GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמי בלומנטל: נשמע כעת את מר פדה
נעמי בלומנטל: צור, שהוא גם דודה של הבת המאומצת שלנו.
נעמי בלומנטל: כשהגעתי לבית מורשת יהדות לוב בנתניה סיפרתי לראש העיר של אור יהודה שיש לי משפחה בקרב עולי לוב – משפחת פדהצור.
נעמי בלומנטל: והוא אמר לי: היא פה, המשפחה שלך.
אבי פדהצור: יש סיסמה שאומרת: לראות זה להאמין.
אבי פדהצור: לפני שנה פנה אלי רמי כחלון וביקש ממני לנסות להוביל את הקמתו של המוזיאון.
אבי פדהצור: זה היה אחרי שעשיתי את מוזיאון חיל האוויר.
אבי פדהצור: הלכתי לבית התפוצות וביקשתי חומר על יהדות לוב.
אבי פדהצור: נפגשתי בנושא עם האוצר הראשי.
אבי פדהצור: הוא אמר שאין שום חומר בנושא יהדות לוב.
אבי פדהצור: אמרתי לו שאני מסייר בבית התפוצות שלוש שעות, אך לא חש שייך מספיק למרות שהגעתי ארצה בשנת 1943.
אבי פדהצור: שאלתי אותו מה הוא עושה, כמנהל המוזיאון, כדי שאני אחוש יותר קרוב לדברים.
אבי פדהצור: הוא השיב לי שזה הפורמט, ושהוא לא ישתנה.
אבי פדהצור: חזרתי לרמי כחלון, והבנתי שמה שלא נעשה לבד – כנראה שלא יהיה.
אבי פדהצור: אין לאף אחד עניין להתבדל.
אבי פדהצור: אני, למשל, שר יותר שירים רוסיים מאשר שירים טריפוליטאים.
אבי פדהצור: אבל אני לא מרגיש שההיסטוריה של יהודי לוב היא חלק ממני במידה מספקת.
אבי פדהצור: לכן אמרתי לרמי: הולכים על מוזיאון יהדות לוב.
אבי פדהצור: עלתה בעיית המיקום.
אבי פדהצור: מצאתי לנכון לעשות זאת במרכז הארץ, כדי שיהיה נגיש למקסימום אנשים.
אבי פדהצור: לשמחתי אור יהודה שמחה לקלוט אותנו.
אבי פדהצור: קיבלנו בית, אמנם ישן, ושיפצנו אותו.
אבי פדהצור: היו"ר נעמי בלומנטל ראתה במו עיניה איך הוא נראה היום.
אבי פדהצור: אז התחלנו לאסוף חומר.
אבי פדהצור: מדהים לראות כמה חומר בנושא יהדות לוב מפוזר בארץ.
אבי פדהצור: במשך חצי שנה הסתובבתי וקיבלתי חומרים.
אבי פדהצור: זאת קהילה שמצולמת יותר מכל קהילה אחרת, כי היו שם איטלקים, גרמנים, צרפתים ואנגלים – וכולם צילמו כולל בצבע.
אבי פדהצור: יש צילומים בצבע מתקופת מלחמת העולם השנייה.
אבי פדהצור: יש לנו מעל 2,000 תמונות עד שנת 1950 – אפשר לראות אותן גם במוזיאון, וגם בבאר שבע ובבת ים.
נעמי בלומנטל: קיבלתם תקציבים ממישהו?
אבי פדהצור: אפס תקציבים.
אבי פדהצור: הכל בהתנדבות מלאה.
אבי פדהצור: אנחנו נוסעים במכוניות שלנו, מעמיסים אותן בארגזים ובקרשים.
אבי פדהצור: גם את החשמל והסיוד אנחנו עושים לבד – בעזרת פנסיונרים.
אבי פדהצור: היו"ר הייתה עדה לכך.
אבי פדהצור: יש לנו בקשה פשוטה: אין לנו כוונה להתרפס, אנחנו רוצים לשמור על גאווה אך גם על המסורת שלנו.
אבי פדהצור: אנחנו מעוניינים לקדם את נושא יהדות לוב במטרה להוריש משהו לעתיד, ולתעד את הדברים בצורה נכונה וחכמה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לפנות כעת לנציג משרד החינוך, מר שלמה ונטורה.
נעמי בלומנטל: איך לדעתך אתה יכול לסייע בעניין?
שלמה ונטורה: קודם כל אני מברך על הרצון.
שלמה ונטורה: יש לנו דוגמאות טובות ויפות מאוד של מוזיאון יהדות תימן ויהדות בוכר, וכן יהדות בבל שנמצאת גם כן באור יהודה.
שלמה ונטורה: אנחנו, משרד החינוך, רואים את הפעילות בשלושה ערוצים: הראשון, התחום האקדמי – כפי שהסביר אותו ד"ר רומני.
שלמה ונטורה: אנחנו מנסים לקדם חוקרים חדשים וצעירים שיחקרו את קורות העדה ויתעדו את ההיסטוריה שלה.
שלמה ונטורה: יש לנו לכך תקצוב.
נעמי בלומנטל: מה בדיוק מתקצבים?
נעמי בלומנטל: בבאר שבע למשל, כמה חוקרים מתקצבים?
שלמה ונטורה: נתקצב חוקרים שיתחקרו את הקהילה.
שלמה ונטורה: הסכום הוא כ40,000- ש"ח לשנה אקדמית לחוקר.
שלמה ונטורה: תקציב אוניברסיטת בן גוריון בתחום הזה הוא 180,000 ש"ח.
