GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גלדיס ברזובסקי: אין להם את האפשרות כמו צרפתים, ואני לא עושה פה אפליה, אבל סטודנט שבא לפה בדרך כלל בא פעם ראשונה.
<גלדיס ברזובסקי: הוא לא הכיר, הוא לא עשה גישוש, או לפעמים הוא עשה "תגלית" עשרה ימים.
<גלדיס ברזובסקי: אז אנחנו חייבים להבטיח לו שיהיה לו שכר לימוד לשנה הבאה ולתמיד.
<גלדיס ברזובסקי: כמו שאני פה 36 שנה בארץ, הבת שלי כבר מחזירה את מה שאני למדתי.
<גלדיס ברזובסקי: אני כבר החזרתי במיסים את מה שנתנו לי.
<גלדיס ברזובסקי: אז כך שזאת השקעה.
<גלדיס ברזובסקי: אני כבר בדור שני, ובקרוב אני מקווה דור שלישי של נכדים, וככה זה, ויש המון חברי כנסת, והמנכ"ל הנכבד בטח גם היה במינהל הסטודנטים.
<דמיטרי אפרצב: מהיום הראשון.
<גלדיס ברזובסקי: בדיוק.
<גלדיס ברזובסקי: אז בבקשה, שמינהל הסטודנטים תהיה תוכנית שלא נחשוב לבטל אותה או לשנות אותה ממה שהייתה עד היום.
<גלדיס ברזובסקי: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, גלדיס.
יואל רזבוזוב: ישעיהו.
<ישעיהו יחיאלי: תודה רבה על הדיון ותודה רבה על ההזמנה.
<ישעיהו יחיאלי: זאת גם הזדמנות לברך את היושב-ראש החדש של הוועדה, ואת חברי הוועדה החדשים כמו הוותיקים בברכת הצלחה.
<ישעיהו יחיאלי: תוכנית נעל"ה היא הנפגעת המיידית מכל פגיעה עתידית במינהל הסטודנטים, ומדובר על שלוש אוכלוסיות שונות.
<ישעיהו יחיאלי: אלפי בוגרי נעל"ה שכבר במינהל, 1,300 תלמידים שלומדים היום בארץ והגיעו על סמך ההבטחה שאחרי לימודיהם התיכוניים הם יקבלו השכלה גבוהה שנתיים ממינהל הסטודנטים.
<ישעיהו יחיאלי: והקבוצה השלישית זה אלפי משפחות ברחבי העולם שמתעניינות בנעל"ה בעתיד, וחלק מהחבילה המוצעת להם היא לימודים בתיכון ואחר כך לימודים באוניברסיטה.
<ישעיהו יחיאלי: בהקשר יותר רחב אני רוצה לומר שלא מדובר פה רק על צמיחה כלכלית כפי שהסבירה לנו שרת הקליטה, וזה בוודאי דבר חשוב, מדובר פה על האידאולוגיה בעצמה, כמו שנאמר פה על-ידי העולים עצמם – אני צבר, אני לא יודע לדבר כמו עולה.
<ישעיהו יחיאלי: מדובר פה על יסוד קיומה של המדינה, מדובר פה על מטרות הציונות.
<ישעיהו יחיאלי: ומי האוכלוסייה היותר מחוזרת לעלייה אם לא האוכלוסייה הצעירה?
<ישעיהו יחיאלי: במי הולכים פה לפגוע?
<ישעיהו יחיאלי: וזה שחוזרים על זה כל שנה, זה הלא חלק מאותה תמונה שבגללה התאספנו כאן.
<ישעיהו יחיאלי: החלטת הממשלה שהייתה בשנה שעברה היא החלטה שנבעה מבעיה תקציבית חמורה בסוכנות היהודית, שכתוצאה ממנה היא נאלצת לעזוב פרויקטים בזה אחר זה.
<ישעיהו יחיאלי: אנחנו בנעל"ה היינו בסרט הזה ב-2008, כאשר מהיום להיום החליטה הסוכנות לעזוב את הפעילות שלה בנעל"ה.
<ישעיהו יחיאלי: תוך שבועיים היו שתי החלטות ממשלה, שתי החלטות, שנכנסו מיד במקום הסוכנות היהודית בסכומים של 25,000,000 שקלים בבסיס התקציב.
<ישעיהו יחיאלי: זה לקח בדיוק שבועיים.
<ישעיהו יחיאלי: וכאן אנחנו נמצאים במצב כאילו כל הקונטקסט הוא הרבה יותר רחב של תקציב המדינה והמיליארדים וכל הדברים האלה.
<ישעיהו יחיאלי: לא על זה מדובר.
<ישעיהו יחיאלי: כשהממשלה רוצה היא מתגייסת מיד.
<ישעיהו יחיאלי: תוך שבועיים היו שתי החלטות ממשלה שפתרו את הבעיה הזאת.
<ישעיהו יחיאלי: ולכן אני רוצה לאחל למנכ"ל משרד הקליטה, שיחד עם השרה וחברי הכנסת שיעזרו בוודאי, תצליחו לא ליצור טלאים – אנחנו לא בעבודת טלאים – אלא להכניס את זה לבסיס התקציב על בסיס התקדים שהיה בנעל"ה.
<ישעיהו יחיאלי: דבר אחרון אני רוצה לומר.
<ישעיהו יחיאלי: שמעתי כאן לא פעם את המילה מכרזים, שאין לכם יכולת לצאת במכרז.
