GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמי בלומנטל: דיברנו בזמנו גם לגבי עולי דרום אפריקה, לא כל כך הצלחנו.
נעמי בלומנטל: הם רצו אז יישובים מיוחדים.
נעמי בלומנטל: ישבנו, עם מינהל מקרקעי ישראל, אבל לא התקדמנו.
ארנסטו פרנס: יש לי שאלה.
ארנסטו פרנס: למה לא נותנים, למשל, לקובנים שבאים לכאן, את אותם תנאים שנותנים לעולים מסוריה או מפרס?
נעמי בלומנטל: כן, אבל נותנים להם יותר מאשר לאחרים.
ארנסטו פרנס: לא כל כך.
ארנסטו פרנס: אני מכיר טוב טוב את הנושא הזה.
נעמי בלומנטל: טוב, אגב, אתה יכול לפנות אלינו בעניין הזה.
נעמי בלומנטל: כי אני צריכה לעשות גם את המעקב.
נעמי בלומנטל: אנחנו לא מספיקים את הכל.
נחום שוץ: צריך לציין שאיך שהבג"ץ מטפל בזה, הוא עוד יגיד שזו איפה ואיפה לא לתת לערבים לעלות.
נעמי בלומנטל: אגב, חברת הכנסת לנדבר העלתה בג"ץ שלהם, על זה שיש הבדלים בין המשאבים והמשכנתאות שמוקדשים לעליית יהודי אתיופיה, לעומת עולי חבר העמים.
נעמי בלומנטל: כל הזמן מבקשים לא לדון בזה, אני לא יודעת איפה זה עומד, אבל הם קצת ירדו מזה.
נעמי בלומנטל: אני רציתי להציע דווקא למשרד לתפוצות לפעול בנושא.
נעמי בלומנטל: בואי תאמרי לנו משהו בעניין הזה, גברת זנגי.
נעמי בלומנטל: נראה לי שהיה מתאים לכם לטפל במה שד"ר אפרים זדוף אמר, בקטע שקשור לקליטה תרבותית יהודית.
איריס זנגי: המשרד שלנו בעצם מחולק לחברה ותפוצות ואני עובדת במחלקת תפוצות שעוסקת יותר בקהילות שם ופחות במה שקורה אחרי שהם מגיעים לכאן.
איריס זנגי: זה כבר לא בתחום שלנו.
איריס זנגי: יש את חטיבת חברה, שכרגע עוסקת באמת בשסעים פנים חברתיים, אבל יכול להיות שזה יהיה נושא שאנחנו יכולים לחשוב איך לקדם אותו.
איריס זנגי: אני חושבת שזה גם נושא שכדאי להעלות אותו בדיון עם ראשי הרשויות המקומיות, כי זו יכולה להיות פעילות פנים תרבותית של הרשויות במתנ"סים וכדומה.
נעמי בלומנטל: נכון, אבל אני דווקא אפנה לשר שלך, השר מלכיאור, כדי כן לנסות ולמצוא איזו מערכת כדי לקדם את הנושא הזה.
נעמי בלומנטל: אני אגיד לך למה: כל המשרדים עמוסים.
נעמי בלומנטל: אתם יחסית משרד חדש ואני רוצה להציב אתגרים חדשים לפעילות שלכם.
נעמי בלומנטל: אחר כך נראה ונדאג שהאוצר גם יקציב לזה את המשאבים הדרושים.
איריס זנגי: אני רוצה להגיד שני דברים קצרים: אחד, יכול להיות שבאמת תגבור של כוח אדם של הסוכנות או של מי שעוסק בקליטת עליה, יעזור, אבל על פי מה שהתרשמתי פה, הבעיה היא באמת לא עם אנשים שפונים ואין להם מענה, אלא איך להגיע אליהם בצורה יותר טובה.
נעמי בלומנטל: ה Reaching out .
איריס זנגי: בדיוק.
איריס זנגי: להתחיל לטפטף להם בנושא של עליה ולהכניס להם בכלל את הרעיון לראש.
איריס זנגי: אולי לאנשים שבכלל לא שקלו את העניין ואז הם ימשיכו הלאה.
איריס זנגי: אני רוצה להעלות כאן איזשהו רעיון ואולי אתם, כמי שמכיר יותר את השטח, תוכלו להגיד לי אם זה יכול להצליח.
איריס זנגי: אנחנו, בארצות הברית, עושים פרוייקט שמבוסס בעצם על פרוייקט היי-טק שקיים כבר כמה שנים, אלא שאנחנו הוצאנו לגמרי את המילה עליה מהתחום.
איריס זנגי: בעקבות הצורך של מפעלי ההיי-טק בארץ לכוח אדם כמה שיותר מהר, אנחנו יוצרים איזושהי עסקת חבילה ומציעים לאנשים: בואו לארץ לשנתיים שלוש, לעבוד במפעלי היי–טק.
איריס זנגי: לא מדובר בכלל על עליה.
איריס זנגי: הארגונים שנמצאים פה בארץ יעזרו בכל מה שקשור להתארגנות, מבחינת שכירת דירה, קניית רכב וכל מה שקשור בזה.
איריס זנגי: זאת הציונות של שנות האלפיים, ישראל זקוקה לכם.
איריס זנגי: בגדול זה הרעיון.
