GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סם קדוש: תודה רבה.
סם קדוש: ועוד פעם, ברכות.
יואל רזבוזוב: תודה רבה סם.
יואל רזבוזוב: זה נרשם.
דמיטרי אפרצב: אפשר תגובה ממש קצרה?
יואל רזבוזוב: אין בעיה.
דמיטרי אפרצב: קודם כל, חס וחלילה, אני לא רוצה – לאחרונה, אחרי כל מיני אמירות אני כבר מתחיל להיזהר.
דמיטרי אפרצב: תראו, אין שום בעיה להקים כל פורום אפשרי.
דמיטרי אפרצב: זו באמת לא בעיה מבחינה טכנית או מבחינה אידיאולוגית, או מה שלא תרצו.
דמיטרי אפרצב: הדרך הפשוטה יותר היא לא הקמת פורומים גדולים, אלא הידברות ישירה.
דמיטרי אפרצב: מכל האנשים שאני רואה כאן אני לא מכיר פה בן-אדם אחד – אלא אם כן אני באמת טועה – שרצה להגיע לפגישה עם השרה או איתי, או עם כל גורם מקצועי במשרד, ולא התמזל מזלו תוך יום וחצי לקבל תשובה מתי הפגישה.
קריאה: אני יכולה להעיד על כך.
דמיטרי אפרצב: יש כאן אנשים שאנחנו פוגשים באופן קבוע.
דמיטרי אפרצב: אנחנו גם לא מסתתרים, והפגישות לפעמים קשות מאוד.
דמיטרי אפרצב: נכון שנותנים לנו ביקורת.
דמיטרי אפרצב: הפגישות הם לא הבעיה.
דמיטרי אפרצב: הבעיה המרכזית – ואגב, אדוני היושב-ראש, זה לא מתוזמן, בדיוק אתמול בין רצף של נושאים, העלינו דווקא את הנושא שאתה כרגע מדבר עליו לגבי רופאים של האיחוד האירופאי, שאנחנו לעיתים קרובות נוסעים לשם על מנת לקבל טיפול אצלם.
דמיטרי אפרצב: אבל כשהם עושים עלייה לכאן זה פשוט בלתי אפשרי לקבל מהם שירות כזה בארץ.
דמיטרי אפרצב: דברים הזויים.
דמיטרי אפרצב: אני יודע שאתה הולך לדבר - - -
יואל רזבוזוב: דיברנו על זה.
יואל רזבוזוב: אנחנו הולכים לקיים דיון על זה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מזמינים את שרת הבריאות, יעל גרמן.
יואל רזבוזוב: אז כך שיהיה דיון על זה.
דמיטרי אפרצב: אדוני היושב-ראש, מה שאני רק מבקש – וזה אמתי, זה לא סיפורים ולא שום דבר – כשהשרה אמרה שהדלת של משרד הקליטה פתוחה, היא באמת פתוחה.
דמיטרי אפרצב: תנצלו את זה.
דמיטרי אפרצב: אפשר להקים פורומים, בוודאי ובוודאי ועדת העלייה והקליטה תפקח על הדברים.
דמיטרי אפרצב: אבל אם אתם רוצים להגיע כרגע לכל מיני סוגיות מאוד מעשיות, להתעדכן, הדלת פתוחה הטלפון.
דמיטרי אפרצב: נסו ותראו שזה עובד.
דמיטרי אפרצב: אין פה אף בן-אדם שיכול להגיד ניסיתי להגיע – הטלפון שלי מפורסם, הטלפון של השרה.
דמיטרי אפרצב: מחסום בתחום הזה פשוט לא קיים.
יחיאל חיליק בר: כבוד היושב-ראש, אני רק רוצה לומר הערה.
יחיאל חיליק בר: אני גם עבדתי במשרדים ממשלתיים, ואני יודע כמה קשה הלו"ז וכמה פניות יש.
יחיאל חיליק בר: יכול להיות שאתם צריכים לבדוק אצלכם את המנגנון של עד שזה מגיע אליך ואל השרה.
יחיאל חיליק בר: אני, גם כחבר מועצת העיר ירושלים וגם כחבר כנסת – במקרה פשוט כי אמרת, אחרת לא הייתי – פניתי לגבי מקרה מאוד קשה בקהילה האתיופית, של בן-אדם שזרקו אותו מהבית, ואני לא יודע כמה שנים הוא ברחוב.
יחיאל חיליק בר: חבר כנסת, ולא קיבלתי אפילו מענה.
יחיאל חיליק בר: אז יכול להיות שיש מסננת מאוד גדולה וקשה של לפני שזה מגיע אליך.
יחיאל חיליק בר: ותרשה לי לא להרים טלפון לשרה כל פעם שיש לי בעיה.
יחיאל חיליק בר: אני מעביר בפקס ללשכה.
יחיאל חיליק בר: יכול להיות שיש בעיה שאתה לא מודע אליה.
דמיטרי אפרצב: אדוני, אין צורך.
דמיטרי אפרצב: אני חס וחלילה לא מקטין משמעויות של אף אחד.
דמיטרי אפרצב: יש נוהל בלשכה של המנכ"ל – שזה הדרג הביצועי – שתוך 24 שעות – תוך 24 שעות – מתקבל מענה לכל פנייה שיש.
דמיטרי אפרצב: היה לי מקרה אחד שזה התארך, ונאלצתי להחליף צוות.
