GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לעבור לעולה חדש, דן פומרנץ, הוא כבר חזר, הבנתי.
יואל רזבוזוב: דן, אתה רוצה להגיד כמה מילים?
דן פומרנץ: כן.
דן פומרנץ: אני מצטער שפספסתי.
יואל רזבוזוב: אנחנו נותנים לך עוד הזדמנות.
יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד נותנים הזדמנויות.
דן פומרנץ: שמי דניאל פומרנץ.
דן פומרנץ: אני עולה יחסית חדש, 15 חודשים, מארצות-הברית.
דן פומרנץ: באתי לפה והקמתי את חברת "פלייבוי" בישראל.
דן פומרנץ: הרבה אנשים יודעים מה זה השם "פלייבוי" והמותג "פלייבוי", אבל בעצם לא יודעים מה זה "פלייבוי".
דן פומרנץ: הרבה אנשים אף פעם לא קראו גיליון "פלייבוי".
יואל רזבוזוב: הוא כבר עולה מפורסם.
יואל רזבוזוב: הוא כבר היה בחדשות, ערוץ-22.
יואל רזבוזוב: הוא כבר הספיק לעשות כאן.
דן פומרנץ: מצטער שלא הבאתי מספיק לכולם.
דן פומרנץ: אבל חשוב לדעת, לגבי ההפתעה, שיש ב"פלייבוי" – למרות הצחוק – הרבה עומק.
דן פומרנץ: היה לנו ראיון - - -
יואל רזבוזוב: דן, בוא פחות נשווק את המוצר.
יואל רזבוזוב: דווקא הייתי רוצה לשמוע איך נקלטת.
דן פומרנץ: איך נקלטתי.
דן פומרנץ: הכיוון שלי זה רק להגיד שאני מרגיש שזה כבוד להרגיש שאני חלק מהתרבות פה.
דן פומרנץ: באמת.
דן פומרנץ: אני הכרתי הרבה חברים טובים.
דן פומרנץ: התנדבתי קצת בצבא – אני מבוגר לגיוס, אבל התנדבתי.
דן פומרנץ: התנדבתי גם בקייטנת ילדים.
דן פומרנץ: ממש ניסיתי להשתלב בחיים פה, ואז התחלתי עם העסק הזה, ולמדתי משהו על איך זה לעשות עסק בישראל, שזה קצת שונה מארצות-הברית.
דן פומרנץ: בסך הכול אני הכרתי הרבה אנשים, למדתי הרבה.
דן פומרנץ: אני מרגיש עכשיו ממש חלק מהחיים, חלק מהארץ וחלק מהתרבות, וזה בשבילי מאוד משמעותי.
יואל רזבוזוב: דן, תודה רבה לך.
יואל רזבוזוב: אני רואה שנקלטת יפה.
יואל רזבוזוב: בהצלחה שיהיה לך.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעבור לעודד פויר, מנהל היחידה לעידוד עלייה, ההסתדרות הציונית העולמית.
עודד פויר: כנראה שהתואר שלי פחות יעורר גלים.
עודד פויר: בוקר טוב לכולם, ברכות ליושב-ראש.
עודד פויר: שמי עודד פויר ואני מנהל את היחידה לעידוד עלייה בהסתדרות הציונית העולמית.
עודד פויר: ההסתדרות הציונית העולמית, כגוף הציוני הראשון שהוקם על-ידי הרצל – שחגגנו לו יום הולדת ביום ראשון האחרון – באופן טבעי שמה את העלייה בראש סדר העדיפויות.
עודד פויר: כיוון שאם יש בסיס לציונות – הסיבה שכולנו כאן, הסיבה שאני נולדתי כאן היא שלפני כך וכך שנים כל הסבים והסבתות שלי החליטו – למרות שהכיוון היה הפוך, לברוח לכיוון אחר, הם החליטו לברוח לכיוון ארץ ישראל.
עודד פויר: אולי לא לברוח, אלא לבנות את חייהם בארץ ישראל.
עודד פויר: בגלל זה רובנו כאן.
עודד פויר: רק בשנה האחרונה ציינו, אני חושב, כפול 10 יהודים ממה שהתחלנו.
עודד פויר: אז אנחנו במצב טוב מבחינת העלייה והקליטה, אבל אנחנו בהתחלה.
עודד פויר: אנחנו הקמנו את היחידה לעידוד עלייה, וקראנו לה "הביתה".
עודד פויר: זה המותג.
עודד פויר: שוב, אני לא מתחרה פה עם מותגים אחרים, אבל "הביתה", יש לה מסר מאוד ברור – אני מתחבר למה שזיוה אמרה קודם – יש בית אחד וברור לכל היהודים.
עודד פויר: נכון שאפשר להגיד שרובם עדיין לא גרים בבית הזה, אבל הם יודעים שהבית כאן.
עודד פויר: וכך אנחנו רוצים שהוא יהיה, וכך אנחנו רוצים שהם יבינו שזה כאן.
דמיטרי אפרצב: הרוב דווקא בבית כבר.
דמיטרי אפרצב: אבל יש עוד הרבה מה לעשות.
עודד פויר: מצוין.
עודד פויר: אנחנו מדברים על עידוד עלייה.
עודד פויר: עבודה עצומה בכל נושא הקליטה, ויש הרבה מאוד עבודה.
