GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: שירי יום הזיכרון לשואה והגבורה – גם כן, הכל נורא רגיש, אבל מאד הדאיג אותנו שאם אנחנו מדברים על יום הזיכרון לחללי צה"ל אז כל שנה גלי צה"ל ורשת ג' וכל הרשתות והטלביזיה מחדשים ומחדשים, לצערי יש הרבה נופלים, יש להם הרבה חברים, יש הרבה משוררים וזמרים שנכנסים לתחום הזה ויש להם קשר אישי והמון יצירות והמון שירים.
יולי יואל אדלשטיין: כשמגיע יום השואה, יום השואה והגבורה זה שיר הפרטיזנים מהבוקר עד הערב, כי כמעט אין, אם כבר יהודה פוליקר עשה משהו, אז כבר עשור משמיעים את יהודה פוליקר עם האלבום שלו.
יולי יואל אדלשטיין: אמרנו: זה לא יכול להיות כך.
יולי יואל אדלשטיין: עשינו פרויקט: הקול עוד נשאר, שבמסגרתו זמרים, שחקנים, אומנים מן השורה הראשונה הקליטו שירים, אם זה שירים למילים של ניצולי השואה, או משהו מתקופת השואה, או משהו מתקופה יותר מודרנית, יש אתר, כל אחד מוזמן להיכנס ולשמוע, יש שמה כמה יצירות שאני אומר:
יולי יואל אדלשטיין: אני לא מומחה ולא מבקר אומנות, אבל לדעתי יש כמה יצירות פשוט שהם יצירות מופת וכבר הצטבר חומר של רשת ג' ששותפים שלנו בתחום הזה משמיעה.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, בשונה מתחרות במושגים שאנחנו מכירים גם גלי צה"ל מאד מעוניינים ולוקחים את השירים ומשמיעים וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: לשכת העיתונות הממשלתית – טיפול בעיתונאים הזרים.
יולי יואל אדלשטיין: לא אכנס לתחום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: רק דבר אחד אני יכול לומר שהלשכה לאחר עשרות שנים שהיתה תקועה במקום מוכר לכם, בית אגרון, במקום שאולי פעם היה רלוונטי, מזמן כבר לא, עברה למשרדים החדשים במלחה איפה שיושבות כל חברות התקשורת, ערוצי טלביזיה יושבים שם וכן הלאה וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: אתמול התקיים סוף סוף מכרז וזכה בו, זה כבר פורסם בתקשורת, אז זה לא סוד, עיתונאי מוכר בשם ניצן חן זכה להיות מנהל לע"מ – לשכת העיתונות הממשלתית ואני מקווה שבאמת יצעיד את המוסד החשוב הזה, שלצערי לא תמיד בא לידי ביטוי נכון קדימה.
יולי יואל אדלשטיין: לשכת הפרסום הממשלתית – לפ"מ – נמצא איתנו גם כן מי שזכה במכרז, גדי מרגלית, שהוא כבר התחיל לפעול והתחיל לעשות פעילות מאד חשובה.
יולי יואל אדלשטיין: גדי מגיע מהשוק הפרטי.
יולי יואל אדלשטיין: לפ"מ היא יחידה מצוינת שהיא מסודרת, פועלת טוב ועכשיו גם אם אולי תפישה קצת חדשה, קצת שונה, אנחנו מקווים לשפר עוד יותר את הפעילות הזאת שגם כן מוכרת לח"כים, מוכרת לנוכחים.
יולי יואל אדלשטיין: אחרון – מרכז ההסברה – הפעילות שלו גם כן ידועה לכולם.
יולי יואל אדלשטיין: מכירים את זה, אז לצערי התפרסמה גם דברים שהיינו רוצים והיינו מעדיפים וודאי לא להתפרסם בהם, אבל יחד עם זה אני מקווה מאד שהלקחים הופקו ואנחנו כאן ממשיכים לפעול כי מסתבר, בנסיבות דווקא אלה, הסתבר עד כמה שהטקסים שלפעמים צוחקים עליהם, לועגים להם, עד כמה שהם חשובים לעם ישראל ועד כמה שאנשים לא רוצים לוותר עליהם, הם מרותקים אליהם.
יולי יואל אדלשטיין: בעמם עד כאן זה הסיכום.
יולי יואל אדלשטיין: יש עוד, כפי שאמרתי, המון דברים שלא באו לידי ביטוי, אבל אני רק לסיום רוצה עוד פעם לומר תודה רבה גם לכל השותפים שלנו לפעילות הזאת, אם זה משרדי ממשלה, אם זה גופים נוספים וגם וודאי למנכ"ל, לצוות שלי, לצוות שלו ולעובדי המשרד שנמצאים כאן שכפי שאמרתי, הצגתי את זה, אדוני היושב ראש, 50 דקות, וכל ה – 50 דקות אתה יכול לחלק ל – 4 עובדים וחצי שבאמת נושאים בנטל.
דני דנון: אני מודה לשר על הסקירה המקיפה והמרשימה.
דני דנון: רק שאלה, אדוני השר, לגבי התקציב שלא הוזכר.
דני דנון: מה נשאר למדינת ישראל בידיים מבחינת הסברה?
יולי יואל אדלשטיין: בפרויקטים, אם שמת לב בשקפים ציינו עלויות של פרויקטים, כאן זה מגיע, קודם כל התקציב הוא כ – 40 מיליון שקל.
