GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: הייתי מבקש גם מרשויות מקומיות ומהמשרדים, לגבש איזה שהן המלצות.
יואל רזבוזוב: כל אחת לפי איך שהוא רואה את זה, לפי הצרכים.
יואל רזבוזוב: ממש לעשות בדק בית כמה העיר, כמו שהגעתי בסיור אקראי בנתניה, ראיתי כמה הם משקיעים רק באינטגרציה של עולי אתיופיה לתוך החברה, שהיה 36 מיליון ש"ח, שאין לזה שום החזר.
יואל רזבוזוב: זה מהכסף של העירייה והעיר לא מקבלת שום דבר.
יואל רזבוזוב: אז באמת, צריך להוציא לכל רשות מקומית איזה שהוא מסמך, לעשות בדק בית, לראות כמה כסף הם משקיעים, כמה עולים, יש לנו את כל הנתונים האלה במחקר מידע, מה הצרכים האמיתיים וגם המשרדים, משרד הקליטה גיבש המלצות.
יואל רזבוזוב: אבל אני דווקא הייתי הולך לא לכיוון של הארנונה, אלא לקחת את הסכום בבסיס שלו ולחלק אותו לקריטריונים.
יואל רזבוזוב: גם בירושלים יש 75,000 עולים, כמה אחוזים הם?
<מרק בסין: 8%, עד כמה שאני זוכר.
יואל רזבוזוב: כן, נמצאת כאן סגנית ראש העיר.
<מאשה נוביקוב: שלום לכולם, בוקר טוב.
<מאשה נוביקוב: את מי שאני לא מכירה אותו, אני סגנית ראש עיר ירושלים, מחזיקה את תיק הקליטה.
<מאשה נוביקוב: אנחנו לפני כחודש, יחד עם רשות הקליטה, פיני גלנקביץ' שנמצא כאן בעצם, זה פרי עבודה של הרשות, הוצאנו דו"ח של כל הנתונים שקשורים לרשות שלנו, הייתי שמחה מאוד להעביר אליך, כבוד היושב ראש, את הדו"ח הזה, כי הבנתי שאין לך אותו ברשותך.
<מאשה נוביקוב: לפי הנתונים של הדו"ח הזה, אנחנו התייחסנו לעשר השנים האחרונות.
<מאשה נוביקוב: בירושלים היום מתגוררים כ- 80,000 עולים, יותר מ- 75 שאתה אמרת, טיפה יותר, אבל זה משנה, ואנחנו נחשבים כעיר שקולטת עלייה באחוזים הכי גבוהים, מדי שנה.
<מאשה נוביקוב: אמנם גל העלייה היום הוא לא גל כמו שהיה פעם, אבל עדיין זה כל שנה מגיעים למעלה מ- 2,000 איש, לפעמים זה 2,500 לפעמים מעט יותר, לפעמים מעט פחות, ואנחנו אכן, לפי כל האחוזים ואני גם אשמח לשתף אתכם בכל מיני תרשימים וגרפים שקיימים כאן, אנחנו נכון לעכשיו קולטים 12% מכלל העולים שעולים למדינת ישראל.
<מאשה נוביקוב: הבאה בתור, 8%, תל-אביב לדוגמה, תל-אביב עם הסביבה.
<מאשה נוביקוב: אז זה די משמעותי.
<מאשה נוביקוב: לא ברור לי, איפה אנחנו, איפה הסטאטוס שלנו, של העיר ירושלים.
<מאשה נוביקוב: אם אנחנו כבר מדברים על ארנונה, זה כבר משהו אחר.
<מאשה נוביקוב: העיר ירושלים וגם זה לא סוד לאף אחד, חשבת בין הערים הכי עניות בארץ, ביחס להכנסות פר נפש.
<מאשה נוביקוב: אני גם כממלאת מקום של ועדת נזקקים בארנונה, יודעת כמה פניות יש אלינו וכמה מעט הכנסות מארנונה מגיעות לכיס של עיריית ירושלים.
<מאשה נוביקוב: אבל עדיין, אם אנחנו פה מדברים על היחס של הארנונה והעולים, אז ההכנסות האלו, נגיד, אם יש לנו אותן, אני לא בטוחה עד הסוף, הם גם לא צבועים לכלל העולים, זאת הבעיה בעיני.
יואל רזבוזוב: נקודה מאוד מאוד חשובה באמת שאם הכסף בסוף מחולק לרשויות המקומיות, הוא צריך להיות צבוע לגבי קליטה ולעולים, כי אחרת אנחנו מכירים ואני מכיר אישית את הגזברות, הכסף מגיע, ואז הוא מתפזר לסגירת כל מיני "חורים", אז הוא באמת צריך להיות צבוע ולעזור.
יואל רזבוזוב: עם איזה קשיים את מתמודדת, יש לך כ- 80,000 עולים?
יואל רזבוזוב: יש לך מחסור בתקציבים, איך את מתמודדת?
<מאשה נוביקוב: תמיד יש מחסור.
<מאשה נוביקוב: אני פשוט רוצה גם לפרגן, אני רוצה להגיד גם דברים טובים.
<מאשה נוביקוב: קודם כל, יש לנו פרטנרים מאוד חשובים ומאוד רציניים שהם המשרד לקליטת העלייה, שמתחשבים בצרכים שלנו ואנחנו בדרך-כלל מקבלים מענה די טוב.
