GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף בראל: אני חושב שהוא לא קיבל את הכסף, כי אם היה מקבל את הכסף, היה חוזר אלי ואומר: הנה הכסף, תתחיל עם השידורים, אבל חלפו חמישה חודשים ואני משוכנע שהכסף הזה לא הגיע.
יוסף בראל: אם המידע הזה שכסף בדרך הוא אמיתי או לא אמיתי – יתכן שהוא יודע יותר טוב ממני, אבל אם יגיע הכסף, נקיים את זה.
נעמי בלומנטל: מר מפציר, איפה אנחנו עומדים?
אלכסנדר צינקר: איפה הכסף?
סופה לנדבר: באיזה סכום מדובר?
בוריס מפציר: יש פה איזושהי התעוררות.
סופה לנדבר: יש פה סקופ.
בוריס מפציר: אני לא חושב שהכסף זה הסיפור.
בוריס מפציר: אני חושב שהחשיבות של הוועדה עם הקביעה הציבורית שלה, זה הדבר החשוב ואני פונה ליו"ר הוועדה ולחברי הוועדה לנצל את כל המנדט הנמצא ברשותכם כדי להפעיל, הפעם, קריאה ציבורית אמיתית לשינוי המצב.
בוריס מפציר: כל השינויים בתחום חדשות הטלוויזיה התרחשו בעתות משבר.
בוריס מפציר: תכנית החדשות הנוספת שאחר כך התגלגלה להיות ערב חדש, זו תוצאה של מבצע שלום הגליל, מלחמת לבנון.
בוריס מפציר: שידורי לילה, זו מלחמת המפרץ.
בוריס מפציר: אנחנו נמצאים מבחינת הרחוב הרוסי במצב משברי, שלא צריך להרחיב עליו את הדיבור.
מרינה סולודקין: בשנת 1993 סגרו את התוכנית היומית "אקטואלנסט".
בוריס מפציר: סליחה, אני מדבר על החדשות.
בוריס מפציר: סגרו את "אקטואלנסט" לא בגלל זה, אלא בגלל שערוץ 2 עבר מהפאזל של ערוץ ניסיוני לערוץ מסחרי.
בוריס מפציר: פה אני רוצה לגעת בסוגייה הראשונה המופיעה בסדר היום והיא שידורי רדיו רקע.
בוריס מפציר: יש פה נציגות טלוויזיה כבדה.
בוריס מפציר: אין לי שום כוונה להיכנס לחלוקה איזה ערוץ יכול לעשות מה.
בוריס מפציר: אני חושב שזה לא תפקידנו עכשיו.
בוריס מפציר: זה לא הנושא שלנו.
בוריס מפציר: הנושא שלנו זה איך לשבור את הקיפאון, שב 40% משטחי מדינת ישראל אין קליטת רדיו רקע.
סופה לנדבר: אנחנו דיברנו על זה, החלטנו לדרוש שיהיה לזה תקציב.
מרינה סולודקין: אתה לא היית.
נעמי בלומנטל: הטלוויזיה, זה הנושא היום.
נעמי בלומנטל: אנחנו את ההערות וההשגות שלנו לגבי רדיו רקע העברנו.
בוריס מפציר: רגע.
בוריס מפציר: זו סוגייה שמבחינה תקציבית אנחנו צריכים לטפל בה ולא לתקצב רק את הטלוויזיה.
בוריס מפציר: זה מה שאני רציתי לומר ולהזכיר.
בוריס מפציר: עכשיו לגבי הטלוויזיה.
סופה לנדבר: מי זה אנחנו, מר מפציר?
סופה לנדבר: אתה רוצה להגיד שמשרד הקליטה יממן את השידורים של רדיו רקע?
בוריס מפציר: אם תתנו לי להשלים את דברי…
סופה לנדבר: לא, סליחה שאני מפריעה לך.
סופה לנדבר: היה לנו דיון על הנושא ואמרו לנו שיש לנושא מיליון מטפלים ושהכסף מגיע מהאוצר.
בוריס מפציר: חברת הכנסת לנדבר, אם תתני לי להשלים משפט, נגיע למיצוי כל הדברים.
סופה לנדבר: סליחה.
בוריס מפציר: בנוגע לטלוויזיה.
בוריס מפציר: בעיה מספר אחת, מי ובאיזו דרך יתקצב את שידורי הטלוויזיה.
בוריס מפציר: אנחנו, כמשרד הקליטה, פנינו וביקשנו את אותם חמישה מיליון שקל אגדיים.
בוריס מפציר: לא קיבלנו.
בוריס מפציר: יש היום ריבוי ערוצי טלוויזיה, אז כל אחד יכול לומר: תנו לי כסף ואני אעשה את זה.
בוריס מפציר: אין ערוץ שידחה הצעה נדיבה של חמישה מיליון ₪ בשנה לתקצוב פרוייקט זה או אחר.
בוריס מפציר: שאלה מספר שתיים שאני רוצה לשאול: איפה רשות השידור?
בוריס מפציר: רשות השידור, עם כל הכבוד, להערכתי, לא עושה את מה שהיא חייבת לעשות.
מרינה סולודקין: וממשיכה לא לעשות.
בוריס מפציר: מכאן אנחנו מגיעים לפתרונות אחרים.
לריסה גרשטיין: לא, אבל אני מבקשת בכל זאת, תפרט.
לריסה גרשטיין: למה אתה מתכוון כשאתה אומר רשות השידור?