דני דנון: כולל הכל?
יולי יואל אדלשטיין: אתה בצדק מוריד מזה את כל הנושאים שהם חשובים מאד, אבל הם לא חלק מהפעילות עצמה, כך שהפרויקטים של הפעילות פלוס אם נוסיף כמה שלא צוינו כאן אני מניח שמגיעים למשהו בין 25 ל – 30 מיליון שקל לשנה.
יולי יואל אדלשטיין: החלוקה, עוד פעם, רצינו לכבוד הועדה לעשות חלוקה הרבה יותר מסודרת מה תפוצות מה הסברה, אבל הסתבכנו עם זה בגלל, אתה יודע, הנה, פרויקט בתפוצות שאנחנו עושים עם דרום אמריקה, פרויקט תפוצות שאנחנו רצינו לעשות ומה אנחנו מקבלים מהם?
יולי יואל אדלשטיין: מכתב תודה ממשטרת קטלוניה, הם עשו סמינר למשטרת קטלוניה בנושא של, המשטרה התעניינה בטרור אבל הם עשו סמינר על כל שנאת ישראל וכל הפעילות הזאת, אז איך אני אגדיר את זה?
יולי יואל אדלשטיין: שזה הסברה?
יולי יואל אדלשטיין: שזה תפוצות?
יולי יואל אדלשטיין: לא יודע.
יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אני מעדיף לומר שבאמת בין 25 ל – 30 מיליון שקלים יוצאים לפרויקטים שאת רובם ראיתם וחלקם לא צוינו.
דני דנון: עוד שאלה, אדוני השר, יש פרויקטים שקשורים לתפוצות, כמו תגלית.
דני דנון: השאלה שלי היא לא כרגע שאתה השר, מבחינה מערכתית לא צריך לחשוב שהדברים האלה יועברו למשרד ההסברה והתפוצות, ... לא אישית, יכול להיות שאתה תהיה שם, מישהו אחר יהיה שם, אבל הפרויקטים חשובים מאד עם תקציבים גדולים מאד שיושבים במשרד ראש הממשלה, מה המעורבות שלכם ומה העמדה שלכם בנושא?
שלמה מולה: חוץ מזה, מה הממשק בין משרד החוץ ואתם?
שלמה מולה: בעניין ההסברה כמובן.
דני דנון: שנייה, בוא.
שלמה מולה: שאלת?
שלמה מולה: אני רוצה להוסיף לשאלה.
דני דנון: שאלה שונה אבל, לא הוספת על השאלה.
דני דנון: תיכף נדבר על השיתוף פעולה בין המשרדים חבר הכנסת מולה.
שלמה מולה: לא על שיתוף פעולה.
שלמה מולה: שאלתי על ממשק בין משרד החוץ.
יולי יואל אדלשטיין: תיכף אנחנו נגיע למשרד החוץ.
יולי יואל אדלשטיין: אבל לגבי השאלה, דני, מה שאתה שאלת, היתה התלבטות אמיתית ודיון אמיתי, כי בעצם אם אנחנו לא ניכנס לקטנות וקטנוניות - - -
שלמה מולה: רגע, המשרד קודם לא ...
שלמה מולה: משרד ההסברה ותפוצות.
יולי יואל אדלשטיין: משרד ההסברה והתפוצות שבמקור היה גם, דרך אגב, לא ציינתי את זה וחבל, במקור היה גם אצל השר מלכיאור בזמנו, הוא נקרא: החברה והתפוצות.
יולי יואל אדלשטיין: היתה לנו התלבטות אמיתית בתחום הזה כי אמרנו ...
יולי יואל אדלשטיין: חשובים, דו קיום וכאלה שהוא עשה.
יולי יואל אדלשטיין: החלטנו ובזהות יהודית.
יולי יואל אדלשטיין: החלטנו שבמסגרת המנדט שלנו גם כהסברה וגם תפוצות, אנחנו לא רוצים להסתכל מסביב ולומר: את זה אפשר לשווק, את זה אי אפשר לשווק.
יולי יואל אדלשטיין: כדאי גם ליצור דברים.
יולי יואל אדלשטיין: אם אני אציין למשל, אנחנו עושים חגים בקהילה, פרויקט שמוכר לכולכם שזה גם כולל ערכות ותפילות ביחד ופעילות משפחות וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: אז היו כאלה שאמרו, כולל בועדות מכרזים: מה אתם עוסקים בזה?
יולי יואל אדלשטיין: אמרתי: מה יהיה בדיוק המכנה המשותף שלנו עם התפוצות, עם זהות יהודית, מהלך השנה היהודי, מעגל החיים המשפחתי לא יהיו חלק מהחוויה של משפחה בישראל.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו נמצאים שם.
יולי יואל אדלשטיין: אותו דבר אני אגיד עם דו קיום.
יולי יואל אדלשטיין: נכון שביטלתי את המימון לכל מיני כנסים איפה שכולם מתכנסים ומספרים עד כמה שהכל לא בסדר, אבל בפעילות משותפת אנחנו מאמינים.
יולי יואל אדלשטיין: למשל מחר, דווקא במקרה זה יצא בתזמון כזה, מחר אני נוסע ליפו ויש שם גם משחקי כדורגל בין קבוצות מעורבות.