איריס זנגי: השאלה היא אם, כמו שאתם מכירים את הקהילה בארגנטינה, זה משהו ששווה לנסות ולעשות גם שם.
טוליו סולדסקי: אנחנו, במקביל, עושים את זה.
טוליו סולדסקי: חמש חברות היי- טק יוצאות עוד שבוע, אבל זה מיועד לאוכלוסייה מסוימת.
מריו לב: אבל זו עליה.
מריו לב: מחייבים אותם מראש.
נעמי בלומנטל: אתם יצאתם עם תוכנית כזאת?
נעמי בלומנטל: מי יודע ממנה?
איריס זנגי: עדיין לא יצאנו.
נעמי בלומנטל: אז אולי תשבי באמת עם נציגי הסוכנות ותראי אם הם רואים בזה סיכוי.
איריס זנגי: אני שואלת אם זה משהו שבאמת יש לו סיכוי בקהילת ארגנטינה, או שצריך לנווט אותם באופן ישיר.
ראובן שטרנשיין: אני יכול לענות על זה במשפט אחד?
נעמי בלומנטל: אני צריכה באמת לסיים את הישיבה.
נעמי בלומנטל: אני מאד מתנצלת, אבל אני בכל זאת רוצה להפיק משהו מהישיבה הזאת, אף על פי שהיא היתה קצרה יחסית.
נעמי בלומנטל: אנחנו כל הזמן לומדים, אבל השאלה היא מה ניישם.
נעמי בלומנטל: אני אקיים ישיבה - ואני גם אפנה אליכם, אל מי שיהיה מעוניין להצטרף – עם השלטון המקומי, כדי לראות איך אנחנו בכל זאת יכולים בצורה עוד יותר מרוכזת להביא לקידום העליה.
נעמי בלומנטל: כי אין ספק שהקליטה עם ראשי הרשויות היא טובה מאד.
נעמי בלומנטל: היא אולי הפתרון הנכון ביותר עכשיו.
נעמי בלומנטל: אז אולי נוכל גם לגייס את משרד השיכון ומשרד הקליטה לאותו נושא.
נעמי בלומנטל: דבר נוסף, אני אפנה לשר בקשר למה שאתה דיברת, ד"ר אפרים זדוף.
נעמי בלומנטל: את מט"י, למשל, צריך גם לגייס.
נעמי בלומנטל: אני רוצה למקד את הישיבה עם השלטון המקומי ואז גם לחבר לזה את מט"י, כדי שתהיינה הלוואות ורעיונות מסוג זה.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שאתם, הסוכנות, כשאתם עכשיו ממשיכים, תהיו בקשר עם התוכניות האלה של מט"י, לבוא עם הלוואות מיוחדות או דברים כאלה.
נעמי בלומנטל: יש להם פרוייקטים טובים מאד.
טוליו סולדסקי: אנחנו התחלנו עם זה.
טוליו סולדסקי: הבעיה היא שרוב היהודים הארגנטינאיים, שיש להם רעיונות, אין להם בכלל כסף היום.
נעמי בלומנטל: כן, אבל מט"י, שזה גוף בתוך משרד המסחר והתעשייה – הם לא הגיעו היום כי לא חשבנו על זה – יכולים לעזור.
נעמי בלומנטל: תפנו אליהם.
נעמי בלומנטל: אם אתם צריכים את העזרה שלנו, אנחנו נשמח לסייע כוועדה.
נעמי בלומנטל: להם יש פרוייקטים, הלוואות, קרנות.
מאוריציו בלטר: אנחנו עושים את זה עכשיו, עם מט"י, פרוייקט שקשור לנהגי מוניות ואחר כך הם יקנו את המוניות.
נעמי בלומנטל: אז תשבו עם הסוכנות.
נעמי בלומנטל: חבל.
נעמי בלומנטל: גם אתם, המשרד לתפוצות.
נעמי בלומנטל: צריך לחבר את הדברים שעלו כאן.
נחום שוץ: העניין של המעמד הבינוני חשוב מאד.
נעמי בלומנטל: אלה בדיוק אנשים שמתאימים לפרוייקטים של היי-טק ומט"י.
נעמי בלומנטל: לכן חסר הנושא של ה Reaching out לדעתי.
נעמי בלומנטל: אולי אנחנו צריכים לבדוק את זה.
נעמי בלומנטל: עוד משפט אחד.
נעמי בלומנטל: מר בר נר, אתה רצית לומר משהו?
אורי בר נר: יש שתי שיטות עבודה.
אורי בר נר: הנושא הזה של להביא אנשים שיעבדו בארץ שנתיים בתעשיית ההיי-טק כתיירים, על פי אישור מיוחד ממשרד הפנים, זה מה שנקרא לפי תיאוריית העבודה: עליה בשלבים.
אורי בר נר: להגיע, להתנסות, לראות ולהיקלט בהמשך.
אורי בר נר: התורה הזו מיושמת הרבה שנים בארגנטינה, רק שכפי שהמצב נראה היום, אנחנו יותר ממוקדים בנושא של להציל, לעזור, כי הקהילה נמצאת במצב הרבה יותר קשה.
אורי בר נר: במקרים כאלה לאנשים הרבה פעמים אין את המותרות או האפשרויות כמו בצפון אמריקה להגיע תקופה ארוכה, להיות תיירים, להתלבט וכדומה.
אורי בר נר: כל תהליך העזיבה את ארגנטינה הרבה יותר מואץ.