דמיטרי אפרצב: זה דבר עקרוני.
דמיטרי אפרצב: זה לא עניין של נראות או של למצוא חן בעיניך.
דמיטרי אפרצב: אני לא קיבלתי ממך פנייה, אבל אם אתה תנסה אתה תקבל תשובות.
דמיטרי אפרצב: לא תמיד התשובה היא חיובית, אבל תמיד יש תשובה.
דמיטרי אפרצב: אין מצב שאין תשובה.
דמיטרי אפרצב: זה פשוט לא קיים.
דמיטרי אפרצב: אצלי בלשכה – זה בהנחיית השרה – אין דבר כזה.
דמיטרי אפרצב: זה נחשב כמעט פיגוע אם יש פנייה של ציבור שמגיע ללשכה ואין תשובה.
דמיטרי אפרצב: לפעמים מגיעות פניות לא פשוטות.
דמיטרי אפרצב: תשובות יש.
דמיטרי אפרצב: זה פשוט קיים כתרבות ארגונית.
דמיטרי אפרצב: תנסה את זה.
יואל רזבוזוב: אתמול, כשביקרתי במשרד הקליטה אמרו לי שאחת הגאוות של משרד הקליטה היא המענה על הפניות.
יואל רזבוזוב: אם יש מקרים שלא נענו, אנחנו נשמח לשמוע עליהם.
יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לתת לאריק מייקלסון לומר כמה מילים, סמנכ"ל "נפש בנפש".
אריק מייקלסון: תודה רבה.
אריק מייקלסון: ליושב-ראש, מזל טוב, בהצלחה.
אריק מייקלסון: כשאנשים התלוננו שאין שיניים לוועדה, אני לא חושב שהם ציפו שיגיע לכאן אלוף ג'ודוקה.
אריק מייקלסון: זה כנראה מסר שאנחנו צריכים להיזהר בלשוננו.
אריק מייקלסון: אנחנו צריכים לראות גם את שאר נציגי הציבור כאן.
אריק מייקלסון: בתור הנהלת "נפש בנפש", אנחנו שמחים, גאים ומברכים את חבר הכנסת דב ליפמן.
אריק מייקלסון: אנחנו שנים עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרד הקליטה – אני אנצל את ההזדמנות גם להודות למנכ"ל – והסוכנות היהודית כמובן.
אריק מייקלסון: המסר המרכזי ליום הזה, המעמד החגיגי משהו הזה, הוא שצריך להמשיך ביחד עם הוועדה להדק ולעבוד יחד.
אריק מייקלסון: הבעיות הן ברורות, הסיפור של התקציב, השרה התייחסה פה לעניין התקציב.
אריק מייקלסון: אנחנו צריכים לקחת צעד אחורה מהמגמה של טיפול בבעיות נקודתיות במקרה הטוב, ולהסתכל על המקרה הכולל, לראות את הסך, ולראות מה הפגיעה שנעשית כאן בעולים.
אריק מייקלסון: כמה עבודה נעשית בתחום של עידוד עלייה, וכמה תמיכה יש בתחום של עידוד עלייה.
אריק מייקלסון: שוב, יש לנו המון על מה לדבר ולעבוד, אבל המסר המרכזי שצריך לצאת מפה הוא הבקשה להמשיך לעבוד יחד כל הגורמים, ובברכת הוועדה ועם הסיוע של הוועדה פשוט להעלות את זה יותר לסדר היום.
אריק מייקלסון: תודה רבה, ושוב, ברכות.
יואל רזבוזוב: בין הארגונים, מדי פעם אני רוצה להשחיל כמה עולים חדשים, או עולים חדשים לשעבר, גם לשמוע קצת אותם.
יואל רזבוזוב: יושב מולי – אני רואה את חברי, דימה בולט, שהוא היה חייל בודד, קצין בגולני.
יואל רזבוזוב: בוא ספר על עצמך.
יואל רזבוזוב: כמה מילים.
יואל רזבוזוב: תשמעו מה הבחור עשה למען המדינה.
דמיטרי בולט: שלום לכולם, שמי דימה בולט.
דמיטרי בולט: עליתי לפני 14 שנה.
דמיטרי בולט: אחרי שנה התגייסתי לצבא.
דמיטרי בולט: שירתי בחטיבת גולני.
דמיטרי בולט: השתחררתי בדרגת סרן.
דמיטרי בולט: התחלתי את הלימודים – תואר ראשון, תואר שני.
דמיטרי בולט: היום אני איש חינוך, מורה בבית הספר למנהיגות "חברותא".
דמיטרי בולט: לפני שלוש שנים הקמנו שתי עמותות.
דמיטרי בולט: אחת מתעסקת בהתיישבות באזורי הפריפריה, שנקראת "הישג ציוני", בהתנדבות מלאה.
דמיטרי בולט: עמותה נוספת – יחד איתי נמצא מנכ"ל העמותה, דניאל אהרון – הקמנו עמותה שנקראת "אח גדול".
דמיטרי בולט: יכול להיות שלחלק מכם השם הזה מוכר.
דמיטרי בולט: הרעיון מאוד פשוט – חייל בודד שהשתחרר מהצבא לוקח ביד חייל חדש שרק מתגייס, ומוביל אותו.
דמיטרי בולט: אנחנו יודעים שהיום – לפחות כאיש חינוך אני יודע – שכדי לתת יחס צריך עבודה פרטנית אחד מול השני.