<ישעיהו יחיאלי: חברים יקרים, מאחורי המילים ומאחורי המספרים יש אנשים.
<ישעיהו יחיאלי: והאנשים האלה שלא יודעים איפה הם יהיו בעוד שלושה חודשים, מה הם צריכים לעשות עכשיו?
<ישעיהו יחיאלי: לחפש עבודה, לא לחפש עבודה?
<ישעיהו יחיאלי: לקוות שזה יסתדר או להחליט אחרת?
<ישעיהו יחיאלי: ואנחנו בנעל"ה מאומנים בסרט הזה כל כמה שנים, ואולי עוד פעם עוד מעט גם אנחנו נבוא לכאן.
<ישעיהו יחיאלי: יש כאן אנשים וצריך לחשוב על הדבר הזה.
<ישעיהו יחיאלי: אני מאוד מצטרף לקריאה של חבר הכנסת טופורובסקי לחברים בסוכנות.
<ישעיהו יחיאלי: אי-אפשר לקחת עשרות אנשים כאלו ולהגיד להם: סטופ, מצטערים, נגמר העניין.
<ישעיהו יחיאלי: תחשבו על זה עוד פעם, בכל זאת.
<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לומר לך, אדוני המנכ"ל: אם תוציאו את הדבר הזה למכרז פתוח, אתם תמצאו חברות מסחריות שיבואו להחליף.
<ישעיהו יחיאלי: כן, חברות כוח אדם שמתמחות בהגשת מכרזי ממשלה.
<ישעיהו יחיאלי: וכל הנשמה וכל הרוח שיש במה שאומרים פה מעטפת זה בני-אדם.
<ישעיהו יחיאלי: כל הרוח הזאת עלולה לחלוף עם הרוח, וחבל.
יואל רזבוזוב: תודה, ישעיהו.
יואל רזבוזוב: ואחרונה זיוה.
<זיוה מקונן-דגו: תודה, אדוני היושב-ראש.
<זיוה מקונן-דגו: אני רוצה להעיר כמה הערות.
<זיוה מקונן-דגו: אחד, לסוכנות היהודית, להגיד שהוסט התקציב של 35,000,000 שקל בשביל מבצע "כנפי יונה" של 8,000 לעלייה אז זה קצת בעייתי.
<יהודה שרף: שמיעה סלקטיבית.
<זיוה מקונן-דגו: זה מה שאני שמעתי.
<זיוה מקונן-דגו: זה לא נכון, ורק 1,000 ו-1,200 ממתינים בלבד קיימים.
<זיוה מקונן-דגו: והלוואי ובכספים שאתם מגייסים עבור קליטת יוצאי אתיופיה הייתם עושים - - -
אברהם נגוסה: יש עוד יותר ממתינים.
<זיוה מקונן-דגו: זה נושא אחר.
<זיוה מקונן-דגו: והדבר הנוסף שאני רוצה להגיד: חבר הכנסת חסון יצא, אבל הוא הגיב על תוכניות חלופיות, האם לסגור מרכזי קליטה או לא לסגור מרכזי קליטה?
<זיוה מקונן-דגו: מנגנונים קיימים כנראה שקשה מאוד להחליף אותם, להוציא אותם, לסגור אותם, אז התייעלות וכו' בהחלט לא הייתה מזיקה כדי להפנות ומשאבים לדברים משמעותיים.
<זיוה מקונן-דגו: אני חושבת שהנושא של מינהל הסטודנטים או בכלל מימון סטודנטים עולים צריך להיות מובן מאליו כחלק מסל העלייה והקליטה, ואין מה לגעת בו בכלל ואין מה להתעסק אתו.
<זיוה מקונן-דגו: ומי שצריך להיות אחראי זה משרד הקליטה – אני לא יודעת אם משרד הקליטה וכמה שנים וכו' וכו', אבל הסעיף הזה צריך להיות ברור ומוגדר על-ידי ממשלת ישראל, שלא נכנסים אליו להחלטת ממשלה כזאת או אחרת, אלא תקציב קבוע לסטודנטים שנקלטים כחלק משמעותי.
<זיוה מקונן-דגו: אני רוצה להגיד נתונים קצת מדאיגים לגבי יוצאי אתיופיה, דיברו על סוגי עלייה.
<זיוה מקונן-דגו: אם אנחנו מדברים על אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, ההכנסה של יוצאי אתיופיה היא 46% פחות מההכנסה הממוצעת היהודית בואו נגדיר את זה.
<זיוה מקונן-דגו: אין שום סיכוי שיוצא אתיופיה בעתיד יממן את שכר הלימוד של הילדים שלו.
<זיוה מקונן-דגו: ואני יכולה להגיד באחריות מלאה: ללא התמיכה של מינהל הסטודנטים, ללא המימון של מינהל הסטודנטים, לא היה אקדמאי אחד יוצא אתיופיה בישראל.
<זיוה מקונן-דגו: אני גם לא רואה אם מפחיתים את זה בשנה שנייה או בשנה שלישית, איך יוכלו הסטודנטים להמשיך ללמוד.
<זיוה מקונן-דגו: לכן אנחנו תומכים כמובן במשרד הקליטה במאבק, וגם התייעלות בתוך המשרד לא תזיק כמובן.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, זיוה.
יואל רזבוזוב: טוב, חברים, הגיע הזמן לסכם.