עודד פויר: אנחנו מדברים על עידוד עלייה, כשאנחנו החלטנו להתמקד בשתי דרכים לעידוד עלייה.
עודד פויר: דבר ראשון הוא להחזיר את העלייה למרכז השיח היהודי בתפוצות.
עודד פויר: אנחנו יודעים שיש שיח מאוד רחב ביהדות התפוצות.
עודד פויר: יש הרבה מאוד נושאים.
עודד פויר: אבל גם בקהילות מאוד ציוניות ואוהבות ישראל מדברים על הכול, אבל פתאום כשמגיעים למילה עלייה, זה איפשהו נעצר.
עודד פויר: הייתי שליח שלוש שנים בארצות-הברית, עבדתי בקמפוסים.
עודד פויר: קראנו לזה The A Word.
עודד פויר: משתדלים להתרחק מזה.
עודד פויר: זו מילה שמעוררת אי-נעימויות.
עודד פויר: אפילו למדתי גם מחברי בהתאחדויות העולים של צרפת – גם בצרפת, שהיא קהילה מסורתית ואוהבת ישראל, עדיין עלייה לא בכל מקום.
עודד פויר: כנ"ל גם במקומות אחרים שאנחנו עובדים בהם.
עודד פויר: להחזיר אותה למרכז, אפשר לדבר על הכול, אז אפשר וצריך לדבר גם על עלייה.
עודד פויר: אנחנו מנסים לעשות את זה בצורה יותר מעודכנת.
עודד פויר: השיח הוא חדש, הוא מעודכן, הוא רלוונטי.
עודד פויר: לא עוד ישראלים שצורחים על יהודי התפוצות אין לכם מה לעשות פה, בואו תעלו כי אתם צריכים, אלא בצורה יותר מתוחכמת, למשל האדרת סיפורי ההצלחה של העולים.
עודד פויר: להביא לקהילה כדובר עולה שבא מאותה קהילה ומספר על החיים שלו כאן – לא משנה מה הוא עושה היום, אבל זה שהוא סיפור הצלחה, זה מעורר הזהות.
עודד פויר: הוא מודל לחיקוי.
עודד פויר: זו דרך מעולה.
עודד פויר: אנחנו שומעים על זה תגובות מצוינות.
עודד פויר: אנחנו החזרנו למסורת למשל את שבת "לך-לך".
עודד פויר: פעם היה בכל הארגונים והמוסדות הלאומיים שבת "לך-לך" לציון שיח העלייה.
עודד פויר: שלחנו עשרות שליחים לרחבי העולם.
עודד פויר: וכל שליח קם ואמר תדעו לכם שברגע שאני מדבר אתכם עכשיו, יש בעוד עשרות קהילות בדיוק כמוכם, אנשים שמדברים עכשיו על עלייה לארץ ישראל.
עודד פויר: וזה עשה משהו.
עודד פויר: אנחנו מתכוונים השנה לעשות את זה יותר, ועוד הרבה מאוד דברים אחרים.
עודד פויר: זה בכיוון השיח.
עודד פויר: הדבר השני והמתבקש הוא לא להשאיר את זה ברמת השיח, אלא לעזור וליצור מנגנונים שיאפשרו את העלייה בצורה יותר נוחה.
עודד פויר: דגש מאוד רציני על נושא התעסוקה, מכיוון שבלי זה, זה לא יעבוד.
עודד פויר: בעבר חשבנו על מקום המגורים, אבל היום אנחנו מבינים שאיפה שתהיה עבודה, שם יגורו.
עודד פויר: מעבר לזה, ישראל התפתחה בכל נושא התחבורה ולכן בשביל מישהו מחו"ל לנסוע שעה לעבודה, זה לא אתגר שהוא לא מכיר.
עודד פויר: אז נושא התעסוקה הוא מאוד חשוב.
עודד פויר: לחבר את זה לנושא הקהילה.
עודד פויר: ועוד מיזמים ציוניים שמתחברים לזה, כמו למשל הפריפריה, הנגב והגליל וכולי.
עודד פויר: אני לא אאריך, אני רק רוצה להגיד משהו שהוא מאוד ברור לכולם, ששווה להגיד אותו שוב.
עודד פויר: מכיוון שאין מחלוקת אמתית שצריך להעלות כמה שיותר יהודים למולדתם, הדרך היחידה להצליח בזה הוא שיתוף פעולה אמתי של כל הגורמים, המוסדות הלאומיים, משרדי הממשלה, חברי הכנסת, ארגוני העולים, כולם ביחד.
עודד פויר: לעשות כל אחד בתחומו.
עודד פויר: לכל אחד יש את הנישה ששם הוא יכול להצטיין, וששם כל אחד ייתן את התוספת שלו.
עודד פויר: ואנחנו בהחלט מאמינים שאפשר לראות תוצאות.
עודד פויר: וכשיהיו פה כמה שיותר עולים, כך תהיה לנו עבודה לדון בנושא הקליטה.
עודד פויר: אז בהצלחה ליושב-ראש, ובהצלחה לכולנו.
יואל רזבוזוב: תודה רבה עודד.
יואל רזבוזוב: לפני דימה, במילה קצרה, אני חושב שיש לנו הרבה סיפורי הצלחה של עולים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהם צריכים ללכת ולספר את הסיפור שלהם בתפוצות ולנסות להביא.