מוריס רומני: התקציב הוא 155,000 ש"ח.
נעמי בלומנטל: אני מבקשת לקבל יותר מחוקר אחד לשנה הקרובה.
שלמה ונטורה: אם יש באקדמיה חוקר כזה – בהחלט נעודד זאת.
נעמי בלומנטל: אנחנו מעוניינים בהבטחה קונקרטית יותר.
נעמי בלומנטל: 52 שנים לא קיימנו ישיבה שכזאת.
שלמה ונטורה: הבעיה היא שצריך חוקר ברמת ד"ר, שנכנס למחקר וגם מלמד.
נעמי בלומנטל: יש לנו את האנשים.
יעקב חג'ג' ילוף: אני מעוניין לסיים את הדוקטורט שלי.
שלמה ונטורה: מדברים על שני חוקרים בארץ – לאו דווקא בבן גוריון – שיחקרו את קורות הקהילה, לא באותם תחומי מחקר.
שלמה ונטורה: את זה אני יכול לתת בפן המחקרי.
שלמה ונטורה: לגבי מערכת החינוך, ישבנו לא מזמן עם יו"ר המזכירות הפדגוגית, מר מישל אביטבול, כדי לשלב את נושא יהדות המזרח, וגם יהדות לוב ביניהם, בתוך הספרים הנלמדים.
שלמה ונטורה: עד עתה בהיסטוריה ובספרות לימדו את מה שלימדו תמיד.
שלמה ונטורה: אני בוגר תואר שני בהיסטוריה, ולא למדתי על יהדות המזרח.
שלמה ונטורה: המטרה כעת לשלב את הנושא בלימודים בבית הספר, ולכלול גם את שואת יהדות לוב ושואת סלוניקי.
נעמי בלומנטל: אנשי האקדמיה שנוכחים כאן מסייעים לכם בוועדות שלכם?
שלמה ונטורה: בהחלט.
שלמה ונטורה: מכון בן צבי, שמאגד בתוכו את כל המערכת האקדמית, משתף עמנו פעולה.
שלמה ונטורה: ד"ר רומני שותף למערכת הזאת.
נעמי בלומנטל: אנחנו רואים הזנחה רצינית בכל הקשור למורשת יהדות לוב.
נעמי בלומנטל: יש היום מודעות לבעיה הזאת?
שלמה ונטורה: זה פן נוסף של מערכת החינוך, ואני אבהיר אותו.
שלמה ונטורה: אני נמצא מעל לשנתיים בתפקיד.
שלמה ונטורה: הקמנו מפעל ששמו "חוקרים צעירים – נוער חוקר מורשתו".
שלמה ונטורה: אנחנו מעודדים מחקר של תלמידים באמצעות מלגות ואמצעים שונים.
שלמה ונטורה: כל ילד שרוצה לחקור את המשפחה, את הרבנים בקהילה, את הקהילה, את השכונה באזור שלו – מקבל הזדמנות לעשות זאת.
שלמה ונטורה: אנחנו מעוניינים ליצור פסיפס שיכסה קהילות שלמות.
שלמה ונטורה: אנחנו נותנים פרסים ומעודדים את הפעילות הזאת.
שלמה ונטורה: כל ילד בבית ספר יכול לערוך פרויקט כזה, כולל לבגרות.
נעמי בלומנטל: ראש מועצת באר יעקב, מר יואב רפאל, נמצא כאן.
נעמי בלומנטל: התלמידים בבאר יעקב יודעים על הפרויקטים הללו?
שלמה ונטורה: זה יצא בחוזר המנהל הכללי.
יואב רפאל: אני שומע על כך לראשונה.
יואב רפאל: כבר הספקתי לחשוב על שני שמות שמתאימים לערוך מחקר.
יעקב חג'ג' ילוף: יש תלמידים שמגיעים אלי באופן עצמאי.
יעקב חג'ג' ילוף: אני מנחה אותם בעבודות.
נעמי בלומנטל: יש עוד יישובים, שבהם ראשי הרשויות אינם בני העדה ולכן אין להם מוטיבציה מיוחדת.
נעמי בלומנטל: יש הרבה מושבים שבהם חיים יוצאי לוב.
נעמי בלומנטל: חשוב שכולם יידעו על הנושא.
נעמי בלומנטל: אולי כדאי שתציעו לתלמידים שם את הרעיונות הללו.
נעמי בלומנטל: הם בוודאי לא יודעים על כך.
שלמה ונטורה: זו פעילות כלל ארצית.
שלמה ונטורה: אנחנו מוכנים לסייע ולעודד בכל מקום.
שלמה ונטורה: נסייע גם בהנחיה.
שלמה ונטורה: עיקר העבודה זה להנחות את התלמיד, כפי שעושה מר חג'ג' ילוף.
שלמה ונטורה: צריך לתת לתלמידים אינפורמציה, יכולת להשוות בין מקורות וכו'.
שלמה ונטורה: אי אפשר רק לתת לתלמיד הרצאה ולשלוח אותו להכין עבודה.
שלמה ונטורה: אנחנו מוכנים לסייע ולהנחות כל ילד בארץ שמוכן לעשות עבודת שורשים.
נעמי בלומנטל: כאן בישיבה נמצאים רוב ראשי העדה.
נעמי בלומנטל: כמובן יש עוד אנשים בולטים מבני העדה.
נעמי בלומנטל: האם אפשר שתצא מכאן ועדה משותפת?
