GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל רזבוזוב: אז יש לנו כבר - - -
<קריאה: יש לנו מכנה משותף.
<אלמז זרו: גם באמהרית, גם ברוסית וגם בערבית.
אופיר אקוניס: יש שיר כזה, יש שיר על אלמז.
אופיר אקוניס: שיר שקט מאוד יפה.
אופיר אקוניס: מכירה את השיר הזה?
אופיר אקוניס: היה אחד מלהיטי השנה בשנת 87' נדמה לי.
<אלמז זרו: כן, "Almaz, pure and simple".
אופיר אקוניס: "pure and simple", נכון.
שמעון סולומון: אם עסקינן בקשר רוסיה ואתיופיה, אבא של פושקין זה גם אתיופיה, אתם יודעים, פושקין הגדול.
יואל רזבוזוב: כבר שמעתי.
יואל רזבוזוב: אני לא ידעתי, יש לי חבר שיש לו מוזיאון של פושקין בבית, בתוך הבית, אז אני אבדוק את הנושא.
אופיר אקוניס: אבא שלו?
שמעון סולומון: סבא שלו.
<דנה גורדון שושני: אימא.
<קריאה: אני מקווה שהוא לא מצניע את החלק הזה.
יואל רזבוזוב: חברים, מצאנו הרבה נקודות שיתוף.
יואל רזבוזוב: קדימה, אלמז, בבקשה.
יואל רזבוזוב: אנחנו מאוד קצרים בזמן, אנחנו גם צריכים לסכם ולהגיש את מסקנות הוועדה.
<אלמז זרו: קודם כל אני רוצה לברך גם את המשתתפים וגם על ההזדמנות שניתנה לי להופיע בפני הוועדה ואני חייבת גם כמובן לברך את סגן השר, חבר הכנסת אופיר אקוניס, על המינוי כיושב-ראש הוועדה.
<אלמז זרו: אני יכולה להגיד ובאמת בקצרה שהנושא הזה של החלטת הממשלה ופרויקט איסוף השמות הוא פרויקט מאוד חשוב, שבעצם יש פה איזשהו סוג של הנצחה של אותם אנשים שאיבדו את חייהם כדי להגיע לירושלים, כדי להגיע לארץ ישראל.
<אלמז זרו: אני יכולה לומר כמי שהיתה עוזרת של השר מיכאל איתן שבאמת הוא עשה את עבודתו בצורה מאוד נאמנה.
<אלמז זרו: העניין הזה של הפוסט-טראומה של אותן משפחות שבאמת צריכות איזשהו טיפול נפשי, אני מאוד מתחברת לנושא הזה, וזה גם דברים שעלו במהלך הדיונים של ישיבת הוועדה המייעצת וכן ועדת ההיגוי.
<אלמז זרו: אני במשך כ-4 חודשים וחצי שימשתי כמנהלת פרויקט איסוף שמות, עבדו תחתי 10 רכזים אשר כולם אפשר לומר סיימו את עבודתם ב-15 במרץ 2013.
אופיר אקוניס: במרץ?
אופיר אקוניס: מזמן.
אופיר אקוניס: לפני חודשיים וחצי?
<אלמז זרו: לפני כחודשיים וחצי.
<אלמז זרו: ואני למעשה סיימתי את עבודתי כמנהלת פרויקט איסוף שמות ב-14 במאי.
<אלמז זרו: זאת אומרת שנכון להיום אין מנהלת פרויקט, כרגע הגענו ל-1,375 שמות שאת חלקם אני גם אספתי בהתנדבות, כשאני מחוץ לפרויקט.
<אלמז זרו: הנקודה החשובה שכן חשוב לי לעלות בפני הוועדה הזו, אני חושבת שיש עוד מה לעשות, שהמלאכה לא תמה ונשלמה.
<אלמז זרו: יש עדיין משפחות שטרם הגיעו למצב או לכדי רישום יקיריהם, יכולות להיות לזה המון סיבות אבל אני חושבת שמה שאנחנו צריכים לראות בראש מעיינינו זה רישום של אותם אנשים שעדיין לא זכו להירשם.
<אלמז זרו: אני חושבת שהוועדה צריכה באמת לשקול בכובד ראש, וגם אתה כמובן, סגן השר אופיר אקוניס, צריך לחשוב בכובד ראש כיצד להביא לכדי רישום של אותם שמות.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לך, אלמז.
יואל רזבוזוב: בבקשה, אסתי מהסוכנות.
