GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרינה סולודקין: אני חושבת שהאיש הזה ומשפחתו הם אנשים אמיצים מאד והם מסמלים את העלייה מברית-המועצות לשעבר.
מרינה סולודקין: מאחר שנוז'יץ היה פעיל ב"ישראל בעלייה", פנינו לראש העיר אור-עקיבא בבקשה לקרוא רחוב באור-עקיבא על שמו.
מרינה סולודקין: אני מבקשת, אם אתם יכולים, שתצטרפו לבקשה שלנו.
סלי מרידור: לא אגיד "בשמחה", כי זה לא דבר שאפשר להגיד עליו בשמחה, אבל אני ביקרתי את המשפחה פעמיים והתרשמתי בצורה בלתי-רגילה מהדרך שבה הם מתמודדים עם האסון הזה.
סלי מרידור: ובאמת, עם ההתייחסות הציונית, לא כניסה לתוך שקיעה אלא חיפוש של איזו שהיא תשובה בהמשך בנייה, גם ברמה של המשפחה, אם זה אלמנתו אירנה, אם אלה האח והאחות, אנחנו נעשה את זה ללא כל קושי.
סלי מרידור: תחום שני עיקרי שאנחנו עוסקים בו מעבר לעלייה – חשוב שתדעו שלמעלה מ-50% מהמשאבים שלנו הולכים לעלייה וקליטה.
סלי מרידור: אולי גם שווה לומר דבר כללי בענין הזה, שמדי פעם נשמעות טענות לגבי הסוכנות בעשר השנים האחרונות, למה אתם לא מספיק בדבר הזה או בדבר אחר.
סלי מרידור: האמת הבסיסית היא שנפתח חלון הזדמנויות היסטורי לעם היהודי בברית-המועצות לפני עשר – אחת-עשרה שנים.
סלי מרידור: אנחנו לקחנו את המטוס, או הרכבת האדירה הזאת שנקראת העם היהודי, או הסוכנות היהודית, והפנינו חלק אדיר מהמשאבים לטובת עלייה מחבר מדינות העמים, וזה כמובן לא בא שלא על-חשבון דברים אחרים.
סלי מרידור: הייתי הרבה יותר שמח להגיד שאנחנו משקיעים יותר בתחום הבא שאני הולך לדבר עליו, שהוא חינוך וזהות, שאנחנו עושים בו דברים אדירים ואני מקווה שנעשה בו יותר בשנים הבאות.
סלי מרידור: דרך אגב, לשנת 2001 הגדלנו את ההשקעות שלנו בנושא של חינוך יהודי-ציוני, משום שלדעתי התחום של הצלת הדור הבא של יהודים לעם היהודי הוא לא פחות חיוני מכל תחום אחר.
סלי מרידור: בתחום הזה של זהות וחינוך קודם-כל אני רוצה שתדעו שיש מאות רבות של בני-נוער מחוץ-לארץ שנמצאים בתוכניות ארוכות בארץ, ומיעוט שבשוליים, אחוזים בודדים עזב עד עכשיו.
סלי מרידור: הילדים שכנעו את ההורים שלהם שם, בעידודנו ובסיוענו, להחליט שהם נשארים בארץ והם לא לוקחים את החפצים ועוזבים את הארץ.
סלי מרידור: זאת לא החלטה קלה.
סלי מרידור: זאת החלטה מאד קשה שדורשת הרבה מאד עבודה ומאמצים עם הילדים, עם הנערים והנערות, ואני חושב שכל אחד מאתנו יכול להיות גא בהחלטות אישיות בסופו של דבר של בחורה או בחור בן 16-17 שנמצאים בתוך המהומה שקיימת פה ואומרים: אנחנו לא עוזבים.
סלי מרידור: היתה לנו עוד דילמה קשה עם קבוצה של בני-נוער מברית-המועצות.
סלי מרידור: חשוב שתדעו שמדברים הרבה על חוויה ישראלית, מדברים הרבה על BURTH RIGHT, על נוער יחיד בעולם היהודי שאין לו חוויה ישראלית, זה הנוער היהודי בחבר מדינות העמים.
סלי מרידור: בכל הארצות האחרות, להוציא כמה ארצות שלא נדבר עליהן, יש הרבה מאד אפשרויות.
סלי מרידור: ההורים משלמים, הקהילה משלמת, בתי הכנסת משלמים.
סלי מרידור: בברית-המועצות לשעבר וברפובליקות הרגילות שהן בעקבות ברית-המועצות לשעבר, בדרך-כלל ההורים לא יכולים לשלם, הקהילה לא קיימת במידה רבה, וכדומה.
סלי מרידור: אנחנו החלטנו להביא החורף קבוצה של קרוב ל-300 בני-נוער מברית-המועצות לחוויה הישראלית.
סלי מרידור: פרצו המהומות והיתה התלבטות אם להביא או לא להביא, יבטלו או לא יבטלו.
סלי מרידור: הבאנו 275 בני-נוער לארץ, עשו פה תוכנית חוויה ישראלית, חזרו כבר בשלום, ואני מקווה שישובו לכאן לא רחוק מהיום כדי להיות עולים חדשים בארץ.