לריסה גרשטיין: אני חברת מליאת רשות השידור ואני יודעת שאנחנו כל הזמן עושים תשדירים חדשים, תקציבים וכולי.
בוריס מפציר: רשות השידור צריכה לשדר לכלל הציבור בישראל.
בוריס מפציר: יש לה היום 20% מהצופים שהם – תרצו או לא תרצו – אזרחי ישראל, שמתוכם אחוז ניכר מבין רק שפה אחרת.
בוריס מפציר: הם לא מקבלים את השירות.
בוריס מפציר: לפני שרשות השידור נותנת את השירות, אני לא חושב שאפשר לבוא בטענה זו או אחרת לערוצים המסחריים.
בוריס מפציר: צריך לזכור שגם כאשר יפורסם המכרז בערוץ היהודי בכבלים שכל כולו בשפה הרוסית וגם אם בשנה הבאה יכנסו גם ערוצים רוסיים בכבלים שישודרו מכאן ואם הכל יתקדם כמתוכנן, אנחנו, בעוד פחות משנה, נמצא את עצמנו עם מפת שידורים אחרת לגמרי, מה שיישאר לא מכוסה – וכאן אני מגיע לסוגייה – אלה שידורי המידע.
בוריס מפציר: שידורי אקטואליה.
בוריס מפציר: יש, אגב, הצעה, שידועה לחלק מן היושבים בחדר הזה, של לפחות שניים מערוצי הטלוויזיה הרוסיים, שמוכנים להפעיל על תקציבם את מלוא השידורים במלוא היקפם ובתנאי שיאפשרו להם לשדר פרסומת, לא באיזשהו טירינג בינלאומי מוסווה, אלא ישירות על פי ההיתר של מועצת הכבלים.
בוריס מפציר: הם יפתרו את כל בעיות שידורי האקטואליה על חשבונם.
בוריס מפציר: הצעה זאת, אני מניח, לא תעבור, כי המשמעות שלה היא שמדינת ישראל לא מסוגלת לדאוג לחצי שעה שידורים ביום.
מרינה סולודקין: לא רוצה.
בוריס מפציר: סוגיית הסוגיות חייבת להיות רצועה יומית.
בוריס מפציר: עלותה המשוערת, על פי קני מידה שבדקנו - עד כמה שאנחנו מסוגלים ואני מניח שאנחנו די קרובים למציאות – של תוכנית נאותה שיכולה להחזיק מעמד, מקצועית, ללא בושה, היא סדר גודל של חמישה מיליון שקלים בשנה.
בוריס מפציר: השאלה הנשאלת היא מי הגורם המתקצב.
בוריס מפציר: וזה חייב לבוא מתקציב ציבורי, מתקציב ממשלתי, כי כל פתרון אחר, אנחנו בעוד שנה ניפגש כאן ונמצא את עצמנו שוב באותו מצב.
בוריס מפציר: אני יכול לומר בשם שרת הקליטה שלאור המצב, משרד הקליטה יפנה באופן חד פעמי למשרד האוצר ומהיתרות הפנויות של פעולות לקראת סוף השנה יציע סכום מכובד לטובת הפרוייקטים של שידורי הרדיו והטלוויזיה, כדי לתת את התרומה שלו למאמץ הכללי.
בוריס מפציר: כי אנחנו כולנו מודעים לכך שבאווירה של הוצאות ביטחון גבוהות מאד, קשה מאד לשחק עם כסף פנוי.
בוריס מפציר: אנחנו, משרד הקליטה, באופן יוצא דופן, את החלק שלו ייתן.
בוריס מפציר: זה, כמובן, בנוסף לאותם תקצובים שוטפים – אמנם צנועים – שאנחנו נותנים לתוכניות אחרות.
בוריס מפציר: הבעיה תהיה איזה ערוץ ואיזה תוכנית אקטואליה יוכלו "להרים" רצועה יומית.
בוריס מפציר: פה אני רוצה לגעת בנושא שהוא היום, פשוט מגוחך.
בוריס מפציר: משודרת בטלוויזיה החינוכית תוכנית ערב חדש עם תרגום לרוסית.
בוריס מפציר: רבותיי, זה פתטי.
בוריס מפציר: לשדר היום חדשות ששודרו בחמש בשעה שמונה וחצי בערב, זה חבל על הזמן וחבל על הכסף.
בוריס מפציר: זה לא רלוונטי.
גרשון גרשון: לא משודרות חדשות, מר מפציר.
גרשון גרשון: אני מצטער להפריע לך.
בוריס מפציר: סליחה, מה שמשודר – והקשבתי במהלך השבוע…
גרשון גרשון: זה לא חדשות.
בוריס מפציר: זה לא רלוונטי!
בוריס מפציר: בקצב האירועים של היום אתה קשוב: יורים בגילה או לא יורים בגילה?
בוריס מפציר: יש לך משהו בצומת מסוימת או אין לך משהו בצומת מסוימת?
בוריס מפציר: אני אומר את זה לא כביקורת, אלא מפני שאנחנו צריכים היום להבין: תחנה שמסוגלת לתת מאגר מיידי של חומרים אקטואליים זמינים ומצולמים מכל העולם היא התחנה שמתאימה לתת את השירות.
בוריס מפציר: זו תהיה השאלה ואני לא נכנס אליה עכשיו.
בוריס מפציר: אני רוצה לסיים: משרד הקליטה את חלקו, כדי לפתור את הפלונטר, לפתור את מצב הקיפאון, ינסה לתת בתיאום עם האוצר.