אופיר אקוניס: "pure and simple" קראנו לזה, בדיוק כמו שהיה השיר.
יואל רזבוזוב: אם אפשר בקצרה כי אנחנו גם צריכים לסכם ולהסיק מסקנות.
<אסתי איוב: אני מברכת קודם כל על היוזמה לכנס את כל הפורום הזה, חברי כנסת.
<אסתי איוב: באמת לגבי מה שהיא אמרה, היא לקחה לי את המילים מהפה, זה לא העניין של לעשות את הרישום כמה שיותר מהר, לסגור את זה ולהשתיק את האנשים כך או אחרת.
<אסתי איוב: אני חושבת שצריך לתת איזשהו זמן, גם להפיץ את השמות – שהם כבר 1,350, אם זה 1,400, לא משנה – בכל דרך אפשרית כדי שאנשים יידעו ויכול להיות שזה אולי ידרבן את אותם אנשים שלא עשו את זה מכל מיני סיבות, אולי מתוך כאב לא באו לרכזים לרשום את יקיריהם.
<אסתי איוב: להפיץ את השמות שכבר קיימים.
<אסתי איוב: שנית, דובר על כך שהטקס אולי יהיה בנובמבר, אני חושבת שזה עיתוי מאוד מושלם ונכון עם כל הארגונים האמריקאים.
<אסתי איוב: לולא ההתערבות האמריקאים "מבצע משה" לא היה מתקיים.
אופיר אקוניס: רעיון מעולה, אין שאלה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לך, אסתי.
<אסתי איוב: אני רוצה להוסיף, אלמז אמרה שבאמת הם סיימו רק 10 רכזים, עד אמצע מאי היו עוד 2 רכזים שהסתובבו בכל הארץ, אני חושבת שכדאי לתת להמשיך.
אופיר אקוניס: אנחנו בודקים את זה.
יואל רזבוזוב: אנחנו בודקים את זה.
שמעון סולומון: לפני הסיכום של היושב-ראש אני רוצה להגיד כמה משפטים.
שמעון סולומון: קודם כל, באמת כדי לחדד את הנושא הזה שלי, אצלי למשל במשרד התמונה שתלויה זו התמונה מסודן.
שמעון סולומון: זה כל כך עמוק וחשוב שאנחנו נמשיך לפעול בו.
שמעון סולומון: דבר שני, לגבי קרדיט, אני מציע שלא נתעסק בקרדיטים אלא באמת לראות בסופו של דבר אם הדבר קם או לא קם ואם אנשים יהיו מנומסים ומספיק הוגנים יתנו גם את הקרדיט למי שצריך.
שמעון סולומון: אנחנו צריכים להתמקד בביצוע, אם קם או לא קם.
שמעון סולומון: דבר שלישי, אם יש נושאים באמת שיש עליהם איפול, על חלק מהסיפור שלנו, לשמחתי גם אני נמצא בוועדת חוץ וביטחון, יהיה אפשר לפנות בדרכים מקובלות ולשמוע אם כן ומה אפשר, בטח ובטח לא נעשה משהו שיפגע.
שמעון סולומון: דבר נוסף, אני שמעתי באשדוד באחד הטקסים, יש אחד שמתמחה בנפגעי פוסט-טראומה ונפגעים שהוא כבר התחיל לעשות ניסיונות עם יוצאי אתיופיה, אני רוצה לפגוש אותו – דוד, היינו ביחד – אני מתכנן לפגוש אותו ולראות איך הוא יכול לבוא לידי ביטוי, בכלל אם זה אפשרי או לא, ואנחנו צריכים לדבר.
שמעון סולומון: הדבר הנוסף הוא בכלל בכל המערכות של יוצאי אתיופיה שעובדים, השאיפה תהיה, אנחנו צריכים לדאוג שכמה שיותר יוצאי אתיופיה יהיו משולבים בתוך המערכות האלה.
שמעון סולומון: נושא נעדרים, מכיוון שאני מזכיר את זה כבר כמה פעמים ואני יודע שזה נושא כואב, אם תרשה לי דוד, כחבר כנסת אקח את הנושא, לקדם אותו במקומות הנכונים.
<דוד מהרט: לא רק שאני מרשה, אני מבקש אפילו.
שמעון סולומון: ועדת ערר, ועדה מתמדת, היא חשובה.
שמעון סולומון: לגבי מערכת החינוך, נצטרך לעשות או במשרד החינוך, אפשר לשבת ולראות איך אנחנו יכולים, או לסירוגין בוועדת חינוך, נוכל לדבר ולהחליט מה אנחנו עושים.