יואל רזבוזוב: "נפש בנפש", האחרון.
<זאב גרשינסקי: תודה רבה.
<זאב גרשינסקי: זאב גרשינסקי, "נפש בנפש".
<זאב גרשינסקי: אני רק רוצה לצאת קצת מהדיון הנוכחי כי יש פה הסכמה מקיר לקיר לגבי הנחיצות, החשיבות והכול.
יואל רזבוזוב: אבל חשוב שזה יהיה בנושא, כן?
<זאב גרשינסקי: אבל צריך להבין, מינהל הסטודנטים זה סימפטום, סימפטום למה שקורה לכל העלייה: מינהל הסטודנטים, סיוע בשכר דירה, הטבות מכס.
<זאב גרשינסקי: מדינת ישראל כמדינה צריכה לקבל החלטה אסטרטגית – האם אנחנו רוצים עלייה או לא רוצים עלייה כמכלול?
<זאב גרשינסקי: מינהל הסטודנטים הוא סימפטום לסיפור הזה ולהחלטה של המדיניות שצריכה להתקבל.
<זאב גרשינסקי: התפקיד של הוועדה כגוף מבקר על פעולות הממשלה, לעניות דעתי, הוא לדחוף את הממשלה ואת מקבלי ההחלטות כולם לבצע מדיניות כוללנית שתביא לפה יותר עולים.
<זאב גרשינסקי: אנחנו ב"נפש בנפש" ביחד עם הסוכנות היהודית, משרד הקליטה ושאר הארגונים – הידיים שלנו כבולות, חברים.
<זאב גרשינסקי: אם המדינה לא באה ועושה צעד אחד קדימה כמנוע צמיחה, כולם מדברים על זה, ולא משקיעה בזה, הידיים שלנו כבולות, קשה לנו להביא את העולים.
<זאב גרשינסקי: קחו את זה בקונטקסט הכולל ולא רק במסגרת מינהל הסטודנטים.
<זאב גרשינסקי: תודה.
יואל רזבוזוב: בנושא שלך, דימה.
<דמיטרי אפרצב: משפט.
יואל רזבוזוב: חצי משפט.
<דמיטרי אפרצב: משפט אחרון.
<דמיטרי אפרצב: צריך להיות ברור, וזה על מנת להשלים את מה שנאמר על-ידי "נפש בנפש", ואני משוכנע שכל ארגון כאן יצטרף לזה וגם הסוכנות: הפגיעה במנגנוני הקליטה ובכלים של הקליטה יגרמו לירידה עד ביטול של העלייה לארץ ישראל, והספק הוא מה יקרה למדינה שלנו.
<דמיטרי אפרצב: וזה הרבה לפני ביטחון כלכלי, ביטחון של ביטחון וכל הדברים האחרים.
<דמיטרי אפרצב: חשוב מאוד לזכור את זה וחשוב מאוד להעמיד את הנושא בסדר עדיפות עליון כי לשם כך הקימו מדינה פה לפני 65 שנה.
יואל רזבוזוב: הנושא הובן.
יואל רזבוזוב: לגבי תשובתי לנושא הזה, אמרתי מה האג'נדה שלי בוועדה הזאת, זה לא רק לטפל בבעיות אלא להראות מה העלייה תורמת למדינה, שזה לא נטל.
יואל רזבוזוב: הרבה פעמים אני שומע במסדרונות שזה יכול להיות נטל ויש כל הזמן בעיות.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להראות מה העלייה עושה.
יואל רזבוזוב: ואני ראיתי, הייתי בסיור במשרד הקליטה וראיתי מספרים, לא איזשהם דברים, המחשות, אלא מספרים, דברים מדויקים, מה העלייה תורמת לכלכלה של המדינה ועד כמה אנחנו צריכים להשקיע בזה, להביא עוד עולים, במיוחד כשאנחנו מדברים על הנושא של מינהל הסטודנטים.
יואל רזבוזוב: עכשיו, אנחנו רק שבועיים בוועדה הזאת.
יואל רזבוזוב: מתי הייתה הוועדה הראשונה?
יואל רזבוזוב: לפני שבועיים.
יואל רזבוזוב: לצערי, זה לא יכול להיות במיידי ובבסיס התקציב, כמו שכולם רוצים, שזה יהיה משהו של מחויבות וכולם יהיו רגועים.
יואל רזבוזוב: אנחנו באמת עושים כיבוי שריפה נכון להיום, אבל בתקופה מאוד מאוד קשה, צריך להבין את זה גם.
יואל רזבוזוב: קשה לבוא לראש הממשלה ולשר האוצר ולמשרד הקליטה ולכולם.
יואל רזבוזוב: יש הרבה קיצוצים.
יואל רזבוזוב: המדינה, כמו שכולם יודעים, נמצאת בגרעון.
יואל רזבוזוב: ואני יכול לצאת מפה – אני לא יודע בדיוק, אני לא הממשלה – עם ההצהרות, אבל הבנו כאן שהנושא הזה חשוב.
יואל רזבוזוב: הבנו כאן, אני יכול להגיד, שאנחנו ממשיכים שנה הבאה.
יואל רזבוזוב: אנחנו נמצא את התקציבים, נמשיך שנה הבאה.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי זה כיבוי שריפה, אנחנו נמצא את התקציבים.