סלי מרידור: עם זאת, אני בהחלט חושב שהאירועים כפי שהם מתפתחים, לצערנו, והעובדה שממשלת ארצות-הברית עדיין מקיימת התראה כנגד ביקורים בארץ, בהחלט עשויה עלולה להשפיע על היקף בני הנוער שיגיעו לארץ בחורף או בקיץ הקרוב.
סלי מרידור: אנחנו רואים סימנים ראשונים לזה לגבי החורף הקרוב, פחות אצל סטודנטים, יותר אצל תיכוניסטים, שההורים פשוט מחליטים עבורם.
סלי מרידור: ובניגוד לתוכניות ארוכות, שאנחנו מדברים על חבר'ה שכבר בארץ והשאלה היא אם להישאר או לעזוב, שם השאלה היא אם לבוא או לא לבוא.
סלי מרידור: החורף הקרוב זה החודשיים הקרובים, ואני כבר יכול להגיד שאני מניח שתהיה ירידה במספרים.
סלי מרידור: והקיץ הקרוב, ההחלטות לגביו מתקבלות בחודשים ינואר-פברואר-מארס על-ידי ההורים.
סלי מרידור: צריך להביא בחשבון שהמצב בארץ ועמדת ממשלת ארצות-הברית ישפיעו על החלטת ההורים לגבי הילדים שיבקרו בקיץ הקרוב לחוויה יהודית בארץ, שהיא בשביל חלק גדול מהם שאלה של כמעט להיות או לחדול מבחינה יהודית.
נעמי בלומנטל: האם בעקבות המצב הזה אתם עושים משהו, למשל לשלוח יותר שליחים, כדי להתמודד עם הבעיה?
סלי מרידור: בהחלט, אנחנו עושים.
סלי מרידור: ב-G.A. עשינו כינוס גדול של כל הגורמים שמביאים בני-נוער לארץ.
סלי מרידור: אנחנו כנראה נארגן משלחת של כל המארגנים שיבואו לארץ והם יראו בעיניהם שיש פה רקע חינוכי שחשוב להיות פה בארץ מבחינת המסר החינוכי לנוער יהודי ושהיתרון הוא לאין ערוך יותר גדול מאשר כל חשש שיכול להיות למישהו, והסיורים בטוחים ומאובטחים.
אבשלום וילן: אני מבין שלחודש הבא אין נפילה במספרים ל-BIRTH RIGHT, או שעוד לא יודעים.
סלי מרידור: אני תיכף אתייחס לזה.
סלי מרידור: יש דבר נוסף, שאני חושב שצריך לצאת מהממשלה ומהכנסת, וזאת הפעילות מול ממשלת ארצות-הברית, שצריך להביא למצב שבו הממשל האמריקאי שוקל מחדש את ההתראה שלו, משום שלדבר הזה יש השלכות על ההחלטות של ההורים, יש השלכות על מערכות הפיתוח וכדומה, ואני חושב שצריך לעשות כל מאמץ.
סלי מרידור: יש לזה השלכה על התוכניות האלה, והשלכה יותר רחבה בכלל בתחום התיירות, מול ממשלת ארצות-הברית כדי לנסות לגדר את האזהרה שלהם באופן שלפחות לא תפגע בקבוצות מאורגנות.
סלי מרידור: לשאלתך על BIRTH RIGHT.
סלי מרידור: אני מאד מקווה שלא תהיה בזה פגיעה.
סלי מרידור: אנחנו עוד לא יודעים את זה.
סלי מרידור: היתרון של הפעילות שלנו במסגרת B.R.
סלי מרידור: היא שזה הפתרון היחסי בהקשר הספציפי הזה – א.
סלי מרידור: שמדובר בסטודנטים ולא בתלמידי תיכון.
סלי מרידור: הם גם יותר מבוגרים, גם יותר עצמאים בהחלטה שלהם.
סלי מרידור: ב.
סלי מרידור: מדובר בטיולים או בסיורים חינם, וההורים לא משקיעים אגודה בסיור.
סלי מרידור: לכן היכולת של ההורים לגרום לנער לבטל את ההחלטה לבוא היא הרבה יותר קטנה מאשר במקרה של תלמיד תיכון שבאופן טבעי גר בבית, תלוי בהורים – בהחלטותיו וגם בצד המעשי של מימון הסיור.
סלי מרידור: אינני יודע אם תהיה השפעה או לא.
סלי מרידור: ניתן לצפות שההשפעה על גיל הסטודנטים, במיוחד בסיורים שהם חינם, תהיה פחותה מאשר ההשפעה על סיורים של תיכוניסטים, שהם סיורים שעולים בממוצע 4,000 – 5,000 דולר לכל משפחה.
סלי מרידור: הסיורים האלה הם גם סיורים של עשרה ימים, בעוד שהסיורים של החוויה הישראלית נעים בממוצע בין ארבעה עד ששה שבועות.
סלי מרידור: זה עולם אחר מבחינת סוג ההחלטה, מקבל ההחלטה וכדומה.
נעמי בלומנטל: אני בזמני יצאתי נחרצות נגד המעורבות הגדולה מבחינה תקציבית של מדינת ישראל בתוכנית BIRTJ RIGJT, אבל אני מתייחסת לעצם הענין.
נעמי בלומנטל: מה קורה היום, מהי מידת שיתוף הפעולה בתוכנית ואיפה הסוכנות נמצאת?