<אורי רדה: אני יכול משהו אחרון?
יואל רזבוזוב: לא, חברים, יש עוד חברים שגם נעלבים כי אנחנו לא מספיקים.
יואל רזבוזוב: סגן השר צריך לעזוב ב-13:30 וגם לנו יש פגישות.
יואל רזבוזוב: אני מצטער באמת שלא כולם יכולים להספיק.
יואל רזבוזוב: בא לפה באמת פורום מכובד.
יואל רזבוזוב: בבקשה, סגן השר.
אופיר אקוניס: קודם כל, אדוני היושב-ראש, מנהלת הוועדה והצוות המקצועי של הוועדה, אני חושב שהישיבה הזאת מאוד חשובה, שמעתי פה הרבה דברים, כתמיד, כמעט כמו בכל יום, גם לומדים דברים חדשים ואני רוצה בקצרה להתייחס לחלק מהנקודות שעלו.
אופיר אקוניס: קודם כל לגבי הרעיון לתת ארכה לעניין הבדיקה השנייה או השלישית לשמות שאנחנו כבר בעצם נפיץ, אני חושב, גיספן, אנחנו נחליט מחר בישיבת הוועדה אולי לתת – אם זה נראה וכמובן יראה לחברי הוועדה – 30 יום.
<יעקב גיספן: אין בעיה, צריך להבין מה המטרה.
אופיר אקוניס: יש כמה דברים: לגבי ועדת ערר, כלומר, לתת 30 יום גרוסו מודו, אני לא רוצה להתחייב על היום, זה יכול להיות 31 יום וזה יכול להיות 28 יום, לתת הזדמנות על ידי פרסום מסיבי לא רק באינטרנט אלא גם בכלי התקשורת בשפה האמהרית והתיגרית, כפי שאתה אמרת, כדי שאנשים ידעו לאן להגיע ולרכז את הפניות במקום אחד שאליו ינוקזו כל הפניות, אולי אצלך או אצלי, אנחנו נקבע את הטכניקה הזאת.
אופיר אקוניס: זה לגבי הנושא הזה.
אופיר אקוניס: רעיון לגבי ועדה מתמדת, אנחנו נצטרך לעלות את זה מחר בישיבת הוועדה המייעצת, לא חשבנו על ועדה מתמדת, כלומר, על ועדה שתמשיך כל הזמן לדון בדבר הזה.
אופיר אקוניס: אני אומר לכם את הדבר הבא: אני לא חושש או לא מתרגש, אם במהלך הזמן או במהלך השנים יהיה מצב שבו יצטרכו להוסיף שמות יוספו שמות לאנדרטה.
אופיר אקוניס: העובדה שהאנדרטה - - -
<אורי ביינה: זה נלקח בחשבון.
אופיר אקוניס: בוודאי.
אופיר אקוניס: העובדה שהאנדרטה תיחנך בחודש נובמבר ככל הנראה זה לא הסוף, זה לא סוף פסוק כמו שאומרים.
אופיר אקוניס: אפרופו החנוכה בנובמבר, ג'וש העלה את הרעיון, גם את העלית, אני חושב שזה רעיון מעולה.
אופיר אקוניס: "אין תאריכים קדושים", אמר פעם ראש ממשלה בישראל בעניין אחר לגמרי ואני מסכים אתו.
אופיר אקוניס: אגב, לא ראש ממשלה שאני מסכים אתו אבל המשפט הזה כבש את לבי, "אין תאריכים קדושים".
אופיר אקוניס: אם אתם מציעים את נובמבר, גם יש בו ריכוז גדול של יהדות התפוצות, זה הדבר הטוב ואני מקבל, זה רעיון מצוין לגבי חודש נובמבר.
אופיר אקוניס: לגבי הסרט, זה חלק מהדוקומנטציה, חלק מהחינוך.
אופיר אקוניס: אני מקווה שמשרד החינוך יירתם בצורה אגרסיבית – אני אומר "אגרסיבית" לחיוב כמובן – להפצה, להקרנה של הסרט בבתי הספר היסודיים, בתיכוניים ובחטיבות הביניים.
אופיר אקוניס: אנחנו גם נפנה לקצין חינוך ראשי על מנת שמפקדת קצין חינוך ראשי תפיץ את זה ביחידות צה"ל במסגרת מה שנקרא "תרבות יום א" או איך שהיום מכנים את הדבר הזה.
