים את תכנית "סיכויים", שסיים את תכנית "מגדלור" בזמן שהוא היה נער.
<תמי נחמיאס: מרגע שהוא מגיע לגיל 18 המדינה בכלל לא מזהה אותו.
<תמי נחמיאס: היא לא נמצאת שם בשביל לקטוף את הפירות, בשביל לדאוג שכל ההשקעה הזאת לא תרד לטמיון ושהמשרד לביטחון פנים לא יקבל אותו בכלא אופק.
<תמי נחמיאס: המקום הוא ליצור את הרצף ולראות איך מושיבים את כל אירגוני המגזר השלישי ואת המשרדים הרלוונטיים לאיזה שהוא שיח של שותפות על-מנת שכולם ידעו מה קורה.
<תמי נחמיאס: יש המון פרויקטים בשטח, השאלה איפה כל אחד נשאר.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, תמי.
יואל רזבוזוב: אנחנו מסכימים איתך.
<ערן נוישל: אני רוצה לתת כמה נתונים שהם די מתיישרים עם הנתונים שטלי הביאה לפני כן.
<ערן נוישל: אנחנו רואים שמשנת 2004 יש ירידה.
<ערן נוישל: בשנת 2012 היו לנו סך הכל 1499 קטינים שהיו מעורבים בפלילים.
<ערן נוישל: זה לא אומר שכל קטין ביצע רק עבירה אחת, יכולה להיות כמות די גדולה של עבירות.
<ערן נוישל: העבירות שדי אופיינית לנוער הן עבירות רכוש.
<ערן נוישל: יש לנו 466 תיקים.
<ערן נוישל: עבירות סמים יש לנו 481.
<ערן נוישל: אפשר לשים לב שכמות התיקים גדולה יותר מכמות המעורבים בגלל ההבדלים.
<ערן נוישל: יש לנו עבירות סדר ציבורי של 531 תיקים, שאלו בדרך כלל עבירות שאופייניות מאוד לחודשי הקיץ, לשעות שהן מעבר לשעות הלימודים.
<ערן נוישל: אלה למעשה הקטינים שבהם אפשר להשקיע את רוב העבודה, כי הם עדיין מאוד רחוקים מלסגל לעצמם דפוסי התנהגות של עבריינים.
<ערן נוישל: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו.
<ערן נוישל: משטרת ישראל רואה את העבודה עם בני הנוער כעבודה מאוד שונה.
<דנה גורדון: לא ברור אם הנתונים מתייחסים לעולים או לקטינים באופן כללי.
<ערן נוישל: הנתונים מתייחסים למה שאנחנו מגדירים כעולים.
<ערן נוישל: ההגדרה היא הגדרה די דומה.
<ערן נוישל: יש את הקטינים שנולדו מחוץ לישראל, שכאן הנושא פשוט יותר, ויש לנו את הקטינים שהם בני עולים.
<ערן נוישל: כמות הקטינים שמעורבת בפלילים נמוכה מאוד, כי כמות הקטינים פרופר שלא נולדו בישראל היא כמות קטנה.
<ערן נוישל: הסטטיסטיקה די מתיישרת עם הסטטיסטיקה של האוכלוסייה.
<ערן נוישל: ככל שהשנים מתרחקות כמות הקטינים שהם בני עולים שמעורבים בפלילים הולכת ונהיית דומה לכמות הקטינים שמעורבים בפלילים.
<ערן נוישל: במשטרת ישראל יש כמה פרויקטים ייחודים לנו, שזה פרויקט מיל"ה שהמפכ"ל הנוכחי מוביל בשנתיים האחרונות.
<ערן נוישל: המשטרה בפרויקט מאתרת את אותם קטינים שהם בסיכון ומבצעת כל מיני פעילויות ייחודיות לאותם קטינים על מנת שלא יהיו מעורבים בפלילים.