נעמי בלומנטל: אני מציעה שעכשיו, כבר בדקות הקרובות, אולי תשבו יחד ותראו אם יש משהו שאפשר לעשות.
נעמי בלומנטל: האמת היא, שלי יש מין התנגדות פנימית שיבואו לכאן רק לשלוש שנים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להביא את כולם.
נעמי בלומנטל: אבל יכול להיות שזו טעות.
נעמי בלומנטל: אני בסך הכל יושבת בתוך עמי ומנסה ללמוד.
מאוריציו בלטר: לגבי הנושא של הרשויות, אני מציע לבדוק את העניין של קריית ביאליק.
מאוריציו בלטר: הרשות שם גם תומכת בעניין עם הרבה כסף.
מאוריציו בלטר: דבר שני, עניין של אולפנים.
מאוריציו בלטר: יש בעיה עם נושא השפה, שזה המפתח בשוק העבודה.
מאוריציו בלטר: היום העולים עוברים אולפן של חמישה חודשים, של משרד החינוך ומשרד הקליטה.
מאוריציו בלטר: באמצע יש תמיד הפסקה של איזה שבועיים.
מאוריציו בלטר: הם יוצאים ממש עם רמה נמוכה וקשה להם מאד להשתלב אחר כך בשוק העבודה.
מאוריציו בלטר: צריכים לחשוב על אולפן המשך.
מאוריציו בלטר: דבר אחרון, עניין של נשים.
מאוריציו בלטר: מהניסיון שלי, הגברים שמשתלבים אחר כך בשוק העבודה הולכים לקורסים של הסבה מקצועית, אבל לנשים הרבה יותר קשה אחר כך להתקדם בעבודה.
מאוריציו בלטר: בקשר לזה העליתי איזה רעיון לסוכנות לעשות באולפן איזו הכשרה מיוחדת לנשים, כדי שהן תכנסנה לשוק העבודה עם איזשהו מקצוע כמו מטפלות, גננות או פקידות.
נעמי בלומנטל: אני רוצה שהגברים יהיו מטפלים, גננים וכולי.
נעמי בלומנטל: במט"י, אגב, יש קורסים לנשים.
נעמי בלומנטל: אבל עוד נטפל בזה.
נעמי בלומנטל: רחל שיפר, משרד החינוך, אני רוצה לשאול שני דברים: עכשיו עלה נושא האולפנים.
נעמי בלומנטל: אנחנו צריכים אולפן לזמן יותר ארוך, שהשפה תהיה יותר שגורה וכולי.
נעמי בלומנטל: מה תוכלי לומר לנו על זה?
נעמי בלומנטל: דבר שני, הפעילות שלכם בחוץ לארץ.
נעמי בלומנטל: מה קורה אתה?
רחל שיפר: על זה דב אייזן יוכל לענות.
דב אייזן: משרד החינוך נמצא בקשרים עם המערכות החינוכיות, אבל ככל שאני יודע, הוא לא משקיע שם כספים.
דב אייזן: להוציא מקרה אחד של פרוייקט שנקרא "פרוייקט חיל" (חינוך יהודי לתפוצות), שהיה מיועד פעם לברית המועצות, צרפת וארצות הברית ועכשיו בגלל המצוקה שם הורחב גם לארגנטינה.
דב אייזן: יש בתי ספר בארגנטינה שמקבלים סיוע מיוחד במסגרת הפרוייקט הזה, וזוהי תקנה מיוחדת במשרד החינוך, לעזור לבתי ספר בתפוצות.
נעמי בלומנטל: נראה לי שזה לא רחב ביותר.
נעמי בלומנטל: מה ההיקף?
אפרים זדוף: עשרה בתי ספר.
וילמה מאור: כמה בתי ספר יהודיים נסגרו לאחרונה, בשנים האחרונות?
דב אייזן: את זה צריך לשאול את הסוכנות, כי זאת פעילות של הסוכנות.
דב אייזן: משרד החינוך והתרבות איננו קשור לפעילויות בבתי הספר, להוציא פרוייקט זה שהזכרתי קודם.
נעמי בלומנטל: ידוע שהיה לי ויכוח קשה, בין השאר גם עם המשרד לחברה ותפוצות, כי יצאתי מאד נגד התוכנית של ה Birth rights ונגד הוצאת שבעים מיליון שהקדישו לה במקום להשקיע בבתי ספר בארגנטינה.
נעמי בלומנטל: זה ויכוח שאני, בשלב הזה, הפסדתי בו.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שהיו שם מניעים זרים ואני בהחלט חושבת שהיה צריך להקדיש הרבה יותר לתגבור החינוך היהודי בארגנטינה, בעיקר, במקום שאנחנו רואים שיש ממש קריסה של המערכות לאור המצב הכלכלי.
נעמי בלומנטל: אז אולי נפנה גם לשר החינוך, שדומני שהוא גם ראש הממשלה, בנושא זה.
נעמי בלומנטל: אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.
נעמי בלומנטל: אני אדבר עם מרכז השלטון המקומי ואראה איך אפשר לתגבר את הישיבה אתם בעזרתכם, כך שזה יהיה פרודוקטיבי.
נעמי בלומנטל: אני שוב רוצה להודות לכם שהגעתם, אני באמת מתנצלת שאני נאלצת לסיים את הישיבה בשלב הזה, בשל המצב.