בוריס מפציר: המקסימום שהוא יכול לתת.
בוריס מפציר: לא מדובר במאה אלף שקל אלא בכמה מיליונים.
בוריס מפציר: המטרה היא לאפשר שידור סדיר של רדיו רקע ולאפשר יצירת תוכנית טלוויזיה יומית בנושאי אקטואליה ומידע.
בוריס מפציר: ברגע שיחד עם משרד האוצר בסיוע וועדת הקליטה ייווצר התקצוב, ברגע שיהיה כסף, תהיה שאלה ציבורית באיזה ערוץ לשדר את התוכנית.
בוריס מפציר: אני מאד מקווה שהפעם, במקום שאנחנו נצטרך לדבר על זה עוד שנה ועוד שנה, אנחנו את הסוגייה הזאת נפתור, מבחינתי, ברמה של עשרה ימים.
בוריס מפציר: כי כל יום מביא אותנו ל"אין פתרון".
בוריס מפציר: יש פה אנשים שיודעים מה קורה ברחוב הרוסי.
בוריס מפציר: זה הרבה יותר חמור מהשאלה אם וואדי ערה מסוכן או לא מסוכן.
בוריס מפציר: הרבה יותר חמור.
בוריס מפציר: הרחוב הרוסי מקבל מידע שונה לחלוטין מהערוצים הרוסיים.
בוריס מפציר: הרחוב הרוסי לא מקבל מידע זמין ומעודכן, היום אי אפשר להסתפק רק במידע רדיו, אתה לא מספיק לעקוב, אתה לא מספיק להתעדכן והעיקר: אתה גם לא חש את זה.
בוריס מפציר: העלייה הגדולה עלתה לפני שבע עד תשע שנים.
בוריס מפציר: כל המשקעים שעולים עכשיו, שמוכרים לישראלים הוותיקים, לא מוכרים לגל החדש.
בוריס מפציר: למזלו, הוא לא חווה אותם.
בוריס מפציר: אנחנו לא גאים במצב שנוצר, אבל אין מה לעשות, זה המצב של כולנו.
בוריס מפציר: לכן הטיפול צריך להיות מיידי.
בוריס מפציר: משרד הקליטה כבר התחיל לעשות כל מה שהוא יכול: בשירות הפסיכולוגי, בשיעורי הדרכה, בעלונים מיוחדים, בטיפול בעיריות, אבל הוא לא יכול לעשות הכל.
בוריס מפציר: זה הרי ברור לכולם.
בוריס מפציר: לכן אני, לסיכום, רוצה לומר: תוך עשרה ימים אנחנו צריכים להיות במצב שבו רדיו רקע נקלט בכל רחבי הארץ, תוך עשרה ימים אנחנו צריכים להיות סוף סוף במצב שבו קיים הגרעין הקשה להקמת והפקת תוכנית טלוויזיה יומית ברוסית.
בוריס מפציר: איפה זה ישודר, אנחנו נפתור את זה ואני מבטיח: לא תהיה שם פרופוגנדה, ככל שזה יהיה תלוי בנו.
נעמי בלומנטל: רציתי רגע לשאול את נציג האוצר: מבחינת האוצר, הפנייה שלנו, של הוועדה לתקצוב, גם לרדיו רקע וגם לערוץ טלוויזיה שישדר אקטואליה, אתם מודעים לה?
נעמי בלומנטל: אתם קיבלתם את הפנייה, אתם מתקצבים את זה?
רוני ארד: אני שמעתי את זה רק אתמול.
רוני ארד: לצערי לא הייתי פה בדיון הקודם ולא עדכנו אותי.
רוני ארד: לי לא ברור – אני לא מכיר את המימון של הערוץ הציבורי.
רוני ארד: אני לא יודע אם זה ממשלתי או דרך אגרה… … ממשלתי.
רוני ארד: ממשלתי.
רוני ארד: בכל מקרה נוצר פה מצב – ואני רואה אותו לא רק בנושא של תקשורת – שכל פעם שיש בעיה עם עולים, למרות שהיא באחריות משרד זה או אחר, אומר המשרד, או אומר גורם אחר: מקסימום נפנה בסוף למשרד הקליטה.
בוריס מפציר: לא בסוף.
בוריס מפציר: בהתחלה.
רוני ארד: בהתחלה.
רוני ארד: משרד הקליטה מממן הרבה מאד תקציבים שבעיקרון היו צריכים להיות ממומנים במשרדים הייעודיים.
רוני ארד: צריך לזכור: משרד הקליטה זה משרד קליטה.
רוני ארד: הוא נועד לעזור לאנשים שעולים לארץ בשנה הראשונה, בשנה השנייה.
רוני ארד: הבעיה פה היא לא רק של אנשים שנמצאים פה בשנה הראשונה והשנייה, אלא גם בשנה השלישית, הרביעית, החמישית והשישית.
רוני ארד: אלה שלא יודעים עברית הם לא רק אלה שהגיעו השנה, אלא יש מתוכם כאלה שהגיעו לפני עשר וחמש עשרה שנה.
רוני ארד: לא סביר שמשרד הקליטה יממן את האנשים האלה.
רוני ארד: בשביל זה יש את המשרדים הייעודיים.
רוני ארד: יש תקציב של הערוץ הציבורי.
רוני ארד: יש פה מיליון עולים, אומרים לנו.