<מאשה נוביקוב: ברור שאין סוף לבקשות וברור שאין סוף לבעיות, אנחנו גם נשמח לארח אותך בעיר שלנו, להראות לך את המודלים הייחודיים שקיימים בירושלים, אך ורק בירושלים.
<מאשה נוביקוב: אז אני רוצה לפרגן גם למשרד, להנהלת המשרד, גם לאיציק אוחנה שהוא מנהל מרחב ירושלים ואצלנו בעיריית ירושלים, התקציב העירוני הוא יחסית לערים האחרות גבוה, אבל שוב, באופן יחסי – הוא קטן.
יואל רזבוזוב: אבל נגיד והיית מקבלת עוד עשרה מיליון ש"ח, מה היית עושה בכסף הזה?
יואל רזבוזוב: איך זה היה עוזר לך להתמודד?
<מאשה נוביקוב: קודם כל, אם אנחנו כבר מדברים על מודלים של ירושלים, הייתי הרבה יותר משקיעה בשכונות כי ירושלים היא עיר של שכונות והטיפול הראשוני ולא רק הראשוני, לאורך הדרך, לפעמים זה לאורך כל החיים של העולים בשכונות, זאת עבודה של רכזי קליטה שפרושים אצלו במוקדי קליטה בשכונות.
<מאשה נוביקוב: אחת הבעיות לדוגמה – הייתי רוצה להגדיל את מספר רכזי הקליטה, את המשכורת שלהם, כי הם עושים עבודת קודש תמורת תשלומים מאוד סמליים וכו' וכו'.
<מאשה נוביקוב: כמובן, אני חושבת שזה פשוט נושא לדיון נפרד, אשמח להשתתף בו.
<אריה קורת: משרד הקליטה מעביר רק מהאגף לקליטה בקהילה, עבור הפעילות של עיריית ירושלים עם עולים, למעלה מ- 1,900,000 שקל בשנה.
<אריה קורת: מה שאני רק מבקש לציין זה שבחוק אין התייחסות רק לנושא הארנונה, יש נושאים נוספים שחשוב לתת להם ביטוי, כמו הנושא של סגן ראש עיר נוסף, שאני חושב שהוא בהחלט חשוב.
יואל רזבוזוב: אבל לא עשו בזה שימוש.
יואל רזבוזוב: ראינו.
<אריה קורת: זה לא אומר שאי-אפשר להחיות את זה.
<אריה קורת: אם אנחנו כבר מעלים לדיון את החוק, אני חושב שבהחלט חשוב לתת לזה ביטוי.
יואל רזבוזוב: החוק הזה הוא צבוע לעולה?
<מרק בסין: ברשותך, אדוני, אני אענה.
<מרק בסין: בחוק רשויות מקומיות, דיני מועצות מקומיות ודיני העיריות, קיים סעיף, סעיף 14, שהוא מגדיר בצורה מפורשת – רשות מקומית שהוגדרה כרשות קולטת עלייה על-ידי שר הפנים, לאחר שהתייעץ עם שר האוצר, זאת ההגדרה, וההכרזה, אז רשות זו רשאית למנות סגן נוסף, מכיוון שהיא עיר קולטת עלייה.
<מרק בסין: למה לא היה שימוש?
<מרק בסין: אני יכול אולי לשער, שמכיוון והמציאות, היום רשויות מוגדרות קולטות עלייה כשאין להן עולים והן לא קולטות.
<מרק בסין: אולי לא נעים לאותן רשויות לבקש מינוי סגן, בגלל שהן קולטות עלייה.
<מרק בסין: כדוגמה – המועצה המקומית זמר, מועצה יפהפייה, ביקרתי בה.
<מרק בסין: אני חושב שאין שם אף תושב יהודי אחד, נכון להיום, והיא מוגדרת כרשות קולטת עלייה.
<קריאה: איפה זה?
<מרק בסין: זמר.
<מרק בסין: זה על-יד אליכין, עד כמה שאני יודע.
<מרק בסין: ויש עוד כמה דוגמאות כאלה.
יואל רזבוזוב: בשנת 1953 הגדירו אותה.
<קריאה: היה שם מרכז קליטה.
<מרק בסין: אני עוד פעם רוצה לנסות לנווט.
<מרק בסין: יש כאן את הפן הכלכלי שלא עולה למדינה כסף, אם יתאימו את ההחלטה וההגדרה למציאות הקיימת במדינת ישראל.
<מרק בסין: דבר שני, זה מתבקש, גם אם לא היה מדובר בנושא הכספי ובארנונה, להגדיר רשות קולטת עלייה את אותה רשות שקולטת עלייה ולא רשות שלא קולטת, זה הכל.
<איתי פידלמן: בקשר לעיריית ירושלים.
<איתי פידלמן: עיריית ירושלים נכנסה לרשימה של ערי עולים, אבל היא לא מוגדרת כעיר עולים.
<איתי פידלמן: היא נכנסה לתוך הרשימה מתוקף היותה בירת מדינת ישראל.
<איתי פידלמן: היא מקבלת 100%, אבל היא לא עיר עולים.
<איתי פידלמן: היא מקבלת 100% ארנונה, מתוקף היותה בירת המדינה, היא מקבלת הרבה מאוד כסף מהבחינה הזאת, יש הכי הרבה מבני ממשלה שם.