נעמי בלומנטל: אני שמחה לברך את יושב-ראש הנהלת הסוכנות היהודית ויושב-ראש ההסתדרות הציונית, האורח שלנו היום בוועדה, מר סלאי מרידור.
נעמי בלומנטל: יש לנו נוהג שבפתיחת מושב הכנסת מגיע יושב-ראש הסוכנות כדי לדווח לנו על הפעילות של הסוכנות היהודית.
נעמי בלומנטל: היום מצאנו את עצמנו במצב מאד קשה לנוכח האירועים האחרונים, והייתי רוצה שמעבר לסקירה הכללית תתייחס גם לשאלה איך כולנו יחד מתמודדים עם המצב שבו קהילות יהודיות שאמורות היו, למשל, לשלוח את הצעירים לארץ, מה הן עושות?
נעמי בלומנטל: מה קורה כאשר ממשלת ארצות-הברית מודיעה לא להגיע לאזור?
נעמי בלומנטל: מה הן התגובות שאתם מקבלים מארצות אחרות?
נעמי בלומנטל: אתמול קיימנו דיון שנראה לי מאד-מאד חשוב ומשמעותי בקשר לעלייה מכל דרום אמריקה אבל בעיקר מארגנטינה.
נעמי בלומנטל: אני הייתי שם עכשיו, וההתרשמות היא קשה מאד ממימדי העוני של שכבת הביניים שקרסה בארגנטינה.
נעמי בלומנטל: מהי עמדתכם לעשות פעילות מיוחדת בקשר ליהודי ארגנטינה?
נעמי בלומנטל: בישיבה עלו רעיונות שונים, על קליטה כזאת או אחרת, מרכזי קליטה.
נעמי בלומנטל: אני התרשמתי שכדאי להוציא הרבה יותר שליחים, והאנשים הממונים על הנושא מטעם הסוכנות אמרו שמוטב היה שהאנשים שנמצאים במקום יעשו את העבודה.
נעמי בלומנטל: וכמובן, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, הנושא האקטואלי, איך משפיעים האירועים קשים שמתרחשים בארץ, הן מבחינת ההיענות לעלייה ממדינות ברית-המועצות לשעבר, וכרגיל, כל הנושא של העלייה מאתיופיה.
נעמי בלומנטל: היריעה רחבה מאד.
סופה לנדבר: יש לי שאלה ספציפית והיא מאד-מאד ישנה.
סופה לנדבר: לפני כמה שנים ועדת העלייה והקליטה, התאחדות יוצאי מדינות חבר העמים, הפורום וארגונים שונים נלחמנו שההלוואה של הסוכנות היהודית תהפוך למענק.
סופה לנדבר: אנחנו הופענו גם בפני חבר הנאמנים, העקשנות שלנו לא ידעה גבולות והגענו להסכם עם חבר הנאמנים לפיו הפנסיונרים שמקבלים ביטוח לאומי, להם זה יהיה מענק.
סופה לנדבר: לגבי היתר, אם יהיו מקרים ספציפיים קשים ביותר, אתם תצטרכו להקים ועדה למקרים חריגים ואנחנו נוכל לפנות לסוכנות.
סופה לנדבר: אני מבינה שגם חבריי מקבלים הרבה מאד מכתבים, ואנחנו לא יכולים למצוא כתובת לפניות אלה.
סופה לנדבר: בהזדמנות זו אני אמסור לך שני מקרים קשים ביותר שאני מטפלת בהם ולא מגיעה לכתובת בסוכנות שתטפל בהם, ואם אני לא יכולה למצוא כתובת, על אחת כמה וכמה אנשים אחרים.
סופה לנדבר: אני מבקשת שאתה תתן לנו כתובת ותקים ועדת חריגים, כי זה היה בעצם ההסכם בינינו לבין הסוכנות היהודית.
סופה לנדבר: אני רוצה לדעת למי אנחנו צריכים לפנות ותוך כמה זמן האנשים האלה יקבלו טיפול.
שמואל הלפרט: אני מבקש לקבל דיווח על פעילות הסוכנות היהודית בברית-המועצות לשעבר ובאיזה תחומים אתם פועלים.
שמואל הלפרט: כך לגבי יתר המדינות – הונגריה, צ'כיה, סלובקיה, רומניה וכדומה שבהן יש קהילות יהודיות.
שמואל הלפרט: שאלה שנייה, איך משפיע המצב הבטחוני בארץ על המגביות של הסוכנות היהודית.
שמואל הלפרט: בדרך-כלל כשיש מצב בטחוני קשה העם היהודי בעולם מגדיל את התרומות.
שמואל הלפרט: האם זה קורה גם עכשיו?
שמואל הלפרט: דבר שלישי, האם יש לך פרטים על סך-הכל המגבית של הסוכנות היהודית בשנה האחרונה, כמה מתוך זה הגיע למדינת ישראל וכמה נשאר בקהילות.
שמואל הלפרט: יש בארץ הרבה מאד אישים חשובים מאד שאומרים שאולי בכלל לא כדאי למדינת ישראל לקיים מגבית במדינות העולם, מפני ש-70% - 80%, ויש כאלה אומרים ש- 90% מהכספים נשארים בקרב הקהילות בעולם.