נעמי בלומנטל: שבו ביניכם בתום הדיון, והחליטו כיצד ניתן לקדם את הנושא הספציפי הזה.
שלמה ונטורה: מקובל עלי.
שלמה ונטורה: החלק השלישי קשור למוזיאון.
שלמה ונטורה: משרד החינוך לא תומך במוזיאון, אך אנו יכולים לתמוך בפעילות שתהיה אפקטיבית למערכת החינוך.
שלמה ונטורה: במוזיאון של יהדות בבל אנחנו תומכים בביקורים של תלמידים ומורים, ובהשתלמויות, או כנסים, או ימי עיון שמספרים על הקהילה.
שלמה ונטורה: בכל אלה אנחנו יכולים לתמוך ולסייע.
שלמה ונטורה: הכל בהתאם לתוכניות ולביצוע.
יעקב חג'ג' ילוף: יש לנו את המכון ללימודים ולמחקר יהדות לוב.
יעקב חג'ג' ילוף: אני עומד בראשו.
יעקב חג'ג' ילוף: הוא שייך לארגון העולמי של יהודים יוצאי לוב.
יעקב חג'ג' ילוף: הוא ממוקם בתוך בית המורשת.
יעקב חג'ג' ילוף: באמצעות המכון למחקר אפשר לקבל סיוע.
שלמה ונטורה: בתנאי שזו עמותה שפועלת ומוכרת חמש שנים.
רמי כחלון: היא מוכרת כבר יותר מעשר שנים.
רמי כחלון: נפגשתי עמך כמה פעמים בנושא, אך לצערי הדברים לא התקדמו.
נעמי בלומנטל: ח"כ מרינה סולודקין, אני רוצה להודות לך מאוד על השתתפותך בישיבה.
נעמי בלומנטל: אמנם זו איננה המורשת שלך, אך מצאת לנכון לשבת ולעסוק עמנו בנושא.
מרינה סולודקין: מי אמר שזו לא המורשת שלי?
מרינה סולודקין: אנחנו בונים את האומה היהודית.
רמי כחלון: היו באים ללוב שליחים מרוסיה כדי לקבל כספים ותרומות.
רמי כחלון: אולי אחד הסבים שלך היה שם?
יעקב חג'ג' ילוף: בשנת 1919 כשהיו פרעות ברוסיה, היהודים בלוב – יו"ר התנועה הציונית ברדה – הלך ועשה עצרות זיכרון ועצרות עם.
יעקב חג'ג' ילוף: אספו את כל היהודים וכולם תרמו.
יעקב חג'ג' ילוף: נשים תרמו תכשיטים, ואספו כספים רבים.
יעקב חג'ג' ילוף: שלחו את הכספים לנפגעי הפרעות ברוסיה.
יעקב חג'ג' ילוף: גם במלחמת העולם השנייה קרה דבר דומה.
יעקב חג'ג' ילוף: פליטים שעזבו את הונגריה וצ'כיה הגיעו לבנגזי והקהילה קלטה אותם.
יעקב חג'ג' ילוף: במשך חודשים רבים הם היו שם, וכדי לא להבין את פניהם נתנו להם עבודות סרק.
דוד הגואל: צריך להיזהר, עוד עלולים לבקש שנחזור על המעשים.
נעמי בלומנטל: יש הרבה ועדות בכנסת, וכל חבר כנסת חבר בכמה וכמה ועדות, גם ח"כ כהן יצא במהלך הישיבה כדי להצביע בוועדת כספים, ולכן אני מודה לח"כ סולודקין על השתתפותה בישיבה זו.
מרינה סולודקין: לכבוד הוא לי להיות נוכחת בישיבה כל כך מעניינת.
מרינה סולודקין: אני במקצוע שלי מדענית להיסטוריה חברתית וכלכלית של העולם.
מרינה סולודקין: לכן מצאתי עניין רב לשמוע את כולם.
מרינה סולודקין: באתי כדי ללמוד איך עושים מרכז מורשת, מה עושים במחקר בנושאים של מורשת יוצאי עדה זאת או אחרת.
מרינה סולודקין: שנית, אנחנו במפלגה שלנו לא אוהבים שעושים פילוגים ואומרים "אתם אשכנזים".
מרינה סולודקין: יש לי ספק רב אם כל יהודי רוסיה הם אשכנזים.
מרינה סולודקין: אף פעם לא הרגשנו כך.
מרינה סולודקין: שנית, באנו הנה כדי לשמר מורשת ולבנות משהו חדש מכל העדות.
מרינה סולודקין: עלה כאן עניין פרקטי לגבי אפשרויות הסיוע.
מרינה סולודקין: שמענו על כך ממשרד החינוך.
מרינה סולודקין: הייתי שנה במשרד הקליטה כסגנית השרה.
מרינה סולודקין: תחת פיקודי היה אגף של קליטה בקהילה.
מרינה סולודקין: יש שם מחלקה של ארגונים.
מרינה סולודקין: אין שם כסף גדול, אבל יש תמיכות לארגונים של יוצאי עדות שונות.
מרינה סולודקין: אני מציעה לכם לפנות לשם.
מרינה סולודקין: מר אריה קורת, מנהל אגף קליטה בקהילה במשרד הקליטה, זומן לישיבה אך לא הגיע.
מרינה סולודקין: הוא בוודאי יכול לסייע.
מרינה סולודקין: כדאי לפנות עליו.
מרינה סולודקין: אני והיו"ר נעמי בלומנטל מתבדחות בינינו שבממשלה הבאה נהיה שתינו שרות.