אופיר אקוניס: דבר אחד שאי אפשר להתווכח אתו, ובאמת אין מצב, לא ממשלה מתווכחת אתו, לא כנסת, זה הרגשות.
אופיר אקוניס: לדאבון הלב רגשות קשים של טרגדיות – לדאבון הלב אני אומר את זה – לא חלים רק על יהדות אתיופיה.
אופיר אקוניס: אתה יכול למצוא ביהדות ברית המועצות לשעבר טרגדיות נוראיות, יהדות אירופה בוודאי ידעה טרגדיות – את הטרגדיה הגדולה ביותר בתולדות האנושות, יש לדאבון הלב לעם היהודי כל כך הרבה טרגדיות שמהטרגדיה הזאת, אני יושב פה בכנסת ואני חייב לומר לכם שאני מתרגש.
אופיר אקוניס: אני יושב בין חבר כנסת מברית המועצות לשעבר ומאתיופיה, ואני נולדתי, מה לעשות, כמה חודשים לפני מלחמת יום כיפור במדינת ישראל, וכולנו פה יושבים בסמל של הריבונות הישראלית וזה הכנסת, וזה הדבר הכי מרגש.
אופיר אקוניס: אחרי כל הטרגדיות ותאמין לי, כולנו, גם משפחתי עברה טרגדיות נוראיות בחייה ואני בטוח שכל אחד שיושב בחדר הזה יוכל למצוא בקרב שרשרת הדורות של בני משפחתו טרגדיה בארצות ערב או בארצות אשכנז או בארצות ספרד או באתיופיה ובאפריקה, זה דבר לדאבון הלב.
אופיר אקוניס: הכאב הוא דבר שמאחד את העם היהודי.
אופיר אקוניס: אבל דבר יותר גדול שמאחד את העם היהודי זה שהקמנו פה את המדינה, והממשלות – ובאמת אני מסכים עם חבר הכנסת סולומון, הקרדיטים לא חשובים – הממשלות עשו את הדבר החשוב ביותר וזה להביא הנה את יהדות אתיופיה ואת יהדות מדינות אחרות בעולם.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לסגן השר אופיר אקוניס, באמת לכל מילה יש משמעות.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לסכם את מסקנות הוועדה: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות רואה חשיבות רבה בהנצחת עולי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל.
יואל רזבוזוב: הוועדה מוקירה את פעילותם של נציגי מדינת ישראל שפעלו למען העלאתם של יהודי אתיופיה.
יואל רזבוזוב: הוועדה מבקשת להקים ועדת ערר לוועדה מייעצת להנצחת יהודי אתיופיה שנספו בדרכם מאתיופיה לישראל דרך סודן ככתובת למשפחות שקרוביהן נספו ולא נכללו בישיבה.
יואל רזבוזוב: הוועדה פונה ליושב-ראש הכנסת בבקשה שהכנסת תציין מדי שנה את זכר הנספים מאתיופיה בדרכם לירושלים ביום כ"ח באייר, שנקבע כמועד לעריכת טקס האזכרה הממלכתי.
אופיר אקוניס: יום ירושלים, זה הוא יום ירושלים.
יואל רזבוזוב: יום ירושלים.
יואל רזבוזוב: הוועדה קוראת למשרד החינוך לכלול במסגרת תוכנית הלימודים את מורשת יהדות אתיופיה ואת סיפור הגבורה הציוני של עלייתה.
יואל רזבוזוב: הוועדה תשמח להקרין את הסרט התיעודי בכנסת ולהזמין את חברי הכנסת לצפות בו.
יואל רזבוזוב: הוועדה תמשיך לעקוב אחר התקדמות מבצע איסוף שמות הנספים והנצחתם על גבי האנדרטה.
יואל רזבוזוב: המסקנות יונחו על שולחן הכנסת.
יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה לכם, אני חושב שבנימה חיובית זו אנחנו נסיים.
יואל רזבוזוב: אנחנו היום מקיימים דיון הכרה ברשויות המקומיות כערי עולים.
יואל רזבוזוב: שמעתי על הנושא הזה לא מעט בתור אחד שהיה חבר מועצת עיר בנתניה, שמעתי את העוול בכל מיני ערים והייתי רוצה לקיים היום דיון בנושא, לא לצאת עם המלצות, אלא ממש להבין את הנושא.
יואל רזבוזוב: אני חושב שזה דיון ראשון בנושא, זה נושא מורכב, חקרתי אותו קצת לפני, נשמח לשמוע את הנציגים של משרד הפנים, של משרד האוצר, של הרשויות המקומיות ואז להתחיל פחות או יותר לגבש איזה שהיא תוכנית עבודה בנושא.