סלי מרידור: יש התחלה של שיתוף-פעולה ויש מקום לשיפורים.
סלי מרידור: אני רוצה לסכם את נושא הזהות היהודית, ואם אתם רוצים, המאבק על הצלת הדור הבא של היהודים.
סלי מרידור: אנחנו מקווים שהשנה, למרות כל הקשיים, נביא ארצה מכל רחבי העולם היהודי קרוב ל-18,000 בני-נוער יהודים וקרוב ל-15,000 מחנכים לתוכניות קצרות.
סלי מרידור: אין כמעט מדינה שלא נמצאת ברשימה הזאת.
סלי מרידור: 15,000 לתוכניות קצרות של החוויה הישראלית; סדר-גודל של 600 –700 לתוכניות ארוכות, ועוד קרוב ל-3,000 הכשרות של מחנכים בחינוך הפורמלי והלא-פורמלי שבאים לארץ כדי לקבל תהליכים של הכשרה חינוכית.
סלי מרידור: אנחנו ממשיכים בהוצאת מדריכים ומגבירים הוצאת מדריכים מחוץ-לארץ למחנות.
סלי מרידור: עכשיו יוצאים אנשים לברית-המועצות.
סלי מרידור: בקיץ האחרון היו כאלף יוצאי צבא ישראלים קרוב ל-300 מחנות בעולם היהודי.
סלי מרידור: מיטב הנוער שלנו נרתם למאמץ לחבר את העם היהודי ואת הנוער היהודי למדינת ישראל, ואני מקווה שאנחנו נדע לקחת דוגמה מהנוער שלנו במובנים מסוימים, וכפי שאמרתי, אני אגיד על זה משהו בסוף.
סלי מרידור: התחום השלישי של הפעילות הוא המעורבות והשותפות בישראל.
סלי מרידור: אינני רוצה להיכנס לפרטי פרטים.
סלי מרידור: זה מארג אדיר של פעילות.
סלי מרידור: רק אומר שעם האירועים האחרונים הקמנו עוד שותפות במסגרת שותפות 2000 בין הקהילות בדרום מזרח ארצות-הברית לבין האזור של קציר וואדי ער'ה.
סלי מרידור: אני שמח שההחלטה התקבלה ממש בימים שבהם ואדי ער'ה – נחל עירון היה חסום.
סלי מרידור: אנחנו מדברים על פעילות נרחבת בקו עימות בקיץ, במיוחד פעילות חינוכית לבני הנוער בקו עימות, ואנחנו עוסקים עכשיו בגיוס כספים לפרוייקטים ספציפיים בקו העימות.
סלי מרידור: אנחנו בסך-הכל מדברים על שלושים שותפויות שיש בין כמעט כל הקהילות היהודיות בעולם לאזורים הפריפריאליים בארץ, על 650 פרוייקטים במסגרת השותפויות האלה, עוד מאות פרוייקטים אחרים בתחום של חברה, זהות, אחדות.
סלי מרידור: זה מארג אדיר של לפעילות, ואשמח להזמין חברי ועדה לבוא לראות, להשתתף, להשיא עצה ולהשפיע.
סלי מרידור: כמו שאמרתי, ההסתכלות שלנו צריכה להיות הסתכלות קדימה, והאירועים הנוכחיים לא צריכים לגרום לנו להתחיל לנהוג בהסתכלות מטר לפני האוטו, אלא אנחנו צריכים להמשיך לנהוג כשאנחנו מסתכלים קדימה.
סלי מרידור: יש מולנו איומים, יש מולנו אתגרים, ואני רוצה להצביע על כמה נקודות שלדעתי הן נקודות מרכזיות בהסתכלות שלנו קדימה מבחינת האתגרים.
סופה לנדבר: אני מצטערת, אני צריכה לצאת.
סופה לנדבר: אבל אני מבקשת שתשיב על שאלתי.
סלי מרידור: תופעל ועדת חריגים ותוך יומיים תקבלי תשובה בענין הקשישים.
סלי מרידור: לפני שאת הולכת אני רוצה לומר שהסוכנות היהודית העמידה הלוואות קליטה לעולים חדשים, והעולים אמורים להחזיר את ההלוואות האלה.
סלי מרידור: אלה הלוואות שנתקבלו מבנקים.
סלי מרידור: לאותם עולים שחברי הכנסת והוועדה והארגונים פנו בקשר אליהם, אנחנו מעמידים בשנים אלה 90 מיליון דולר כדי לעזור לעולים שעונים על הקריטריונים, שעליהם הסכמנו יחד, להחזיר הלוואות, ויחד עם זה אנחנו מפעילים ועדת חריגים.
סלי מרידור: צריך לראות את התמונה הכוללת.
סלי מרידור: אנחנו עושים פה מאמץ אדיר כדי לעזור למי שבאמת לא יכול, ומי שיכול – חשוב שישלם, כי לפחות לנו אין מאיפה לשלם את זה.
סופה לנדבר: אני מצטרפת לדברים שלך ואני חושבת שכולנו, גם אני כיושבת-ראש התאחדות עולי ברית-המועצות לשעבר, אמרתי אז שאי-אפשר להטיל את זה על העם היהודי שעשה מגבית ועזר להיקלט בארץ.