רוני ארד: זה כוח צפייה אדיר, לא יכול להיות שבמסגרת התקציב הזה לא יהיה מתוקצב תקציב גם לאנשים האלה.
רוני ארד: יש רצועה באנגלית, יש רצועה בערבית, לא ברור לי למה אין רצועה ברוסית.
יוסי בראל: לך תראה את התקציב שמיועד מטעם האוצר לערוץ 33 ואחרי כן תעלה את סימני השאלה שלך.
יוסי בראל: רשות השידור לא מממנת את ערוץ 33.
רוני ארד: אז אני שוב אומר:
רוני ארד: יש מסגרת תקציב ובמסגרת התקציב הזאת צריך לממן את זה.
רוני ארד: תראה, הדבר הכי קל זה לבוא למשרד הקליטה ולהגיד: אין לי כסף, אתם רוצים שהרוסים יקבלו משהו, תנו כסף.
רוני ארד: לא רוצים, לא יקבלו.
רוני ארד: הרי בסופו של דבר משרד הקליטה כן יעשה את זה וזה חבל.
רוני ארד: מי שמכיר קצת את תקציב משרד הקליטה, אז אנחנו רצים אחרי הבטחת הכנסה ודמי קיום, אז מה קרה פתאום?
נעמי בלומנטל: רגע, מי מתקצב את ערוץ 33?
יוסי בראל: האוצר.
רוני ארד: מה זה האוצר?
יוסי בראל: משרד האוצר בהעברה תקציבית.
רוני ארד: יש תקציב שהוא מאושר כמו כל תקציב אחר.
אמנון כהן: שהוא לא מעביר אותו אף פעם.
רוני ארד: אני לא יודע מה הוא מעביר ומה לא, אבל יש מסגרת תקציבית.
יוסי בראל: אז לך תבדוק במשרד שלך.
יוסי בראל: אל תגיד אני לא יודע מה המשרד מעביר ומה לא מעביר.
יוסי בראל: תבדוק במשרד שלך.
יוסי בראל: יושב פה חבר וועדת כספים ואומר לך.
רוני ארד: שמה?
יוסי בראל: שמחליטים החלטות ומקבלים החלטות ומבטיחים הבטחות ולא מעבירים את הכספים.
נעמי בלומנטל: לערוץ 33?
אמנון כהן: כן.
אמנון כהן: שר האוצר הבטיח 9 מיליון שקל וכל פגישה כשהוא בא לוועדת הכספים הוא מבטיח ושנה שלמה הוא לא מעביר שקל אחד.
אמנון כהן: אני לא יודע ממה הם חיים.
נעמי בלומנטל: ממה אתם חיים?
יוסי בראל: יש גירעון אדיר וצריך לפטר וצריך לסגור תוכניות והוא אומר לי יש תקציב.
אמנון כהן: ולא רוצים לתת להם חסויות.
רוני ארד: אני אומר עוד פעם: אני לא מכיר את תקציב רשות השידור.
לריסה גרשטיין: אני לא מבינה אותך, סליחה, אדוני.
לריסה גרשטיין: במקום להגיד תודה רבה, אנחנו מברכים מאד את משרד הקליטה שלוקח על עצמו דבר כבד וחשוב, אתה אומר: למה כולם לא נותנים?
לריסה גרשטיין: אז לפחות מישהו נותן.
רוני ארד: זה בא על חשבון דברים אחרים שמשרד הקליטה צריך לעשות.
לריסה גרשטיין: בהחלט כן.
לריסה גרשטיין: צודק, אבל זו המציאות.
נעמי בלומנטל: מכל הבחינות היה נכון יותר שמשרד האוצר הוא זה שידאג לזה.
נעמי בלומנטל: לא ייתכן מצב שמשרד הקליטה, שאמון על דברים אחרים, צריך פתאום לתת תקציב לזה.
לריסה גרשטיין: אז שמשרד האוצר ייתן כסף לדברים אחרים.
לריסה גרשטיין: אז שהם יתנו למשרד הקליטה כסף לדברים אחרים, כדי שהוא יוכל בכל זאת לעשות את מה שהוא עושה במילא.
רוני ארד: אנחנו, אין לנו כסף להוסיף כרגע למשרד הקליטה.
רוני ארד: משרד הקליטה בתקציבו הוא, במסגרת שינוי סדרי עדיפויות, מוכן השנה לתקצב חמישה מיליון שקל.
נעמי בלומנטל: הוא לא אמר את זה.
רוני ארד: אוקיי.
רוני ארד: אז המשרד יתקצב כמה שהוא מוכן.
רוני ארד: לא ברור לי אם הוא ווידא אם מישהו ימשיך בשנה הבאה את התקציב הזה או שהתקציב ירד לטמיון.
נעמי בלומנטל: אז הדרישה שלנו, הייתי מבקשת אותה בשם כל חברי הוועדה: בוא תבדוק את הנושא הזה.
נעמי בלומנטל: מה שקורה כרגע זה שיש אזלת יד.
נעמי בלומנטל: פשוט אנשים נרצחים כתוצאה – ואפשר ממש לומר את זה כך – מזה שאין להם מידע בסיסי על מה שנעשה.
נעמי בלומנטל: הם לא יודעים את השפה.
נעמי בלומנטל: זאת צריכה להיות המטרה שלכם, שזה יופסק וזה לא צריך להיות מתקציב משרד הקליטה.
נעמי בלומנטל: אנחנו מצפים שאתם תתקצבו את ערוץ 33 כפי שאתם אמורים לתקצב.