נעמי בלומנטל: חשוב שתהיי כאן
נעמי בלומנטל: כדי שתוכלי לסייע ליהדות לוב כשתהיי שרת הקליטה.
מרינה סולודקין: אנחנו לא משתמשים מספיק במשרד התפוצות שיש לנו עכשיו.
מרינה סולודקין: ולדעתי צריך לפנות גם לסוכנות היהודית.
מרינה סולודקין: אלה עצות פרקטיות שאני חושבת שיועילו.
מרינה סולודקין: אני מתנצלת, אך בשלב זה אני צריכה לעזוב את הישיבה כדי להשתתף בוועדה לקידום מעמד האשה.
נעמי בלומנטל: אני מודה לח"כ מרינה סולודקין.
יוסי שרגא: אני מהסוכנות היהודית.
יוסי שרגא: אני יכול רק להצטרף לדברי ח"כ סולודקין.
יוסי שרגא: בסוכנות קיים אגף ששמו התאחדות עולים.
יוסי שרגא: אפשר לפנות אליו.
יוסי שרגא: דוד הגואל מכיר את האגף, צריך לפנות שם אל גב' ציפי פינקוס, ואם תענו על הקריטריונים תוכלו להסתייע בסוכנות.
נעמי בלומנטל: גם אני מכירה אותה ואדבר עמה.
אבי פדהצור: קשה לי עם השפה הגבוהה.
אבי פדהצור: אני רוצה להגיע ל"תכל'ס".
אבי פדהצור: אני חושש שלא נעמוד בקריטריונים הגבוהים.
אבי פדהצור: אני פונה למר ונטורה: אני רוצה שתעגל פינות במידה מסוימת – והרי יש לך את הסמכות לכך – וכך תיתן לנו את הפינה שלנו.
אבי פדהצור: כך יהיו לנו הכלים הראשוניים להמשיך ולעסוק בנושא.
אבי פדהצור: לא מדובר בסכומים גבוהים מאוד אלא 50,000-30,000 ש"ח בשנה שיוכלו לסייע לנו לקדם את הנושא.
אבי פדהצור: איפה הבעיה?
אבי פדהצור: למה אני צריך לבדוק קריטריונים שלא אוכל לעמוד בהם?
אבי פדהצור: זה ברור לי מראש.
שלמה ונטורה: למה אתה מניח שלא תעמדו בקריטריונים?
אבי פדהצור: כך אני מבין מדבריך.
שלמה ונטורה: יש לך עמותה שפעילה 5 שנים?
אבי פדהצור: את זה יש.
שלמה ונטורה: אז אתה עומד בקריטריונים.
שלמה ונטורה: יש רו"ח לעמותה?
שלמה ונטורה: אם הדברים האלה מוסדרים, אני אוציא את הסכום.
אבי פדהצור: את כל זה יש.
רמי כחלון: הזמנתם אותנו לפני שנה אבל שום דבר לא התקדם.
דוד הגואל: אני פונה למר שלמה ונטורה ממשרד החינוך.
דוד הגואל: בעקבות הישיבה הזאת אני מקווה שנגיע לצד המעשי של העניין.
דוד הגואל: שמענו את החלק ההיסטורי, שמענו את הבקשות, שמענו על המאמצים שנעשים בקהילה המכובדת.
דוד הגואל: אני בטוח שיו"ר הארגון, מר רמי כחלון, וחברים אחרים כמו ד"ר רומני ויצחק בן גד ושלמה ברנס מנתניה, ימשיכו לפעול בעניין זה.
דוד הגואל: אנחנו כהנהלת ארגון נעשה הכל לפעול יחד עם משרדי הממשלה: מר ונטורה במשרד החינוך והגברת בת שבע דן ממשרד המדע, התרבות והספורט – שגם לו יש יד בעניין, וגם הסוכנות היהודית – שאני יודע שהיא יכולה לסייע קצת פחות.
דוד הגואל: אבי פדה
דוד הגואל: צור מרכז היום את ההקמה, ומגיע לו צל"ש על המעשה האדיר שעשה.
דוד הגואל: הוא אסף מהשטח פריט אחר פריט וכך הגענו לפתיחת מרכז המורשת בחסות נשיא המדינה, יו"ר הוועדה הזאת ואישים אחרים.
דוד הגואל: אנחנו רוצים להגיע למצב שהנושא הזה יעלה על סדר היום ותהיה לו השפעה חינוכית.
דוד הגואל: אנחנו מבקשים גם ממר ונטורה וגם מגב' דן ממשרד המדע, התרבות והספורט, לסייע לנו בנושא.
שלמה ונטורה: בשנה הבאה תתקיים במוזיאון ישראל תערוכה גדולה מאוד על יהדות לוב.
דוד הגואל: זה יכול לנבוע מהמרכז הקיים.
דוד הגואל: לכן הוא חשוב כל כך.
דוד הגואל: אני מבקש שסיכום הישיבה החשובה והתכליתית הזאת יהיה אפקטיבי.
דוד הגואל: אני איש צבא לשעבר.
דוד הגואל: אחד מראשי צה"ל היום, שנמצא בלב המערכה הקשה, אלוף פיקוד דרום יום טוב סמיה, הוא ממוצא לובי.
נעמי בלומנטל: רצינו שישתתף בישיבה הזאת, והוא בוודאי יגיע לישיבה הבאה בנושא.
דוד הגואל: ויש עוד תחומים חשובים: אנשי אקדמיה, חינוך, ממשלה, מושבים.