<איתי פידלמן: בקשר לשיעור העולים, אמרת שיש 8%.
<איתי פידלמן: שיעור העולים הארצי הוא 14%, כך אנחנו קבענו, למעלה ולמטה.
<קריאה: הבעיה היא בסטטיסטיקות.
<קריאה: אני לא הבנתי למה התכוונת.
<שלי לוי: היא העלתה את הנקודה החשובה בעצם שמתוך העולים החדשים שמגיעים, צריך להסתכל גם על ההתפלגות.
<שלי לוי: זה משהו, אבל, שצריך לשים לב אליו, שהחוק כרגע לא מתייחס אליו.
<שלי לוי: הוא מתייחס לנקודת מצב קיימת בנוגע לכלל אוכלוסיית הרשות.
<שלי לוי: שיעור מסוים מכלל התושבים.
<שלי לוי: הוא לא מדבר על השיעור מתוך העולים החדשים שמגיעים.
<שלי לוי: ולכן אלו שתי סוגיות שונות לחלוטין בהתייחסות שלנו ספציפית, לכיצד החוק מגדיר את זה.
<שלי לוי: וכמו שאיתי אמר, ירושלים היא לא עיר עולים, התיקון לגביה ולגבי ערי עולים נעשה ביחד ולכן יש נטייה לקשור ביניהן, אבל היא לא עיר עולים לעניין זה.
<פיני גלינקביץ: איתי, הנושא של סטטיסטיקות, הוא מאוד מורכב, אתה בטח מתמחה בו, במקום הממוצע אפשר לעשות את הממוצע המשוקלל, דרגת הקושי ודרגת הטיפול היא לא אותו דבר לגבי כל עולה ועולה.
<פיני גלינקביץ: דבר שני, הנושא של ירושלים מחייב, כדוגמה, הרי אנחנו כאן לא בשביל ירושלים, אלא בשביל החשיבה הכוללת, כדוגמה, אם יש לך שכונה בירושלים שיש בה 55,000 תושבים, אז זה עיר קטנה, אבל אצלנו היא אובדת בסטטיסטיקה הכוללת וירושלים באמת כוללת גם את מזרח ירושלים, בתוך אותם אחוזים, ומספר העולים שם הוא לא גדול, אז יש כאן הטעיה די גדולה.
<איתי פידלמן: אנחנו פשוט מאוד בדקנו בדיוק וזה החוק.
<איתי פידלמן: אנחנו בדקנו בהתאם לחוק, זה הכל.
<פיני גלינקביץ: ברור.
<רות דיין מדר: למרות שבאופציה שמרכז השלטון נתן, בהצעת חוק שניסחנו, דיברנו בעצם על אפשרות או 14% - 14% על-פי מה שייקבע, או 10,000 מכלל התושבים בעיר ואז בעצם, מנענו את המצב האנומלי הזה, שאין את האחוז המתאים.
<איתי פידלמן: זה לא משנה בהתאם לגודל העיר, המספר שציינת, 10,000?
<רות דיין מדר: 10,000 עולים.
<רות דיין מדר: קבענו רף של 10,000 עולים.
<איתי פידלמן: אם זה 10,000 מתוך תל-אביב, זה לא הרבה.
יואל רזבוזוב: אבל 10,000 עולים, יש להם צרכים אולי מיוחדים, ואז צריך רכז או כמה רכזים, ומשם נובע צורך אחר.
<שלי לוי: אבל זה, אגב, לא עונה על מה שהוא העלה בנוגע למה שנקרא עולים חדשים, לעומת עולים ותיקים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שמבחינת העולים, יש לנו כאן את ההמלצות מה- 1 לינואר 1989, שזו היתה עלייה גדולה, אני יכול להגיד שיש הרבה עולים שהם כבר לא עולים חדשים מזמן, הם עלו לפני 23 שנים, אבל עדיין יש להם הרבה הרבה קשיים, קשיים של שפה, עבודה ואינטגרציה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה כן עדיין יכול להיות שייך.
<איילת השחר גלבוע: אני מהלשכה המשפטית, המשרד לקליטת העלייה.
<איילת השחר גלבוע: רציתי להוסיף לעניין מינוי סגן נוסף, שיש חוזר מנכ"ל משרד הפנים מס' 1/2001 שקובע איזה שהיא הגדרה, ההגדרה הזאת מאוד מסורבלת ובמכתב מהמנכ"ל שלנו למנכ"ל משרד הפנים, כפי שאריה ציין, נשלח כבר בפברואר 2012, ציינו את העניין של ההגדרה שהיא מאוד מסורבלת, כאמור.
<איילת השחר גלבוע: רציתי גם להוסיף שהבעייתיות היא יותר שורשית, מה שנקרא, כי יש שני חוקים כיום שמקנים הטבות לעולים, אחד בעניין הארנונה והשני בסגן נוסף.
<איילת השחר גלבוע: למרות שהמצגת עוסקת בעניין של הארנונה, אני חושבת שהחשיבות של סגן ראש עיר נוסף היא ידועה לכולם, במיוחד אם התפקיד שלו יוגדר כך שהוא אמור לקדם את ענייני העולים ולא חסר במה לקדם את הדברים האלו.
<איילת השחר גלבוע: הבעייה, כמו שאמרתי, יותר עמוקה.
<איילת השחר גלבוע: יש שני חוקים ששניהם נוקטים בלשון אחרת.