יואל רזבוזוב: אני דיברתי על זה מזמן.
יואל רזבוזוב: אני חושב שמקרה ההצלחה האחרון שלנו הוא המתעמל אלכס שטילוב שנקלט כאן וזכה באליפות אירופה.
יואל רזבוזוב: הוא גם נתמך על-ידי משרד הקליטה.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהסיפורים האלה – אם זה מאומנות, מספורט, מתרבות, או לא משנה מאיזה מקום – סיפורי הצלחה של עולים כן ייתנו השראה ליהודים בתפוצות לעלות לארץ.
יואל רזבוזוב: כן, דימה.
דמיטרי אפרצב: רק הערה קטנה, חס וחלילה, לא ניגוח ולא כלום, כי ההסתדרות הציונית לא מסתתרת מאחורי מילים.
דמיטרי אפרצב: אני לא משווה לשום דבר.
דמיטרי אפרצב: ההסתדרות הציונית עוסקת בציונות, ציונות זה עלייה, הדברים כאן מאוד ברורים.
דמיטרי אפרצב: הנקודה המרכזית היא, וזה חייב לעלות באיזשהו שלב, אולי בוועדה – לא אולי, בטוח – או בשיח אחר גם.
דמיטרי אפרצב: יש פתגם רוסי עתיק שאומר אצל שבע מטפלות הילד נשאר בלי עין.
דמיטרי אפרצב: וזה המצב כרגע, שסביב נושא אחד יש טיפול של כל מיני גורמים.
דמיטרי אפרצב: כל אחד חשוב, כל אחד משמעותי וגדול.
דמיטרי אפרצב: אני חושב שזה עידן שממשלת ישראל מסוגלת ויכולה – יש לה את כל היכולות ואת כל הניסיון על מנת להוביל את המהלך של עידוד עלייה באופן נחרץ, באופן ברור, מתוקצב, חכם, מסודר.
דמיטרי אפרצב: לאור הניסיון העצום שנצבר, ועל מנת לא לייצר את האופניים מחדש, צריך שכל הפעילויות האלה ייעשו תחת קורת גג ממשלתית אחת, כאשר לזרועות הביצועיות כמו המוסדות הלאומיים, וכמובן ארגוני העולים ולתנועות המגשימות, ולכל אלה שפרוסים בכל העולם, תהיה אפשרות לפעול כל אחד בדרכו, כל אחד בשיטתו.
דמיטרי אפרצב: אבל שכל הנושא הזה יהיה מתוזמן וברור, וכך אנחנו נייצר את מרבית ההצלחות, ולא נייצר סוג של שיח בכמה קולות מול אותן האוכלוסיות.
דמיטרי אפרצב: זו נקודה מאוד מרכזית, ואני לא אומר את זה כביקורת, חס וחלילה.
דמיטרי אפרצב: יש שיח מאוד מקצועי וטוב עם ההסתדרות הציונית וגם עם ארגונים אחרים.
דמיטרי אפרצב: אבל מאוד חשוב שהנושא הזה לא יתפזר, אלא יתרכז.
דמיטרי אפרצב: זה לא בגלל שמשרד הקליטה מעוניין להגדיל את כוחו או לנפח את גודלו.
דמיטרי אפרצב: זו ממש לא הנקודה.
דמיטרי אפרצב: אין בממשלת ישראל גוף, למעט המשרד לקליטת עלייה, שנושא באחריות ובכלים הנדרשים לצורך העניין הזה.
דמיטרי אפרצב: והדיבור המעורפל לגבי כל מיני משרדי ממשלה וכל מיני גופים הוא זה שלא תורם למהלך, אלא מחליש אותו.
דמיטרי אפרצב: נכון שהאחריות של ממשלת ישראל, על כל משרדיה, לקלוט את העלייה, לא רק משרד הקליטה, אבל בואו לא נשכח שבעשר השנים הראשונות – אני מקווה שנצליח להגדיל את התקופה – יש משרד ממשלתי אחד שאם הוא רוצה או לא רוצה, הוא אחראי על זה באופן טוטאלי.
דמיטרי אפרצב: יש רק כתובת אחת והיא המשרד לקליטת עלייה.
דמיטרי אפרצב: כל ניסיון לייצר תהליכים מקבילים מבלבלים את העולים.
דמיטרי אפרצב: בסופו של דבר נופלים על משרד הקליטה לצורך תיקון רצונות מצוינים של כל אחד ואחד.
דמיטרי אפרצב: חשוב מאוד שהנושא הזה יתרכז ויהיה יד ביד ביחד, כי זה מה שישפיע בסופו של דבר גם על ההצלחות של השיווק, כזה או אחר.
יואל רזבוזוב: לאחרונה הבנתי שיש כאן איזושהי סוגיה בעייתי.
יואל רזבוזוב: אנחנו נבחן את הנושא, נקיים על זה דיון.
יואל רזבוזוב: נשמע את כל הצדדים ונקבל החלטות.
יואל רזבוזוב: אנחנו מתקרבים לסוף כי ישנה עוד מעט מליאה.
יואל רזבוזוב: יש לנו את מיכאל בן-סעדון, מנכ"ל עמותת "גבהים".
יואל רזבוזוב: אחרי שאתה מדבר, יש פה כמה עולים חדשים שאני רוצה שגם יגידו כמה מילים.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת שמעון סולומון רוצה לומר כמה מילים לסיכום.