יולי יואל אדלשטיין: חשוב לי לציין כאן, זה לא קבוצה, זה לא איזה שהוא שואו:
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מביאים קבוצה מישראל וקבוצה של ערביי ישראל והם משחקים.
יולי יואל אדלשטיין: זה קבוצות אורגניות, אמיתיות שעושות את הפעילות.
יולי יואל אדלשטיין: מה שאנחנו מוסיפים זה פעילות עם המשפחות.
יולי יואל אדלשטיין: מביאים להם כל מיני סלבריטאים.
יולי יואל אדלשטיין: מחר, אם אני לא טועה, חיים רביבו יגיע.
יולי יואל אדלשטיין: בפעם הבאה יגיע סאלים תועמה, כלומר, כל מיני אנשים שמראים שאפשר גם קצת אחרת ובהחלט יש לזה גם ערך הסברתי.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה באמת לספר על דברים אמיתיים שקורים.
יולי יואל אדלשטיין: שאלה שלך – תקציבי תגלית ומסע – כל השאר זה קטנות.
יולי יואל אדלשטיין: לאחר התלבטויות ודיונים אנחנו לא העברנו את התקציבים.
יולי יואל אדלשטיין: בשנה הראשונה אני הצטערתי על כך.
יולי יואל אדלשטיין: היה ניסיון לקצץ בתקציבים האלה ומאד כעסתי והייתי ממילא במצב של אותו שר שהולך ונאבק בכולם ובסוף עוד הוציאו מהתקציב הקטן שלי עוד איזה מיליון, שניים, על מנת, כאילו, לעשות פּוּל וכן להוסיף לתגלית.
יולי יואל אדלשטיין: שנה לאחר מכן אני לא הצטערתי על כך כי היתה החלטת ממשלה להעלות את ההשתתפות בתגלית בצורה משמעותית, דרך אגב.
יולי יואל אדלשטיין: התקציב הזה הוא גדל במסגרת משרד ראש הממשלה, מה שדרך אגב לא פוגע כהוא זה בסמכויות שלי כנציג הממשלה וכיושב ראש ועדת ההיגוי של תגלית.
יולי יואל אדלשטיין: אקסו פיקציה, כמו שאתה אמרת, היום זה אני, מחר זה יהיה שר שיהיה שר התפוצות, אבל נציג הממשלה, שר בממשלה הוא יושב ראש ועדת היגוי.
יולי יואל אדלשטיין: מסע – אני אגיד לכם גם כן, היתה התלבטות והחלטתי שגם המצב לא בריא שהנושא בעיני אסטרטגי וכל כך חשוב כמו נושא תפוצות וצעירים בתפוצות, במיוחד הדור החדש, הוא יהיה רק נחלה בלעדית של שר התפוצות.
יולי יואל אדלשטיין: מזכיר הממשלה באופן מסורתי וג'וש יכול להעיד על זה, באופן מסורתי מזכיר הממשלה היה מעורב בפרויקט כמו מסע והחלטתי שזה ממש לא רע - - -
שלמה מולה: רגע, אז יולי, אז למה קוראים לזה – תפוצות - אם אתה לא רוצה לעסוק בזה?
יולי יואל אדלשטיין: לא, הפעילות היא מרוכזת, אנחנו עושים פה ראית פרויקטים ממסע אבל זה שהדיאלוג הזה מול הסוכנות היהודית על פרויקט מסע - - -
שלמה מולה: זה ברור.
שלמה מולה: אבל תראה, אנחנו מניחים שאותם צעירים שמגיעים לכאן לארץ באמת יטעמו את ארץ ישראל, יחיו את החוויה הישראלית ובסופו של דבר יהפכו להיות שגרירים בקמפוסים כנגד אותה הסתה נגד מדינת ישראל.
שלמה מולה: אני יודע שגם, דווקא אלה הבוגרים של התכניות האלה שהיו כאלה שלא עשו, חלקם אפילו, איזה שהם מעקבי פעולה.
שלמה מולה: זאת אומרת, היה איזה שהוא בלוק מסוים, נניח: הם ביקרו בארץ, הלכו, חזרו, אז זה היה ביקור נעים בארץ הקודש אבל לא עשו איתם איזה משהו.
שלמה מולה: יכול להיות דווקא המשרד שלך יראה בזה כאתגר להמשיך ליצור קשר איתם ולהמשיך איתם.
שלמה מולה: אפילו למנף את היכולות שלהם לפעול.
שלמה מולה: אני דווקא חשבתי שזה כן יכול להיות מה שמשרד החוץ לא מסוגל לעשות.
יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע, קודם כל ראיתם אפילו בשקפים וחלק מה שאמרתי היום שלא באו לידי ביטוי ראיתם בשקף אחד: סמינר פוסט תגלית ופוסט מסע, למרות שהייתי מבדיל בין השניים.
יולי יואל אדלשטיין: מסע זה תכנית ארוכת טווח.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, אני לא זוכר ככה ב"שלוף", אולי ג'וש אולי דווקא יוסיף, אבל אחוזי עליה אחרי מסע הם מאד גבוהים.
יולי יואל אדלשטיין: בתגלית זה פחות ולכן עם תגלית הפעילות שלנו גם שמתבצעת מול המוסד המשך בניו יורק וגם שמתבצעת באמצעות סמינר כאן שציינתי ובעוד כל מיני אופנים ובשיתוף פעולה, דרך אגב, גם עם מה שנקרא ...