<איילת השחר גלבוע: האחד נוקט בעיר קולטת עלייה והשני בעיר עולים, זה כבר ברמה הבסיסית והחוקית, צריך לשנות את זה.
<איילת השחר גלבוע: בנוסף, אפשר להוסיף לחוק הרשויות המקומיות איזה שהיא הגדרת תפקיד לסגן הנוסף, שבין יתר תפקידיו, הוא יצטרך גם לדאוג לכל מה שקשור בעולים.
<איילת השחר גלבוע: כמובן, כמו שצוין פה, לעדכן את הרשימה של העולים כי לא ייתכן שיש רשויות שהן כבר לא קולטות עליה מזה מספר שנים והן עדיין ברשימה, לעומת רשויות אחרות שמספר העולים בהן רב.
יואל רזבוזוב: נאה דרשת.
יואל רזבוזוב: נציג משרד הפנים, בנושא ועדת ברזילי, מה קורה עם זה?
יואל רזבוזוב: קיבלו או לא קיבלו?
<סיוון להבי: ועדת ברזילי סיימה את דיוניה והמלצותיה בסופו של דבר לא פורסמו.
<סיוון להבי: לא הוגשו ולא פורסמו.
יואל רזבוזוב: אבל הם הוצגו לכם ולא קיבלתם אותם?
יואל רזבוזוב: כן קיבלתם אותם?
<סיוון להבי: הם הוגשו לשרים ולא פורסמו.
יואל רזבוזוב: אני יכול לעדכן אתכם בנושא.
יואל רזבוזוב: איך שנכנסתי בקדנציה הזאת, אני שמעתי על הבעיה, יש משימה ומי שמכיר אותי אני לא עוזב את הדברים באוויר, יש לנו משימה בכנסת הזאת לבוא ולשנות את המצב ואני יודע שזה קשה ויש ערים שמסתמכות על הכסף הזה, רשויות מקומיות ואנחנו מבינים פה את כל הבעיות, ואני לא יודע, היום זה משרד הפנים בגלל הארנונה, יכול להיות שזה האוצר, אני חושב שהמטרה שלי באמת בכנסת הזאת, היא פשוט לשנות את המצב.
יואל רזבוזוב: המצב צריך להיות תואם למציאות.
יואל רזבוזוב: לא הגיוני שעבר חוק, חוקק חוק בשנת 1953 ואנחנו היום ב- 2013 ואנחנו חיים על-פי המציאות מלפני 60 שנה.
יואל רזבוזוב: אז מה שאני הייתי מבקש זה שבאמת לקבל מהרשויות המקומיות המלצות, את הצרכים וגם הייתי רוצה לשמוע מהם, מה היו עושים בכסף הזה.
יואל רזבוזוב: נגיד והיו מקבלים X כסף, איך היו משתמשים בו.
יואל רזבוזוב: כי הכסף צריך באמת ללכת, הוא קודם כל, הוא צריך, כלומר סכום גלובאלי ואחרי שהוא יחולק על-פי הקריטריונים שיהיו מתאימים, הוא גם צריך להיות צבוע והוא צריך ללכת ממש ישירות לאינטגרציה של העולים לתוך החברה.
יואל רזבוזוב: אז אני חושב שכאן מיצינו בישיבה הראשונה, ראינו את הנתונים, קיבלנו חומר למחשבה, שיעורי בית, אני אודיע על התאריך הבא לדיון הנוסף אבל כן הייתי מבקש לקבל המלצות ונתונים כי אנחנו צריכים לקבל מהשטח את הנתונים, לבחון אותם, ולבוא וזה לא משנה אם אנחנו נלך לאוצר, לפנים, לראש הממשלה, אבל אנחנו בכנסת הזאת צריכים לשנות את המצב הזה.
יואל רזבוזוב: כאן, בפורום הזה, אנחנו נתאים את המצב למציאות ובאמת ניתפש בזה.
יואל רזבוזוב: לא יכול להיות שהיה דו"ח של מבקר המדינה ב- 2005, היתה ועדה ב- 2006, הוגש, לא הוגש, המליצו או לא המליצו, לא נעזוב את זה עד שנשיג תוצאות.
<יוסי עדס: אני ממשרד האוצר.
<יוסי עדס: בתוכנית הכלכלית של שנת 2011 – 2012, כבר הוצגה תוכנית של קרן ארנונה לכל נושא הארנונה ממשרדי ממשלה וחברות ממשלתיות.
<יוסי עדס: בסופו של דבר, התוכנית הזו לא קיבלה תמיכה והיא ירדה בכנסת.
<יוסי עדס: השנה הכנו תוכנית גם כן בתחום פרוגרסיביות בתקציבי חינוך, רווחה וכולל גם כן שינוי בכל תוכנית הארנונה.
<יוסי עדס: לבקשת משרד הפנים, הנושא הזה יקודם מחוץ לתוכנית הכלכלית ולכן זה לא הובא במסגרת התוכנית הכלכלית.
<יוסי עדס: אנחנו חושבים גם כן, שהרשימה של ערי עולים כיום היא לא רלוונטית, היא לא מייצגת את הצרכים האמיתיים של הרשויות ולכן אנחנו הכנו תוכנית להתבסס על, בעיקר על מקורות הכנסה ועל מצב סוציו אקונומי של התושבים ברשויות, שגם כן מן הסתם זה לוקח בחשבון את מצב העולים, גם כן, במקרים מסוימים יש, אם עיר חזקה קולטת או יישוב חזק שקולט הרבה עולים חזקים, אז אין פה באמת צורך אמיתי ולכן יש יותר נכון להתבסס על מצב סוציו אקונומי.