דוד הגואל: אנחנו פרושים, תודה לאל, בכל חיי החברה בישראל.
יצחק בן גד: קודם כל, האלוף יום טוב סמיה הוא סמִיה.
יצחק בן גד: הוא יוצא טריפולי, לוב.
יצחק בן גד: דוד הגואל הוא ג'וילי בכלל.
יצחק בן גד: הוא שינה את שמו וכעת לא יודעים שהוא לובי.
יצחק בן גד: יש לנו ראש עיר, יושב ראש, והרבה אנשים מבני העדה.
יצחק בן גד: ואם "טרבלס" זה צרות באנגלית – הרי ש"טרבלסי" זה ים של צרות.
יצחק בן גד: לכן עדיף לומר "לובי" – כי זה מלבלב ונעים.
יצחק בן גד: יהדות לוב, כמידת הצניעות שלה כך מידת הקיפוח שלה.
יצחק בן גד: עשרה קבין של צניעות ניתנו לעולם, מתוכם נטלו יהודי לוב תשעה קבין, וגם בעשירי התעקשו לקחת את חלקם.
יצחק בן גד: הם מקופחים.
רמי כחלון: אך מאושרים.
יצחק בן גד: דבריו של יהודה הלוי נכונים כל כך לגבינו: "לבי במזרח ואנוכי בסוף מערב".
יצחק בן גד: הם יהודים אמיתיים וציוניים.
יצחק בן גד: מעט מאוד מהם ירדו מן הארץ.
יצחק בן גד: אבי המנוח היה אומר: אל תתלוננו, עזבו, אנחנו בארץ ישראל, צריך להפסיק להתלונן.
יצחק בן גד: אך הגיע הזמן לתקן את העוול.
יצחק בן גד: לוב נפלה בין מצרים לבין מדינות צפון אפריקה.
יצחק בן גד: מדינות צפון אפריקה הן המדינות שהיו בחסות צרפת.
יצחק בן גד: אך לוב הייתה מושבה איטלקית ונפלה בין הכיסאות.
יצחק בן גד: לכן יש גם פחות מחקר על לוב.
יצחק בן גד: בימים אלה מדברים על פליטים: בלוב יש 1,800,000 קמ"ר.
יצחק בן גד: כפי שפרטתי במאמר שלי, שפורסם וגם נשלח אל היו"ר נעמי בלומנטל, 38,000 היהודים הלוביים הם בערך 2% מהאוכלוסייה.
יצחק בן גד: אם נקבל 2% מהטריטוריה של לוב – יש לנו 36,000 קמ"ר – יותר מאשר כל המדינה הזאת עם הגולן ועם יש"ע והכל.
נעמי בלומנטל: אני פונה כעת לבת שבע דן, ממשרד המדע, התרבות והספורט.
נעמי בלומנטל: את אחראית על מוסדות מחקר, ואני מבקשת לשמוע את הצעותיך לקידום הנושא.
בת שבע דן: לא הצלחתי להבין בכמה מוסדות מדובר?
בת שבע דן: כמה ישויות משפטיות יש?
נעמי בלומנטל: דווקא במקרה הזה, לעומת הרבה עליות אחרות, מדובר בגוף אחד.
נעמי בלומנטל: זו אולי העלייה היחידה שיש לה רק ארגון אחד.
בת שבע דן: קודם כל אני מבקשת להפנות את תשומת הלב למודעה שפרסמנו ביום שישי האחרון בעיתון "הארץ" והיא תפורסם גם בעיתונים אחרים בהמשך.
בת שבע דן: יש כאן פרסום על בקשות לתמיכה של המשרד.
בת שבע דן: בניגוד למר ונטורה – חוק התקציב טרם אושר ולכן איננו יכולים להתחייב לשום תמיכה לגבי השנה הבאה.
בת שבע דן: אך יש לנו תקנה לגבי מורשת, ואפרט במה היא עוסקת ובאילו מקרים היא תומכת.
בת שבע דן: אתם רשאים להגיש בקשת תמיכה על פי תקנה זו.
נעמי בלומנטל: גב' דן, האם תוכלי לשבת עם נציגי הארגון לאחר מכן, כדי להנחות אותם?
נעמי בלומנטל: יש כאן לאקונה של הרבה מאוד שנים.
נעמי בלומנטל: מצד אחד הגופים קיימים, האנשים עושים עבודה – והכל בהתנדבות ומתרומות.
נעמי בלומנטל: צריך למצוא דרך לסייע.
בת שבע דן: אני עוסקת למעלה מ20- שנה בתקציבים של מפעלי תרבות ואומנות.
בת שבע דן: בפעם הראשונה אני נתקלת בגוף שהיה כל כך שקט שלא שמענו ממנו.
נעמי בלומנטל: אתמול קראתי קצת מההיסטוריה של יהדות לוב, ואלה באמת דברים מדהימים.
נעמי בלומנטל: רציתי גם לשאול האם אתם ערים לכך שייתכן שיש ביניכם ניצולי שואה, אולי אסירי ציון, ותיקי מלחמת העולם השנייה – שגם להם יש זכויות על פי חוק.
נעמי בלומנטל: צריך להביא את הדברים לידיעת האנשים הפרטיים.
יעקב ברנס: סליחה שאני מתפרץ, אבל אני מבקש לספר על הנושא הזה.
יעקב ברנס: יחד עם חברנו אברהם מאירזון אנחנו מטפלים זה 5-4 שנים בנושא המחלה של יוצאי לוב.