דמיטרי בולט: ואני אומר לכם שיש אלפי חיילים בודדים בצבא.
דמיטרי בולט: מספיק שיש כמה אלפים טובים שהשתחררו, ומספיק שכל חייל בודד שהשתחרר והיום הוא איש משפחה או סטודנט, ויש לו מוטיבציה, רוצה לתרום, הוא לוקח חייל בודד שרק מתגייס ומוביל אותו.
דמיטרי בולט: תאמינו לי, הסיפור הוא לא רק להביא את האנשים לארץ, אלא גם אחרי זה לשמור אותם.
דמיטרי בולט: כי יש לא מעט סיפורים שהחבר'ה משתחררים, לא מוצאים את עצמם, ופשוט עוזבים.
דמיטרי בולט: זו נקודה מאוד חשובה.
דמיטרי בולט: נקודה נוספת היא שיש לא מעט עמותות קטנות כמו העמותה שלנו.
דמיטרי בולט: שלוש שנים, התקציב הוא 7,000 שקלים בשנה.
דמיטרי בולט: לפני שנתיים, 7,000 שקלים.
דמיטרי בולט: מאות מתנדבים, חיילים בודדים לשעבר, הם עושים את זה בהתנדבות מלאה, גם אנחנו.
דמיטרי בולט: שלוש שנים – כל אחד עם העבודה, המשפחה, עושה את זה בהתנדבות מלאה.
דמיטרי בולט: ויש הרבה ארגונים קטנים שעושים עבודה מדהימה.
דמיטרי בולט: אני אומר לכם שעבודה בשטח, בפועל – אני ודניאל מקבלים עשרות טלפונים ביום מאותם חיילים בודדים שצריכים את העזרה.
דמיטרי בולט: פשוט אוזן קשבת.
דמיטרי בולט: אתה לא צריך יותר מזה.
דמיטרי בולט: תאמינו לי, שיחה ב-22:00 או 23:00 בלילה לבוא לטקס.
דמיטרי בולט: הסיפור של העמותה הוא מאוד פשוט.
דמיטרי בולט: בתור חייל בודד בטירונות קיבלתי מצטיין חטיבת גולני.
דמיטרי בולט: מח"ט גולני אמר אני רוצה לתת לך כומתה.
דמיטרי בולט: עמדתי בטקס עם החברים שלי.
דמיטרי בולט: ראיתי מימין ומשמאל שההורים של החברים באו עם שלטים, פוסטרים – "יעקב מצטיין", שמעון – ולא היה אף אחד שבא לבקר אותי.
דמיטרי בולט: זה לא שאנחנו צריכים את זה, אבל מדי פעם "צ'פחה" על הכתף, ולהגיד כל הכבוד צריך.
דמיטרי בולט: ומזה בא הרעיון שאין דבר כזה שחייל בודד שמגיע, שאין מישהו שיבוא לראות אותו, או ללחוץ לו יד ולהגיד לו תודה על מה שאתה עושה.
דמיטרי בולט: בשטח יש הרבה עבודה.
דמיטרי בולט: תזמינו אותנו, את הארגונים הקטנים, העמותות.
דמיטרי בולט: יש לנו הרבה ניסיון, הרבה ידע.
דמיטרי בולט: נשמח מאוד לעזור.
קריאה: תשאיר כתובת וטלפון.
יואל רזבוזוב: תודה דימה.
יואל רזבוזוב: יישר כוח.
יואל רזבוזוב: אנחנו נזמין אתכם - - -
דמיטרי בולט: ואני רוצה לברך אותך.
דמיטרי בולט: כאיש שאני מכיר, אני מעריך אותך מאוד.
יואל רזבוזוב: חשוב מאוד מה שאתם עושים.
יואל רזבוזוב: יש את דימה.
דמיטרי אפרצב: רק בקשה, אם אפשר, אני מאוד אשמח אם תישאר אחרי הוועדה, אני רוצה לקחת פרטים כי אנחנו בשלבים סופיים של תכנון רפורמה שתצא כבר בקיץ בתחום של חיילים בודדים וחיילים בכלל.
דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה הולך לעשות שם תפנית טוטאלית בכל הנושא.
דמיטרי אפרצב: אנחנו נשמח מאוד להיפגש ולדבר אתך.
יואל רזבוזוב: אז אתם רואים, כבר משהו זז כאן בוועדה.
יואל רזבוזוב: רק התחלנו.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת לאסתר בלום לומר כמה מילים, מנהלת פרויקטים, מועצת ארגוני העולים.
יואל רזבוזוב: בבקשה אסתר.
אסתר בלום: ברכות לך ולכל חברי הוועדה.
אסתר בלום: הצלחה בעבודה.
אסתר בלום: באמת, מחמם את הלב לראות כמה כל אחד מכם מעורב בנושא ורוצה לתרום.
אסתר בלום: קודם כל, להזכיר, מועצת ארגוני העולים הוא ארגון גג של 23 ארגונים.
אסתר בלום: רוב הארגונים מייצגים קהילות מרוב רחבי העולם.
אסתר בלום: נמצאת אתנו היום איבון, שמייצגת את העולים מיוון לדוגמה.
אסתר בלום: הרבה פעמים אנחנו לא חושבים לא על העולים מיוון, לא על העולים מטורקיה, מכל הארצות הקטנות.