יואל רזבוזוב: פחות או יותר זה הלו"ז.
יואל רזבוזוב: מיכאל.
מיכאל בן סעדון: קודם כל, ברכות יואל, מעולה לעולה.
מיכאל בן סעדון: כמה מילים על עמותת "גבהים" – אנחנו הקמנו את עמותת "גבהים" עם השר יאיר שמיר, שהיה יושב-הראש עד לא מזמן – זאב בילסקי החליף אותו – כדי להשקיע בעולים אקדמאיים.
מיכאל בן סעדון: אנחנו זיהינו שבעשור האחרון עולים לארץ עולים מדהימים, מאוד מוכשרים, עם תארים מתקדמים מכל העולם, רוח ציונית, כמו איבון, ואחרים שדיברו, והם הזדמנות למדינת ישראל.
מיכאל בן סעדון: ואנחנו כאן כדי לעשות הכול כדי שהם יישארו בארץ.
מיכאל בן סעדון: יש הרבה שבאים, ארזו מזוודות וחוזרים, כי הם לא מוצאים עבודה ברמה שלהם, כי אין להם קהילה.
מיכאל בן סעדון: ואנחנו כאן ב"גבהים" כדי לתת להם כלים, תמיכה וקהילה כדי שהם יעבדו בתחום שלהם.
מיכאל בן סעדון: וזה מה שאנחנו יודעים לעשות.
מיכאל בן סעדון: אם בשוק הכללי 50% מהעולם מוצאים עבודה מתאימה תוך שנה, אנחנו יודעים להגיע ל-90%, עם שיטות מאוד חדשניות.
מיכאל בן סעדון: אנחנו גם משקיעים הרבה בעולים יזמים.
מיכאל בן סעדון: אתמול היינו מאוד גאים שאלן ז'ופה, שהיה ראש ממשלת צרפת, הוא בא לבקר את "גבהים", כי הוא ראה בזה מודל של חדשנות.
מיכאל בן סעדון: הוא שלח איגרת לנשיא, ועכשיו רוצים לעשות את זה בצרפת.
מיכאל בן סעדון: אני מקווה שאנחנו נהיה גאווה למדינה.
מיכאל בן סעדון: אז אם לא נצליח עם העולים האלו, עידוד עלייה לא יקרה.
מיכאל בן סעדון: אני מאמין שעידוד העלייה הכי מוצלח הוא סיפור ההצלחה של העולים שכבר בארץ.
מיכאל בן סעדון: אנחנו כמובן משתפים פעולה עם כל הגורמים, עכשיו עם משרד הקליטה.
מיכאל בן סעדון: אנחנו רוצים ליצור את brain gain.
מיכאל בן סעדון: שמעתם את ברק אובמה מדבר הרבה על איך להביא מהנדסים, יזמים לישראל.
מיכאל בן סעדון: זה קורה היום בישראל.
מיכאל בן סעדון: אם הם יקלטו טוב והם באים לתרום, אני מאמין שמצרפת, במקום לנסוע לקנדה ולאנגליה – וזה המצב היום – כולם יעלו לארץ.
מיכאל בן סעדון: אנחנו חייבים לעבוד ביחד כי אני מאמין שהעתיד של העלייה זו עלייה מאוד משכילה, וצריך לזה כלים חדשים.
מיכאל בן סעדון: מילה אחרונה לגבי הוועדה, אני חושב ששני נושאים מרכזיים הם תקציבים.
מיכאל בן סעדון: אני חושב שמשרד הקליטה לא מקבל מספיק תקציבים, והעמותות בוודאי.
מיכאל בן סעדון: שתיים, הבירוקרטיה – מתחבר מאוד למה שאמרו סם ואסתר בעדינות יותר – אני חושב שצריך פשוט לעשות מהפכה בבירוקרטיה.
מיכאל בן סעדון: תנסו להתקשר למשרד הבריאות ולקבל מידע על הכרת תארים כשאתם רופאים.
מיכאל בן סעדון: אז לומר לרופאים בואו מצרפת.
מיכאל בן סעדון: אנחנו צריכים רופאים, ולא לעשות כלום מבחינה בירוקרטית.
מיכאל בן סעדון: אני לא רוצה לתת שמות – אני אתן שם.
מיכאל בן סעדון: יש שם איש שמסרבל הכול, אמיר שנון – הנה, כולם מכירים אותו.
מיכאל בן סעדון: שערורייה אחת גדולה.
מיכאל בן סעדון: וצריך לטפל בזה כי העולים הם במרכז, לא הבירוקרטיה.
יואל רזבוזוב: יטופל.
יואל רזבוזוב: בהחלט יטופל.
יואל רזבוזוב: שמעתי, ואנחנו נסדר את זה בהחלט.
מיכאל בן סעדון: זה מתחבר למה שחבר הכנסת אמר, זה התוצאות.
מיכאל בן סעדון: אני הייתי בוועדות - -
יואל רזבוזוב: שרת הבריאות תוזמן לכאן.
מיכאל בן סעדון: - - אני בטוח שנעשה, כי יש אלוף בג'ודו.
מיכאל בן סעדון: נעשה.
מיכאל בן סעדון: תודה.
יואל רזבוזוב: ד"ר מלה תבורי מ"נתיב".