יעקב ברנס: אנחנו מפחדים לדון בנושא, מטאטאים את הנושא מתחת לשטיח.
יעקב ברנס: יעקב קורפיין ואשתו של אברהם ז"ל, עדינה, נפטרו כתוצאה מן המחלה.
יעקב ברנס: אנחנו מנסים להשיג תרומות בכל העולם.
יעקב ברנס: את המחקר מנהלת גב' רות גביזון.
יעקב ברנס: במסגרת הבקשות שעולות כאן אני חושב שמן הראוי שהמדינה תיתן סיוע למחקר הזה, כמו שטיפלו בזמנו באלצהיימר.
מוריס רומני: כנראה שהמחלה קשורה למחלת הפרה המשוגעת.
יעקב ברנס: רוב הסובלים הם טריפוליטאים.
יעקב ברנס: חשוב לטפל בנושא, כדי שהנכדים שלנו לא ייפגעו מזה.
בת שבע דן: אחזור להסביר את נושא הבקשות לתמיכה.
בת שבע דן: אני רוצה להפריד בין שני נושאים - המוזיאון והמחקר.
בת שבע דן: עוד לא למדתי את הנושא, אבל אני חושבת שבעתיד אשווה את המוסד למרכז מורשת בבל, שהיום נתמך בסכום יפה מאוד.
בת שבע דן: ייתכן שלא הגעתם עדיין לפעולות שנעשות שם, אך ייתכן שתהיה צמיחה בשנים הבאות ואז תגיעו למספר פעולות דומה.
בת שבע דן: אז אוכל להשוות אתכם למוסד באותו סדר גודל.
בת שבע דן: בתחום המוזיאונים יש להבחין בין התקנה של מוזיאונים – שלא קשורה אלי, לבין תחום המורשת.
בת שבע דן: גם מרכז מורשת בבל מקבל עבור המוזיאון מתקנת המורשת ולא מתקנת המוזיאון.
בת שבע דן: יש 180 מוזיאונים בארץ שעוברים ועדה של מועצת המוזיאונים ומקבלים הכרה כמוזיאון.
בת שבע דן: זה לא מתאים לכם, אתם מוזיאון מורשת, כמו מרכז מורשת בבל.
בת שבע דן: התקנה התקציבית הזאת היא לפעולות פולקלור של עדות ישראל.
בת שבע דן: בתוך התקנה הזאת יש לי גופים נתמכים בשלושה נושאים: להקות אומנותיות של עדות המחיות ומפיצות את מורשת העדה; תמיכה באירועים ארציים של חגים כמו הסהרנא – וייתכן שבעדה הלובית היו חגים מסוימים שחגגו.
יעקב חג'ג ילוף: יש לנו את ה"חוסן נואר".
בת שבע דן: הנושא השלישי הוא תמיכה בגופים מקצועיים – וכאן אני נכנסת לנושא שמר ונטורה דיבר עליו.
בת שבע דן: הכוונה לגופי מחקר שעוסקים באיסוף ושימור הפולקלור.
בת שבע דן: עלול להיות מצב של כפל תמיכות כאן.
שלמה ונטורה: אין כאן כפל תמיכות.
שלמה ונטורה: משרד המדע התרבות והספורט עוסק בשימור הפולקלור - ואנחנו בדבר אחר.
בת שבע דן: אם כן, עליכם להגיש בקשות בתחילת השנה.
בת שבע דן: נבדוק אותן.
בת שבע דן: יש לנו ועדה מקצועית, המורכבת מאנשי אקדמיה, שיבדקו את הבקשה לאור תקנת המורשת.
בת שבע דן: אני רוצה להסב את תשומת לבכם לקריטריונים הנדרשים, וכן ליום העיון שיתקיים ביום 10.12 במוזיאון ישראל.
בת שבע דן: זהו יום עיון לגופי מורשת, ובו תינתן הדרכה לגבי הגשת הבקשה.
שלמה ונטורה: זה פתוח לנציגי העמותות.
בת שבע דן: ואחרי שתגישו את הבקשה נשב יחד ונדון בסיוע.
נעמי בלומנטל: אני מציעה שלאחר הישיבה יישארו נציגי הארגון וידונו בנושא עם מר שלמה ונטורה וגב' בת שבע דן.
נעמי בלומנטל: לפני סיום הישיבה, נשמע עוד כמה תגובות אחרונות.
יעקב חג'ג' ילוף: יהודי לוב הותירו רכוש רב בלוד: אוצרות שהיו בבתי הספר, רכוש של הקהילה ועוד.
יעקב חג'ג' ילוף: בשנת 1970 נאמד הרכוש הזה בכחצי מיליארד דולר.
יעקב חג'ג' ילוף: היום הוא נאמד בקרוב למיליארד דולר.
יעקב חג'ג' ילוף: זה דבר שצריך לעלות על סדר היום, יחד עם הדיונים בפיצויים וכו'.
נעמי בלומנטל: לצערי, הנושא לא קשור לוועדה הזו, ואני אעביר את הנושא לטיפולו של ח"כ הירשזון.
נעמי בלומנטל: נשמע כעת את גב' רחל דואני.
רחל דואני: אני מטפלת בתביעות של יהודי לוב ניצולי השואה.
רחל דואני: נתקלתי לפני חמש שנים בבעיה.
רחל דואני: ראיתי שהיהודים ניצולי השואה לא קיבלו את כל מה שמגיע להם.
רחל דואני: לקחתי את העניינים לידיי.
רחל דואני: יש יהודים שלא קיבלו שום פיצוי.