שמואל הלפרט: שאלתי היא אם יש לך פרטים על סך-הכל המגבית וכמה מהכספים האלה מגיע למדינת ישראל, וכמובן, לאיזו מטרות אתם מוציאים כספים במדינת ישראל.
סלי מרידור: התשובה לכך תהיה בכל מקרה בסקירה.
סלי מרידור: קודם-כל תודה רבה ובוקר טוב.
סלי מרידור: ברשותכם, אני אסקור את הדברים.
סלי מרידור: לחלק מהשאלות אני אתייחס תוך כדי הדברים ולחלק מהשאלות אתייחס בסוף דבריי, ואם דבריי יעוררו שאלות, אני אשמח להשתדל להשיב עליהן.
סלי מרידור: אנחנו לא במציאות רגילה.
סלי מרידור: למרות שיושבת-ראש הוועדה אמרה שיש לנו מנהג שכל פעם שנפתח מושב כנסת, יושב-ראש הנהלת הסוכנות היהודית סוקר את פעילות הסוכנות בפני הוועדה.
סלי מרידור: אלה ימים לא רגילים.
סלי מרידור: אלה ימים לא רגילים, כמו שכולנו יודעים בתחומים שונים, הם ימים לא רגילים למדינת ישראל, הם ימים לא רגילים ליהודים במדינת ישראל, הם ימים לא רגילים לעולים חדשים במדינת ישראל, שחלקם, במיוחד היחידים שביניהם, שנמצאים פה בלי משפחות, הם עומדים בפני קשיים ואתגרים בלתי-רגילים.
סלי מרידור: אלה ימים לא פשוטים וקשים לקהילות ישראל בעולם.
סלי מרידור: משום שכפי שחברי הוועדה יודעים, זאת הפעם הראשונה מאז הקמת המדינה שעימות או התקפה נגד מדינת ישראל מלווה בכמות כזאת ובעוצמה כזאת של התקפות נגד יהודים ונגד קהילות יהודיות בכל רחבי העולם.
סלי מרידור: אם היו כאלה שזלזלו בחשיבות הערך והנכס של סולידריות יהודית, והיו כאלה שניסו לשדר לחברה הישראלית ולעם היהודי שכבר עברנו את עידן האתגרים ואנחנו עכשיו לא בעלייה אלא יכולים להכניס את האוטו הציוני לניוטרל, והוא כבר ייסע קדימה בלי בעיות, אני חושב שהימים האחרונים נתנו לנו תזכורת מאד ברורה שאנחנו באמצע הדרך, אנחנו בעלייה ואנחנו צריכים לגייס את כל העוצמות הלאומיות שלנו כדי להמשיך למעלה, ואם נגייס אותן גם נצליח.
סלי מרידור: בתגובה להתקפה על מדינת ישראל ועל הקהילות היהודיות אנחנו נקטנו מספר פעולות.
סלי מרידור: ראשית, בכל הקשור לערנות של קהילות יהודיות ולצעדים שהן נוקטות לגבי ההגנה שלהן.
סלי מרידור: בלי להכביר מלים, ננקטים צעדים שבאים להבטיח את זה, שעד כמה שאפשר קהילות יהודיות לא תהיינה חשופות להתקפות של גורמים אנטישמיים אנטי-יהודיים ואנטי-ציוניים.
סלי מרידור: שנית, יזמנו, ואנחנו מעורבים במהלכים רבים של הבעת סולידריות עם מדינת ישראל בקרב כל העולם היהודי.
סלי מרידור: יש לזה חשיבות עצומה, גם בשידור לאוכלוסייה בארץ, גם במסר לקהילות יהודיות בעולם, ואולי יותר מכל דבר אחר, המסר לידידים וגם לאויבים, שהעם היהודי עומד ביחד עם מדינת ישראל.
סלי מרידור: היתה משלחת ראשונה שארגנו הנה.
סלי מרידור: בעיקר מארצות-הברית אבל גם מארצות אחרות הגיעו כמאה מנהיגים יהודיים.
סלי מרידור: אחר-כך תיאמנו משלחת שבה באו אלף נציגי ארגונים יהודים מכל רחבי העולם.
סלי מרידור: בימים אלה יש משלחות שמבקרות בארץ, ואנחנו ביחד עם ארגונים שונים בעולם היהודי, אם זה איחוד הקהילות היהודיות בצפון אמריקה, אם זה קרן היסוד, אם זה ועידת הנשיאים, אם זה התנועות האורתודוכסית, הקונסרבטיבית, הרפורמית, אם זה גופים אחרים – "הדסה" וכל העולם היהודי – מארגנים משלחות הזדהות שיגיעו לארץ כל שבוע בשבועות הקרובים כדי לבטא בצורה ברורה בעיני כל מי שצריך לשמוע שהעם היהודי עומד ביחד עם מדינת ישראל.
סלי מרידור: אני אציין פה באופן מיוחד את הקהילה היהודית בצרפת, שיחד עם העובדה שהיא הקהילה שספגה הכי הרבה התקפות בכל העולם היהודי – קרוב ל-50% מההתקפות נגד יהודים ואתרים יהודיים אירעו בצרפת – והקהילה הזאת היא קהילה שלא מפסיקה לשלוח משלחות של הזדהות עם מדינת ישראל.
סלי מרידור: ושוב, זה מדגיש לכל מי ששכח או רצה לשכוח ולהשכיח עד כמה הגורל היהודי משותף ועד כמה הענין של אחדות העם היהודי הוא ערך ונכס מרכזי לעתידנו.