<ערן נוישל: יש לנו את יוצאי אתיופיה ואת יוצאי חבר העמים.
<ערן נוישל: אנחנו פועלים כך שכמעט בכל מחלק נוער יהיה יוצא אתיופי אחד לפחות, בעיקר באותם ריכוזים שבהם מתגוררת הקהילה.
<ערן נוישל: כשקטין מבצע עבירה קשה מאוד צריך להתייחס לזה כמותנה קהילה או כמותנה עדה, כי אחרת במדינת ישראל אנחנו לעולם לא נגיע לאיזו שהיא אחידות.
<ערן נוישל: כמעט לכל קבוצת אוכלוסייה יש את המאפיינים שלה.
<ערן נוישל: אפשר בשלבי האיתור להתייחס לזה.
<ערן נוישל: מהרגע שנער ביצע עבירה, קשה מאוד להתייחס לקהילה שממנו הוא הגיע, אנחנו צריכים להתייחס לגופה של אותה עבירה.
יואל רזבוזוב: אנחנו הגענו למסקנה שלפני שמגיעים לרשות חסות הנוער צריך לטפל במניעה.
יואל רזבוזוב: מניעה זה מסגרות תרבות וספורט.
יואל רזבוזוב: לא משנה מה עושים, הנוער צריך להיות מועסק, במיוחד שאנחנו נמצאים בחופש.
יואל רזבוזוב: בטוח יציפו אותנו עכשיו בעוד נתונים שהם לא מעודדים.
יואל רזבוזוב: מכאן אנחנו צריכים לעשות הכל.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לבדוק את כל המערכות, מה נעשה ואולי קצת לדרבן נוער עולה.
יואל רזבוזוב: ההורים עסוקים ואין להם זמן לטפל באותם בני נוער שמוצאים את עצמם ללא תעסוקה ונגררים למקומות לא נכונים.
יואל רזבוזוב: הדבר שאני מסכים איתו זה הרצף בתכניות.
יואל רזבוזוב: חשוב מאוד איגום משאבים.
יואל רזבוזוב: יש המון המון תכניות.
יואל רזבוזוב: צריך לעשות איזו שהיא תכנית מסודרת.
יואל רזבוזוב: יש כאן את חבר הכנסת שמעון סולומון שצריך לקחת על עצמו לאסוף צוות, לבחון ולקבוע איזו שהיא מדיניות בנושא.
יואל רזבוזוב: אני אתן לך את כל הפלטפורמה.
יואל רזבוזוב: בפעם הבאה נזמין לוועדה את כל המשרדים ואת כל הגורמים שמתעסקים בזה.
יואל רזבוזוב: ננסה לעשות פה סדר.
יואל רזבוזוב: חברים , תודה רבה לכולם.
יואל רזבוזוב: מאוד שמחתי לשמוע על השיפור שיש אצל נוער יוצא חבר העמים.
יואל רזבוזוב: אני מקווה מאוד שלאט לאט נשתפר גם אצל יוצאי אתיופיה.
יואל רזבוזוב: צהריים טובים.
יואל רזבוזוב: אני שמח לפתוח דיון בנושא המכביה.
יואל רזבוזוב: לא בטוח שהיה כאן דיון בנושא.
יואל רזבוזוב: היה דיון?
<אמיר פלד: בהקשרים אחרים היו.
יואל רזבוזוב: אנחנו נמצאים בתקופה מאוד קרובה למכביה התשע-עשרה.
יואל רזבוזוב: לי באופן אישי הנושא הזה מאוד קרוב, גם בגלל הרקע הספורטיבי וגם כי הייתי אלוף המכביה.
יואל רזבוזוב: נקודה לרשום: היו לי לא מעט הישגים ספורטיביים, וניסיתי למצוא באיזה שנה הייתי אלוף המכביה – אני חושב שב-2005, אבל לא אני לא בטוח – וביקשתי שימצאו, ולא מצאו.