יואל רזבוזוב: מיניתי פה כמה גורמים שישתתפו בזה, ואנחנו עם חברי כנסת, חברי לוועדה, נפעיל את כל הכוח שלנו, ויש לנו מספיק, על מנת להשיג את התקציב לשנה הבאה.
יואל רזבוזוב: ואני חושב שאנחנו נצטרך לעשות איזשהו דיון להכניס את זה לבסיס התקציב, כמו שדיברו אתי הסטודנטים, כדי שאותם חבר'ה צעירים יוכלו לסמוך עלינו ולדעת שזה משהו שהוא קבוע ושזה יימשך משנה לשנה.
יואל רזבוזוב: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מתנצלים על העיכוב, יש כ-300 אנשים בחוץ שמנסים לעבוד בידוק ביטחוני ולאט לאט האורחים שלנו יתחילו להצטרף.
יואל רזבוזוב: בוקר טוב כבוד השרה לימור לבנת, חברי הכנסת, מנכ"לית משרד החינוך והספורט, חברים יקרים, ספורטאים, רשות הספורט, הוועד האולימפי, טל ברודי, טוטו, נציג חברת החשמל, מאמנים.
יואל רזבוזוב: זאת הישיבה הרביעית או חמישית שלי, ובכל ישיבה אני אומר שאני מתרגש עוד יותר, כי איכשהו אלה נושאים מאוד מרגשים, נושאים שקשורים לעלייה וקליטה.
יואל רזבוזוב: הפעם אני חושב שזה הנושא המרגש ביותר, זה משהו שקרוב ללבי – הספורט.
יואל רזבוזוב: כששאלו אותי מה אעשה בוועדה הזאת, אמרתי שבוועדה הזאת יש, כמובן, את הבעיות של העולים שצריך לפתור, אבל יש גם הרבה הישגים, ואני רוצה להציף את ההישגים.
יואל רזבוזוב: העלייה תרמה למדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: זה לא רק נטל, אלא המון תרומה.
יואל רזבוזוב: התחלתי דווקא מהנושא האהוב והרגיש, שזה הספורט שלנו.
יואל רזבוזוב: נמצאים כאן הזוכים, אלופי אירופה: אלכס שטילוב בהתעמלות, סרגיי ריכטר בקליעה ועוד מעט יצטרף טומי ארשנסקי זוכה מדליית ארד בג'ודו.
יואל רזבוזוב: אלה ההישגים האחרונים, אבל אם ניקח אחורה, אפילו מזמנו של טל ברודי, העולים מכל המדינות תרמו לספורט הישראלי.
יואל רזבוזוב: ספורט זה תרבות, זה לא סתם משרד הספורט והתרבות יחד.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה הוסיף למדינה שלנו המון כבוד.
יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד שעליתי בשנת 1991 ובאמת קיבלתי מהמדינה הכול – קיבלנו סל קליטה, השתלבתי וקיבלתי חינוך.
יואל רזבוזוב: ובשנת 2001 היתה לי הזדמנות לייצג את המדינה בגביע העולם לבוגרים.
יואל רזבוזוב: זו היתה התחרות הראשונה שלי, הייתי ספורטאי לא מוכר.
יואל רזבוזוב: באמת לא הייתי כל כך טוב, אבל שלחו אותי.
לימור לבנת: מאז השתפרת.
יואל רזבוזוב: מאז השתפרתי.
יואל רזבוזוב: ובתחרות הזו הכול הסתדר לי: ניצחתי בקרב ראשון, שני, שלישי, הגעתי לגמר, ניצחתי בגמר ועמדתי על הפודיום.
יואל רזבוזוב: הייתי הספורטאי הישראלי הכי צעיר בג'ודו שזכה בגביע העולם באותה שנה – בכלל בהיסטוריה של מדינת ישראל, הייתי בן 20.
יואל רזבוזוב: הנפתי את דגל ישראל באוסטריה, בעיר בה נולד היטלר.
יואל רזבוזוב: מבחינתי, כעולה, אני חושב שהחזרתי משהו למדינה שנתנה לי המון.
יואל רזבוזוב: מה שהספורטאים שלנו עושים כשהם עומדים על הפודיום ומניפים את דגל ישראל ומשמיעים את "התקווה" – אלה השגרירים הכי גדולים של המדינה, הכבוד והתדמית של המדינה שלנו.
יואל רזבוזוב: אנחנו משקיעים המון כדי ליצור לנו תדמית טובה, עובדים בהרבה תחומים ומצליחים בהרבה תחומים, אבל אני חושב שהספורט זאת הדרך הטובה, הקלה ואפשר לומר אפילו הזולה.
יואל רזבוזוב: אפשר לעזור עוד, לעזור לשרת הספורט עם עוד תקציבים כדי שנוכל לעשות פעילות גדולה יותר.
יואל רזבוזוב: הפעילות שיש היום, במשאבים שיש היום, נעשית הכי טוב שאפשרו.
יואל רזבוזוב: אם היו יותר משאבים אפשר היה לעשות הרבה יותר והיינו זוכים לראות עוד הרבה שגרירים ברחבי העולם, שעומדים על הפודיום ומייצגים את ישראל בצורה הטובה ביותר.
יואל רזבוזוב: אנחנו יושבים בוועדת הקליטה - ילד שנכנס לקבוצה ולא יודע את השפה ומתחיל לשחק כדורגל, כדורסל או עולה על מזרן הג'ודו או בכל ענף אחר, הוא משתלב.