אסתר בלום: אין מספיק עולים, ואין בכלל דיון מסביב לנושאים האלה.
אסתר בלום: ואנחנו לא חושבים עד כמה הקליטה שלהם היא עוד יותר קשה.
אסתר בלום: והם עוזבים הרבה פעמים בגלל מצוקות בקהילות האם שלהם.
אסתר בלום: הם מגיעים לכאן, ומלבד ארגוני העולים שמדברים את השפה שלהם, אין מי שיקלוט אותם ואין מי שיסייע להם.
אסתר בלום: אני רוצה שנשים זרקור על אותם ארגונים קטנים, וכמו שנאמר קודם, לארגון קטן ולעמותה קטנה קשה מאוד – מאוד-מאוד קשה – להתמודד ולגייס כספים.
אסתר בלום: יש צורך – עם כל העזרה של משרד הקליטה ושיתוף הפעולה שיש בין העזרה לבין מועצת ארגוני העולים בנושא של התמיכות – להגדיל תקציב שניתן לארגוני עולים בפעילות שלהם.
אסתר בלום: אנחנו לא יכולים להמשיך לעבוד בצורה הזאת.
אסתר בלום: אם לפני עשר שנים התקציב היה עשר מיליון, כיום התקציב הוא שני מיליון וחצי.
אסתר בלום: בנוסף לכך, ב-2012 ארגוני העולים עדיין לא קיבלו את הכסף בעדו עשו את הפעילות שלהם.
אסתר בלום: כמה שורות – אני מאוד מודה לך שאתה נותן לנו הזדמנות להביע להציף את הבעיות.
אסתר בלום: לימוד השפה העברית – יצא סקר של הלמ"ס, בטח אולי שמעתם על זה, אם לא, אז ב-News Letter שלנו.
אסתר בלום: הסקר של הלמ"ס אומר שכ-30% מהעולים נמנעים מלפנות לרשויות כדי לקבל שירות.
אסתר בלום: אז ברור שהעולים האלה מגיעים לארגון העולים.
אסתר בלום: מה שאנחנו צריכים לעשות, מחשבה שנייה, שוב פעם על לימוד השפה העברית.
אסתר בלום: מה קורה?
אסתר בלום: למה אנשים לא לומדים עברית, למה הרמה שלהם נמוכה.
אסתר בלום: פער בין תרבותי – אנחנו לא מדברים מספיק על העלייה מהמערב.
אסתר בלום: הוזכרה פה צרפת, אבל כלל העלייה מהמערב מתמודדת עם אותן בעיות של עליות, שאנחנו בדרך כלל שומעים עליהן.
אסתר בלום: אם זה נוער בסיכון, נשירה מבתי הספר, סמים.
אסתר בלום: כל הבעיות האלה הן אותן בעיות.
אסתר בלום: כולנו בני אדם.
אסתר בלום: אנחנו צריכים להתמודד עם אותם דברים.
אסתר בלום: אז אני מאוד מבקשת גם להשים על זה דגש, לבדוק את הצרכים ואת הבעיות.
אסתר בלום: אתה מגיע מנתניה, וזו הזדמנות לברך את ראש העיר שמינתה לפני פחות משנה נציגה מהקהילה, מצרפת רק כדי לטפל בנערים העולים מצרפת נגד סמים בנתניה.
אסתר בלום: יש תופעה שגוברת בכל רחבי הארץ, גם לגבי הצרפתים וגם לגבי כל המדינות האחרות, ארצות-הברית.
אסתר בלום: אנחנו צריכים לטפל בזה כי זה מאוד קשה לעולים לסייע בנושא הזה.
אסתר בלום: הכרת דיפלומות – סם הזכיר את העניין של השולחן העגול עם מנכ"ל משרד הבריאות, שאנחנו מאוד מודים לו ומוקירים אותו על השעה שהוא נותן, ושהוא משקיע אתנו.
אסתר בלום: שם אנחנו מציפים שם את הבעיות.
אסתר בלום: הוא באמת נכנס לעומקי הנושאים.
אסתר בלום: הכרת הדיפלומות היא לא רק למקצועות הבריאות, היא לעוד מקצועות רבים.
אסתר בלום: ואנחנו מאוד מבקשים שיהיו גם בנושא הזה דיונים עם משרד החינוך ועם הנציגים המתאימים.
אסתר בלום: ולגבי הדלת הפתוחה, אכן משרד הקליטה – קודם כל, קיים שיתוף פעולה.
אסתר בלום: אני יכולה להגיד שארגוני העולים, בראש ובראשונה, מהווים לחצן מצוקה.
אסתר בלום: זה קצת חבל לי, כי אנחנו לא צריכים להיות ככה.
אסתר בלום: אנחנו רוצים להיות שותפים ברמה אחרת.
אסתר בלום: מה שסם הציע זה שאותן הסוגיות שאנחנו מתמודדים איתן, שאנחנו נציף לך, אדוני המנכ"ל, פעם בשלושה חודשים גם כן.
אסתר בלום: אנחנו יכולים לקבוע.
אסתר בלום: בוא ננסה.
אסתר בלום: אתה אומר שזה פתוח, בוא ננסה.
אסתר בלום: סמנכ"ל משרד הרווחה הציע אותו דבר.