סלי מרידור: הדבר השלישי, שהוא אולי הדבר העיקרי, אני חושב נכון לגבי מאה שנות ציונות והוא נכון לגבי מאה שנות הציונות הבאות, שהתשובה העיקרית שלנו היא בהמשך הבנין של העם היהודי ושל מדינת ישראל במרכזו, בכל התחומים שבהם אנחנו עוסקים.
סלי מרידור: אני רוצה להתייחס למה נעשה בפועל השנה, במיוחד על רקע האירועים האחרונים בתחום העלייה.
סלי מרידור: אני חושב שהספור הממחיש יותר מכל את העוצמה שבתשובה הציונית הוא הספור של משפחת נוז'יץ, שעוד בהיותם מקיימים מנהגי אבלות ויושבים שבעה על בנם ואדים שנרצח בלינץ' ברמאללה, דאגו ביחד אתנו להעלות את יתרת המשפחה לארץ מיקוצק, ועוד בטרם חלפו שבעה ימים מיום הרצח המשפחה כבר הגיעה לארץ.
סלי מרידור: היום כשאנחנו יושבים פה, 342 עולים חדשים מגיעים לארץ.
סלי מרידור: בשבועות האחרונים הייתי בשדה התעופה בן-גוריון, בתוקף תפקידי, והוא די ריק, אבל לא האולם שבו מגיעים עולים כל יום לארץ.
סלי מרידור: כל שבוע מגיעים למעלה מאלף עולים לארץ, ואנחנו מקווים לסיים את השנה הקרובה ביותר מ-60,000 עולים חדשים למדינת ישראל, כאשר כ-50,000 יגיעו מחבר מדינות העמים.
סלי מרידור: עוד בין 2,000 ל-3,000 – זה תלוי בסוגייה שעוד נדבר בה – עתידים להגיע מאתיופיה, והיתר, סדר-גודל של 7,000 – 8,000 משאר רחבי העולם היהודי.
סלי מרידור: הדבר הזה לא קורה סתם, הוא קורה על בסיס של פעילות אדירה שבה נוגעים מאות אלפי יהודים כל שנה בכל רחבי העולם בתחומים של עידוד עלייה, תחומים של אינפורמציה על עלייה, בתחומים של חינוך וזהות.
סלי מרידור: כמו שהוועדה הזאת יודעת, אנחנו הכנו בשנה האחרונה והדבר נמצא בתהליך משמעותי של התפתחות, תוכנית מיוחדת לתרבות וזהות יהודית בחבר מדינות העמים, כי הגענו למסקנה שהעולים בהגיעם לארץ צריכים לא רק לדעת עברית בסיסית ולא רק לדעת איפה אפשר לקבל דירה ובאיזה מחיר בארץ, אלא גם צריכים לדעת על העם היהודי, על ההסטוריה של העם היהודי, מה זה שבת, מה זה חגים, ואנחנו משקיעים מאמץ גדול מאד בתחום הזה היום, תחום שלצערי לא עסקנו בו מספיק בעבר ואני מקווה שנעסוק בו בצורה משמעותית בעתיד.
סלי מרידור: הזכרנו את הסוגייה של העלייה מאתיופיה.
סלי מרידור: בעקבות החלטת הממשלה להאיץ את קצב בירור הזכאות על-פי חוק השבות בקרב המועמדים לעלייה מאתיופיה, אנחנו נמצאים במצב שבו ניתן להעלות לארץ כל חודש בין 400 ל-500 עולים מאתיופיה.
סלי מרידור: אנחנו עושים עבודה קשה מאד עם משרד הקליטה בתחום הזה, ואנחנו נתקלים פה בקשיים לא מבוטלים ביצירת מרכזי קליטה עבור העולים מאתיופיה.
סלי מרידור: בניגוד לרוב העולים לארץ שנקלטים בקליטה ישירה, כל העולים מאתיופיה נקלטים דרך מרכזי קליטה, וזה צוואר בקבוק חיוני מבחינת הקליטה שלהם, ויש קשיים גדולים מאד היום במציאת מרכזי קליטה.
סלי מרידור: כאמור, אנחנו עובדים בענין הזה עם משרד הקליטה.
סלי מרידור: הייתי מאד שמח אם היינו יכולים להיות במצב שבו חלק גדול מן העולים האלה היה מגיע למרכז הארץ, לערים חזקות.
סלי מרידור: מטבע הדברים, מצאי דירות זמין במחיר שאיננו גבוה מאד לא נמצא במרכז הארץ אלא בפריפריות, זה יוצר דילמה מאד קשה.
סלי מרידור: מעבר לזה, הרשויות המקומיות, כפכי שכולנו יודעים, שנדרשות למשימה הזאת, חלקן נתקל בקשיים, והאנשים שלנו ושל משרד הקליטה עובדים על הענין הזה יום-יום מבוקר עד לילה כדי להבטיח שהעולים יגיעו ויהיה להם מרכז קליטה להיכנס אליו.
סלי מרידור: אני יכול להגיד לכם שהעולים שהגיעו בשבוע שעבר נכנסו למרכז קליטה במבשרת, אבל העולים שהגיעו הלילה, נאלצנו יחד עם משרד הקליטה לשכן אותם במלון, משום שלא היה מרכז קליטה.