יואל רזבוזוב: זה השילוב הכי טוב בחברה.
יואל רזבוזוב: הוא מתחיל להיות חלק מהמסגרת, קולטים אותו ומחבקים אותו והוא מתחיל להיות מקובל.
יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד על עצמי שהתחלתי להיות מקובל בכיתה כשהתחלתי להביא מדליות.
יואל רזבוזוב: פתאום קראו עלי באיזושהו מקומון שורה, שניצחתי באליפות "הפועל" והגעתי למקום שני.
יואל רזבוזוב: מישהו בכיתה אמר: ראיתי שכתבו עליך.
יואל רזבוזוב: ואז התחילו לדבר על זה בכיתה.
יואל רזבוזוב: אמנם השפה שלי לא היתה טובה, אבל כיבדו אותי.
לימור לבנת: גם בזה השתפרת לגמרי.
יואל רזבוזוב: אני באמת עובר הרבה שיפורים בחיים, אבל הכול - גם זה שאני יושב כאן - בזכות הספורט.
יואל רזבוזוב: באמת כבוד גדול לקיים את הישיבה הזאת כאן, בנוכחות הזאת.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לשרת הספורט והתרבות, לימור לבנת.
לימור לבנת: תודה רבה לך, חבר הכנסת רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: את לא רגילה, נכון?
יואל רזבוזוב: אני לא רגיל שאת קוראת לי כך.
יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים עוד מ-2004, מהאולימפיאדה.
לימור לבנת: נכון, ואחר כך כשהיית חבר מועצת העיר בנתניה ואחראי על תיק הספורט אנחנו מכירים הרבה שנים.
לימור לבנת: אבל אתה חבר הכנסת רזבוזוב עכשיו – אתה עוד לא רגיל, נראה לי.
יואל רזבוזוב: אני לא.
לימור לבנת: ואתה יושב-ראש הוועדה.
לימור לבנת: זה מגיע לך בזכות ולא בחסד.
לימור לבנת: כמו שתיארת קודם, הרווחת את זה בזיעת אפיך, ביושר, בהרבה עבודה קשה.
לימור לבנת: אני חייבת להגיד משהו: אני מתרגשת.
לימור לבנת: בדיוק מזה, ממש מכל הלב, אני פשוט מתרגשת.
לימור לבנת: הגעת לארץ, ואתה הדוגמה לעבודה קשה בלי פשרות, ושל העובדה שאפשר להצליח כאן.
לימור לבנת: הגעת - אני לא רוצה להגיד לפסגה, כי אולי תגיע עוד הרבה יותר רחוק - למקום שאולי לא חלמת בכלל שתגיע אליו, וזה מרגש, פשוט מרגש.
לימור לבנת: היום אתה עומד בראש ועדה, ועדת העלייה והקליטה, ויש המון עבודה בתחום הזה.
לימור לבנת: מרגש אותי לא פחות, כמו שאמרת בעצמך, שבחרת להראות גם את הצדדים היפים, כי בין העולים והקליטה של העולים יש המון בעיות, בלי סוף בעיות, אבל יש גם צדדים יפים, ויש גם סיפורי עלייה וקליטה מאוד יפים.
לימור לבנת: הבחירה שלך כבר בישיבה הרביעית או החמישית להראות צדדים יפים מאוד מרגשת בעיניי ויש בה סמליות יפה.
לימור לבנת: אז קודם כול שאפו, יישר כוח גדול לך.
לימור לבנת: אני מאחלת לך הצלחה מכל הלב.
לימור לבנת: אני רוצה לספר משהו.
לימור לבנת: תוך כדי הדברים שלך נזכרתי בסיפור אישי שלי.
לימור לבנת: אני דור שביעי בארץ, אז אני לא חוכמה, אבל נזכרתי בסיפור אישי שלי.
לימור לבנת: גדלתי בחיפה, וכשהייתי בכיתה א' המורה שלי להתעמלות – אז לא הבנו את זה אבל תוך כדי התברר לנו - היתה אלופת הארץ בזריקת דיסקוס.
לימור לבנת: עולה חדשה, שלדעתי היתה לא רק אלופת הארץ אלא היתה לה איזו אליפות עולמית, אני לא יודעת באיזו דרגה.
לימור לבנת: אני זוכרת את שמה עד היום, קראו לה אולגה ויטנבורג.
לימור לבנת: יכול להיות שמישהו מהיותר מבוגרים זוכר את שמה.
לימור לבנת: היא היתה מדהימה, עולה חדשה מברית-המועצות.
לימור לבנת: לא שיצאתי מזה ספורטאית מי יודע מה.
יואל רזבוזוב: את שרת הספורט, זה מספיק טוב.
לימור לבנת: אני זוכרת אותה טוב, וכך נתקלתי בפעם הראשונה בחיים שלי בספורטאית עולה חדשה.
לימור לבנת: זה היה בכיתה א', פתאום היה לי הבזק של זיכרון עכשיו.
לימור לבנת: אני רוצה לברך את הספורטאים - אלכס שטילוב, שגם אותו אני מכירה לא מהיום אלא במשך שנים, את סרגיי ריכטר.
לימור לבנת: בעצם אני מכירה את רוב הספורטאים האולימפיים, שבמשך שנים אני מלווה אותם.