אסתר בלום: הוא הזמין את ארגוני העולים – לא רק דוברי רוסית ומהקהילה האתיופית – והבין שישנה בעיה של רווחה בקרב העולים מכלל העולם.
אסתר בלום: הוא הזמין את ארגוני העולים, וביקש לשמוע ולהציף שם בעיות.
אסתר בלום: אנחנו נוגעים באנשים.
אסתר בלום: אנשים מתקשרים אלינו ביום ובלילה.
אסתר בלום: אנחנו יודעים בדיוק מה הבעיות שלהם, מה הקשיים ואיפה הרגישות.
אסתר בלום: בוא נשלב את הכוחות שלנו, ונמצא ביחד.
אסתר בלום: אנחנו יכולים לאגם את המשאבים – זה בטוח – ולהיות חזק יותר.
אסתר בלום: אז בהצלחה לוועדה, ובהצלחה לשרה החדשה.
אסתר בלום: אנחנו שמחים מאוד שהמנכ"ל גם ממשיך בתפקיד שלו, זה גם חדש.
אסתר בלום: תודה רבה לכם.
יואל רזבוזוב: תודה רבה אסתר.
יואל רזבוזוב: אנחנו נבחן את הנתונים.
יואל רזבוזוב: עכשיו עוד פעם אני רוצה לעבור לעולים החדשים.
יואל רזבוזוב: ישנו את דן פומרנץ מארצות-הברית.
יואל רזבוזוב: דן כאן?
יואל רזבוזוב: היה כאן לפחות.
יואל רזבוזוב: אז אירנה אלשנסקאיה.
יואל רזבוזוב: בואי נשמע אותך, כמה מילים.
אירנה אלשנסקאיה: אני עליתי לפני פחות משלוש שנים לארץ.
אירנה אלשנסקאיה: עכשיו אני לומדת ב"בצלאל", סטודנטית בשנה ג'.
אירנה אלשנסקאיה: רציתי להתחיל בזה שאני מאוד אוהבת את מדינת ישראל.
אירנה אלשנסקאיה: אני רוצה להשקיע בה, ולהיות יעילה כמה שאני יכולה.
אירנה אלשנסקאיה: אבל הבעיה שעולה לי בראש היא בעיה שכבר עלתה כמה פעמים, זה עניין של גזענות.
אירנה אלשנסקאיה: אני צריכה להגיד – בכל הכנות ומכל הלב – שפה אני שמעתי שאני רוסייה פי אלף פעמים מאשר מה שאני שמעתי שאני יהודייה ברוסיה.
יואל רזבוזוב: כולנו עברנו את זה.
אירנה אלשנסקאיה: והשאלה שלדעתי אנחנו חייבים לשאול את עצמנו - - -
נסים זאב: ואת מבינה שזו אמירה לגנאי או לשבח?
נסים זאב: למשל, לאשתי אמרו שהיא דומה לרוסייה.
נסים זאב: אני אף פעם לא ראיתי בזה מילת גנאי.
יואל רזבוזוב: היא רואה את זה כגזענות.
יואל רזבוזוב: כל אחד רואה את זה אחרת.
יואל רזבוזוב: כל אחד מרגיש גם לפי - - -
אירנה אלשנסקאיה: אני יכולה בבקשה לסיים?
יואל רזבוזוב: תמשיכי.
אירנה אלשנסקאיה: הייתי באוטובוס מהספרייה בגבעת רם הביתה.
אירנה אלשנסקאיה: בנות בנות 14 או 15 מאחורי הגב שלי דיברו על זה שהן שונאות את כל הרוסים.
אירנה אלשנסקאיה: השאלה שלדעתי אנחנו צריכים לשאול את עצמנו היא לא רק מה לעשות עם זה, אלא גם למה זה קורה.
אירנה אלשנסקאיה: ביום העצמאות, כל היהודים סוף-סוף ביחד חוגגים את החג של יום העצמאות.
אירנה אלשנסקאיה: אנחנו נכנסים לרכבת הקלה בירושלים.
אירנה אלשנסקאיה: מה אנחנו שומעים?
אירנה אלשנסקאיה: – אני מצטערת מאוד על הקללה, אבל זה ציטוט – אנשים בקול רם צועקים בלי בושה את המשפט: "יהודי נשמה, ערבי בן-זונה".
אירנה אלשנסקאיה: אז לדעתי ברגע שזה מקובל במדינה, וזה מקובל על האנשים, גזענות לפי גזע אחר – ערבים – אי-אפשר יהיה לפתור את הבעיה הפנימית בעם היהודי.
יואל רזבוזוב: תודה רבה אירנה.
יואל רזבוזוב: קודם כל, העברית שלך מצוינת.
יואל רזבוזוב: הצליחי.
יואל רזבוזוב: אני חושב שאת נכס למדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: לגבי מקרה הגזענות, אנחנו נפעל לחסל את המקרים האלה, כי זה לא מקובל עלינו.
יואל רזבוזוב: אני חושב שלא כאן בוועדה ולא בכנסת ישראל – אגב, רציתי לברך את חבר הוועדה, חבר הכנסת נסים זאב שהצטרף אלינו.
יואל רזבוזוב: ברוך הבא.
נסים זאב: הייתי בוועדת ביקורת המדינה.
יואל רזבוזוב: יש הרבה חברי כנסת שנמצאים בוועדות אחרות, אז הם מדלגים.
יואל רזבוזוב: אבל נסים זאב הוא חבר ועדה.