רוני ארד: אני מצטער שאני לא מכיר את התקציב הזה, אני לא יכול לתת תשובה.
רוני ארד: אני יכול לברר.
נעמי בלומנטל: אז תברר ותחזור אלינו.
רוני ארד: אני, אם יהיה עוד דיון, אגיע עם תשובה.
נעמי בלומנטל: לא, לא.
נעמי בלומנטל: אתה יכול לברר.
נעמי בלומנטל: אנחנו נפנה אליך.
נעמי בלומנטל: אתה תברר ותחזור אלינו בימים הקרובים.
רוני ארד: בכל מקרה, אני אומר עוד פעם:
רוני ארד: העמדה שלנו היא שזה לא צריך להיות מתקציב משרד הקליטה.
רוני ארד: אני כבר אומר שאני מבקש ממשרד הקליטה לדעת אם יש המשך לתקציב הזה.
רוני ארד: כי הרי זה לא תקציב חד פעמי.
רוני ארד: הרי אם בונים תוכנית, זאת לא תוכנית חד פעמית.
נעמי בלומנטל: מה שקרה עד עכשיו, מה שאני זוכרת גם משנים עברו, זה שמשרד הקליטה עזר בזמנו גם, נדמה לי, לטלוויזיה החינוכית וגם לערוץ 33 כדי שלא יופסקו, או כדי שיהיה איזשהו רצף בשידורים.
רוני ארד: פה זה ליצור משהו חדש והמשכי.
רוני ארד: השאלה היא אם לתת את הטריגר ואחרי זה לא יהיה מי שימשיך את זה, אין פירושו לזרוק את הכסף הזה לטמיון.
נעמי בלומנטל: אז בוא תבדוק ותחזור אלינו.
נעמי בלומנטל: כי זאת גם המטרה שלנו.
נעמי בלומנטל: שיהיה תקצוב קבוע ושלא יהיה מצב שפתאום בשנה אחת מורידים לגמרי וחר כך פתאום מוסיפים.
נעמי בלומנטל: שיהיה תקצוב קבוע דרך ערוצים שיכולים לשדר למען העולים החדשים.
רוני ארד: אז זה במסגרת המשרדים הייעודיים.
רוני ארד: אולי משרד התקשורת.
רוני ארד: אני לא יודע.
נעמי בלומנטל: אנחנו משלמים מסים וגם העולים משלמים מסים לרשות השידור והם מקבלים עוד תוספת ממשרד האוצר.
לריסה גרשטיין: כשמשרד התקשורת מטפל בנושאים האלה, אז כמו שאומרים: "אין קליטה".
לריסה גרשטיין: בשטח מדינת ישראל אין קליטה בכלל.
לריסה גרשטיין: לא קולטים את רדיו רקע.
לריסה גרשטיין: לא שומעים את הרדיו הזה בגלל שהמשדרים ישנים, בגלל שלא שומעים, טלוויזיה פעם בשבוע זאת בושה וחרפה וקורה אסון.
לריסה גרשטיין: אני כסגנית ראש העיר יושבת עם מיקרופון פתוח ולפעמים שעות אני פשוט מעדכנת אנשים מה לעשות.
לריסה גרשטיין: בתוך גילה, בתלפיות מזרח.
לריסה גרשטיין: על מה אתה מדבר בכלל?
לריסה גרשטיין: אתה מדבר באופן תיאורטי.
לריסה גרשטיין: "משרד הקליטה לא צריך, משרדים אחרים צריכים".
רוני ארד: אז מה ההצעה שלך?
לאה רוזנברג: מה צריך לעשות?
לאה רוזנברג: לתקצב את זה בצורה מכובדת וראויה.
לאה רוזנברג: זה מה שצריך לעשות.
רוני ארד: למה משרד הקליטה צריך לתקצב את זה?
רוני ארד: אני לא מכיר תקציבים אחרים.
רוני ארד: ..
אמנון כהן: אני אגיד לך מה שצריך לעשות.
אמנון כהן: צריך להתחיל עם חלק קטן, עם סכום מסוים, ממשרד הקליטה ושאר הסכומים…
רוני ארד: למה ממשרד הקליטה?
אמנון כהן: יש גם עולים חדשים.
אמנון כהן: יש גם עולים חדשים שהם שנתיים בארץ, ששומעים את זה.
רוני ארד: בסדר, אבל יש תקציבים במשרדים הייעודיים.
אמנון כהן: אני אומר: חלק כן.
אמנון כהן: כמו שמר מפציר אומר: הוא בהחלט יעשה את סדר העדיפויות מטעם המשרד.
מרינה סולודקין: אבל הוא מדבר על תקצוב חד פעמי.
מרינה סולודקין: אנחנו יודעים שחד פעמי זה לא מספיק.
לריסה גרשטיין: הוא אמר נכון: תרומה.
לריסה גרשטיין: תמיכה מדינית – תרומה.
לריסה גרשטיין: הוא אמר נכון.
לריסה גרשטיין: כי אין לו אפשרות.
לריסה גרשטיין: אפשרות יש למשרד האוצר.
אמנון כהן: גברתי היושבת ראש, יש 12 מיליארד שקל של גבייה עודפת שמתוכם אפשר לתת סכום מסוים לעולים חדשים…
נעמי בלומנטל: תעבירו קצת למשרד הביטחון.
אמנון כהן: גם למשרד הביטחון.
אמנון כהן: יש מספיק כסף לכולם.