יואל רזבוזוב: צריך שהמידע הזה יהיה נגיש – שאם בן אדם זכה במכביה, שיוכל להיכנס לאינטרנט ולראות מתי, שיהיה איזשהו עדכון של הישגים, כי להרבה אנשים זו תחרות בסדר גודל עולמי.
יואל רזבוזוב: נמצאים פה חבר הכנסת דב ליפמן, חבר הוועדה, ומנכ"ל משרד הקליטה, עודד פורר, שאני רוצה לברך אותו.
יואל רזבוזוב: לפני שבוע הוא התחיל בתפקידו החדש.
יואל רזבוזוב: מאחלים לך הצלחה.
יואל רזבוזוב: יש לך הרבה עבודה קשה, אבל שמענו עליך רק דברים טובים, ובטוחים שתצליח.
<אריה המבורגר: אבא שלו הוא איש מכבי ותיק.
יואל רזבוזוב: אז יש לו גם חיבור ישיר למכבי.
יואל רזבוזוב: אני לא אגיד את כל השמות שפה, אבל כל אחד שידבר יציג את עצמו.
יואל רזבוזוב: בכל זאת אומר שנמצא פה יאיר המבורגר, ראש מכבי העולמי, אמיר פלד, יושב-ראש מכבי ה... טל ברודי האגדי, שנושא המכביה מאוד קרוב ללבו, ומר זוכמן, ממשרד החינוך.
יואל רזבוזוב: אם לא אמרתי מישהו – סליחה.
יואל רזבוזוב: כל אחד יגיד את שמו לפרוטוקול.
יואל רזבוזוב: דב, בבקשה.
דב ליפמן: קודם כול, כבוד היושב-ראש, אני הגעתי כאבא להגיד תודה.
דב ליפמן: הבן שלי הקיץ בנבחרת הבייסבול, ואני אומר בגאווה שהיכולת שהבן שלי ישחק עם ישראל – זה קצת חלום.
דב ליפמן: בייסבול עם ישראל.
דב ליפמן: זו גאווה.
דב ליפמן: ואתם עשיתם את זה.
דב ליפמן: אז תודה מעומק הלב – כאבא.
דב ליפמן: כחבר כנסת אני חייב להגיד שכאשר אני קורא ורואה את הכמויות שהגיעו ארצה – ההזדמנות שלנו היא לא רק בעניין העלייה, אלא הם יכולים להיות שגרירים שלנו כאשר הם חוזרים לארצות שלהם.
דב ליפמן: אני חושב שחייבים לעשות את זה.
דב ליפמן: אנחנו חייבים לשבת ולראות איך אנחנו יכולים לעזור לכם.
דב ליפמן: אם אתם רוצים את העזרה שלנו לדבר איתם על מדינת ישראל – האנגלית היא שפת אם שלי, ואני כאן לשירות
דב ליפמן: כם במשך הקיץ, ובכל מקום שרוצים שאני אגיע להרצאות – אני לשירותכם.
דב ליפמן: אני מברך אתכם על היוזמה.
דב ליפמן: תודה רבה.
דב ליפמן: אני פה לשירות
דב ליפמן: כם, וכל הכבוד לכם על היוזמה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת דב ליפמן.
יואל רזבוזוב: הסיבה שזימנו את הדיון הזה היא שהמכביה מהווה מנוף לקליטת עלייה.
יואל רזבוזוב: אנחנו משקיעים כל כך הרבה משאבים בעניין התפוצות והחיבור לישראל, וכאן, אפשר לומר, שהתפוצות באות אלינו.
יואל רזבוזוב: אז אני רוצה לראות שאנחנו עושים את המיטב לחבר אותם ולנסות להעלות אותם.
יואל רזבוזוב: מנכ"ל משרד הקליטה, בבקשה.
עודד פורר: שלום, נעים מאוד.