יואל רזבוזוב: עכשיו הייתי רוצה לתת לאברהם נגוסה לומר כמה מילים, מנהל ארגון "מכנף דרום לציון".
יואל רזבוזוב: בוא שב, יש לך מקום נוח.
30095: אני מנהל "מכנף דרום לציון", וגם סגן יושב-ראש של נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.
30095: אני מברך את חברי הכנסת וגם את היושב-ראש.
30095: זה מאוד חשוב שאחד מאתנו, עולה חדש – אני מתכוון ותיק – הוא יושב-ראש הוועדה.
30095: זה מאוד חשוב.
30095: זה מודל לחיקוי.
30095: לוועדה הזו מחכים הרבה אתגרים.
30095: אני הרבה שנים פועל בוועדות פה בכנסת, ואני יודע שאתגרים וההתנגשות – ואתם, חברי הכנסת, חברי הוועדה, אתם באמצע בין הארגונים החברתיים או הארגונים העולים לממסד.
30095: אני מתכוון למשרדי הממשלה.
30095: לכן חשוב מאוד שפעילותכם תהיה בשטח.
30095: להגיע לשטח, לראות את המצב, ולא להסתפק בדרך כלל במריחות של משרדי הממשלה.
30095: חשוב להדגיש את הדבר הזה.
30095: יש בעיות היום.
30095: אחד הגופים החשובים והמשפיעים בשילוב העולים החדשים בהשכלה הגבוהה הוא מנהל הסטודנטים.
30095: מנהל הסטודנטים בסכנה.
30095: מנהל הסטודנטים – למיטב ידיעתי, אין כרגע תקציב לממן לשנה הבאה.
30095: אלא אם כן אתם תפעלו חזק לפני אישור התקציב.
30095: זה חשוב מאוד.
30095: אני הייתי עולה חדש.
30095: אני קיבלתי את הסיוע ממנהל הסטודנטים.
30095: אני התחלתי את תהליך הקליטה שלי, השתלבתי בהשכלה הגבוהה.
30095: בעזרת מנהל הסטודנטים הגעתי עד תואר שלישי.
30095: תראו כמה חשוב הארגון הזה.
30095: ולכן זה בוער לנו.
30095: אני מקווה שכבר בשבוע הבא הפגישה הראשונה של הוועדה תהיה על מנהל הסטודנטים.
30095: העולים החדשים תקועים במרכז הקליטה בגלל בעיות דיור, בגלל משכנתאות – זה חשוב מאוד.
30095: לבדוק, לפעול, פיצוי – חוקים שעברו בכנסת בעניין שילוב אקדמאים בתעסוקה.
30095: זה חשוב לנו, ואני מאוד מברך על הדרך החדשה.
30095: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: נושא מנהל הסטודנטים עלה גם אתמול בשיחה בינינו.
יואל רזבוזוב: לקחתי את זה על עצמי לדבר עם שר האוצר, ואנחנו נבחן את הפתרון לסוגיה הזאת.
יואל רזבוזוב: אני מבין את זה.
נסים זאב: אם אפשר הזדמנות לומר מילות ברכה.
יואל רזבוזוב: בכיף.
יואל רזבוזוב: בבקשה נסים.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, קודם כל, אני שמח שאדוני ממלא מקום כיושב-ראש של הוועדה הנכבדה הזו.
נסים זאב: זו ועדה שאפשר למנף אותה, להביא את זעקת העולים.
נסים זאב: לממשלת ישראל יש הרבה מה לפעול בתחומים השונים.
נסים זאב: אנחנו מדברים פה על סטודנטים, אנחנו מדברים פה על עולים שתקועים במשך שנים רבות במבצרים שלהם.
נסים זאב: אני עוד זוכר בשנת 90' כאשר עולי אתיופיה באו – אני הייתי סגן ראש עיריית ירושלים – הייתי מלווה את הקהילה הזאת בכל כמעט.
נסים זאב: טדי קולק נתן לי בזמנו את כל הגיבוי, אם זה בהצבת קרוואן לבית כנסת, ואם זה להכניס ספר תורה למקום.
נסים זאב: אני אומר גם כשאבותיי – אני לא מתבייש לומר את זה – הגיעו לארץ, אני רוצה לומר לכם, היו אמירות גזעניות כפי ששמענו פה: הנה הגיעו העבדים לארץ.
נסים זאב: אלו המילים.
נסים זאב: תשאלו גם היום, במושבים מסוימים, זו הייתה התחושה.
נסים זאב: ואני אומר לכם, צריכים להתגבר על האמירות.
נסים זאב: צריך להוקיע אותם בוודאי.
נסים זאב: אנחנו צריכים לעשות את הכול כדי לחבק את העולים, ושירגישו שהם לא רק רצויים במדינת ישראל, הם בעצם בונים את מדינת ישראל.
נסים זאב: אנחנו לא מפסיקים לבנות את המדינה הזאת.
נסים זאב: היא בשלבים של התפתחות, של בנייה ושל עשייה.
נסים זאב: אני רוצה לאחל לך, אדוני היושב-ראש – אני הייתי גם כן בקהילות בארצות-הברית.
נסים זאב: אני כיהנתי כרב בקהילות, ואני יודע מה המאבק שלנו וכמה צריך להיאבק.
נסים זאב: אני אומר שהסוכנות היהודית היום לא עושה את עבודתה.