מלה תבורי: אני מצטרפת לברכות ליושב-ראש הוועדה.
מלה תבורי: נעמי בן-עמי, ראש "נתיב" נמצאת כרגע באוקראינה בחגיגות ביאליק ופעילויות אחרות, יחד עם סגן שר החוץ.
מלה תבורי: אנחנו ארגון ממלכתי, שבמשך השנים בדק והביא מיליון עולים מברית המועצות-לשעבר בתקופות שונות.
מלה תבורי: וזה חיזק ושינה את פני המדינה.
מלה תבורי: האתגר הוא היום הוא לעודד צעירים במדינות שהמצב הוא לא פשוט, והאופציות רבות, ושעון החול של ההתבוללות הולך ואוזל.
מלה תבורי: ככל שנצליח ביחד להביא צעירים לארץ לתוכניות שונות, לראות את פאר המדינה, את החינוך, את ההישגים, וגם את הכיף, השגשוג הכלכלי, הם יחזרו, יחליטו לעלות להביא את המשפחות, את החברים.
מלה תבורי: זה האתגר.
מלה תבורי: העלייה מאוד משמעותית במדינות שלא נהיות יותר פשוטות.
מלה תבורי: ולכן יחד עם הוועדה ועם משרד הקליטה – אנחנו הזרוע שעובדת בחו"ל – נשמח לשתף פעולה במשימה המאוד חשובה.
מלה תבורי: שוב, ברכות.
יואל רזבוזוב: תודה לך.
יואל רזבוזוב: גיא סוסמן, עולה.
יואל רזבוזוב: בוא תגיד כמה מילים.
גיא סוסמן: קודם כל, אני מתנצל על העברית שלי.
גיא סוסמן: העברית שלי היא לא כמו של בן, רינה, דב וכולם.
גיא סוסמן: אז אני מבקש עוד כמה דקות כדי אני אוכל להבהיר את עצמי.
יואל רזבוזוב: אנחנו מבינים אותך מצוין.
גיא סוסמן: בוא נראה.
גיא סוסמן: אני פה כדי לייצג את דוברי האנגלית.
גיא סוסמן: אם פה ושם אני טועה ולא יודע מילה בעברית, אז אני מבקש ממישהו לעזור לי.
גיא סוסמן: עשיתי הרבה מחקר על זה, ארבע שנים כבר.
גיא סוסמן: עבדתי עם הסוכנות היהודית, יש לי הרבה ספרים על זה.
גיא סוסמן: בשבועיים האחרונים עשיתי כל מיני Focus groups, הרבה מנהיגי עולים חדשים בתל-אביב, לגבי זה בדיוק.
גיא סוסמן: כבר ארבע שנים אני עובד על זה.
גיא סוסמן: עבדתי במשרד הממשלה גם, וגם כשהייתי שם ישבתי עם "נפש בנפש", עם הסוכנות, כל מיני ארגונים, ועשיתי הרבה מחקר על זה.
גיא סוסמן: אתם חייבים עכשיו לשמוע קצת מהשטח.
גיא סוסמן: מה שגיליתי מכל הפגישות, מכל הספרים ומכל המפגשים – אלי - - - מהסוכנות היהודית ו"נפש בנפש" וכולם – זה שכל אחד רוצה את השם שלו על הצלחת הקליטה, אפשר להגיד את זה?
יואל רזבוזוב: אמרת נכון.
גיא סוסמן: משרד הקליטה, הסוכנות היהודית, "נפש בנפש" – כולם.
גיא סוסמן: וכשישבתי עם ה- Focus groupsהאלה, עם כל מנהיגי העולים החדשים בתל-אביב, גילינו כל מיני דברים.
גיא סוסמן: אני אגיד לך בדיוק מה שהם אמרו.
גיא סוסמן: לא מכירים את השירות שנותן משרד הקליטה, יש סוכנות יהודית, "נפש בנפש", וכולי.
גיא סוסמן: לא יודעים מה מגיע לנו.
גיא סוסמן: לא יודעים מי נותן מה.
גיא סוסמן: כשנכנסים לכל סניף של משרד הקליטה – אני נכנסתי בירושלים ואמרתי איפה אני?
גיא סוסמן: אני מחכה בתור שעתיים וחצי, אף אחד פה לא מדבר אנגלית.
גיא סוסמן: אמרתי אני לא מבין מה קורה פה.
גיא סוסמן: גם ראינו ב- Focus groupsהאלה שאין קשר – אנחנו רואים את זה מהשטח, רק מהשטח, כנראה שיש קשר באמת, אבל אין קשר – בין משרד הקליטה לבין כל הארגונים – "גבהים", "נפש בנפש", הסוכנות היהודית, העמותה שלך, לא משנה.
גיא סוסמן: אנחנו רואים שאין קשר.
גיא סוסמן: אז זאת הסיבה שאנחנו לא יודעים מי נותן מה ומאיפה זה, איזה בניין.
גיא סוסמן: אין מקום מגובש לכל השירות.
גיא סוסמן: אני חושב שזה מאוד פשוט.
גיא סוסמן: אני חושב שזה באחריות משרד הקליטה לגבש את כל השירות שנותנים לעולים למקום אחד.
גיא סוסמן: זה מאוד פשוט.
גיא סוסמן: כל יום – באמת כל יום – אני מקבל טלפון ממישהו – משהו קרה עם החוזה שלי עם בעל הבית.