סופה לנדבר: אבל עם זאת, אני רוצה לעודד את הסוכנות היהודית ולהגיד שהתאחדות יוצאי ברית-המועצות, לפי פנייה ממוסקבה, קלטנו בארץ צעירים בעזרת הסוכנות היהודית.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שהשקעה בילדים היא השקעה נהדרת, כי מאותה קבוצה של 28 ילדים שהיתה פה בקיץ כבר הגיעו ונמצאים בארץ ארבעה מהם בפרוייקטים של הסוכנות, ואני חושבת שזה פשוט נהדר.
סלי מרידור: האיומים שמולנו ברורים.
סלי מרידור: אני רוצה לא לדבר על האתגרים באופן כללי, אני רוצה לדבר עליהם באופן קונקרטי.
סלי מרידור: בתחום העלייה אנחנו צריכים להיות עם עין פקוחה לגבי מה שעשוי להתפתח ברוסיה ובאוקראינה.
סלי מרידור: אינני רוצה להרחיב את הדיבור על זה, אבל אנחנו צריכים להיות ערניים לכל התפתחות אפשרית.
סלי מרידור: יהיו מספר התפתחויות והתערבויות, או מה שנראה כהתערבויות שצריכות להבטיח שאנחנו נישאר עם עיניים פקוחות.
סלי מרידור: יש אתגר עצום של עלייה משתי הערים הגדולות ברוסיה, שהן מוסקבה וסן-פטרבורג, משום שאחוז העלייה משתי הערים האלה הוא באופן בולט פחות מאשר אחוז העלייה מכל שאר רחבי ברית-המועצות.
סלי מרידור: ב-1999, לראשונה אחרי מספר שנים שיהודים מאותן ערים, במאסה יותר גדולה, הרגישו שאולי אין תקווה אפילו במוסקבה ובסן-פטרבורג, אבל זה לא המצב נכון להיום, ואני אומר, מבחינת סימון האתגרים זה בהחלט אתגר גדול מאד.
סלי מרידור: יש לנו האתגר של קליטת העולים מאתיופיה.
סלי מרידור: והאתגר הכי קשה והכי משמעותי בעיניי הוא העלייה מן המערב.
סלי מרידור: לפי הערכתי, עתידה של מדינת ישראל – אני לא בקלות משתמש במלים אלה – עתידה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, שיש בה רוב יהודי מוצק, בהתחשב בנתונים הדמוגרפיים הפנימיים של מדינת ישראל, תלוי בעלייה, וצריך להביא בחשבון שמאגר העולים בחבר מדינות העמים באופן טבעי מצטמצם והולך, והאתגר הגדול – לא של הדור הבא, של הדור הזה – הוא ליצור מצב שבו עלייה מן המערב עולה במספרים משמעותיים על המספרים הקיימים היום.
סלי מרידור: שאלתם קודם על ארגנטינה.
סלי מרידור: זאת בין השאר שאלה איפה נמצאת העלייה בסדר העדיפויות של מדינת ישראל, איפה נמצאת העלייה ואיפה נמצאת הקליטה.
סלי מרידור: אני חושב שרק אם העלייה תיתפס כממש אתגר קיומי לעתיד העם היהודי, ואני מעז לומר אפילו לעתיד מדינת ישראל, ותקבל את סדרי העדיפויות הראויים, אנחנו נצליח להתמודד עם האתגר הזה, כי הוא חיוני לקיום שלנו.
סלי מרידור: בנושא הזהות היהודית, גם פה אנחנו נמצאים במצב שבו אנחנו עלולים לאבד נתחים שלמים מהדור הבא של העם היהודי.
סלי מרידור: חלק מן הדברים, אני מעז לומר, הם תולדה של חיים בגולה, כי יש דברים שאי-אפשר או שקשה מאד להשפיע עליהם.
סלי מרידור: אבל יש דברים שאפשר להשפיע עליהם, ויש היום הזדמנויות אדירות.
סלי מרידור: אפשר להביא עוד בני-נוער לארץ, אם יהיו משאבים לזה.
סלי מרידור: אפשר היום להביא מחנכים יהודדיים מהעולם היהודי לארץ להכשרה, להבטיח שהדור הבא של הילדים שמתחנכים אצלם יחנכו אותם ברוח יהודית-ציונית, אם יעמדו לרשותנו המשאבים לכך.
סלי מרידור: אני אתן לכם סדר-גודל.
סלי מרידור: ההערכה היום בעולם היהודי, רק ברמה של מחנכים בכירים היא שצריך להכשיר כ-400 מחנכים בכירים לשנה.
סלי מרידור: אין מקום בעולם היהודי, חוץ מבישראל, שבו יש הכוחות והאפשרות, ולנו גם האינטרס הלאומי-ציוני, להכשיר מחנכים בכירים.
סלי מרידור: בסך-הכל הסוכנות היהודית וקרן מנדל מטפלים ב-40 – 50 מחנכים בכירים לשנה, שזה 10% - 15% מהצורך.
סלי מרידור: זה לא שהם לא רוצים לבוא, זה לא שאומרים בבל וירושלים, אנחנו רוצים לחנך את עצמנו רק בניו-יורק.
סלי מרידור: יש הכרה גוברת והולכת שהעוצמה הרוחנית שהתרכזה ומתרכזת בישראל היא התשובה גם לצרכים של הקיום שלהם שם.