נסים זאב: צריכים לזכור שתחום העלייה – צריך לפעול דווקא מאותן מדינות כמו באירופה וארצות-הברית, להביא את אותם אנשים שאולי כרגע מרגישים שלווים ובטוחים, איש תחת גפנו ותחת תאנתו.
נסים זאב: להביא ולהגביר את העלייה פה, בארץ ישראל, ולחזק את היהדות כאן.
נסים זאב: תודה לך אדוני.
נסים זאב: בהצלחה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, חבר הכנסת נסים זאב.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשאול שאלה קצרה את ילנה קרול, שיושבת כאן, שהייתה שליחה קונסולרית באוקראינה, בדנייפרופטרובסק, השאלה דווקא לעניין התפוצות, מה הנכונות של היהודים באוקראינה לעלות לארץ?
יואל רזבוזוב: עד כמה הזהות עם ישראל והיהדות?
יואל רזבוזוב: עד כמה הם מחוברים שם?
יואל רזבוזוב: בכמה מילים.
ילנה קרול: שלום לכולם.
ילנה קרול: קודם כל, יואל, ברכות לך.
ילנה קרול: שמענו הרבה, ואני מאוד שמחה שיש מישהו שהוא עולה שיטפל בנושא הזה, כיוון שדברים שרואים משם לא רואים מכאן, או להיפך.
ילנה קרול: לשאלתך, אני הייתי שליחה באוקראינה ארבע שנים.
ילנה קרול: הנושא שטיפלנו בו – קודם כל, עידוד עלייה ולהעלות עולים לארץ.
ילנה קרול: ולכן הנושא שהוזכר פה על-ידי מנכ"ל משרד הקליטה – שאנחנו מכירים משם, בוא נגיד כך – היה שיתוף פעולה בין הסוכנות לבין ארגון "נתיב" להעלות אנשים לארץ.
ילנה קרול: כל הנושא הזה של זהות יהודית והשינוי – שוב, בטח היו שם שיקולים משלהם, אבל אנחנו רואים שאנשים לא עולים.
ילנה קרול: אתה מדבר על נכונות לעלות.
ילנה קרול: היום, גם אוקראינה וגם רוסיה, כל ארצות ברית-המועצות לשעבר, הן ארצות די דמוקרטיות, ליברליות, מבחינת זה שהבן-אדם יכול לבחור אם הוא רוצה לעלות או לא.
ילנה קרול: אני אגיד כך, מי שטוב לו והוא מסודר, ימשיך לשבת שם עד שיהיה לו רע.
ילנה קרול: ציונות כמו שהייתה פעם – כמו שאני עליתי ב-88', והיינו בסירוב מ-76' – אתה כבר רואה שהם כבר בודדים.
ילנה קרול: אני לא רוצה לכלול שאין.
ילנה קרול: יש.
ילנה קרול: יש בודדים.
ילנה קרול: ויושב פה חברי, יבגני, שהוא שנה בארץ, והוא כבר היה בגולני.
ילנה קרול: הוא פשוט רצה לעלות בכל כוחו, כמה שהוא יכול.
ילנה קרול: עדיין, אנשים לא מכירים.
ילנה קרול: גם המשימה שלי הייתה להסביר על הארץ, מה יש כאן.
ילנה קרול: אנשים יהודים – יהודים כשרים, הלכתיים – לא יודעים מה יש במדינת ישראל.
ילנה קרול: אני ישבתי בארוחת ערב אצל רב, וישבו שם אנשים דתיים, מארצות-הברית, אלה שעלו משם, והוא שאל אותי מה אתם מדברים על מדינת ישראל?
ילנה קרול: כמה חתני פרס נובל יש לכם?
ילנה קרול: אין לכם אף אחד.
ילנה קרול: כן.
יואל רזבוזוב: אנחנו יכולים להתגאות.
ילנה קרול: כן, בחור יושב – אני יושבת ואומרת סליחה, רק השנה הגברת קיבלת בכימיה.
ילנה קרול: הם לא יודעים.
ילנה קרול: לכן המשימה שלנו היא כן לעבוד בתפוצות.
ילנה קרול: זהות יהודית – יש שם הרבה ארגוני חב"ד שנותנים את הזהות היהודית.
ילנה קרול: הם לומדים, מי שרוצה יודע, מי שלא רוצה לא יודע.
ילנה קרול: אבל לעודד עלייה בנושא הזה של לתת להם להבין, לתת להם להכיר, להסביר להם.
ילנה קרול: יש הרבה סמינרים ארגוניים שעושים.
ילנה קרול: זה מה שיש לי להגיד.
יואל רזבוזוב: תודה ילנה על הסקירה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נפעיל מחשבה בנושא.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת לדני ווזנר לומר כמה מילים, מנהל קשרי ממשלה – הפדרציות היהודית בצפון אמריקה.
דני ווזנר: תודה רבה.
דני ווזנר: מצטרף לברכות של כולם.
דני ווזנר: אני מייצג את הפדרציות, הארגון היהודי הכי גדול בארצות-הברית.
דני ווזנר: שמחנו לארח אתכם בשבוע שעבר עם בקי כספי, וגם ביחד עם הסוכנות.
דני ווזנר: אני רוצה להעלות דבר אחד, בכנסת הקודמת, בוועדה הזאת היו גם כן הרבה מאוד נושאים שקשורים ליהדות התפוצות, לא בדיוק קשור לעלייה.