סלי מרידור: זה בהחלט אתגר קשה מאד שעומד לפנינו.
סלי מרידור: דרך הטיפול בו היא כפולה.
סלי מרידור: מצד אחד זה הכשרת מרכזי קליטה חדשים, שכרוך בעלות כספית גבוהה.
סלי מרידור: אתמול קראתי בעתון הדים של ויכוח בין שרת הקליטה לבין משרד האוצר בענין הזה ולא אחזור על הדברים שנאמרו.
סלי מרידור: מצד שני – זירוז יציאת העולים ממרכזי הקליטה.
סלי מרידור: יש היום כ-4,000 עולים מאתיופיה במרכזי קליטה.
סלי מרידור: ככל שאלה שנמצאים קרוב לשנה או למעלה משנה ייצאו ממרכזי הקליטה, כמובן שיתפנו מקומות בתשתית הקיימת וייכנסו חדשים.
סלי מרידור: זה היה תקוע זמן רב בגלל שהמשכנתאות היו תקועות ועולים לא יצאו ממרכזי קליטה.
סלי מרידור: לאחרונה עודכנו המשכנתאות לעולים.
סלי מרידור: אנחנו עכשיו ביחד עם משרד הקליטה זוכרים אנשים מיוחדים שיעזרו לעולים לצאת החוצה ממרכזי הקליטה, אבל זו משימה מאד קשה.
סלי מרידור: אם נעבוד נכון בשני הערוצים האלה, נעשה מה שצריך.
סלי מרידור: אני רוצה להדגיש שתי ארצות שלדעתי מחייבות תשומת-לב.
סלי מרידור: האחת, צרפת.
סלי מרידור: האירועים האחרונים עוד לא באו לידי ביטוי משמעותי בעלייה מצרפת, אבל אני חושב שהאירועים האחרונים צריכים להדליק תמרור אזהרה לכל יהודי שחי בצרפת, למדינת ישראל ולעם היהודי.
סלי מרידור: אלה חדשות לא טובות, והמגמות היסודיות שעמדו בחלקן ברקע האירועים, לרבות הרכב האוכלוסייה הכללית בצרפת, שיש בה אוכלוסייה מוסלמית ערבית בהיקפים של כבר קרוב ל-10%, במגמת עלייה גם מסיבות של ריבוי טבעי וגם מסיבות של המשך הגירה – כל זה לדעתי מצריך אותנו להקדיש מחשבה ומעשה מיוחד לקהילה היהודית בצרפת.
סלי מרידור: הקהילה השנייה שאני רוצה להזכיר אותה היא קהילת יהודי ארגנטינה.
סלי מרידור: זו קהילה שנמצאת במשבר מתמשך, שקיבל, כמו שכולם פה יודעים, מפנה של התעצמות לפני שנתיים.
סלי מרידור: זה משבר מוראלי שהתחיל עם הפיגועים הבטחוניים, שקיבל תאוצה בעקבות המשברים הכלכליים.
סלי מרידור: משרד הקליטה ואנחנו עושים מאמצים גדולים מאד בארגנטינה.
סלי מרידור: אני רוצה שתדעו שההשקעה של הסוכנות היהודית בארגנטינה, או עבור עולי ארגנטינה מתקרבת היום לעשרה מיליון דולר בשנה.
סלי מרידור: זה לא מעט כסף.
סלי מרידור: אין הרבה ארצות, חוץ מברית-המועצות לשעבר, שאנחנו משקיעים - - -
אבשלום וילן: זה עלה בשנתיים האחרונות?
סלי מרידור: זה גם עלה בשנתיים האחרונות.
סלי מרידור: אנחנו משנים את דרכי העבודה שלנו.
סלי מרידור: אנחנו מגבירים פעילות של עובדים מקומיים שעוזרים לשלילים בעבודה של יציאה החוצה לערי שדה לשכונות כדי לפגוש יהודים.
סלי מרידור: יש הרבה בושה בקרב היהודים שירדו מנכסיהם והם לא בקלות יוצאים למקומות שבהם הם צריכים להזדהות.
סלי מרידור: צריך להגיע אליהם לבתים ולשכונות.
סלי מרידור: אנחנו מגבירים מאד פעילות עלייה 2000, שזה הוצאת משלחות מן הארץ של ראשי ערים, של בעלי מפעלים, מארגנטינה, שבאים עם חבילות קליטה לארגנטינה.
סלי מרידור: במענה של שרת הקליטה לבקשה שלנו משרד הקליטה מאפשר היום לעולי ארגנטינה גם סל קליטה וגם שהות במרכז קליטה, שזה נתפס כצוואר בקבוק מאד רציני עד לאחרונה.
סלי מרידור: יש סוגייה יסודית שצריך לדעת אותה, והיא נוגעת לגובה המשכנתאות.
סלי מרידור: צריך לדעת שעולים שמגיעים לארץ, בלי נכסים, או בלי תמורה משמעותית של נכסים – כפי שקורה לחלק ניכר מהעולים מברית-המועצות לשעבר – עם משכנתה בסדר-גודל של 40,000 דולר יש להם קשיים גדולים מאד לרכוש דירה בארץ.
סלי מרידור: זה בהחלט דבר שיוצר בעיה גדולה לעולים מארגנטינה, שהיום ערך הדירות שלהם הוא כזה שאם הם ימכרו אותן זה לא יאפשר להם לקנות דירה בארץ ביחד עם המשכנתה.