יולי יואל אדלשטיין: אחד הפרויקטים שלהם של אפילו פעילות המשך מיד אחרי התכנית, כל הדברים האלה מתבצעים על ידי המשרד כי חבר הכנסת מולה מאד צודק, חבל יהיה אם בעוד מספר שנים האנשים האלה יזכרו, המשתתפים יזכרו רק שהיתה להם חוויה נעימה, אבל לא יהיו בטוחים אם זה היה בישראל, או ביוון, או בקפריסין, או באיזה שהוא בילוי נעים.
יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אנחנו מאד משקיעים בזה.
יולי יואל אדלשטיין: העניין של מסע ותקציב מסע אמרתי, לדעתי, יש לזה גם ערך מסוים בפעילות הזו.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא אכנס לכל הפרטים אבל הח"כים כאן וודאי שמכירים את זה, מדובר פה בסכום שהתחייבה לו הממשלה בהתאם למצ'ינג שמעלה הסוכנות.
יולי יואל אדלשטיין: אם הסוכנות יצליחו כל פעם תהיה שאלה: איך אתה מוציא מאגף התקציבים את המצ'ינג הזה?
יולי יואל אדלשטיין: יש לי יסוד סביר להניח, אחרי 16 שנים בתחום הזה, שמזכיר הממשלה יש לו יתרונות מסוימים על פני כל שר בגמישות הזאת של הוצאת כסף מחויב מאגף התקציבים.
יולי יואל אדלשטיין: אז לכן החלטנו לא לצאת מהתחום הזה, אלא להשאיר את זה בידי מזכיר הממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: בנושא תגלית אמרתי: זה יותר פורמלי שהתקציב שם, כי כל הפעילות מרוכזת אצלי גם בהחלטות ממשלה וגם בפועל במעמדי בתגלית.
דני דנון: ג'וש שוורץ, מזכ"ל הסוכנות היהודית ומנכ"ל קשרי ממשל.
ג'וש שוורץ: אני רוצה לברך את השר על הסקירה ממצה והמאד מעניינת.
ג'וש שוורץ: אנחנו בכלל מברכים על הקמת משרד התפוצות.
ג'וש שוורץ: יש שיתופי פעולה מצוינים בין המשרד לבין הסוכנות היהודית.
ג'וש שוורץ: כמעט כל דבר שמשרד ההסברה עוסק אנחנו גם עוסקים.
ג'וש שוורץ: יש המון ממשקים.
ג'וש שוורץ: השיתוף פעולה הוא מצוין.
ג'וש שוורץ: אפשר לציין את השיתוף פעולה בנושא של שליחים בקמפוסים, שזה נושא דגל שגם עשה עבודה עם יושב ראש הסוכנות, עינת לישנסקי, שמו כיעד.
ג'וש שוורץ: אנחנו רוצים להגיע ל – 100 שליחים שעובדים עם "הלל".
ג'וש שוורץ: בשנה שעברה היה לנו פרויקט משותף שחלק מהמימון והפעילות נעשה במשותף עם המשרד.
ג'וש שוורץ: לגבי מסע – פרטני אני יכול לאשרר את מה שהשר אומר שמאז הקמת הפרויקט מי שעמד בראש הפרויקט היה מנכ"ל המחלקה לחינוך בסוכנות ומזכיר הממשלה.
ג'וש שוורץ: לגבי נתוני עליה – אנחנו יודעים כבר ש – 20 אחוז ממשתתפי מסע משאר העולם, חוץ מברית המועצות לשעבר, עולים.
ג'וש שוורץ: 50 אחוז ממשתפי מסע מברית המועצות לשעבר.
ג'וש שוורץ: אז ברור לגמרי שמסע היא כלי לעידוד עליה מצוין ואנחנו גם יודעים שאלה שחוזרים ולא עולים מתחברים לקהילה ונעשים מחויבים.
זאב אלקין: מה חושבים התורמים על אחוזי העולים?
זאב אלקין: כי הרי בזמנו מסע לא הוצג כתכנית לעידוד עליה.
ג'וש שוורץ: מי שייסד אותו, שרון ראש הממשלה וסלי מרידור היה ברור לשניהם שזה כלי לעידוד עליה.
ג'וש שוורץ: אבל כפי שאתה יודע, בניו יורק חושבים קצת אחרת, אבל המספרים מדברים בעד עצמם.
דני דנון: הפגישות ראש ממשלה – סוכנות מתקיימות כסדרן?
יולי יואל אדלשטיין: פגישה כזאת התקיימה לפני שבועיים.
ג'וש שוורץ: היה לנו ישיבה מאד מוצלחת לפני שבוע וחצי של שעה וחצי.
ג'וש שוורץ: ראש הממשלה היה נוכח לכל הדיון.
ג'וש שוורץ: העברנו שם מספר החלטות מאד משמעותיות.
ג'וש שוורץ: העברנו שם כמה החלטות מאד חשובות.
ג'וש שוורץ: דיווחנו שם על נושאים חשובים.
דני דנון: צגה מלקו, בבקשה.
צגה מלקו: שלום לכולם.
צגה מלקו: שמי צגה מלקו, אני עובדת רשות השידור.
צגה מלקו: פרנסתי זה שם, אבל אני יצאתי לפני 4 חודשים לאירלנד למסע הסברה מטעם משרד ההסברה והתפוצות.