סלי מרידור: אנחנו פשוט צריכים להרים את הכפפה.
סלי מרידור: ואי-אפשר יותר, אני אומר את זה לגבי העלייה מן המערב וגם לגבי חינוך יהודי-ציוני – אי-אפשר יותר את האתגר הלאומי הזה לשים רק על הכתפיים של התורמים היהודים.
סלי מרידור: זה קצת מתחבר לשאלה שנשאלה פה לגבי המגביות.
סלי מרידור: מדינת ישראל חייבת להתחיל להיות שותפה של הסוכנות היהודית במאמץ הלאומי הזה.
סלי מרידור: זה לא יכול להיות שהעלייה והחינוך הציוני של היהודי בפילדלפיה יהיה תלוי רק בנכונות לתרומה של היהודי הנדיב מניו-יורק.
סלי מרידור: זה פשוט בלתי מתקבל על הדעת בעיניי, לא מבחינה אידיאולוגית וודאי לא מבחינה מעשית, כי אנחנו רואים עד כמה הצורך ענק, ההזדמנות גדולה והמשאבים לא מספיקים.
סלי מרידור: יכולתי להרחיב עוד בנושא הבנייה של העם האחד סביב מדינת ישראל, כי גם פה אנחנו נמצאים בפני סכנה אדירה, שלכאורה היום קל לא לראות אותה.
סלי מרידור: כי כשפה אנשים נהרגים, אז כמו שחלק מהישראלים ששכחו קצת את חשיבות הערכים היהודיים הבסיסיים, אז גם חלק מהאנשים בגולה ששומעים את הפוליטיקאים הישראלים הצעקניים, שהם מיעוט, אז היום כולם שותקים ולכולם ברור שצריך אחדות ושישראל במרכז.
סלי מרידור: אבל אסור לנו לשכוח שיש לנו סכנה אמיתית ארוכת-טווח של התרחקות של העם היהודי מישראל, ואנחנו מוכרחים להגיע למאסה קריטית של חיבורים ושל קשרים ושל לימוד אחד על השני ויידע אחד על השני.
סלי מרידור: כי אם לא נגיע למאסה הקריטית הזאת, נצטרך חס-וחלילה לבנות על קטסטרופות, כי כשבישראל יש דראמות אז הלב היהודי מתעורר.
סלי מרידור: גם פה זה לא יקרה לבד.
סלי מרידור: זה יקרה רק במודעות ובהשקעה ובהכוונה של מערכת החינוך לפעול כך שבתי-ספר פה מחוברים עם בתי-ספר שם, שמחנכים פה מחוברים עם מחנכים שם, וכו'.
סלי מרידור: לסיכום, הסוכנות היהודית היא השותפות הגלובאלית של העם היהודי עם מדינת ישראל ומעורבות בה כל קהילות ישראל, מעורבים בה קרוב למיליון בתי-אב שכל שנה, דרך תרומה, מתחברים למדינת ישראל ומתחברים לעם היהודי.
סלי מרידור: לכן, השאלה שלך כמה כסף היא שאלה חשובה, היא לא השאלה העיקרית.
סלי מרידור: אותי הרבה יותר מטריד כמה תורמים מאשר כמה כסף הם תורמים.
סלי מרידור: ככל שיש ירידה או עלייה במספר התורמים, זה צריך להיות בעינינו, לדעתי, האינדיקטור העיקרי למה שקורה.
סלי מרידור: יש חשיבות גדולה מאד מבחינת מדינת ישראל גם לכסף שנשאר שם, לא רק בכסף שמגיע הנה, כי לפי דעתי העוצמה של העם היהודי, קודם-כל כרזרבואר לעלייה וגם כרזרבואר יהודי כללי לצרכים שונים, הוא אינטרס חיוני של מדינת ישראל.
סלי מרידור: עם זאת, אני רוצה לחזור בצורה חדה על מה שאמרתי קודם.
סלי מרידור: אנחנו משקיעים רק מכספי העם היהודי סדר-גודל של 400 מיליון דולר בשנה, שזה 1.6 מיליארד שקל בשנה, כל שנה.
סלי מרידור: אין לנו קרן.
סלי מרידור: אם אתם רוצים במונחים כספיים, צריכה להיות קרן של בערך ששה מיליארד דולר כדי להניב פירות של 400 מיליון דולר בשנה.
סלי מרידור: הקרן הזאת של ששה מיליארד דולר זה הרצון הטוב של העם היהודי.
סלי מרידור: היא לא קיימת בשום בנק.
סלי מרידור: כל שנה אנשים מכוונים מחדש את הרצון שלהם לתרומה שלהם, את הערכים שלהם לחיבור שלהם.
סלי מרידור: זה המיעוט של הכסף שנאסף.
סלי מרידור: סך-הכל המגבית בארצות-הברית היא סדר-גודל של 800 מיליון דולר, לא כולל קרנות שהם מקימים שם בהיקפים אדירים.
סלי מרידור: ההערכה היא שהקרנות שנבנו בארצות-הברית מגיעות היום בסך-הכל, קרנות משפחתיות ואחרות, אבל שהן מכוונות לעניינים יהודיים, לסדר-גודל של ששה – שבעה מיליארד דולר, והמגבית השנתית היא כ-800 מיליון דולר, ומזה מגיע לסוכנות היהודית כ-200 מיליון דולר.