נעמי בלומנטל: בסדר, חבר הכנסת כהן, אנחנו סומכים עליך בוועדת הכספים.
נעמי בלומנטל: טוב שבאת ושמעת.
נעמי בלומנטל: חברת הכנסת מרינה סולודקין, לאחר מכן עו"ד ניר גרסון.
מרינה סולודקין: כמה דברים: קודם כל, טוב שיש שינויים, שיש מכרז בערוץ 2 ושיהיו שידורים חדשים.
מרינה סולודקין: מה שאנחנו אומרים זה, שהאוכלוסייה שלנו כמעט 20% מאוכלוסיית מדינת ישראל.
מרינה סולודקין: בגלל המצב עם הלימודים של השפה העברית, שאנשים במשך עשר שנים עדיין לא מבינים את החדשות ואת האקטואליה שצריכים להבין, אנחנו עומדים על זה שתהיה תוכנית יומיומית של חצי שעה וזה כבר היה.
מרינה סולודקין: צריך לחזק את ערוץ 33 שיש בו שידורים, אבל צריך שידורים יומיומיים חצי שעה.
מרינה סולודקין: כפוליטיקאית אני אומרת לכם שיש לי גם דאגה, שברגע שמגיעים לשלטון סוגרים את השידורים ברוסית.
מרינה סולודקין: כמו שעשו בשנת 1993, שסגרו את תוכנית האקטואליה שהיתה הצלחה מאד גדולה, גם מר מפציר הגיע לשלטון ורצה לסגור את תוכנית סיבודניה.
מרינה סולודקין: עכשיו, לפני הבחירות פותחים.
לריסה גרשטיין: אני חושבת שזה בגלל המלחמה.
נעמי בלומנטל: המלחמה הביאה גם את הבחירות.
מרינה סולודקין: מלחמה זה חשוב, אבל גם הבחירות.
מרינה סולודקין: מה שאני אומרת זה שצריך לפקח שיהיו חדשות ושיהיו הסברים…
אמנון כהן: זה מצב חירום.
מרינה סולודקין: מצב חירום.
מרינה סולודקין: ההסברים מאד חשובים לציבור של יותר ממיליון איש.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להדגיש את מה שאמרה חברת הכנסת מרינה סולודקין, כי בהחלט היו גם אלי פניות בעניין הזה.
נעמי בלומנטל: אנחנו בהחלט, בגדול, תומכים בכך שיהיה ערוץ – או כמה ערוצים – שישדרו תוכנית יומית בטלוויזיה של חדשות ואקטואליה, במשך חצי שעה לפחות בכל יום, בשפה הרוסית, אבל שלא יהיה מצב שפתאום לוקחים את התקציב כשאין בחירות.
נעמי בלומנטל: יש איזשהו חשש שמשום שמרגישים את פעמי הבחירות ברקע, מעונינים שיהיה תקציב שתהיה בו הטיה פוליטית.
נעמי בלומנטל: יש כאן חשש אמיתי שבא לידי ביטוי ובעניין זה פנו אלי גם חברי כנסת אחרים שלא יכלו עכשיו להיות נוכחים בוועדה.
נעמי בלומנטל: לכן, אנחנו תכף נתייחס גם לזה.
נעמי בלומנטל: אני שוב רוצה להדגיש: אנחנו בהחלט מברכים על כך שתהיה אותה תוכנית באחד מן הערוצים, לפחות של חצי שעה של אקטואליה וחדשות…
נעמי שחורי: שעה וחצי.
נעמי בלומנטל: אצלכם זה פעם בשבוע.
נעמי שחורי: פעם בשבוע שעה וחצי.
נעמי שחורי: לא חצי שעה.
נעמי בלומנטל: לא, אנחנו מעונינים שיהיו שידורים כל יום.
נעמי בלומנטל: הדרישה שלנו תהיה שכל יום יהיו שידורים במשך חצי שעה לפחות.
נעמי בלומנטל: כפי שגם פנינו לגבי רדיו רקע, שיהיה תגבור של השידורים ושישמעו אותם בכל הארץ.
נעמי בלומנטל: על זה דיברה הגברת לריסה גרשטיין.
אלכסנדר צינקר: גם רדיו רקע בערב עובדים רק עד שעה שמונה.
נעמי בלומנטל: בסדר, על רדיו רקע אנחנו כרגע עובדים.
נעמי בלומנטל: קודם שישמעו את זה כולם, אז כבר התקדמנו.
נעמי בלומנטל: אבל יש גם איזשהו חשש שתהיה הטיה פוליטית משום שפתאום יש מצב שאיזשהו משרד ייתן, איזשהו שר ייתן תקציב ואז באותם שידורים יהיו חייבים לו מבחינה פוליטית.
נעמי בלומנטל: יש חשש כזה.
נעמי בלומנטל: אגב, אני גם ראיתי איזושהי וועדה שקמה עכשיו בראשות פרופסור בראשית, שבפירוש אומר שהוא בעד שיהיו שידורים בלי שום השפעה פוליטית ושיהיה גוף כמו מליאת רשות השידור או גוף אחר, שיפקח על הדברים ויהיה ער לדברים ולא יהיה מושפע או מורכב ממשוגות פוליטיות.
נעמי בלומנטל: גם לזה אנחנו צריכים להיות ערים.
נעמי בלומנטל: עכשיו הייתי רוצה לשמוע את עו"ד ניר גרסון מרשות השידור.