צגה מלקו: אני יכולה להגיד שהייתי גאה להיות שם ולייצג את ישראל וגם לראות מקרוב מה הולך שם.
צגה מלקו: קודם כל, לפני שיצאנו קיבלנו הדרכה, באמת בית ספר לחיים.
צגה מלקו: אני הרבה יצאתי לגיוס כספים מטעם מגביות, הרבה הסתובבתי בעולם אבל ההכשרה שקיבלתי מחברת דיבייט זה באמת הכשרה לחיים.
צגה מלקו: בקבוצה היינו 8 אנשים: בחורה ערבייה, דתייה, טייס F16, סטודנט באוניברסיטה, זה ממש מגוון של אנשים והגענו לאירלנד, לדבלין.
צגה מלקו: דבר ראשון הסתובבנו לראות ברחובות מה הולך.
צגה מלקו: באותו יום שהגענו היתה הפגנה מול משרד האיחוד האירופי נגד מדינת ישראל.
צגה מלקו: אז ראינו קבוצה של אנשים עם דגל פלשתינאי, עם שילוט נגד מדינת ישראל, אז ניגשנו אליהם התחלנו לדבר איתם והיו נחרצים, אבל הם לא הרבה אבל אנשים שעוברים שם ברחובות עומדים ושואלים, אז אנחנו שואלים אותם: אתם יודעים למה אלה מפגינים?
צגה מלקו: תאמינו לי, הרוב הגדול לא יודעים בכלל על מה מדובר.
צגה מלקו: לא יודעים כלום.
צגה מלקו: אחר כך למחרת המשכנו במסע והיינו בחנויות הגדולות חרם המוצר הישראלי ופגשנו אותם אנשים שהפגינו יום לפני מול משרד האיחוד האירופי אותם אנשים, אותה קבוצת אנשים ובכל מקום איפה שהלכנו לפי התכנית, איפה שהפגינו, ראינו אותם.
צגה מלקו: ומה התברר?
צגה מלקו: כששאלנו חוץ משניים בחיים לא היו בישראל.
צגה מלקו: רובם את ההסברה עושים את זה כמקצוע.
צגה מלקו: מקבלים שכר לפי שעות, עומדים שם עם שילוט וזה מה שהם עושים.
צגה מלקו: מתחלפים.
צגה מלקו: יש משמרות.
צגה מלקו: אז שאלנו אותם: מה אתם עושים?
צגה מלקו: אמרו: לפרנסתם.
צגה מלקו: בכלל הם לא יודעים על מה מפגינים.
צגה מלקו: הם לא יודעים איפה ישראל.
צגה מלקו: בכלל חושבים ישראל נראה לי זה באפריקה, שטח ענק, אין להם מושג בכלל.
צגה מלקו: אז מה שלמדנו מהציבור האירי בכלל אין להם מושג על ישראל.
צגה מלקו: פה בתפישה כזאת שאנחנו יוצאים, יצאנו באמת: האירים שונאים את ישראל, פשוט נגד מדינת ישראל.
צגה מלקו: להפתעתנו לא היה ככה בכלל.
צגה מלקו: לא יודעים בכלל על ישראל ואותם אנשים גם כשאנחנו מגיעים לקמפוסים הם מגיעים.
צגה מלקו: אותם אנשים.
צגה מלקו: אותה קבוצה של אנשים.
צגה מלקו: בקמפוסים אותו דבר.
צגה מלקו: בכל מקום איפה שאנחנו.
צגה מלקו: הדבר הכי מדהים היה בקמפוס פגשנו גם כמה אירים פרו פלשתינאים נגד ישראל.
צגה מלקו: אחרי הדיון הסוער שהיה לנו חצי יום ממש בילינו ביחד ושניים מהחבר'ה בערב יצאו איתנו לפאב לארוחת ערב.
צגה מלקו: התחלנו לדבר: הייתם בישראל?
צגה מלקו: אמרו: לא.
צגה מלקו: הם בני 20, מאד צעירים.
צגה מלקו: אז כששאלנו אותם: נו, מה אתם חושבים על ישראל, פלשתינאים?
צגה מלקו: מה שיודעים מהתקשורת, האמת התקשורת שלהם מאד משפיעה שם, מהתקשורת בכלל מנוגד למה שבמציאות קיים.
צגה מלקו: אז אחד מהבחורים אמר לנו: תשמעו בחלומו הוא לא היה חושב אם בבוקר היו שואלים אותו אם ישראלים יבלה בערב בפאב.
צגה מלקו: אין להם ממש שום מושג על ישראל.
צגה מלקו: הסתובבנו בפרלמנט גם.
צגה מלקו: אנשים אירחו אותנו, קיבלו אותנו מאד יפה, בבתי ספר, עם קהילה היהודית.
צגה מלקו: הקהילה היהודית הרגישה, קיבלה חמצן, קמה לתחייה.
צגה מלקו: ממש קיבלו אותנו.
צגה מלקו: היתה לי הרגשה כשעליתי לארץ על ירושלים איך היתה האווירה שלנו, התפישה להגיע לעיר הקודש ושם קיבלו אותנו ממש מדהים.
צגה מלקו: הקהילה מאד מבוגרת.
צגה מלקו: קהילה מאד קטנה.
צגה מלקו: בשבת, היינו שתי שבתות שם וגם בכנס שארגנו לנו.