עודד פורר: אני שבוע בתפקיד, ומכל הדברים שעשיתי עד עכשיו – זה הכי כיף: אתה בא לדיון שכולו תחושה אמיתית של יצירה.
עודד פורר: אני חייב לברך אותך, יושב-ראש הוועדה, על היוזמה של הדיון הזה.
עודד פורר: אני חושב שהוא במקום.
עודד פורר: אני חושב שהמפעל הזה הוא מפעל חשוב, ואני גם תולדה שלו: סבתא שלי ז"ל מצד אבא עלתה לארץ במכביה הראשונה, מלטביה ב-1932.
עודד פורר: היא באה להשתתף בתחרות ריצה ונשארה לרוץ פה.
עודד פורר: היא אמרה: אני לא חוזרת ללטביה.
עודד פורר: אחריה עלתה כל המשפחה, וככה ניצלה מהשואה.
עודד פורר: לכן הקשר שלי למכביה הוא ברור ומובן.
עודד פורר: אני חושב שהמפעל הציוני הזה, החשיבות שלו היא גם בעידוד עלייה.
עודד פורר: בסופו של דבר, אנחנו צריכים עוד עולים, ושתהיה לנו קליטה טובה של העולים האלה, ולשם כך אנחנו פה.
עודד פורר: נכנסתי עם העניין הזה לשרה, ואני חייב לומר שהיא נתנה את ברכת הדרך, ואמרה שהיא רואה חשיבות בנושא המכביה.
עודד פורר: מעבר לתקציבים שיש היום, במכביה הזאת איגמו את התקציבים שבעבר ניתנו כל פעם למשרד אחר, והם ניתנים לכם כתקציבי גג.
עודד פורר: נמצאת פה חנה קורן, מנהלת אגף בכיר לעידוד עלייה.
עודד פורר: אני הנחיתי את הצוות לנסות לגבש עוד תכנית, עם עוד תקציב, מה שנצליח לגרד – ואנחנו נצליח – כדי לעודד עלייה.
עודד פורר: כי בסוף אנחנו נרצה לדעת כמה נשארו פה וכמה יחזרו לפה בארבע השנים שאחרי.
עודד פורר: אני באתי לברך אתכם על העניין הזה, והדלת שלי פתוח לכל דבר.
עודד פורר: החשיבות של המפעל הזה ברורה, גם לממשלת ישראל וגם למשרד לקליטת עלייה.
יואל רזבוזוב: העזרה של משרד הקליטה בכל המערך הזה היא באמת חשובה.
יואל רזבוזוב: בסופו של דבר זו תחרות שהיא בסדר גודל עולמי מבחינת משתתפים.
יואל רזבוזוב: כבוד למדינה.
יואל רזבוזוב: העזרה שלכם חשובה, ואם נרתום את כל הכוחות ביחד, נגיע להישגים.
יואל רזבוזוב: כבר יש המלצות, כמו שאמרתי, לגבי אתר האינטרנט: שאנשים יוכלו למצוא את עצמם ומתי הם זכו במדליה.
יואל רזבוזוב: הנושא השני הוא לעשות סטטיסטיקות שמראות מי בסוף נשאר.
<אמיר פלד: אנחנו ניתן את המידע.
יואל רזבוזוב: יופי, זה חשוב מאוד.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, עודד.
עודד פורר: אני לשירותכם.
עודד פורר: אני מצטער שאני צריך לעזוב, אבל הגעתי באופן לא מתוכנן.
<יאיר המבורגר: שמי יאיר המבורגר, אני יושב-ראש מכבי העולמי.
<יאיר המבורגר: חבר הכנסת רזבוזוב, תודה רבה על היוזמה הזאת, כל הכבוד לך.
<יאיר המבורגר: הסיפור של עודד נגע ללבי, כי אבא שלי ודודתי הגיעו גם הם במכביה הראשונה.
<יאיר המבורגר: אבא שלי היה שחיין ודודה שלי שחקנית כדוריד.