אבשלום וילן: הון צבור או פירות?
סלי מרידור: הון צבור.
אבשלום וילן: כלומר פירות זה בערך 400 מיליון דולר.
וילמה מאור: מה הכוונה?
אבשלום וילן: הכוונה היא שהוקמו קרנות פרטיות למטרות יהודיות בהון צבור של ששה מיליארד דולר, והן נותנות פירות שנתיים בסדר-גודל של 400 – 500 מיליון דולר שמגיע כל שנה.
אבשלום וילן: מתוך 800 מיליון דולר שהמגבית אוספת כל שנה, לסוכנות היהודית בישראל מגיעים 200 מיליון דולר – 25%.
סלי מרידור: 800 מיליון דולר זה ברוטו.
סלי מרידור: יש הוצאות, זה לא רק כסף נטו לחלוקה.
סלי מרידור: לא כל הכסף נשאר בארצות-הברית.
סלי מרידור: הג'וינט פועל בתחומים אחרים, בעיקר בברית-המועצות לשעבר וגם בארצות שונות בעולם.
סלי מרידור: אני מניח שמתוך הסכום נטו עוזב את ארצות-הברית סדר-גודל של 40% ומתוכו בין 25% ל-30% מגיע לסוכנות היהודית.
סלי מרידור: אבל אם אתם שואלים אותי, הכיוון הנכון - - -
שמואל הלפרט: אבל מה סך-הכל המגבית של הסוכנות היהודית, לא רק בארצות-הברית?
סלי מרידור: לסוכנות היהודית יש, בגדול, ארבעה מקורות כספיים שמגיעים ל-400 מיליון דולר.
סלי מרידור: סדר-גודל של 200 מיליון דולר מן המגבית היהודית האמריקאית, מה שנקרא UJA, שנובע מתוך מגבית כוללת של כ-800 מיליון דולר ברוטו, שממנה מחולקים 650 מיליון דולר נטו, שמזה מגיע כ-200 מיליון דולר לסוכנות היהודית.
סלי מרידור: קרן היסוד עושה עבור הסוכנות היהודית מגבית בכל שאר העולם.
סלי מרידור: זה מניב סדר-גודל של עוד בין 70 ל-80 מיליון דולר ביתרת העולם היהודי.
סלי מרידור: ממשלת ארצות-הברית – ולא שזה בלתי קשור למגבית האמריקאית, כי אני מניח שממשלת ארצות-הברית לא היתה נותנת כסף לסוכנות היהודית אם יהודי ארצות-הברית לא היו נותנים כסף לסוכנות היהודית – 60 מיליון דולר בשנה.
סלי מרידור: מעבר לזה יש לנו מקורות עצמיים שאנחנו מגייסים, או מקורות שנובעים מתוך שכר-דירה והכנסות עצמיות.
סלי מרידור: סך-הכל מגיעים ל-400 מיליון דולר בשנה.
סלי מרידור: מתוך הסכום הזה, מה שאנחנו משקיעים בחינוך יהודי-ציוני ובעלייה מן המערב הוא משהו כמו 60 מיליון דולר.
סלי מרידור: זה פחות מדי משמעותית, ואני חושב שהגיע הזמן שכמו שממשלת ארצות-הברית נותנת 60 מיליון דולר לסוכנות היהודית כדי להעצים פעולות שנראות בעיניה חשובות, במיוחד עלייה וקליטת מצוקה, שממשלת ישראל, מדינת ישראל תצטרף לסוכנות היהודית ותתן מצ'ינג על אותן פעולות שעוסקות בעלייה מן המערב וחינוך יהודי-ציוני, כי זה בנפשנו.
סלי מרידור: לא יכול להיות, לא מבחינה אידיאולוגית ולא מבחינה מעשית שהחזית הזאת תהיה מופקרת ומדינת ישראל והעוצמה היהודית האדירה שהתרכזה בישראל תישאר אדישה לסוגיות המרכזיות שעומדות על סדר-היום של העם היהודי.
נעמי בלומנטל: אנחנו מאד מודים לך.
נעמי בלומנטל: זו היתה סקירה מאד מקיפה וממצה איפה אנחנו עומדים מבחינתכם, מדינת ישראל, המרכזיות של מדינת ישראל או אי המרכזיות, או מרכזיות לא מספקת, בהרבה מאד תחומים.
נעמי בלומנטל: לפעמים אנחנו שואלים את עצמנו איך בסכום יחסית לא גבוה אתם מכסים כל-כך הרבה פעילות.
נעמי בלומנטל: בהזדמנות זו אני רוצה גם להודות לעובדי הסוכנות היהודית וגם לנבחרים, שמייצגים בישיבות הוועדה את הסוכנות היהודית.
נעמי בלומנטל: אנחנו מקיימים בין שלוש לחמש ישיבות בשבוע על נושאים שבדרך-כלל קשורים לעלייה, קליטה, יהדות התפוצות, ובכל הישיבות אתם נמצאים ואני חושבת שאתם עושים עבודה מצוינת.
נעמי בלומנטל: אם אנחנו חושבים על כל מה שנעשה בהיקף של כ-400 מיליון דולר, נראה כאילו נעשה הרבה יותר, ומגיעות לכם הרבה מחמאות על כך.