<יוסי עדס: שהנושא הזה באמת יקודם בתקופה הקרובה, על אף שזה יהיה מחוץ לתוכנית הכלכלית.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשבת אתכם, באמת לראות את ההמלצות שלכם.
יואל רזבוזוב: ניקח את ההמלצות של כולם וכמו שאמרתי, נתאים את המצב למציאות.
יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה, אנחנו נודיע על תאריך נוסף לדיון.
עמרם מצנע: איזי, דיברת על אינטגרציה, תסביר איך מתקדמת ואיך מתקיימת האינטגרציה.
<יצחק איזי ענבר: אנחנו נסביר את זה, ראש מינהל החינוך תסביר את זה, זה חלק מהעניין.
<יצחק איזי ענבר: דבר נוסף שעשינו בנתניה, בעלי תפקידים מבני הקהילה.
<יצחק איזי ענבר: יש לנו פה את מריטו, היא מנהלת מרכז הצעירים.
<יצחק איזי ענבר: אנחנו מזהים מתוך בני הקהילה את האנשים הטובים ונותנים להם תפקידים מרכזיים בעיר.
<יצחק איזי ענבר: תסתכלו רק כמה גורמים בחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי.
<יצחק איזי ענבר: שים את השקף הקודם.
<יצחק איזי ענבר: כשמיפינו את המעגל, את בעלי התפקידים השונים, תכנון פעילות רב ממדית.
<יצחק איזי ענבר: את זה אני אתן לכם, מי שירצה לראות את זה.
<יצחק איזי ענבר: יש פה קרוב ל-15 גורמים שמתעסקים עם מה שקרוי הקהילה האתיופית.
<יצחק איזי ענבר: רק לקחת אותם - - -
<קריאה: איפה משרד הקליטה?
<יצחק איזי ענבר: משרד הקליטה ברח לנו.
<יצחק איזי ענבר: רצינו לראות אם אתם ערניים.
<יצחק איזי ענבר: זה רק מסביר את העניין.
<יצחק איזי ענבר: באמת עליתי על זה שזה חסר והעפתי את זה.
<יצחק איזי ענבר: אני ציינתי שזה חסר, אבל זה רק מסביר את המורכבות של ההתעסקות בזה, רק מי שמבין בהובלה של מערכות יכול להבין את החשיבות של מיפוי כל מי שעוסק במשהו.
<יצחק איזי ענבר: מעבר לתכנון הזה, ואת זה ניתן לכם, חבר הכנסת מצנע, אם תרצו לקבל את הפירוט הזה.
<יצחק איזי ענבר: כאן אני מעביר את הדיבור לראש מינהל החינוך, שהיא מובילה את התהליך במערכת החינוך והיא תציג כאן בדגש על האינטגרציה ודברים נוספים.
<יצחק איזי ענבר: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, שלום לך.
<יצחק איזי ענבר: אנחנו מקבלים אותך בברכה.
<טובה דולב: שלום וברוכים הבאים.
<טובה דולב: אנחנו שמחים שאתם כאן ועבורי זו באמת הזדמנות לענות על כל השאלות, איפה האינטגרציה, איך מתקיימת האינטגרציה.
<טובה דולב: שתי מילים על עצמי, שמי טובה דולב, אני ראש מינהל החינוך מזה שלוש שנים, אני בחינוך, כל חיי הייתי בחינוך, גם כמנהלת בית ספר וגם כמפקחת במשרד החינוך ועשיתי תפקיד יחידי בארץ, שהוא גם וגם, גם דרך הרשות המקומית, הייתי מנהלת אגף בחולון וגם מפקחת של משרד החינוך, הייתי בעברי אחראית על גני הילדים, יסודי, על יסודי, לאורך, לרוחב, באלכסון, היום אני כאן ואני שמחה.
<טובה דולב: שמתי על הרקע את הנושאים שאנחנו מובילים, כי אמנם אנחנו ממוקדים היום סביב הנושא של שילוב הקהילה האתיופית, אבל בתוך כל זה עומד לנגד עינינו כל הנושא של מצוינות וחדשנות ויש כאן הרבה תכניות ואני מאוד אשמח שתתארחו עוד פעם כדי לשמוע גם על התכניות האלה.
<טובה דולב: כל הנושא של הישגים, הכלה ומענה לשוּנוּת.
<טובה דולב: אני מצאתי את העיר במצב קצת עצוב בתחום הזה, הייתה נשירה שאף אחד לא היה אוהב וזה גם חלק מהאינטגרציה והשילוב, לא רק של יוצאי הקהילה אלא בכלל של התלמידים בעיר.
<טובה דולב: מה הצבנו לעצמנו?
<טובה דולב: זאת אומרת מה היה חשוב לנו על רקע הנתונים שראינו ותיכף אני אראה את הנתונים.
<טובה דולב: אחד, לחזק, כמו שאביטל קודם אמרה, את דרום העיר.