צגה מלקו: בתי ספר יהודיים וכנסיות גם.
צגה מלקו: יש בכנסיה אנשים באמת כאלה אוהדי ישראל וגם נתקלנו לא רק בדבלין, גם בבלפסט, בצפון אירלנד.
צגה מלקו: בכל מקום שהלכנו מה שאני ראיתי, מה שבולט לי זה אף אחד לא יודע על ישראל.
צגה מלקו: המסקנה שישנה פה בחברה הישראלית, או פה במדינת ישראל: לא אוהבים אותנו.
צגה מלקו: זה לא נכון.
צגה מלקו: כי האנשים האלה רובם לא יודעים.
צגה מלקו: בחנות הגדולה שיש מוצר של ישראל שמוכרים שם עומדים אותם אנשים מפגינים.
צגה מלקו: אנחנו מולם.
צגה מלקו: אנחנו גם לא הכחשנו מאיפה אנחנו באנו בכלל, כששאלו אותנו מאיפה.
צגה מלקו: אז כשניגשנו למנהלת של החנות, החברה הגדולה, שאלנו אותה: את יודעת למה הם מפגינים בחוץ?
צגה מלקו: היא אמרה: אלה אנשים באים עם מיקרופון פעם בשבוע, צועקים, הולכים.
צגה מלקו: זה מה שהם יודעים.
צגה מלקו: ממש ...
צגה מלקו: על חרם ישראל.
צגה מלקו: נהגי מוניות – גם לקחנו אסטרטגיה באמת מה שקיבלנו מחברת ההדרכה דיבייט, לקחנו אסטרטגיה גם וכל פעם שנסענו במונית עם נהג מונית לנהל שיחה איתו.
צגה מלקו: אחד הדברים היה, אני באופן אישי זה הפתיע אותי כששאל נהג מונית: מאיפה אתם באתם?
צגה מלקו: אמרנו: מישראל.
צגה מלקו: אז הוא אמר: גם את, שחורה?
צגה מלקו: איך זה יכול להיות?
יולי יואל אדלשטיין: You do not look like an Israeli.
צגה מלקו: נכון.
צגה מלקו: בדיוק זה מה שהוא אמר.
צגה מלקו: מה שאני רוצה להגיד זה קודם כל ההסברה מאד מאד חשובה.
צגה מלקו: אנחנו הופענו ברדיו, בעיתונות המשפיעה ביותר.
צגה מלקו: התראיינו.
צגה מלקו: פעלנו באמת.
צגה מלקו: זה פעילות.
צגה מלקו: אבל מה שאני רוצה להגיד פה, זה לא מספיק פעם בשנה.
צגה מלקו: זה לא פעם ב.
צגה מלקו: גם המסקנה הזאת שלא אוהבים אותנו, אני חושבת שכל מי שיושב פה צריך לנסוע ולראות, להסתובב בעולם.
צגה מלקו: המסקנה אני חושבת אנחנו נותנים מסקנה לעצמנו שכאילו מראש שונאים אותנו.
צגה מלקו: זה לא ככה.
צגה מלקו: אני חושבת שיש מקום להסברה בתדירות יותר גבוהה.
צגה מלקו: זה ככה אנחנו יכולים לשנות את המצב לפי דעתי.
יולי יואל אדלשטיין: אני רק ברשותך היושב ראש אוסיף לדברים שאמרה צגה, אני רק אתן שני הדגשים: א' – היא לא ציינה את זה, אבל אני חושב שלאוזן הישראלית של אנשים שכביכול מבינים, לומר שהם עשו את הפעילות שלהם בדבלין ובבלפסט, אומרים: מה, לא הרגו אתכם שם?
יולי יואל אדלשטיין: בדיוק כמו שצגה הציגה, מסתבר שלא כל כך הורגים במקום.
יולי יואל אדלשטיין: דבר שני – על פי העדות של השגריר המצוין שלנו שם, בועז מודעי, הוא פתח אייריש טיימס, שזה העיתון המשפיע שם וראה שני מאמרים אחד זה היה במקרה ראיון איתי על המצב והשני מאמר עם המשלחת.
יולי יואל אדלשטיין: הוא אמר: אתה יודע מה?
יולי יואל אדלשטיין: בכל הזמן שאני זוכר פה את העיתונות זה פעם ראשונה שיש מאמרים מאוזנים, אפילו חיוביים על ישראל.
יולי יואל אדלשטיין: לא שזה עבר ללא תשומת לב, אחר כך היו מכתבים למערכת שתוקפים את העיתון איך הם נמכרים לפרופגנדה ישראלית זולה וכן הלאה, אבל עובדה היא שנוכחות של - - -
זאב אלקין: הם צודקים.
זאב אלקין: 40 מיליון שקל זה מעט כסף.
יולי יואל אדלשטיין: פרופגנדה זולה.
יולי יואל אדלשטיין: אז לכן אני אומר שמה שצגה אומרת זה לא רק התרשמות שלה, אלא קיבלנו אישור על זה מגורמים מוסמכים, מה שנקרא.
צגה מלקו: אני רוצה לסכם.
צגה מלקו: באחד מתחנות הרדיו המשפיע שם שהתראיינו שעה שלמה הקדישו לנו והשאלות לא היו פשוטות, אבל יחד עם זאת מרגישים את התרככות כזאת מה שהם יודעים.