לימור לבנת: אני מברכת גם את הספורטאים האחרים – את טל ברודי שאני מכירה הרבה שנים, אחרים שנמצאים פה ואלה שעוד יגיעו.
יואל רזבוזוב: סרגיי נמצא פה.
לימור לבנת: שלום לך, אתה מתחבא.
לימור לבנת: יש פה נציגים מענף הסיף.
לימור לבנת: לדעתי יש עוד כמה עולים בענף הסיף שלא נמצאים פה.
לימור לבנת: שלום לך, רץ המרתון שלנו.
לימור לבנת: יש המון עולים בענף הספורט עם הישגים אדירים ובלתי רגילים.
לימור לבנת: אני רוצה לברך את כולכם ולהגיד: כל הכבוד לכם.
לימור לבנת: זה יפה מאוד שאתם כאן היום, ויצטרפו אלינו עוד במהלך הישיבה.
לימור לבנת: ההצדעה הזאת, חבר הכנסת רזבוזוב, שארגנת היום לספורטאים המצטיינים, האולימפיים, אלופי עולם, אלופי אירופה, מאוד מרגשת.
לימור לבנת: שמעתי הבוקר על היוזמה שלך.
לימור לבנת: אנחנו, במשרד הספורט, מנסים לתת את כל מה שאפשר ואת כל התנאים, ככל שניתן, במסגרת תקציבים מוגבלים.
לימור לבנת: אבל בכל זאת הצלחתי להגדיל את התקציבים להכנות לאולימפיאדה – גם לקבע אותם ולעגן אותם בבסיס התקציב וגם להגדיל אותם מאוד.
לימור לבנת: אחר כך אולי המנכ"לית או עופר בוסתן, סגן ראש מינהל הספורט – ראש המינהל, ד"ר אורי שפר, לא נמצא בארץ ולכן הוא לא הגיעה הבוקר, אבל הגיע לכאן כל הצוות שלנו.
לימור לבנת: הגדלנו גם את הסכומים להכנות האולימפיות, נדמה לי שב-2012 היו 24 מיליון שקלים, אבל גם לפני זה אנחנו עומדים סביב ה-20 מיליון שקל.
לימור לבנת: קודם זה היה 10 מיליון שקל בשנה, והיה צריך לרדוף אחרי זה עד סוף השנה.
לימור לבנת: היום זה כבר מעוגן בבסיס התקציב.
לימור לבנת: אלה לא סכומים מי יודע מה, הם לא תמיד מספקים.
לימור לבנת: אבל כל זאת.
לימור לבנת: היוזמה שלך היא יוזמה מבורכת.
לימור לבנת: אנחנו משתדלים לעזור במידת האפשר, לעשות את מה שיודעים לעשות הכי טוב.
לימור לבנת: אני רוצה לספר על פרויקט חדש שלנו.
לימור לבנת: ספורטאים ומאמנים שמסיימים את הקריירה שלהם, טוב מאוד שתהיה להם פרנסה ולא יצטרכו לחפש מה לעשות.
לימור לבנת: אני רוצה לספר הבוקר על פרויקט חדש שנוציא אותו לפועל, בעזרת השם, כבר השנה נתחיל אותו, וזו תוכנית להעסקת מאמנים בכירים.
לימור לבנת: כמובן, זה יהיה רק לאחר אישור התקציב.
לימור לבנת: אני זהירה מאוד, כי התקציב צריך לעבור בכנסת.
לימור לבנת: במסגרתו של הפרויקט נסייע לאיגודי הספורט להעסיק 44 מאמנים, במסגרתם 12 עולים – עולים ועולים לשעבר, אבל נקרא לזה בשם קוד "עולים" - בהיקף של משרה מלאה ובשכר שלא יפחת מהשכר הממוצע במשק.
לימור לבנת: אנחנו רואים בזה יעד מאוד חשוב.
לימור לבנת: זה העיקרון.
לימור לבנת: יש עוד נדבך בתוכנית המאמנים – נקבע ארבע דרגות אימון, כמו באירופה.
לימור לבנת: יש כבר תוכנית שלמה במשרד, ואני חושבת שזה ייתן שדרוג עצום.
לימור לבנת: קודם כול למאמנים, מה שלא היה עד עכשיו.
לימור לבנת: למאמנים בכלל, ובתוכם למאמנים עולים, כי היום אנחנו עוסקים בעיקר בעולים.
לימור לבנת: אבל החלטתי לקחת את הבמה היום כדי להודיע על עצם התוכנית ועל כך ש-12 מאמנים עולים ישולבו בתוכנית הזאת.
לימור לבנת: אני חושבת שזו בשורה טובה.
יואל רזבוזוב: אז זה אושר וזה עומד לפני - - - ?
לימור לבנת: התוכנית מוכנה.
לימור לבנת: מיד לאחר אישור התקציב נתחיל בתוכנית הזאת השנה ובשנה הבאה.
אורלי פרומן: הרעיון הוא להבטיח העסקה ארוכת טווח בשכר הולם.
אורלי פרומן: קרי, למחזור אולימפי למאמנים של הספורטאים האולימפיים, שיוכלו להתרכז באימון ולא לחפש כל הזמן השלמות הכנסה ממקומות אחרים.
יואל רזבוזוב: מצוין.
אורלי פרומן: נתחיל את זה מיד עם אישור התקציב, ובשלב הראשון עד ריו 2016.
לימור לבנת: הכול לקראת ריו 2016.