נעמי בלומנטל: בנוסף לכך הייתי רוצה לשמוע, למשל, יש היום נדידה משמעותית של כספים שנאספים בארצות-הברית למען חינוך יהודי, למען ארץ-ישראל, ורק אחוז מסוים עובר דרך המגביות, הרבה מאד מגיע דרך הקרנות.
נעמי בלומנטל: האם בקרנות מסוימות יש שיתוף-פעולה עם הסוכנות היהודית, עם הנסיון שיש לכם, לגבי רשויות מקומיות מסוימות, שזה לא עובר דרככם?
נעמי בלומנטל: האם יש שיתוף-פעולה?
נעמי בלומנטל: האם יש רק תחרות?
נעמי בלומנטל: איך זה מתקיים?
נעמי בלומנטל: זו שאלה אחת מני רבות שיש לי, אבל אולי מישהו מחברי הכנסת רוצה להוסיף שאלה.
יצחק גאגולה: בתקופה האחרונה אנחנו רואים התגברות של אנטישמיות בחוץ-לארץ בעקבות האירועים בארץ.
יצחק גאגולה: האם אתם רואים התעוררות מסוימת בברית-המועצות ובאירופה?
שמואל הלפרט: מר מרידור, לא קיבלתי תשובה מספקת לשאלתי כמה משקיעה הסוכנות היהודית בתחום החינוך היהודי בברית-המועצות לשעבר וכמה מוסדות חינוך יש, איזה אחוז מבני-הנוער מתחנך במוסדות חינוך יהודיים.
שמואל הלפרט: לאור הפרסומים שהתפרסמו גם בשם שרים במדינת ישראל, ש-60% מהעולים למדינת ישראל הם לא-יהודים, האם הדבר הזה נכון והאם יש לך נתונים על כך?
שמואל הלפרט: האם אנחנו צריכים להשקיע מאמצים ולהעלות לא-יהודים לארץ?
שמואל הלפרט: עוד אמרת שאנחנו עלולים לאבד גם כאן במדינת ישראל את הזהות היהודית.
שמואל הלפרט: למה אתה מתכוון?
שמואל הלפרט: מה המשמעות ש"אנחנו מאבדים במדינת ישראל את הזהות היהודית"?
שמואל הלפרט: מה הסיבות?
שמואל הלפרט: איפה נכשלנו ומה אנחנו צריכים לעשות כדי לא לאבד את הזהות היהודית?
נעמי בלומנטל: אני רוצה לחדד את שאלתו של חבר-הכנסת הלפרט.
נעמי בלומנטל: אנחנו קיבלנו נתונים, והם גם התפרסמו, שבערך 60% לא-יהודים מגיעים לארץ.
נעמי בלומנטל: נכון שזה נעשה במסגרת חוק השבות ואנחנו ערים לזה ואני חושבת שאין על כך הערות.
נעמי בלומנטל: היתה בקורת, גם בוועדה, שנציגי הסוכנות עושים מאמץ כדי לשמור על מספר משמעותי של עולים שאמורים להגיע מחבר העולים, עושים "ריצ'ינג אאוט" כאילו לצורך ומגיעים להרבה מאד לא-יהודים.
נעמי בלומנטל: זאת אומרת, כאילו מעודדים אפילו את האנשים שמגיעים, כשאומרים להם: אולי יש לך במקרה סבא יהודי?
נעמי בלומנטל: שאלה שנייה.
נעמי בלומנטל: האם אתה אומר שבשל מחסור במרכזי קליטה בארץ מעוכבת בימים אלה עלייתם של אנשים שיש בידיהם האישורים המתאימים לעלייה?
נעמי בלומנטל: אמרת שאתם מסייעים בהגנה יהודים ועל קהילות יהודיות לנוכח גלי האנטישמיות.
נעמי בלומנטל: מה מידת המעורבות של הסוכנות היהודית בהקשר הזה?
נעמי בלומנטל: אנחנו ניסינו מאד, בוועדה, לעודד ולהביא אתכם לעשות פעילות יותר נמרצת בקרב יהדות דרום-אפריקה, לאור העובדה שמאות ואלפי יהודים עוזבים כל הזמן והם לא מגיעים לארץ.
נעמי בלומנטל: זה מאד כואב לכולנו, לאחר שכבר החלטת להגר, למה אינך מגיע לכאן.
נעמי בלומנטל: אני יודעת שלמרות המאמצים שנעשו, הם המשיכו לנסוע לאוסטרליה, ניו-זילנד וכו'.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים להפיק מזה לקח לגבי יהודי ארגנטינה, שאנחנו רוצים להגביר את המאמצים ולהעלות אותם.
נעמי בלומנטל: אני שותפה לעמדה שלך וגם קראתי מעל במה הכנסת, אבל אנחנו לא מצליחים להביא עולים מארצות-הברית.
נעמי בלומנטל: יש מעין התבטלות עצמית שלנו כשזה מגיע ליהודי ארצות-הברית.
נעמי בלומנטל: יש לנו בטחון עצמי רב, והייתי אומרת אפילו אפוטרופסות מסוימת כשאנחנו מדברים על עלייה מברית-המועצות, מאתיופיה, וכשאנחנו מגיעים לארצות-הברית אנחנו אומרים: אנחנו יודעים שכל-כך טוב לכם, למה שנקרא לכם?