ניר גרסון: אני מהייעוץ המשפטי של רשות השידור ואני רוצה להביא בכמה מילים את עמדת ההנהלה המקצועית.
ניר גרסון: קודם כל, רשות השידור מודעת כמובן לצרכים של הציבור, מעונינת לשפר את השירות, מעונינת להרחיב, אבל ישנן מגבלות של תקציב ובזה אני פונה לגברתי…
נעמי שחורי: אתה פונה אלי, כשאתה מתוקצב על ידי תקציב מסודר?
נעמי שחורי: זה מגוחך.
ניר גרסון: נכון שיש קשיים או מטרות כלכליות לערוצים מסחריים, אבל גם לרשות השידור יש מטרות שהחוק קבע לה והיא צריכה למלא אותן ויש תקציב.
ניר גרסון: מוגבל ונתון.
ניר גרסון: יש לנו אגרה שאותה מאשר לנו גורם חיצוני.
ניר גרסון: יש לנו הרבה מטרות.
נעמי שחורי: מחויבויות ציבוריות הן קודם כל ומעל לכל ממומנות מתקציב.
נעמי שחורי: בשביל זה יש לכם אגרה ולדעתי זה פשוט סקנדל לנסות ולהגיד שהמחויבויות הן של הערוץ המסחרי.
ניר גרסון: נכון.
ניר גרסון: יש הרבה מטרות כאלה ויש תקציב נתון ומוגבל אחד.
ניר גרסון: בעצם אני מכוון למה שהיושבת ראש הנכבדה אמרה כאן.
ניר גרסון: רשות השידור כמובן תשמח, לצורך שיפור השירות, לקבל עזרה מהתקציבים המיועדים לכך.
ניר גרסון: אבל, יש פה בעיה ולזה כיוונה חברת הכנסת בלומנטל כשדיברה על השפעה פוליטית.
ניר גרסון: חייבת להישמר אי התלות והעצמאות בקביעת התכנים, בקביעת לוח השידורים ובקביעת המינון.
ניר גרסון: לכן, אם רשות השידור אכן מקבלת תקציב שמיועד לשידורים לעולים - וההדגשה היא על עולים, דרך אגב.
ניר גרסון: לא הציבור דובר הרוסית, על אף שכמובן שגודל הציבור יילקח בחשבון - אם היא מקבלת תקציב לכך, רק היא תקבע ורק היא צריכה לקבוע את הפרטים.
ניר גרסון: כך החוק קובע, שההנהלה המקצועית והמוסדות הציבוריים הם אלה שייקבעו.
ניר גרסון: לכן, בכל הצעה לתוספת תקציב, רשות השידור תהיה מוכנה להתחייב שזה יהיה מיועד לעולים בלבד.
ניר גרסון: מה המינון, באיזה ערוץ?
ניר גרסון: יכול להיות שבאמת יחליטו המוסדות הציבוריים של רשות השידור וההנהלה המקצועית שעדיף שזה יהיה בערוץ הראשון, ברצועה יומית ולא בערוץ 33 דווקא.
ניר גרסון: את הדבר הזה חשוב לנו להדגיש: שהיעד של תוכן השידורים, לוח המשדרים, איזה שפות והמינון, חייב להישאר בידי מי שהחוק קבע, שאלה המוסדות הציבוריים וההנהלה המקצועית של הרשות.
נעמי בלומנטל: אתם מתקצבים את ערוץ 33?
ניר גרסון: כיום, למיטב ידיעתי, לא.
ניר גרסון: זה לא משנה, כי היה והמוסדות הציבוריים ומליאת רשות השידור או וועדת תוכניות הטלוויזיה, יותר נכון, תקבע שראוי ונכון לשדר תוכניות ברוסית - לא יודע אם דווקא חדשות או לא, תוכניות תרבות, אקטואליה - בערוץ 33, אז אני מניח שאפשר לעשות העברה מתקציב משרד הקליטה או מאיפה שזה יגיע, אל ערוץ 33.
ניר גרסון: הרי יש את הבעיות של תקצוב מהאגרה.
ניר גרסון: יש ספיקות בזה.
ניר גרסון: אבל זה לא משנה.
נעמי בלומנטל: מר מוקדי.
יורם מוקדי: אני ראש מינהלת הסדרת השידורים לציבור, שזה בין היתר גם הגוף הציבורי של המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין.
יורם מוקדי: ממשלת ישראל קיבלה החלטה לצאת לדרך עם ערוצים יהודיים.
יורם מוקדי: ההחלטה נתקבלה בשנת 1997, אבל אני שמח לבשר שזה יוצא לדרך.
יורם מוקדי: אנחנו התחייבנו לפרסם את ערוץ החדשות בוועדת הכלכלה לפני מספר שבועות ואנחנו עומדים בזה.
יורם מוקדי: בשבוע הבא מתפרסם ערוץ חדשות יהודי ומיד לאחריו מתפרסם ערוץ יהודי בשפה הרוסית.
יורם מוקדי: אנחנו מעריכים שזה יהיה בפרק זמן של חודש, חודש וחצי מהשבוע הבא, בעצם כשנתפנה מהערוץ היהודי.
נעמי בלומנטל: ואז יצאו מכרזים לגבי זה?
יורם מוקדי: כן.
יורם מוקדי: יפורסמו מכרזים.
יורם מוקדי: אנחנו, כשאנחנו מצהירים על לוח זמנים בחודשים האחרונים אנחנו לא רק מתכוונים לעמוד בו אלא גם עומדים בו ונעמוד גם בזה.