גיא סוסמן: מה אני עושה?
גיא סוסמן: אני לא יכול לקרוא את העברית בחוזה.
גיא סוסמן: אני צריך רואה חשבון, אני רוצה להקים איזשהו עסק קטן.
גיא סוסמן: אני לא יודע איך לעשות את זה, הוא אומר זה, הוא אומר זה, והוא אומר זה.
גיא סוסמן: אני לא יודע לאן לפנות.
גיא סוסמן: כל מיני בעיות כאלה.
גיא סוסמן: אם אחרי שנה, שנתיים – שזה מצטבר מכה אחרי מכה אחרי מכה, אתה הולך.
גיא סוסמן: 50% מהעולים מתל-אביב חוזרים הביתה אחרי שנתיים-שלוש.
גיא סוסמן: וזה המחקר שלי.
גיא סוסמן: 50%, בתל-אביב.
גיא סוסמן: למה?
גיא סוסמן: מכה אחרי מכה אחרי מכה.
יואל רזבוזוב: גיא, קודם כל, אני שמח שבאת.
יואל רזבוזוב: נתת את מה שמרגישים בשטח.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה חשוב.
יואל רזבוזוב: אנחנו נזמין גם את ה-Focus groups, לשמוע אותם.
יואל רזבוזוב: לגבי משרד הקליטה – לפחות ממה שאני התרשמתי אתמול, ראיתי את האתר – אתר שנותן מענה בחמש שפות באמת, לכל דבר.
יואל רזבוזוב: אבל אם עדיין יש איזשהם דברים שאתם רואים, איזשהם חיבורים שלא מתחברים לכם, אנחנו נשמח – אנחנו נבוא להקשיב לכם, ונשמח לחבר אתכם.
יואל רזבוזוב: ואני אומר את זה בכל הרצינות.
יואל רזבוזוב: אנחנו נשמח לחבר אתכם.
יואל רזבוזוב: יש פה את דימה אפרצב, מנכ"ל משרד הקליטה, הוא ישתתף אתנו, ונעזור לכם שיהיה לכם יותר קל.
גיא סוסמן: מילה אחרונה, רציתי להגיד גם בהצלחה וגם תודה רבה על השפות והכול.
גיא סוסמן: התקדמתם מאוד, חשוב להגיד את זה.
גיא סוסמן: נתחיל עם השלילי ונסיים עם החיובי, צריך גם לסיים.
גיא סוסמן: אבל יש הרבה דברים קטנים - - -
יואל רזבוזוב: תודה גיא.
יואל רזבוזוב: אנחנו נזמן אתכם.
יואל רזבוזוב: בוא נעבור ליוליה זלקינד.
יוליה זלקינד: שלום לכולם, שמי יוליה.
יוליה זלקינד: אני עליתי ארצה לפני תשע שנים, בתוכנית נעל"ה.
יוליה זלקינד: אחרי כן הייתי חיילת בודדה.
יוליה זלקינד: היום אני סטודנטית, ומתנדבת ויועצת במרכז לחיילים בודדים על-שם מייקל לוין.
יוליה זלקינד: זו עמותה קטנה שהקימו אותה המשפחה המארחת של מייקל בארץ וחברים שלו.
יוליה זלקינד: היום יש לנו יותר מ-200 מתנדבים.
יוליה זלקינד: אנחנו פעילים בתל-אביב, ירושלים, חיפה ובאר-שבע.
יוליה זלקינד: אחרי שעברתי את כל התהליך הזה בעצמי, אני יכולה להגיד שחייל בודד כן נשאר בודד.
יוליה זלקינד: כל העולים הצעירים שעולים – לא משנה באיזו תכנית עלייה – הם כן נשארים בודדים לאורך הרבה שנים עד שהם חוזרים חזרה או שלא מקיימים כאן משפחה.
יוליה זלקינד: היום אנחנו צריכים יותר לתמוך בארגונים קטנים כאלה, כמו ששמענו "האח הגדול", "גבהים", וכל מיני, שעוזרים ותומכים בעולים שהם יימצאו מענה לשאלות שלהם.
יוליה זלקינד: שיעזרו לחיילים בודדים ויקשיבו לבעיות שלהם.
יוליה זלקינד: אני חושבת שזה אחד הנושאים החשובים.
יוליה זלקינד: דבר שני זה הזכויות של העולים, שאמורות להישמר, לדעתי לפחות.
יוליה זלקינד: לא רק מנהל הסטודנטים, שמקפיאים את התשלום לשנתיים, אלא גם הנחה למשלמי ארנונה עולים חדשים – מבזבזים אותם בזמן השירות הצבאי, אפשר להגיד ככה.
יוליה זלקינד: כי חייל סדיר היום פטור מארנונה במדינת ישראל.
יוליה זלקינד: אז לדעתי אין בכלל הנחה בארנונה.
יוליה זלקינד: אמורים לקבל סטודנטים ולא רק סטודנטים עולים חדשים, אלא כל העם, כי הנחה מקבל רק מי שיש לו שכר מתחת ל-2,400.
יוליה זלקינד: ואני לא יודעת מי יכול היום גם להשכיר דירה וגם לקיים את עצמו ב-2,400 שקלים.
יוליה זלקינד: השכר של חייל בודד בסדיר להיום, כולל הכסף שהוא מקבל ממשרד הקליטה ומשרד הבינוי, הוא 2,400 שקלים.