נעמי בלומנטל: בהקשר הזה הייתי רוצה לשאול, האם לאור מה שנעשה עם ארצות-הברית, וספציפית על ארצות-הברית, האם מופקים לקחים, או יש תוכניות ספציפיות שלכם להביא יותר יהודים, או אפילו לומר להם: תבואו למדינת ישראל ותאמרו, לאור הנסיון שלכם, מה לדעתכם ניתן לעשות בארצות-הברית כדי להגביר את העלייה משם?
יורי שטרן: ייתכן שמישהו העלה כבר את הנושא שאני רוצה להעלות, אבל לפני-כן אני חייב לומר שבני נמצא בשליחות של הסוכנות היהודית בחברוס והוא מאד מעריך את מה שהסוכנות עושה שם בקרב הנוער היהודי המקומי.
יורי שטרן: השאלה היא – הלוואות הסוכנות לעולים.
יורי שטרן: אנחנו זימנו בוועדה זו דיון וגם פניתי אליך ולגזבר הסוכנות לפני מספר חודשים, דיברתי לפני חבר הנאמנים לפני שנה.
יורי שטרן: אני חושב שחייבים למצוא לזה פתרון, ולא רק באמצעות ועדת חריגים, כי אנחנו מדברים על פטור גורף לאותן שכבות שלא נכללו מלכתחילה, למרות שהן בוודאי שכבות מאד חלשות מבחינה חברתית – נכי מלחמת העולם השנייה שאינם נמנים על מקבלי הבטחת הכנסה בגלל קיצבת הנכות שלהם, ואמהות חד-הוריות.
יורי שטרן: ברור שלסוכנות היהודית אין כסף וההלוואות האלה נלקחו מכספי הבנקים.
יורי שטרן: היו לנו שיחות בנושא זה עם שרת הקליטה.
יורי שטרן: אני חושב שאם הסוכנות תיזום מהלך ותגיד שהיא סופגת חלק מהחובות והיא מבקשת מהמדינה לשאת בחלק השני של מחיקת החוב, אפשר יהיה להתקדם עם זה, אבל אי-אפשר להשאיר מצב שאנשים במצב מהגרועים בכלל בתחום הכלכלי והחברתי ממשיכים להחזיר הלוואה סוכנותית.
אבשלום וילן: אני רוצה להעיר כמה הערות קצרות.
אבשלום וילן: קודם-כל אני חושב שהסוכנות היהודית הוא הגוף שבין חשיבות העשייה ודברים שעושים ליחסי ציבור שלו לבין הדימוי הציבורי שלו, היחס הוא הפוך לחלוטין.
אבשלום וילן: אני לא מכיר עוד הרבה דוגמאות של גוף שעושה מבחינת הפעילות כל-כך הרבה, הייתי אומר אפילו עבודת קודש בכל הנושא של קליטת עלייה, ומצד שני הדימוי הציבורי שלו, לאורך שנים, לא מהיום, הוא כל-כך בעייתי.
אבשלום וילן: אני חושב שהתביעה שהעלה פה סלי כלפי הממשלה, ואני חושב שבענין זה צריכה לצאת גם החלטת ועדה, כי לא יכול להיות שכל הנושא של החינוך היהודי והקשר לעם היהודי יהיה במתכונת הזאת מבלי שהמדינה תהיה מעורבת.
אבשלום וילן: סלי העלה פה רעיון של קרן ואני חושב שהרעיון הזה הוא נכון וצודק, והוועדה צריכה לדרוש לממש אותו, לא משנה איזו ממשלה תהיה.
אבשלום וילן: הלחצים הם בעיקר מאגף התקציבים.
אבשלום וילן: זו החלטה אסטרטגית שבדרך-כלל ממשלות בורחות ממנה, כי נוח להן המצב הקיים.
אבשלום וילן: לכן גם מבחינת המערב.
אבשלום וילן: אני לא חושב שהבעיה שלנו במערב היא ההתבטלות העצמית.
אבשלום וילן: הבעיה במערב היא לא מדינת ישראל.
אבשלום וילן: מי שמכיר את המספרים, עשרים – שלושים שנה מספר היהודים ביבשת צפון-אמריקה יירדו משמעותית, והתשובה היחידה היא שיש לנו אחריות משותפת לגורל העם היהודי דרך האלמנטים הישראלים, שמה לעשות, זה הפקטור החזק ביותר המגביר בהם את הזהות היהודית.
אבשלום וילן: לכן, מי שרוצה לשמור על איזה שהוא קשר, אין פה התבטלות עצמית.
אבשלום וילן: יש פה בעיה קיומית וצריך לראות איך מתמודדים אתה בגדול.
אבשלום וילן: משקיעים המון אנרגיות, אבל הבעיה היא שהתפוקות ביחס לאנרגיות הן יחסית נמוכות.
חיים כץ: אני לא הכרתי ולא ידעתי מה זה הסוכנות עד שיצאתי בשליחות מטעם הסוכנות וראיתי את הפעילות ואת המסירות ואת הלב והנשמה שהשגרירים שלך נותנים שם.
חיים כץ: רצוי שגם חברי אבשלום וילן ייסע ויבין שהתפוקה הזאת היא לא באלקטרוניקה.