יואל רזבוזוב: ארשה לעצמי בשם הספורטאים – אני חושב עצמי עדיין לספורטאי – לומר שזו יוזמה מבורכת, מצוינת.
יואל רזבוזוב: אעמוד מאחוריך ולצדך בכל מה שקשור להשגת יעדים בספורט, אם זה תקציבים, אם זה פרויקטים, כל דבר שהוא.
יואל רזבוזוב: מה שאנחנו עושים, ברמה של מדינה זה כסף לא גדול, אבל התוצאות של הכסף הזה, מה שאנחנו עושים זה גורמים לאוכלוסייה בריאה יותר, הילדים פחות מסתובבים ברחובות, פחות משועממים.
יואל רזבוזוב: הספורטאים האלה מביאים לנו הישגים, עומדים על הפודיום, הם השגרירים הכי טובים של המדינה.
יואל רזבוזוב: אלה בדיוק הנקודות שאנחנו צריכים להשקיע בהן.
יואל רזבוזוב: אני גם מאוד מזדהה עם הסיפור האישי שלך, שאמרת שאת זוכרת המורה שהיתה ספורטאית ומאמנת.
יואל רזבוזוב: הספורטאים באים, הולכים, מביאים הישגים והמון כבוד למדינה, אבל המאמנים תמיד נשארים, ובאמת יש המון מאמנים שרוצים לתרום ואין להם את האפשרות הזאת.
יואל רזבוזוב: אנחנו כאן בשביל לאגד כוחות ולתת להם את ההזדמנות לתרום למדינה, כי בסופו של דבר אנחנו מדברים על תרומה גדולה.
יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו טומי ארשנסקי, מדליסט ארד מאליפות אירופה האחרונה, וגם מיכאל קלגנוב, מדליסט אולימפי בקיאקים מסידני, רחל ויגדורציק ואירה ויגדורציק בהתעמלות אמנותית, מריה סבנקוב.
יואל רזבוזוב: אני באמת חושב שזה לא טריוויאלי, מבחינתי זה כבוד גדול והתרגשות.
יואל רזבוזוב: יושבים פה שלושה חבר'ה שהם מהספורטאים הכי טובים ביבשת, דגל ישראל עלה לכבודם, וכל אחד מביא את הסיפור האישי שלו, כל אחד מביא את הסיפור של העלייה ושל הקליטה בארץ.
יואל רזבוזוב: יש את הנושא של שבירת תקרת הזכוכית – שהעולים לא מצליחים לשבור אותה.
יואל רזבוזוב: אז אני יכול להגיד שיש פה חבר'ה שלא שברו, הם ריסקו את תקרת הזכוכית הזאת והם מודל לחיקוי להמון בני נוער.
יואל רזבוזוב: כשדיברנו על הכנסת טומי ארשנסקי לאולימפיאדה – קריטריון ישראלי וקריטריון בין-לאומי - לי זה היה חשוב, כי אחריו יש אלפי בני נוער בחיפה, שמסתכלים עליו בהערצה.
יואל רזבוזוב: ארבע שנים הוא נלחם בכל כוחו, והיה חשוב מאוד שהוא יהיה שם כי זה נותן אור ותקווה לבני הנוער, לספורטאים צעירים.
יואל רזבוזוב: הם צריכים לראות את המודלים האלה כי זה נותן להם מוטיבציה להצליח ולהיות במסגרת הספורטיבית.
יואל רזבוזוב: ההישגים זה דבר יפה, ואנחנו מראים פה את ההישגים הגדולים, אבל ההישגים האלה בסוף מושכים ומכניסים את בני הנוער שלנו למסגרות ספורטיביות.
יואל רזבוזוב: המטרה היא שכמה שיותר ילדים יהיו במסגרות.
יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אני אתך, גברתי השרה.
יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לנסות ללחוץ גם על שר האוצר - - -
לימור לבנת: יש לך תפקיד חשוב בזה.
יואל רזבוזוב: יש לי תפקיד חשוב, כן.
יואל רזבוזוב: אצלנו במפלגה בסך הכול אוהבים ספורט.
יואל רזבוזוב: שר החינוך - - -
לימור לבנת: שר האוצר.
יואל רזבוזוב: שר האוצר עושה כל יום ספורט.
יואל רזבוזוב: הוא לא מפספס, הוא מוצא שעות לילה או בוקר, בשעות הכי לא נורמליות אבל הוא צריך לתת לעצמו שעת אימון, וכך גם שרים נוספים.
יואל רזבוזוב: מנכ"לית משרד התרבות והספורט, בבקשה.
אורלי פרומן: אני מצטרפת לברכות שלך, היושב-ראש, ושל השרה.
אורלי פרומן: גם אני מאחלת לך המון הצלחה.
אורלי פרומן: אין ספק שהתחום שלנו - קידום הספורט במדינת ישראל, הן הספורט ההישגי-תחרותי והן תרבות הספורט - ככל שיהיו לנו בבית הזה יותר אוהדים וספורטאים בנשמתם נוכל ביחד לקדם.
אורלי פרומן: יש לנו הרבה תוכנית ויעדים.
אורלי פרומן: כמובן שזה תמיד תלוי גם בתקציב, אבל לא רק, גם יוזמות, רעיונות, אנשים טובים, אנשים מקצועיים.
אורלי פרומן: הזכירה השרה את תוכנית המאמנים.