יוליה זלקינד: ולחייל קרבי יש תוספת של 350 שקלים.
יוליה זלקינד: זה לא משנה שיש לנו אפשרות לגור בקיבוצים, שלא לכל אחד מתאים, או לחכות חצי שנה לדירה מהצבא ולגור עם אנשים שאתה לא מכיר.
יוליה זלקינד: אבל חייל לא יכול לקיים את עצמו מ-2,400 שקלים.
יוליה זלקינד: ובגלל זה ארגונים כמו שלנו כן קיימים.
יוליה זלקינד: גם כשהייתי חיילת בודדה וגם עכשיו מתקשרים אלי מאות חיילים שאומרים אין לי מה לאכול בשבת, ואין לי כסף לקנות לעצמי נעליים.
יוליה זלקינד: אני כבר שבוע שלם אוכל חבילה של וופלים.
יוליה זלקינד: אני חושבת שזו כן בעיה.
יוליה זלקינד: ברגע שעולים נתקלים בבעיות מסוג זה, אחרי זה הם חוזרים חזרה ולא רוצים להישאר בארץ כי לפחות שם יהיה להם בית ויהיה להם מה לאכול.
יוליה זלקינד: ודבר אחרון זו הארכת זמן למבחנים.
יוליה זלקינד: למשל אני עליתי בתוכנית "נעלה", אז אצלי זה קצת אחרת, כי אני כן למדתי יותר עברית מעולים חדשים אחרים, כי למדתי גם בבית הספר.
יוליה זלקינד: אבל העולים הרגילים, הזכויות שלהם הן חמש שנים מתחילת העלייה.
יוליה זלקינד: אם אתה עושה שלוש שנים צבא ואחרי כן מתחיל לימודים.
יוליה זלקינד: מה זה אומר?
יוליה זלקינד: לוקח עוד שנה עד שהם עושים פסיכומטרי.
יוליה זלקינד: אז עולה חדש מקבל הארכה למבחנים רק בשנה א', כשהעברית שלו עדיין נמצאת ברמה של מבחן ג'.
יוליה זלקינד: ואני חושבת שזה אחד הדברים שצריך לטפל בהם.
יואל רזבוזוב: יוליה, תודה רבה לך.
יוליה זלקינד: תודה רבה לך.
יואל רזבוזוב: מכיוון שהזמן שלנו תם, אני רוצה להגיד שאני שמח שהגעתם לכאן.
יואל רזבוזוב: דווקא עכשיו, בסוף, שמענו את העולים החדשים.
יואל רזבוזוב: אני לפחות מתלהב מזה שהם עלו בעצמם ויש להם את הקשיים שלהם, והם עדיין מנסים גם לעזור לאחרים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה ראוי להערכה.
יואל רזבוזוב: אלו חבר'ה איכותיים שתורמים הרבה למדינה.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת שמעון סלומון, במילה אחת, סיכום.
שמעון סולומון: רק כמה משפטים.
שמעון סולומון: קודם כל, בהצלחה לוועדת הקליטה והעלייה.
שמעון סולומון: עדיף ורצוי שנשתמש במושגים נכונים.
שמעון סולומון: לפערים תרבותיים יש לזה השלכות מאוד לא טובות למי ש - - - אותו נכון.
שמעון סולומון: לכן רצוי שנשתמש בשוני תרבותי.
שמעון סולומון: דבר נוסף, ההרמוניה עם משרד הקליטה, אני חושב שהכול צריך להיות משחק מכובד מאוד, אבל אני מניח שיהיו לנו הרבה סוגיות שנצטרך לדון בהן.
שמעון סולומון: מנהל הסטודנטים, זה מה שביקשתי כבר לפני כמה שבועות לדיון.
שמעון סולומון: אני גם ביקשתי מהוועדה שתדון בכך.
שמעון סולומון: זו גם הסיבה שביקשתי מהשרה פגישה, ולשמחתי היום או מחר תתקיים הפגישה, כי מנהל הסטודנטים הוא לכלל העולים ולא רק ליוצאי אתיופיה.
שמעון סולומון: המוקדים שהשרה דיברה עליהם, מדובר כאילו זה היום, זה 12 שנים שנמשך העוול.
שמעון סולומון: אני חושב שאלו סוגיות שאנחנו נדבר עליהם.
שמעון סולומון: ולקלקל את האווירה, חיילים יוצאי אתיופיה, כמעט 50% מהם מבקרים בכלא - - -
דמיטרי אפרצב: אני מסתייג מהמילה עוול, המילה הזאת ממש לא נכונה.
דמיטרי אפרצב: אני מסתייג מהמילה עוול לגבי מוקדים לקליטת עלייה.
שמעון סולומון: אני לוקח את המילה עוול.
שמעון סולומון: אני אשב אתך.
דמיטרי אפרצב: בשמחה רבה.
שמעון סולומון: אני אראה לך על מה אני מדבר כדי שתבין.
יואל רזבוזוב: יצופו כאן הרבה בעיות, ובאמת, הפירושים של המילים - - -
שמעון סולומון: הדבר הנוסף, במערכת החינוך יש לנו עדיין בתי ספר שמפלים.
שמעון סולומון: אתם לא תאמינו.