צגה מלקו: רובם באמת לא יודעים.
צגה מלקו: רובם לא היו בישראל כששואלים שאלות.
צגה מלקו: אז היית שם?
צגה מלקו: אז אומרים: לא, אמרו לי.
צגה מלקו: שמעתי.
צגה מלקו: אז לכן אני חושבת שיש מקום להסברה, כמו שציינתי מקודם, אבל לא פעם בשנה.
צגה מלקו: זה צריך להיות בהתמדה.
דני דנון: צגה, תודה.
שלמה מולה: קודם כל, השר יולי, אני רוצה להודות לך על דבריך.
שלמה מולה: אנחנו גם חברים, למען הגילוי הנאות.
שלמה מולה: אני באמת חושב שהמשרד שאתה מופקד עליו הוא משרד באמת שמתמודד אולי עם השאלות הקשות, עם הפרופגנדה האנטי ישראלית, היא לפעמים אפילו באמת שיורדת למדרגות של שפל בחוץ לארץ.
שלמה מולה: מי כמוני שיוצא לו לנסוע המון, להופיע הרבה ואני יכול לספר על חוויה אישית שהיתה לי כמעט לפני שנה שהייתי באוניברסיטת ברקלי, אולי אחת האוניברסיטאות האנטישמיות ביותר שיש בקליפורניה ולהפתעתי, כשארגנו את האולם אז מסביבי התקבצו שומרי ראש, טבעת כזאת של 5 שוטרים מקומיים כאלה גנגסטרים.
שלמה מולה: אני אומנם שחור וגם הם שחורים, אבל הם ענקיים.
שלמה מולה: לא הבנתי בכלל מה הם מסתובבים איתי פה.
שלמה מולה: בתוך האולם כשנכנסנו ורבבות של אנשים נכנסו וכמובן גם היו מושתלים של הפלשתינאים כדי להפריע תוך כדי הנאום.
שלמה מולה: אני חושב שיצאתי מזה בכבוד.
שלמה מולה: בסוף, הקונסול שהיה איתי בא והוא אמר: שמע, אני מעולם לא, אנחנו ציפינו למאד גרוע.
שלמה מולה: זאת אומרת, בסופו של דבר כשאתה מתעמת עם אנשים אתה מדבר איתם, גם אתה מספר את החוויה האישית שלך ואתה בדיוק מראה את ישראל האמיתית, לא מה שהם רואים דרך המסך.
שלמה מולה: בעיני יש לזה איזה שהן השפעות אדירות ביותר.
שלמה מולה: לכן הטכנולוגיות של היום וההון האנושי שיש בישראל אולי זה באמת הדבר הטוב ביותר שיש לנו.
שלמה מולה: אני לא מבין מה אפשר לעשות ב – 40 מיליון שקל.
שלמה מולה: נראה לי שזה באמת - - -
דני דנון: זה פחות מ – 40 כי יש לך עלויות קבועות.
שלמה מולה: כן, כן.
שלמה מולה: לכן נראה לי שזה באמת לא נורמלי.
שלמה מולה: אני רוצה לפנות דווקא ליושב ראש לבקש ממנו בדיוני התקציב שיהיו עכשיו, אם אנחנו רוצים באמת להתמודד עם ההסברה הישראלית אני לא יודע מה אפשר לעשות ב – 40 מיליון שקל באמת כשאתה צריך לשלוח משלחת, צריך להכין את האנשים.
שלמה מולה: אתה צריך לקנות חומרים, אתה רוצה להשתמש באנשים בחוץ לארץ.
שלמה מולה: אני באמת באופן ציני ביותר אני בא ואומר שזה סכום עלוב בעיני.
שלמה מולה: יש פה משרדים שתאמין לי התקציבים שלהם לא מנוצלים, אני יכול לעלות עוד שתי קומות בועדת כספים, נראה כמה כספים בכלל חוזרים לקופת המדינה.
שלמה מולה: אם רוצים באמת שמדינת ישראל תשווק אני מציע שלא לחסוך בכסף.
שלמה מולה: צריך, אם זה מוכח באמת.
שלמה מולה: הדבר הנוסף שלצד כל זה אני מוכרח להגיד לך, אדוני השר, אני כן מוטרד ממה שיוצא דווקא במדינת ישראל.
שלמה מולה: אני כן מוטרד.
שלמה מולה: לפעמים אתה יכול לעבוד מאד קשה בחוץ לארץ על איזה שהיא כתבה, או איזה שהיא התבטאות, או שזה דברים אומללים שאצלנו שלפעמים אין לנו ריסון עצמי, זה מייצר את דיבתה של מדינת ישראל לרעה.
שלמה מולה: אני רוצה דווקא להגיד שאת העניין הזה של ההתייחסות בעניין של המסתננים שכאן, אני כמובן ידוע שמי שבא ואומר: כל המסתננים צריכים לחזור הביתה.
שלמה מולה: אין ספק בכלל, שלא נתבלבל.
שלמה מולה: אבל ברגע שאנחנו מתלהמים נגדם בצורה שלא ילכו לעבוד, שלא נשכיר להם דירה.
שלמה מולה: הנה, אנחנו מחוקקים חוק ויוצאים ואומרים להם ביטויים כמו: הם סרטן.
שלמה מולה: אני לא נכנס עכשיו לויכוח הפוליטי.