<יאיר המבורגר: הם חזרו ב-32', אחרי המכביה, התאהבו במדינה, והחזירו את כל המשפחה ב-35'.
<יאיר המבורגר: אני אומר את אותו משפט כמוך: אין ספק שהמשפחה שלי ניצלה בגלל מכבי.
<יאיר המבורגר: היינו בווינה, היה שם גם נשיא אוסטריה וגם ראש עיריית וינה, ולא התביישתי לומר שמכבי הצילה את המשפחה שלי מציפורני הנאצים, ואני מאוד גאה בזה.
<יאיר המבורגר: אני מודה שהאסימון הזה נפל לי רק כשהייתי יושב-ראש.
<יאיר המבורגר: חשבתי שזה יפה שאני אסגור את המעגל של אבא שלי, אבל אז רק הבנתי את הגדולה.
<יאיר המבורגר: אבא של עודד הוא, מה שנקרא, חבר המחלקה.
<יאיר המבורגר: אנחנו התנועה הציוניות הגדולה ביותר בעולם היום – מעל 400,000 איש, בקרוב ל-70 מדינות.
<יאיר המבורגר: החזון של התנועה הוא לקרב את יהדות הגולה, יהדות התפוצות, למדינת ישראל, תוך שימת דגש על מרכזיותה של מדינת ישראל.
<יאיר המבורגר: הפעילות נעשית כפעילות ספורט, אבל משולבת בפעילות ערכית, ציונית, יהודית, ואנחנו עושים את זה לאורך כל הדרך.
<יאיר המבורגר: נמצא פה הרב קרלוס טפיירו, שהוא הגוף שמוביל את התוכן הערכי והיהודי של התנועה הזאת.
<יאיר המבורגר: אנחנו רואים את האירוע של המכביה כאירוע מכונן, שקורה מדי ארבע שנים.
<יאיר המבורגר: חשוב לי מאוד לציין, על אף העובדה שהיו חילופי קואליציות, שהממשלה הקודמת אירחה אותנו בישיבת ממשלה שבה ניתן לנו מענק של 18 מיליון שקל, מענק חוצה משרדים.
<יאיר המבורגר: אני חושב שזה היה אחד האירועים המרגשים שבהם הייתי – ראיתי שהנושא הזה קרוב ללבם של כל האנשים.
<יאיר המבורגר: גם השרה לימור לבנת מאוד תומכת בנו, מאוד מנסה לעזור לנו.
<יאיר המבורגר: אני באמת רוצה להודות לך, מכיוון שיוזמה כזו מוכיחה עד כמה אתם מתייחסים בכבוד לנושא הזה.
<יאיר המבורגר: כמובן שאנחנו נדבר קצת על זה שאנחנו עדיין לחוצים מאוד בכסף, אבל זה נורמלי, בייחוד כשהתקופה עכשיו היא בעייתית, כי נכנסנו לבעיית תקציב.
<יאיר המבורגר: זה לא שהמדינה ירדה מההבטחה שלה, אבל הכסף מתגלגל קצת באיטיות, ואנחנו עוד נדבר על זה.
<יאיר המבורגר: אבל בסופו של דבר, יש לנו רק מילים טובות להגיד על ההתייחסות אלינו.
<יאיר המבורגר: הארגון הוא באמת ארגון מדהים.
<יאיר המבורגר: אנחנו הולכים להביא 6,500 ספורטאים, ו-2,500 ספורטאים מכאן ילוו את 6,500 הספורטאים האלה.
<יאיר המבורגר: מדובר בבין 25 ל-30 אלף איש, כולל המשפחות.
<יאיר המבורגר: אני גם לא מאמין שיש עוד אירוע תיירותי כזה.
<יאיר המבורגר: בסוגריים אני אגיד שזה המשרד היחיד שאנחנו קצת בבעיה איתם – הם לא מבינים שזו תיירות.
<יאיר המבורגר: אני אציג את האנשים.