דני ווזנר: וזה היה מאוד חשוב.
דני ווזנר: הייתה כמובן תת-ועדה עם עינת וילף, חברת כנסת דאז.
דני ווזנר: מבחינתנו זה היה מאוד חשוב.
דני ווזנר: עלו הרבה מאוד נושאים, מברית מילה בגרמניה, שהיו בעיות, אנטישמיות בצרפת ועשרות נושאים אחרים.
דני ווזנר: זה היה מאוד חשוב לנו.
דני ווזנר: זה נתן, נראה לנו, ליהדות התפוצות איזושהי במה בכנסת ישראל להעלות נושאים.
דני ווזנר: אני יודע שזה היה מאוד חשוב ליהדות התפוצות.
דני ווזנר: ואני אשמח מאוד אם המסורת הזאת תמשיך באיזושהי דרך גם בכנסת הנוכחית.
דני ווזנר: ושוב, ברכות לכולם.
יואל רזבוזוב: כמו שהצגתי לפני כן, נושא התפוצות מאוד חשוב, עניין אותי מאוד.
יואל רזבוזוב: ואני עוד פעם חוזר, חזרתי מארצות-הברית, וראיתי עד כמה הנושא הזה חשוב.
יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה כאן המון דיונים.
יואל רזבוזוב: לגבי תתי-הוועדות, אנחנו רק התחלנו, תנו לנו להתחיל לעבוד ואז לראות מה קורה עם זה.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת לוונדה אקלה לומר כמה מילים, מנכ"ל הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה.
יואל רזבוזוב: אני מצטער אם אני טועה קצת בשמות.
וונדה אקלה: שמי וונדה אקלה, מנכ"ל נציגות הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה.
וונדה אקלה: אני עולה ותיק.
וונדה אקלה: כדי לא לבלבל אתכם, אני עליתי מאתיופיה.
וונדה אקלה: אני מברך, כמו שבירכו חברי קודם, הדוברים הקודמים.
וונדה אקלה: אני אתמקד בשתי נקודות.
וונדה אקלה: אחת, טוב לבוא לפה וגם להעלות את הנקודות ואת הבעיות מעל במה זאת.
וונדה אקלה: והדבר הנוסף, יותר טוב, הוא כשאנחנו יורדים למטה, לשטח.
וונדה אקלה: בשטח יש ארגונים של יוצאי אתיופיה שפועלים, וגם מתמחים – זה לא רק פועלים, הם מתמחים בנושאים.
וונדה אקלה: זה יש כאלה שמטפלים בנושא של עלייה, יש כאלה שמטפלים בנושא חינוך.
וונדה אקלה: יש כאלה שמטפלים בנושא של סיוע משפטי, לובי, תעסוקה.
וונדה אקלה: ובכל תחום ותחום.
וונדה אקלה: אני חושב שאם אנחנו נפגוש אותם, נשמע אותם, הבעיות יעלו.
וונדה אקלה: זה לא רק להעלות את הקושי – קודם נאמר להחליף את הבעיה בקושי – אם הקושי יעלה, יש להם גם פתרונות לקושי.
וונדה אקלה: הם יכולים להציע את העניין הזה.
וונדה אקלה: ולכן אני מזמין את כולם, בואו נרד לשטח ונעבוד ביחד.
וונדה אקלה: יש לכם שותפים מלאים.
וונדה אקלה: נכון שזה עולים ותיקים, שגם יודעים את הבעיות, ושאנחנו עלינו, וגם אנחנו יכולים לתרום כי התרומה שלנו עד עכשיו מוכיחה – הייתה לנו איזושהי קליטה נכונה, בכיוון הנכון.
וונדה אקלה: ואני חושב שאם אנחנו נעבוד בשיתוף פעולה, אולי אנחנו נשיג את המטרה.
וונדה אקלה: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לך.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לתת לחברי אליאס מנתניה לומר כמה מילים.
יואל רזבוזוב: הוא עובד המון בשטח.
יואל רזבוזוב: יש לו כמה מילים להגיד.
יואל רזבוזוב: אליאס, בבקשה.
אליאס מהרי: קודם כל, ברכות יואל.
אליאס מהרי: אני מכיר את יואל כמה שנים.
אליאס מהרי: אולי להעלות איזו נקודה מאוד חשובה.
אליאס מהרי: אתם כולכם מדברים על התפוצות וכמה טוב להנגיש ולעזור ליהודי התפוצות.
אליאס מהרי: אבל אני טוען שהיהודים דווקא בארץ – אני מדבר על עולים ובני עולים – נמצאים במשברי זהות קשים מאוד.
אליאס מהרי: ולשם אולי אני כאיש קהילה, כאיש חינוך, מכוון.
אליאס מהרי: והרבה מאוד תקציבים שמיועדים להיטיב עם אותם נערים – אני לא מדבר רק על קהילת יוצאי אתיופיה.
אליאס מהרי: אני מדבר על כלל האוכלוסייה.
אליאס מהרי: אני חושב ששם הדגש, כי בלי לטפל בנערים ובילדים האלה, אני מניח שהחברה בעוד מספר שנים תהיה חברה קלוקלת יותר מאשר חברה בריאה.
אליאס מהרי: ובהצלחה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה אליאס, העלית נקודה חשובה זה גם כן שווה דיון.