יורם מוקדי: ממשלת ישראל בזמנו הגיעה למסקנה שבלי קשר לחובה לספק תקציבים לאותו שידור, צריך גם לתת אפשרות לטלוויזיה המסחרית להיות משודרת מפה לציבור העולים בשפה הרוסית.
יורם מוקדי: האפשרות הזאת אומרת שיהיה ערוץ מסחרי ממומן פרסומות שיהיה משלנו, יהיה של הקהילה הרוסית, בשפה הרוסית.
יורם מוקדי: זה בדיוק יענה על הצורך שהועלה פה, כי כמו שחבר הכנסת צינקר העלה, הבעיה היא שמקבלים בעצם את רוב המידע מהערוצים הזרים בלוויינים מרוסיה.
יורם מוקדי: זה במקום שהמידע יבוא מפה, עבור ציבור דוברי הרוסית, על ידי אנשים דוברי רוסית, על ידי אומנים ושחקנים ומפיקים מפה שמכירים את הצרכים של הקהילה ויכולים לתת להם מענה.
יורם מוקדי: נכון הוא, שיש מחלוקת האם יש היתכנות כלכלית לערוץ הזה.
יורם מוקדי: גברת שחורי העלתה את הבעיה, הבעיה ידועה גם לנו.
יורם מוקדי: אנחנו מעריכים שיש היתכנות.
נעמי שחורי: זה ערוץ שלם.
נעמי שחורי: יש הבדל בין ערוץ שלם ובין רצועה יומית.
יורם מוקדי: כמובן.
יורם מוקדי: אנחנו מעריכים שיש היתכנות לערוץ כזה.
יורם מוקדי: אנחנו גם מעריכים שערוץ כזה, ברגע שהוא ישודר מפה וייתן מענה לצורכי הקהילה, יגבר על שטף הערוצים הזרים שמגיע היום מרוסיה.
יורם מוקדי: אנחנו שוקדים בימים אלה על מנגנון שיאפשר מתן הודעות ומידע לציבור, שלא ייחשב בגדר שידורי פרסומת - כי אותם ערוצים יוגבלו, מטבע הדברים, בכמות הפרסומות שהם יכולים לשדר - ואפשר יהיה להעביר אותו בערוץ הזה.
יורם מוקדי: זה, למעשה, יהיה הערוץ היחידי בישראל, שייתן לפחות שמונה שעות ביום שידור - זה כמינימום.
יורם מוקדי: אנחנו מקווים שהמתמודדים במכרז יציעו יותר – ובעצם ייתן שידורים בשפה הרוסית לציבור, מפה.
יורם מוקדי: אנחנו מקווים שזה יפתור חלק מהבעיות שהועלו כאן, כי בעצם זה יהיה ערוץ שאנחנו מעריכים שהצפייה של הציבור דוברי הרוסית בו תהיה גבוהה ושאפשר יהיה להעביר באמצעותו אינפורמציה, שאפשר יהיה להפיק עבור הערוץ הזה מהדורות חדשות בשפה הרוסית בשעות שמשודרות מהדורות בשפה העברית ובעצם לתת לסקטור הזה, בפיקוח שלנו, ביטוי.
נעמי בלומנטל: אנחנו מקווים שאתם תתנו את הזיכיון בכך.
נעמי בלומנטל: כלומר, בין הדברים שתתנו זה שיהיו תוכניות אקטואליה וחדשות בזמנים סבירים של לפחות פעם ביום.
נעמי בלומנטל: לא שהכל יהיה טלנובלות.
יורם מוקדי: יש לנו את האיזון העדין והוא קשה.
אלכסנדר צינקר: אם זה טלנובלות, אפשר שוב לחזור ולראות את הערוצים הרוסיים.
יורם מוקדי: נכון.
יורם מוקדי: הכוונה היא מצד אחד כמה שיותר הפקה…
אלכסנדר צינקר: תרבות, היסטוריה, חדשות.
יורם מוקדי: כמה שיותר משלנו, מצד שני יש לנו את הבעיה שבכל זאת הערוץ הזה צריך להתקיים ממכירת פרסומות והוא גם יהיה עם תקציב מאד מוגבל.
נעמי בלומנטל: אתה יודע מה, אנחנו נקיים פה גם ישיבה בקשר לערוץ הזה, כי חשוב לנו – יש פה וועדה מאד דינמית – וחשוב לנו שגם אנשים שאמונים על הערוץ מלבדך ישמעו את הדברים שיש פה לחברי הכנסת לומר, כי הם מאד מעורים בחיי העולים כאן בארץ.
נעמי בלומנטל: אנחנו עומדים עכשיו במצב שכרגע אין שום דבר.
נעמי בלומנטל: אתה מדבר על בשורות לעתיד.
נעמי בלומנטל: אתה, עו"ד גרסון, התייחסת בדבריך לערוץ הראשון.
נעמי בלומנטל: אני מוכרחה להגיד לך שמניסיוננו לא רווינו הרבה נחת.
נעמי בלומנטל: אנחנו עוד נלחמנו פה על השידורים והחדשות באנגלית, שגם אותן צמצמו.
נעמי בלומנטל: מה שנאמר לנו כאן מן הערוץ הראשון, לא פעם אחת ולא פעמיים, זה שאתם לא יכולים להרשות לעצמכם, בגלל התחרות הגדולה על הרייטינג, להפסיד צופים.