אורלי פרומן: מצד אחד, הנושא של השכר ומצד שני קידום חוק המאמנים.
אורלי פרומן: צריך להיות גיבוי רציני לקדם את החוק הזה.
אורלי פרומן: זה אומר פיתוח מקצועי של מאמנים, העמדה על ארבע דרגות; מעבר למדריך ומאמן שיש היום, גם מאמן בכיר ומאמן מומחה, כמו שמקובל בארצות שאליהן אנחנו רוצים להידמות.
אורלי פרומן: זה אומר לקחת את המאמנים הבכירים שלנו ולהכניס אותם להשתלמויות, למידה והתפתחות מקצועית, שיעמדו בקו אחד עם המאמנים הטובים ברחבי העולם, ואין ספק שגיבוי של הבית הזה הוא מאוד מאוד חשוב.
אורלי פרומן: לכם, הספורטאים, יישר כוח גדול.
אורלי פרומן: תדעו לכם שזו גאווה גדולה למדינת ישראל, וכשאתם עומדים שם על הפודיום ומתרגשים יש פה עם שלם ואומה שלמה שמתרגשת יחד עמכם.
אורלי פרומן: אין כמו לראות את דגל ישראל מתנוסס, לשמוע את "התקווה" בוודאי.
אורלי פרומן: זו גאווה גדולה לכולנו.
אורלי פרומן: אנחנו יודעים כמה שעות אימון אתם מקדישים כדי להגיע לאותו הישג, שלפעמים לוקח כמה דקות או כמה דקות ארוכות.
אורלי פרומן: זה אימונים ארוכים, מפרכים, קשים.
אורלי פרומן: זה אורח חיים עבורכם, כל כולכם נתונים לעולם הספורט.
אורלי פרומן: אנחנו גאים בכם, תודה על הכבוד שהבאתם לנו ולמדינת ישראל ואנחנו, במשרד התרבות והספורט, נעשה הכול כדי לעטוף אתכם להישגים הבאים.
אורלי פרומן: עד ריו 2016 יש עוד תחנות בדרך שצריך להשיג, להגיע, לטפס.
אורלי פרומן: יישר כוח גדול.
אורלי פרומן: תודה רבה ובהצלחה לכם, למאמנים ולכל מי שעוטף אתכם.
יואל רזבוזוב: משרד הקליטה, בנושא של ספורטאים עולים, יש להם תרומה רבה.
יואל רזבוזוב: יש מלגות, יש מענקים וזו עוד תוספת.
יואל רזבוזוב: הלוואי שהיינו מגיעים לעוד משרדים שיעזרו וייתנו דחיפה לספורטאים, כך שתודה גם למשרד הקליטה.
יואל רזבוזוב: קלאודיה, בבקשה.
<קלאודיה כץ: ברכות לתפקיד החדש, נעבוד הרבה יחד.
<קלאודיה כץ: אנחנו משקיעים המון בספורטאים עולים אולימפיים.
<קלאודיה כץ: במשרד, ואני חושבת שבכלל בממשלה, אין אח ורע לגובה הסיוע שמקבל אדם מהמדינה – מלגה של 5,000 שקל בחודש במשך שלוש שנים בכל התקופות בין האולימפיאדות, כאשר יש תקציב או אין תקציב.
<קלאודיה כץ: משרד הקליטה באמת עושה המון, ועובדה שכרגע, כשאין לנו תקציב, מצאנו את הדרך ואנחנו משלמים את המלגות למרות הכול.
<קלאודיה כץ: כמובן שזה אף פעם לא מספיק ומאוד נשמח אם תצליח לגייס עוד מלגות.
<קלאודיה כץ: אנחנו גם משלמים למאמנים מקצועיים שמשתלבים באיגודים - מאמנים שהם עד עשר שנים בארץ - קידום העסקה, שזה מחצית מהעסקתו של העולה לתקופת הכרת המעסיק.
<קלאודיה כץ: שמחנו לשמוע את הצעתכם המבורכת לגבי המשך הקריירה של הספורטאים האולימפיים, כי זה כאב מאוד גדול.
<קלאודיה כץ: אנחנו יודעים שאנשים מסיימים את הקריירה אחרי שמשקיעים את עצמם לטובת המדינה ובסופו של דבר מחפשים מקום עבודה, ומאוד מאוד קשה להתקבל.
<קלאודיה כץ: מן הסתם, אנשים היו עסוקים בספורט ופחות למדו עברית ופחות עסקו בדברים אחרים.
<קלאודיה כץ: זה מאוד חשוב.
<קלאודיה כץ: יש לנו כמה כוכבים מאוד גדולים.
<קלאודיה כץ: גם שמחנו לשמוע היום על היוזמה עם חברת החשמל.
<קלאודיה כץ: התוכנית הזאת יכולה להיות מאוד מוצלחת.
<קלאודיה כץ: יש לנו ניסיון מצוין עם קליטת קבוצות ייעודיות, כמו הצלחות עם הרופאים.
<קלאודיה כץ: אנחנו מספקים לפחות 300 רופאים.
<קלאודיה כץ: מגיעים 500–600, אבל בכל שנה מקבלים רישיון בעזרתנו - - -
יואל רזבוזוב: לדעתי עוד שבוע-שבועיים יהיה לנו דיון על רופאים, אז נשמח לראות אותך כאן.
<קלאודיה כץ: זה באמת מאוד מוצלח.