רחל דואני: אחת הסיבות היא שהייתה להם נתינות בריטית.
רחל דואני: אך היהודים האלה לא היו בבריטניה, והנתינות ניתנה להם בכפייה כשהיו תושבי לוב.
רחל דואני: יש גם בעיה עם נתינות צרפתית.
רחל דואני: גם יהודים אלה מעולם לא היו בצרפת אך קיבלו את הנתינות בכפייה.
רחל דואני: מסיבות אלה נשללו זכויות ממדינת ישראל בגלל הנתינות הזאת.
נעמי בלומנטל: נשללו זכויות מהמדינה שלנו.
רחל דואני: נכון.
רחל דואני: אלה אנשים מסכנים, שהיו בברגן-בלזן ונלקחו למחנות כפייה.
רחל דואני: רק בגלל הנתינות שלהם הם לא יכולים לקבל פיצויים.
נעמי בלומנטל: זה מעניין, ואני חושבת שאנחנו יכולים לסייע בנושא.
נעמי בלומנטל: אני מבקשת שתהיי עמי בקשר לגבי הנושא הזה, כדי שנראה כיצד אפשר לסייע.
נעמי בלומנטל: מר נעים הסביר לי שעלייך לקבל הכרה של משרד האוצר כדי לעסוק בנושא, האם זה נכון?
רחל דואני: לא רצו לקבל אותי בתור עמותה.
רחל דואני: אומרים לי כל הזמן שעלי להביא ייפוי כוח מכל אדם שאני מטפלת בו.
רחל דואני: אני פוגשת עשרה אנשים מדי יום, ואלה אנשים פשוטים.
רחל דואני: הם בוכים על מאורעות 1945.
רחל דואני: אני בדקתי את ההיסטוריה שלהם יותר מכל אחד בישראל.
רחל דואני: בכל ערב בוכים לי עשרה אנשים על מה שהם עברו.
רחל דואני: אך לא רוצים להכיר בי.
נעמי בלומנטל: אנחנו נקבע פגישה מיוחדת לנושא זה.
רמי כחלון: אולי אנחנו נוכל לעזור לך.
שלמה צפן: אני רוצה להוסיף לדבריה של גב' רחל דואני.
שלמה צפן: האוצר גם מתעלם מהנתינים הצרפתים והנתינים הבריטים.
רחל דואני: אני מבקשת להוסיף: אני נפגשת עם אנשים פשוטים שלא למדו בגלל המלחמות.
רחל דואני: והם יודעים לשפוך את לבם יפה מאוד ברגע שאני מדברת עמם ושואלת מה היה ומה קרה.
רחל דואני: האנשים האלה מלאים בכל כך הרבה סיפורים.
רחל דואני: אני לא מקליטה את האנשים, אבל רושמת כל דבר.
רחל דואני: יש לי יותרמ500- תיקים.
רחל דואני: בכולם יש סיפורים אישיים על מה שעבר עליהם.
רחל דואני: והכל לבד, על חשבון זמני האישי.
מוריס רומני: אני אהיה מעוניין לקבל את החומר הזה.
נעמי בלומנטל: ח"כ יצחק כהן, שהיה בעבר שר הדתות, אני פונה כעת אליך.
נעמי בלומנטל: אתה רואה כאן את בני קהילתך, ואתה חבר בוועדת הכספים.
נעמי בלומנטל: מי כמוך יודע, יש היום מגמה נכונה להנציח ולהעביר מדור לדור את מורשת הזהות העדתית – וזאת בניגוד לדרישה שרווחה בשנות ה50- ליצור כור היתוך מכל העולים.
נעמי בלומנטל: המגמה הזו נכונה – וכמובן כולם רוצים וצריכים להיות ציוניים וישראלים טובים.
נעמי בלומנטל: יש צורך בזהות עדתית כדי להגיע לחוזק פנימי אישי וגאווה וזהות עצמית.
נעמי בלומנטל: הוועדה הזאת משתלבת במגמה הזאת.
נעמי בלומנטל: מגיע ליהדות לוב, שהייתה שקטה כל השנים, שנמצא את הדרך הנאותה להנחיל את הידע לילדים, ולהקים מכון מחקר המצויד בטכנולוגיה מודרנית – שיסייע בהנצחת המורשת.
דוד הגואל: צריך העדפה מתקנת.
חיים ברדה: אני מאשקלון.
חיים ברדה: נולדתי באשקלון, ואני בן למשפחה שעברה שואה.
חיים ברדה: הוריי ז"ל ואחיותיי היו בג'דו במחנה ריכוז.
חיים ברדה: גם אני לא ידעתי הרבה על העבר.
חיים ברדה: במהלך השנים, בילדות, שמעתי דברים פה ושם והיום לי זיכרונות.
חיים ברדה: אך בשנים האחרונות, מאז שנפגשתי עם מר כחלון, התחלתי ללמוד את הנושא.
חיים ברדה: הרבה אנשים רוצים לדעת את המקור שלהם, מה קרה עם המשפחות שלהם.
חיים ברדה: אני חושב אנחנו נולדנו כאן וגדלנו כאן, וחברי יצחק כהן גדל איתי יחד.
חיים ברדה: ראינו את כל הקשיים שעברו הורינו כשהגיעו ארצה.
חיים ברדה: הם עברו מעברונים וצריפים ואפילו באוהלים ההורים שלי היו – כי הגיעו ממש בתחילת שנת 1949.
חיים ברדה: מר ונטורה דיבר על 50,000 ש"ח, אבל זה נראה לי בדיחה.