<טובה דולב: לסגור בתי ספר ולשלוח את הילדים זה לא לחזק את השכונות, כי הילדים בסופו של דבר חוזרים לשכונה ומוצאים, אני לא רוצה להתבטא בגסות, את העליבות ואת המקום, וכמו שאיזי אמר, מערכת החינוך זה מקום שכן יכול לחולל שינוי ובאמת היה חשוב לנו, בין המטרות שלנו, ושמנו את זה בראש המטרות, לחזק את השכונות.
<טובה דולב: העלאת הישגים לימודיים, חברתיים והתנהגותיים, מצאנו הישגים מאוד נמוכים, וכמובן מענה לתושבים שמעוניינים בחינוך דתי תורני.
<טובה דולב: יוצאי הקהילה, רובם בחינוך הממלכתי דתי, כשלא כולם באמת דתיים והם כן בוחרים ללכת לשם.
<טובה דולב: יש כאלה שכן בוחרים חינוך דתי תורני, שלא היה להם מענה.
<טובה דולב: וכמובן יצירת הטרוגניות בתוך מוסדות החינוך, כשמתוך מאמרים שקראנו ראינו שאינטגרציה נכונה היא עד 20%, ובכל זאת סימנו לעצמנו 30%, שזה היה יעד שעד לרגע זה עדיין לא מימשנו אותו בגלל ריבוי יוצאי הקהילה האתיופית.
<טובה דולב: אבל מבחינתנו זה היעד.
עמרם מצנע: איפה אתם עומדים מול היעד הזה?
<טובה דולב: אני אגיד עכשיו.
<טובה דולב: שי, שים את הטבלה עם נתוני בתי הספר.
<טובה דולב: החלק העליון זה בתי הספר הממלכתיים, החלק התחתון בתי ספר הממלכתי דתי.
<טובה דולב: אתם רואים שבממלכתי מקסימום 54% יוצאי הקהילה, בית ספר שזר.
<טובה דולב: זה למעלה.
<טובה דולב: למטה ארבע עמודות בארבעה בתי ספר שיש בו אחוז גבוה של יוצאי הקהילה האתיופית, סיני, שסגרנו אותו בינתיים, כמעט 80%, רמב"ם 96%, רש"י 89% ושחל 64% .
<טובה דולב: שלושת בתי הספר הראשונים שציינתי נמצאים בדרום העיר, שחל נמצא בחלק הצפון מזרחי של העיר.
<טובה דולב: מה עשינו?
<טובה דולב: נתחיל מזה ששר החינוך ביקש לסגור את בתי הספר בעיר.
<טובה דולב: אנחנו עמדנו על הרגליים האחוריות ואמרנו שפה לא סוגרים בתי ספר.
<טובה דולב: אני רוצה להקדים ולומר, לא הייתה שום תכנית מדף בשום מקום, היה צריך להמציא.
<טובה דולב: ישבנו עם הקהילה, זה לא היה פשוט, ישבנו עם משרד החינוך, המנכ"לית הייתה שותפה איתנו, אין מישהו שלא, המנכ"ל הוביל את הפורום הזה, כל חודש, כל שלושה שבועות התכנסנו במשך שנה שלמה וישבנו לחשוב מה עושים וזה היה כמו טנגו, שני צעדים קדימה, צעד אחורה, כן ככה, לא ככה, כן מסכימים, לא מסכימים, מה יעבוד, מה לא יעבוד, יהיו תקציבים, לא יהיו תקציבים.
<טובה דולב: כך שאני לפעמים מרגישה מתוסכלת שכאילו אני צריכה להתנצל וממשיכים להטיח בנו, אבל בסדר, זה התפקיד.
<טובה דולב: אז אנחנו גם מקבלים את זה באהבה, אבל אני חייבת לציין שגם בתסכול גדול.
<טובה דולב: אז החלטנו שאנחנו סוגרים בית ספר אחד.
<טובה דולב: בית ספר סיני נסגר.
<טובה דולב: באירוע הסיום של בית הספר, שבמצב רגיל כשסוגרים בית ספר ההורים כועסים, צועקים, מה פתאום סוגרים להם את בית הספר בשכונה, התקיים אירוע סיום שהיינו כולנו במסיבה הזו של סגירת בית ספר, היו שם תלמידים מכיתה א' עד כיתה ו', לא מסיבת סיום של כיתה ו', וקיבלנו פרחים.
<טובה דולב: הייתי בטוחה שאני באה לשם ומקבלת אבנים על הראש, וקיבלנו פרחים, כי זה נעשה בשיתוף, זה נעשה מאוד יפה, באחריות רבה.
<טובה דולב: אפשרנו לכל ילד לבחור באיזה בית ספר הוא רוצה ללמוד בעיר.
<טובה דולב: אין ילד שלא קיבל את מה שהוא רצה.
<טובה דולב: ואני חייבת לציין, נמצא כאן דר' שי פרוכטמן, מנהל אגף חינוך יסודי, שברגישות רבה, יחד עם הפיקוח, בדקו ולילד ילד נתנו את השילוב.
<טובה דולב: דרך אגב, עד היום יש לנו יועצת חינוכית שהיא רק לטובת הנושא הזה והיא מלווה את הילדים.
<טובה דולב: מעבר ליועצות החינוכיות, כל מה שקיים בכל בית ספר, היועצת העירונית מלווה ילד ילד, עד היום היא יודעת בדיוק מה שלומו.
<טובה דולב: זה בהמשך למסמך הזה שחולק ותיכף אני אתייחס אליו.