שמעון סולומון: יש הרבה דברים שקורים כאן, שהשערות שלי עומדות לפעמים כשאני שומע את הדברים האלה.
שמעון סולומון: אני מאמין שבוועדה הזו – אני באמת מאמין – שהאדם עושה את התפקיד.
שמעון סולומון: אני מאמין שמה שאתה עושה, זה מה שמעצב אותך, ולא בגלל ששמו אותך בתפקיד.
שמעון סולומון: לכן אני מאמין שהוועדה הזו, באמצעות פעילותה, אם אנחנו נהיה מספיק חזקים ומקצועיים, אנחנו גם נהיה - - -
יואל רזבוזוב: תודה רבה שמעון.
יואל רזבוזוב: במילה אחרונה – אנחנו צריכים ללכת למליאה – אנחנו נהיה האוזן הקשבת של כל הארגונים של כל העולים, ונשמח לטפל בכל הבעיות.
יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד ניתן תשובות, גם אם לפעמים התשובות יהיו שליליות, אבל יהיו תשובות.
יואל רזבוזוב: כנוכל לעזור, אנחנו נשתדל לעזור כמה שיותר.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לכולם.
צחי הנגבי: בוקר טוב ליושב-ראש הכנסת, לחברי הוועדה, ליושב-ראש המיועד.
צחי הנגבי: ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת על-כך שהוא פותח את היום עם עניבה צהובה.
צחי הנגבי: יאה, וכך ראוי.
יריב לוין: וכך לא יהיה בהמשך.
צחי הנגבי: אני שמח שאני מביא בפני הוועדה את החלטת ועדת הכנסת, שאני אקרא אותה.
צחי הנגבי: "בהתאם להוראות סעיף 106א(1) לתקנון הכנסת, הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
צחי הנגבי: ועדת הכנסת ממליצה בפני ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לבחור בחבר הכנסת יואל רזבוזוב לכהן כיושב-ראש הוועדה".
צחי הנגבי: זה כבוד מיוחד עבורי.
צחי הנגבי: אמי הייתה יושבת-ראש ועדת העלייה והקליטה, הקימה אותה בשעתו.
צחי הנגבי: אני לא זוכר אם רובי היה אז ח"כ - - -
ראובן ריבלין: אנחנו כולנו – אז עבדנו קדנציה אחת.
ראובן ריבלין: היא הוקמה על-ידי אימא שלך.
צחי הנגבי: יש לנו פה מימין ומשמאל שני עולים חדשים.
צחי הנגבי: אחד אסיר ציון, אחד נכנס עכשיו להיות אסיר ציון.
צחי הנגבי: אני מאחל ליואל הצלחה, כמובן, לאחר שייבחר.
צחי הנגבי: אדוני יושב-ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: קודם כל, תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: יש לנו עוד, אני חושב, שני טקסים היום, של בחירת יושב-ראש ועדה.
יולי יואל אדלשטיין: קודם כל, באופן אישי אני חייב לומר – והנוכחים כאן יודעים את זה – שאני מרגיש מאוד בבית בוועדה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: מאז 96' אני לא חושב שהייתה קדנציה אחת שלא הייתי או מפוקח על-ידי הוועדה הזאת כשר הקליטה, סגן שר הקליטה, ולאחר מכן שר ההסברה והתפוצות; או חבר בוועדה בכל אותן התקופות שלא שימשתי חבר בממשלה.
יולי יואל אדלשטיין: אתמול – אם מותר לי לגלות – ישבנו לשיחה ארוכה עם היושב-ראש הנכנס – אחרי שהוא ייבחר, כפיש ציין צחי הנגבי – יואל רזבוזוב, וסיפרתי לו את ההווי של הוועדה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שכבר היום אנחנו רואים את הסימנים.
יולי יואל אדלשטיין: יש צירוף יפה של חברי כנסת כאן, שחלקם נוכחים כאן כרגע.
יולי יואל אדלשטיין: גם ותיקים, גם חדשים, גם עולים וגם ילידי הארץ.
יולי יואל אדלשטיין: הצירופים האלה מאוד משמחים אותי.
יולי יואל אדלשטיין: דבר שני, יש מספר גופים שמרגישים לא פחות ממני בבית בוועדה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: אני ודאי מדבר גם על משרד הקליטה, גם על הסוכנות היהודית, גם על "נתיב", לשכת הקשר, ועוד – בלי לפגוע באף אחד, אבל יש גופים.
יולי יואל אדלשטיין: והדבר השלישי הוא ארגונים.
יולי יואל אדלשטיין: ארגוני עולים, ארגוני מתנדבים, ארגונים חברתיים שונים, שהם חלק בלתי נפרד מנוף הוועדה הזו.
יולי יואל אדלשטיין: ולפעמים גם כשלא הרבה ח"כים מגיעים, מסיבות מוצדקות – לפעמים יש במקביל מספר ועדות.
יולי יואל אדלשטיין: כאן לא תמיד יש הצבעות עם הכרעה על חודו של קול בנושא חקיקה.
יולי יואל אדלשטיין: אז מטבע הדברים מוחזקים חברי כנסת לפעמים בוועדה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: אבל הדיון הוא תמיד רציני, תמיד פורה, תמיד לטובת הציבור, הודות, בין היתר, לנוכחות גופים ממשלתיים, סמי-ממשלתיים, התנדבותיים.