חיים ברדה: זו עדה כל כך גדולה ומפוארת, ונתנה כל כך הרבה למדינה ועשתה כל כך הרבה למענה.
יואב רפאל: וכל הזמן הזה לא קיבלנו מאומה.
יוסי נעים: לא מדברים על כסף אלא על הכרה, הכרה של משרד האוצר.
מוריס רומני: אי אפשר להאשים את מר ונטורה ממשרד החינוך.
מוריס רומני: כל התקציב למורשת הוא זעום ביותר.
מוריס רומני: זה לא "הבימה".
מוריס רומני: זה בקושי מיליון וחצי ש"ח.
חיים ברדה: אני מפנה את הדברים לחברי הטוב ח"כ יצחק כהן.
חיים ברדה: הוא כמו אח שלי.
חיים ברדה: הוא חבר ועדת כספים.
חיים ברדה: בעניין הזה הוא צריך ללחוץ, כי זו מורשת מפוארת כל כך שחבל מאוד שהיא תיעלם לה.
חיים ברדה: ואני מודה מאוד ליו"ר הוועדה על הישיבה הזאת.
יצחק כהן: ראשית, אני מאוד שמח על המפגש הזה.
יצחק כהן: נודע לי עליו במקרה במהלך דיונים בוועדת הכספים.
נעמי בלומנטל: לא ידענו על המוצא שלך.
דוד הגואל: זה במסגרת הצניעות.
יצחק כהן: זה מה שמייחד את העדה הזאת.
יצחק כהן: אמנם את מכירה אותה דרך בתך, ח"כ בלומנטל, אבל את עדיין לא מכירה אותה מספיק.
יצחק כהן: זו עדה צנועה שמייחדים אותה שני הפכים:
יצחק כהן: האוניברסליות שלה – שרואים אותה בכל חברי העדה, ולעומת זאת השקט והצניעות של האנשים.
יצחק כהן: ואני מדבר על כך בהתרגשות, כי אני בן העדה.
יצחק כהן: הייתה לי פגישה עם ד"ר אברמסקי מ"יד ושם".
יצחק כהן: היא כתבה את פנקס הקהילות.
יצחק כהן: כמו שאמר האוצר לפדה
יצחק כהן: צור, גם היא חשבה שאין לה חומר, אך לבסוף הוציאה כרך עבה מאוד.
יצחק כהן: החומר רב ועשיר.
יצחק כהן: ודי להסתכל על היצירות התורניות של רבני לוב.
יצחק כהן: סבי, רבי חיים כהן, חיבר 18 ספרים שעד היום מפארים את היכלי הישיבות ברמה הגבוהה ביותר.
יצחק כהן: אגב, בפנקס הקהילות יש התכתבות עם הרב ברלין מרוסיה.
יצחק כהן: הוא כותב לרבי חיים כהן מטריפולי, מטרבולוס: "אני איש מארץ רוסיה".
יצחק כהן: זה עושר אדיר, יחד עם צניעות מופלגה וחום שאי אפשר למצוא בשום מקום.
יצחק כהן: וזה מה שמאפיין את העדה.
יצחק כהן: העובדה שעד היום הנושא לא כלול בשום תקנה תקציבית – היא העדות החותכת לצניעות הזאת.
נעמי בלומנטל: אולי תכניס אותנו לתקציב, ח"כ כהן?
שלמה ונטורה: אבל אם תאשר תקנת מורשת, ח"כ כהן, הארגון יקבל תקציבים.
חיים ברדה: אביו של ח"כ כהן, חיים כהן ז"ל, חינך את העיר אשקלון – את אנשי העדה וגם אחרים – הוא לימד ונתן הרצאות.
חיים ברדה: ח"כ כהן שכל את אחיו בשנת 1956, אף אחד לא יודע מזה.
חיים ברדה: הוא לא ידבר על זה אף פעם.
חיים ברדה: גם זה מעיד על הצניעות.
יעקב חג'ג' ילוף: הרב חיים הכהן הוא אביך או סבך?
יצחק כהן: אני הנין שלו.
יצחק כהן: הוא סבא של אבי.
יצחק כהן: כבר 52 שנים קמים ארגונים ומתפרקים, וקמים ועדים מקבילים.
יצחק כהן: הגיע הזמן שיקום ארגון גג אחד.
יצחק כהן: זו הבעיה העיקרית של העניין.
יצחק כהן: כשיש כמה רבי חובלים, האונייה לא זזה לשום מקום ובמקרה הגרוע היא טובעת.
יצחק כהן: ארגון גג אחד, בלי פיצולים, זה יקדם את העניין.
נעמי בלומנטל: יש ארגון גג.
נעמי בלומנטל: עכשיו צריך תקציב.
מוריס רומני: נשמח לראות אותך בארגון.
יצחק כהן: אני אשמח לעזור.
יצחק כהן: לסיום, הזכירו כאן את ח"כ אברהם הירשזון.
יצחק כהן: הוא באמת מטפל בנושאים שצוינו כאן.
יצחק כהן: הוא היה נשוי לאשה טריפוליטאית, עליה השלום.
יצחק כהן: היא נפטרה.
יצחק כהן: היא ממשפחת וטורי.
יצחק כהן: אם ישאלו אותו על העדה, הוא יספר דברים יוצאים מן הכלל.
יעקב ברנס: הוא קרוב מאוד לעדה.
יעקב ברנס: אם היה יודע על הדיון היום, בוודאי היה מגיע.