סלי מרידור: זאת שאלה של מדיניות ממשלתית שנוגעת בשאלה של מדיניות סדר הקדימות בנושא העלייה בכלל, ואני רוצה להגיד על זה כמה מלים.
שמואל הלפרט: כמה יהודים מתגוררים עדיין בארגנטינה?
סלי מרידור: בדרום אמריקה כולה יש סדר-גודל של 400,000 יהודים, מתוכם בארגנטינה קצת למעלה מ-200,000, רובם הגדול בבואנוס-איירס.
סלי מרידור: זו קהילה מצוינת, קהילה שבה למעלה מ-50% מהילדים לומדים בבתי-ספר יהודיים.
סלי מרידור: מערכת חינוך שעומדת על סף קריסה בגלל המשבר הכלכלי.
סלי מרידור: זו קהילה שעמדה לצד מדינת ישראל כל שנותינו ושלחה הנה את מיטב בניה כעולים חדשים וראויה לעזרה ולתמיכה של מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל: באשר לקריסה של מערכת החינוך שם, האם הסוכנות היהודית מסייעת מבחינה תקציבית?
סלי מרידור: הסוכנות עסקה עד לאחרונה בעיקר במסגרות הלא-פורמליות, בעיקר בתנועות הנוער ובארגוני הנוער בארגנטינה בהיקפים מאד גדולים.
סלי מרידור: אנחנו היום נכנסים מתקציבינו גם לבתי-הספר, גם לתחום של הכשרת מורים, שעסקנו בו בעבר ואנחנו מעצימים אותו עכשיו.
סלי מרידור: מערכות הכשרת המורים המקומיות שם חלקן קרסו.
סלי מרידור: זו שאלה שיכולה להיות לה השלכה לעתיד רחוק, כי מקום שבו בתי הספר למורים לא מתפקדים, אז אם אתה יושב בחדר כזה עם מורים בארגנטינה, הם אומרים לך: כל מי שאתה רואה פה בחדר עבר במכללה זאת וזאת לפני עשר שנים.
סלי מרידור: היום המכללה סגורה, כך שכשתגיע הנה בעוד עשר שנים תהיה לבד בחדר.
סלי מרידור: זה פחות או יותר המסר שאתה מקבל.
סלי מרידור: במסגרת הפעילות המשותפת שלנו עם משרד החינוך, פרוייקט לחינוך יהודי לתפוצות, שזה הקצאה של קרוב לארבעה מיליון דולר של מדינת ישראל, בשנה הנוכחית אנחנו מסיטים ביחד עם הממשלה קרוב לשלושת-רבעי מיליון דולר ממקומות אחרים בעולם לטובת ארגנטינה, לעזרה בפעילות בתוך בתי הספר בתוך ארגנטינה.
סלי מרידור: אבל שוב, אני לא רוצה להשלות אתכם.
סלי מרידור: שכר-לימוד ממוצע הוא סדר-גודל של 5,000 דורל בשנה.
סלי מרידור: נניח שיש 20,000 תלמידים יהודים בארגנטינה, אנחנו מדברים על נפח כספי של מאה מיליון דולר בשנה.
סלי מרידור: המערכת הזאת התקיימה משני מקורות עיקריים: 1.
סלי מרידור: הכסף של ההורים.
סלי מרידור: 2.
סלי מרידור: סובסידיות של הקהילה.
סלי מרידור: חלק ניכר מן ההורים לא יכולים היום לשלם מחיר מלא של חינוך יהודי, ומוסדות הקהילה שקרסו לא מסוגלים לתת יותר סובסידיות.
סלי מרידור: אנחנו עושים ביחד עם מדינת ישראל, ודווקא המקרה הזה זו דוגמה הטובה ביותר של שיתוף-פעולה בין מדינת ישראל לבין הסוכנות ותחילת הבנה של המדינה שהאחריות על העם היהודי היא לא רק על היהודים שיושבים בגולה אלא גם על המדינה הזאת ועל היהודים שיושבים בארץ.
סלי מרידור: אז אנחנו מביאים נוער בנעל"ה.
סלי מרידור: פתחנו בשנה שעברה נעל"ה מארגנטינה פעם ראשונה לנוער בגיל תיכון שיבוא הנה ללמוד ולעלות.
סלי מרידור: בפברואר 2001 תבוא הקבוצה השנייה, ואני מקווה שהיא תהיה יותר גדולה מהקבוצה הראשונה.
סלי מרידור: וכמו שאמרתי, אנחנו מגדילים את הפעילות בארגנטינה.
סלי מרידור: עדיין, מול סדר הגודל של הבעיה, ונתתי לכם פחות או יותר את סדרי גודל הכספיים של מערכת חינוך שהיקף הכסף שמופעל בה הוא מאה מיליון דולר, נמצאת במשבר קשה, מיליון דולר לא פותרים את המשבר הזה.
סלי מרידור: צריך להביא בחשבון שאלה סדרי הגודל של הבעיה ואלה סדרי הגודל של התשובות שאנחנו מסוגלים לגייס ולתת.
מרינה סולודקין: מר מרידור, לפני שאני עוזבת, אני הזכרתי את שמו של נוז'יץ ואת משפחתו, שאחרי הלינץ' עלו לארץ.