<טובה דולב: בית ספר רמב"ם – דיברנו על זה שאנחנו רוצים לחזק את השכונות ואנחנו לא רוצים לסגור את כל בתי הספר וכן לראות איך אנחנו הופכים את בתי הספר להיות אטרקטיביים כדי שיבואו לבתי הספר האלה תלמידים נוספים שכן מעוניינים.
<טובה דולב: כמו שדר' אביטל לאופר ציינה קודם, האוכלוסייה החזקה, גם של יוצאי הקהילה האתיופית, חלקם ברחו לבתי ספר אחרים, לנועם, את מי שקיבלו.
<טובה דולב: אז יש כאלה שברחו, הוותיקים ברחו לחרדים, שאין לנו בכלל שליטה.
<טובה דולב: אז ככה השכונה התרוקנה ובית הספר היה ממוקד באמת יוצאי הקהילה.
<טובה דולב: בבית ספר רמב"ם הכנסנו את רשת אמי"ת, שזו רשת תורנית חזקה ידועה, שבדרך כלל היא עובדת בחינוך על יסודי.
<טובה דולב: הם הסכימו להצטרף לאתגר הזה ולקבל בית ספר יסודי ונבנו תכניות סביב מדעים, תכניות מיוחדות לבתי הספר, כדי לחזק את בית הספר.
<טובה דולב: לכל בתי הספר, אני תיכף אפרט מגוון של תכניות שנתנו כמובן בשיתוף משרד החינוך, משרד הקליטה, הרשות המקומית ששמה הרבה כסף - - -
<קריאה: וצירפנו גנים.
<טובה דולב: נכון, צירפנו גם גני הילדים, אני אגיע לגני הילדים.
<טובה דולב: אני תיכף אגיע לשחל, אני עוברת לרש"י.
<טובה דולב: בבית ספר רש"י נמצא גרעין תורני שהוא בשכונה.
<טובה דולב: אני קודם אספר לכם על התכנית.
<טובה דולב: בבית ספר רש"י יש גרעין תורני באזור שבחרנו לשלב אותו בתוך בית הספר וכאן המקום להתייחס לרש"י, כי אני יודעת שהנושא הזה מקומם את כולם וזיוה מקונן, מנכ"לית האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, אני רוצה לספר גם לך, כדי שתדעו.
<טובה דולב: אנחנו קבוצת עבודה פה, אז אני כן מרשה לעצמי להגיד, כשאני נכנסתי אני מצאתי את בית ספר רש"י במצב נוראי.
<טובה דולב: כל הציונים על כל הפרמטרים שהם נבחנים היו תת משיגים, מאוד מאוד נמוכים.
עמרם מצנע: רק שנייה.
עמרם מצנע: איציק, אני מציע, מחכים לנו במקומות אחרים, שנסיים פה, ברשותך, נראה, נשמע, ובסיכום בטוח שיהיו עוד אנשים שירצו לדבר, אז כדאי להשאיר שם מספיק זמן, כי אחרת בקצב הזה נישאר פה עוד שעה.
עמרם מצנע: אני חושב שיהיה יותר נוח לצאת לסיור.
<טובה דולב: אוקי, אני רק אגמור מה עשינו.
<טובה דולב: בית ספר רש"י היה תת משיג, עם הישגים מאוד נמוכים.
<טובה דולב: מה שעשינו לבית ספר רש"י, הכנסנו את הגרעין התורני ואנחנו מקימים בית ספר ליד בית ספר.
<טובה דולב: לפני כן לא היה רישום בכלל לרש"י והיום כבר יש 40 ילדים לאורות רש"י.
<טובה דולב: אז אחר כך, כמו שהצעת, אנחנו נדבר על זה.
<טובה דולב: רק דבר אחרון שאני רוצה להגיד זה בית ספר שחל.
<טובה דולב: שחל נמצא בצפון העיר.
<טובה דולב: מבחינת התכניות שלנו זה לסגור את בית הספר ולפתוח בית ספר אחר בקרית השרון.
<טובה דולב: אחר כך, כשיהיה זמן, אני אסביר למה.
<טובה דולב: אני עוצרת פה ואני לא ממשיכה.
<טובה דולב: תודה רבה, שיהיה יום מהנה.
<יצחק איזי ענבר: אני קודם אבקש מהקייס לברך.
<יצחק איזי ענבר: עורך דין קאסו, בבקשה כבוד הקייס, תתרגם אותו.
<אמהה נגט: בוקר טוב.
<אמהה נגט: (אמהרית).
<זאב קאסו: (מתרגם): כמו שאני מבין יום העיון מוקדש לנושא של הלימודים.
<זאב קאסו: כמו שיודעים, כמו שאנחנו שומעים ברדיו ובטלוויזיה, בנושא של הלימודים יש בעיה.
<זאב קאסו: אני רוצה להגיד לכולם, לחברי הכנסת ולכל מי שנוכח כאן, חשוב מאוד להסתכל וכולם להסתכל אותו דבר, בנושא של חינוך כולם אותו דבר.
<זאב קאסו: אני מבקש מהממשלה שאנחנו עיר קולטת עלייה, עלייה קולטת עלייה, כל עלייה שמגיעה, אני מבקש שבאמת העלייה האחרות, או אנחנו, נוכל להיקלט כמו שנקלטו העליות האחרות.