שלמה מולה: אני מדבר על זה מה הוא מייצר בעצם הדבר הזה כלפי חוץ?
שלמה מולה: כל שונאי ישראל לוקחים את המושגים האלה שאנחנו לישראלים, בשיח הישראלי זה בסדר.
שלמה מולה: זה קיים, זה טוב, אבל בסופו של דבר שונאי ישראל לוקחים את אותם המשפטים האלה, מוציאים אותם מהקשרם משתמשים לזה.
שלמה מולה: כל מה שעשית, אדוני השר, הולך לך לטמיון.
שלמה מולה: תאמין לי, אני יכול לתת לך דוגמאות במפגשים שהיו לנו פה עם האנשים של האיחוד האירופי וכן הלאה.
שלמה מולה: אני לא אומר שלא נתבטא.
שלמה מולה: אני לא אומר שלא נביע את דעתנו.
שלמה מולה: כל הבעת דעה בצורה מרוסנת, בצורה שבה שלא ישתמשו לרעה במה שאנחנו אומרים: זה ...
שלמה מולה: אבל אני יודע שלהגיד את זה אולי שזה באמת לא ייפול, זה מאד קשה היום במצב שבו יש הרבה מאד פריימריז וצריך להתבלט.
שלמה מולה: צריך להגיד דברים, צריך להקצין ואנחנו שוכחים בסופו של דבר, כולנו צריכים לשרת את המדינה הזאת.
שלמה מולה: אפשר לעשות את הכל, עושים את זה בכבוד, בצורה ראויה, בצורה שמקבל את מדינת ישראל.
שלמה מולה: אני מדבר עכשיו בהיבט ההסברתי.
שלמה מולה: העניין הזה של המעשים או ההתבטאויות שלפעמים אנחנו עושים והוא מייצר לנו שם רע מאד.
שלמה מולה: זה מאד חבל לי.
שלמה מולה: אני לא יודע מה אתה יכול לעשות ...
שלמה מולה: אבל המסר שלי אליך לפחות, לממשלה, אני יודע שאתה בן אדם מאד מתון.
שלמה מולה: אני חושב שזה כדאי.
שלמה מולה: משפט אחרון – אני חושב שלייתר קבוצות אוכלוסייה של יוצאי אתיופיה שמייצגים את החברה הישראלית ומה שאתם עושים שזה לאחר ...
שלמה מולה: עולים מאתיופיה, אם זה ערבים, אם זה בדואים, אם זה דרוזים, כל אוכלוסייה שהיא בעצם שהפנים של מדינת ישראל שיוצאים.
שלמה מולה: הנה, צגה אומרת ...
שלמה מולה: מה, את גם מאתיופיה?
שלמה מולה: את מישראל?
שלמה מולה: השחורים יכול להיות.
שלמה מולה: אני חשבתי שאני הקורבן האחרון.
יולי יואל אדלשטיין: כל המשתתפים במשלחות קיבלו את ההערות האלה.
שלמה מולה: אני חושב כמו שאמרו לך, נו, מה?
שלמה מולה: ערבים ויהודים עובדים ביחד?
שלמה מולה: ...
שלמה מולה: כאילו שזה אפילו, לכן אני, זה התשובה שלנו לכל האנטישמים האלה.
דני דנון: אני רוצה לבקש, כן בבקשה.
דני ווזנר: שלום.
דני ווזנר: דני ווזנר, מהפדרציות היהודיות צפון אמריקה.
דני ווזנר: רק רוצה להוסיף, או קודם כל לחזור על מה שאמר ג'וש שוורץ מהסוכנות, מברך על כל הפעילות של המשרד וגם להוסיף דבר אחד: שמה שחשוב לנו, יהדות התפוצות, יהדות צפון אמריקה, שיש לנו כתובת פה בממשלת ישראל, השר אדלשטיין והצוות שלו והמשרד, זה מאד חשוב לנו.
דני ווזנר: יש לנו תמיד כתובת ולאן לפנות.
דני ווזנר: מברך על זה.
דני דנון: תודה רבה דני.
דני דנון: חבר הכנסת אלקין, בבקשה.
זאב אלקין: אני אשאל שתי שאלות את אדוני השר, אחת פרטנית ושנייה שאלה כוללת: הפרטנית – בזמנו דובר על הפרויקט בכל מיני וריאציות של ערוץ טלביזיה שיועד לצרכי הסברה, בעיקר בשפה האנגלית, עוד שפות נוספות, אם אתה יכול לעדכן מה קורה עם זה?
זאב אלקין: היו כל מיני יוזמות פרטיות בתחום הזה.
זאב אלקין: אני יודע שניסו לעשות משהו באוקראינה, משקביץ דיבר, יותר דיבר, נדמה לי שלא יצא שם בינתיים שום דבר בפועל.
זאב אלקין: אבל השאלה היא: איפה זה עומד?
זאב אלקין: ועד כמה אתם מעורבים?
זאב אלקין: ועד כמה מדינת ישראל בכלל מעורבת?
זאב אלקין: הדבר השני – שאלה כוללת – ציינו כאן מהסוכנות, בכלל זה לא פעם ראשונה כשאתה כאן עולה התמונה הזאת שיש ברכה גדולה בעצם הקמת המשרד ובפעולה המסודרת של מדינת ישראל בתחום הזה שקודם התפצלה להרבה מאד רשויות של המדינה.