<זאב קאסו: אני רוצה להודות לאלה שסייעו לבניית הבית הזה, שאני מאוד מעריך ומוקיר.
<זאב קאסו: המטרה של הבית הזה היא ללמוד על המורשת של יהדות אתיופיה, על התרבות שלה, שנוכל לשמור וללמד, ללמוד ולהבין.
<זאב קאסו: בנוסף, מבוגרים שהיום יושבים בחוץ על ספסלים, המטרה שלנו שהם יגיעו לפה וישבו וילמדו.
<זאב קאסו: כמו כן גם הילדים, שאחר הצהריים יהיה להם מקום שיוכלו ללמוד פה ולקבל הכשרה.
<זאב קאסו: תודה רבה ולכולם יום טוב.
<בוריס צרולניק: בוקר טוב ושבוע טוב, כבוד הקייס, כבוד חברי הכנסת, נציגים ממשרדים שונים, בין היתר משרד הקליטה, אני רוצה להדגיש את זה שיש משרד הקליטה בעיר.
<בוריס צרולניק: אני שמח ששתי הוועדות החשובות באות לעיר שלנו, ברוכים הבאים, אני מצטער על כך שאני לא יכול להתלוות אליכם בכל הביקור, הרי קיבלתי בדלת האחורית את ההזמנה לכאן ואני מניח שאותן ועדות שמתכנסות בכנסת יודעות איך מתנהלים הדברים, גם בכנסת וגם בעיר.
<בוריס צרולניק: אז לכן אני מאוד אשמח שבפעם הבאה תבואו, אבל בנפרד, כי אני חושב שאגף הקליטה, מה שהוא עשה בעיר, שיש פה נציגות, כולנו יודעים מה קורה ובמיוחד אנשי הקהילה, לכן להערכתי זו הייתה טעות לעשות את זה, או משרד הקליטה צריך לקבל פה במה נורמלית, כי אנשים יחשבו, הרי הדבר הזה ייסקר גם בכלי התקשורת, שמשרד הקליטה לא עושה בעיר וזו טעות חמורה.
<בוריס צרולניק: תודה רבה.
<יצחק איזי ענבר: אנחנו ממשיכים.
עמרם מצנע: בוקר טוב.
עמרם מצנע: אני קודם כל רוצה להגיד שבעיריית נתניה ובעיר נתניה לקחתם את הביקור הזה מאוד ברצינות ונמצאים פה באמת נציגים של כל מי שעוסק בנושא, גם משרדי הממשלה, משרד הקליטה, משרד החינוך.
עמרם מצנע: הסיור הזה לא עומד בפני עצמו, אנחנו רוצים בעיקר לראות ולשמוע את האנשים מהשטח, דיונים אפשר לעשות גם בכנסת ואנחנו נשמח מאוד גם לארח אתכם בנושא הקליטה של עולי אתיופיה.
עמרם מצנע: אנחנו שמנו גם בוועדת הקליטה וגם בוועדת החינוך את הנושא של קליטה, ובקליטה נושא החינוך הוא מרכזי, של הקהילה האתיופית כנושא מרכזי.
עמרם מצנע: מאחר שאנחנו כמו רבים אחרים עוסקים קודם כל ובראש ובראשונה בקבוצות המוחלשות, בקבוצות שנמצאות על הרצף של הפערים החברתיים במדינת ישראל במקום לא טוב, אז כל מי שיש לו מה לומר ולהשמיע, אני מקווה שיהיה זמן בסיום, אבל גם אם לא כאן, אנחנו נמשיך בדיונים משותפים, בדיונים ממוקדים, גם בכנסת, כדי באמת לנסות גם ללמוד, אנחנו לא מתביישים ללמוד, וגם לנסות להשפיע.
עמרם מצנע: יש פה בהחלט נושאים כבדי משקל, רגישים ומורכבים שהם לא ניתנים לפתרון רק על ידי כסף.
עמרם מצנע: דווקא העיר נתניה שהיא עיר יחסית מבוססת מבחינה כספית יכולה ואכן עושה ומשקיעה הרבה מאוד אמצעים, יש רשויות מקומיות רבות בארץ שגם את זה לא יכולות לעשות, ולכן דווקא בחרנו לבוא לפה, כי אנחנו רוצים להתמקד באמת בשאלות היותר אידיאולוגיות, חינוכיות, מה נכון לעשות, איך נכון להתמודד עם הבעיות האלה כדי ליצור אינטגרציה מהירה מה שיותר, אמיתית מה שיותר, של הקהילה האתיופית בתוך הקהילה הישראלית והדרך כמובן היא עוד ארוכה מאוד מאוד.
עמרם מצנע: אז אנחנו נמשיך, איזי, לפי התכנית.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להגיד שתי מילים.
יואל רזבוזוב: קודם כל בוקר טוב לכולם, תודה על האירוח בבית שלי, באתי מהבית, אני גר פה, זאת העיר שלי, אני יודע גם מה קורה פה וחשוב לי לראות.
יואל רזבוזוב: זו פעם ראשונה בתור יו"ר ועדה שאני מגיע לכאן ואני בא ללמוד את הדברים מזווית קצת אחרת, אבל מה שעוזר לי שאני כן יודע את הדברים מהשטח.
יואל רזבוזוב: מה שחשוב, לגבי מה שבוריס אמר, שלסיור הזה פה יש איזה שהיא כוונה.