יואל רזבוזוב: למה דווקא היום?
יואל רזבוזוב: היום יש לנו יום לציון 75 שנה לשלטון המקומי, נמצא כאן יושב-ראש ועדת הקליטה בשלטון המקומי, אני רואה פה עוד כמה פנים מוכרות.
יואל רזבוזוב: אז אני הייתי רוצה להודות לחברים שלי ממחלקת המחקר והמידע שעשו מחקר מאוד מאוד רציני בנושא.
יואל רזבוזוב: הם יפתחו עם מצגת ואז אנחנו נקיים דיון.
<איתי פידלמן: בוקר טוב.
<איתי פידלמן: אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<איתי פידלמן: אנחנו כאמור התבקשנו על-ידי יושב ראש הוועדה לבדוק את נושא ערי עולים ואני אציג בקצרה את מה שיש במסמך.
<איתי פידלמן: ובכן, פקודת מיסי עירייה, מיסי ממשלה, משנת 1938, פטרה למעשה את המדינה מלשלם ארנונה על נכסים שלה בתחום השיפוט של הרשויות המקומיות.
<איתי פידלמן: בשנת 1954 הפקודה תוקנה וכתוצאה מכך ברשויות שהוכרו כערי עולים ובירושלים, משלמת המדינה ארנונה לרשויות בגובה של 100%.
<איתי פידלמן: בשנת 1995, בחוק ההסדרים, נקבע כי בשאר הרשויות, אלו שאינן מוכרות כערי עולים, המדינה תשלם ארנונה בשיעור מופחת, השיעורים הם 30% למבנים של צה"ל, משרד הביטחון והגופים הכפופים להם, 45% לבתי-חולים ומרפאות ו- 55% לשאר המבנים.
<איתי פידלמן: נכון להיום יש 61 רשויות מקומיות שהן כרבע מהרשויות המקומיות בישראל, המוכרות כערי עולים, רובן המכריע הוכר במהלך שנות ה- 50' וה- 60', מתוכן 30 עיריות, 19 מועצות מקומיות, 12 מועצות אזוריות.
<איתי פידלמן: במהלך השנים שתי ערים הוצאו למעשה מהרשימה, שזה חולון ובת-ים.
<איתי פידלמן: נכון לשנת 2012, סך התשלומים שהמדינה משלמת לרשויות האלו, 61 הרשויות האלו, הוא קצת מעל 400 מיליון ש"ח.
<איתי פידלמן: 77% מגיע בעצם ממשרד הביטחון, שמשלם על נכסים שלו.
<איתי פידלמן: שיעור העולים היום עומד על 14%.
<איתי פידלמן: 14% האלו זה בהתאם לנתונים של המשרד לקליטת עלייה, הם כוללים עולים חדשים שעלו לישראל אחרי ה- 1 לינואר 1989.
<איתי פידלמן: בהתאם לפרמטר הזה, אנחנו בדקנו למעשה כמה רשויות מקומיות יש מעל 14% עולים וכמה רשויות יש פחות.
<איתי פידלמן: מהבדיקה שלנו עלה כי ב- 26 מהרשויות שמוגדרות כיום כערי עולים, שיעור העולים נמוך מ- 14%, זה 43% מהרשויות המוכרות כערי עולים.
<איתי פידלמן: 11 רשויות מתוכן משתייכות לאשכולות שבע עד תשע.
<איתי פידלמן: מבחינה כלכלית, אם הרשויות האלו יקבלו תשלומים מופחתים, אם יוצאו למעשה מרשימת ערי עולים, סך הארנונה שתשלם להן המדינה יהיה נמוך ב- 136 מיליון ש"ח, כלומר רק 66 מיליון ש"ח, נכון להיום.
<איתי פידלמן: יש גם עוד 121 יישובים שבהם יש שיעור עולים גבוה מ- 14% מתוכם יש 16 רשויות מקומיות שבהן שיעור העולים מעל 14% ואינן מוגדרות כערי עולים.
<איתי פידלמן: במידה והן יוכנסו לרשימה, תשלם להן המדינה 130 מיליון ש"ח בשנה, שבעצם יעלו את סכום הארנונה ולסיכום, אם יוצאו מרשימת ערי עולים הרשויות המקומיות שבהן שיעור העולים נמוך מ- 14% ויוכנסו אליה 16 הרשויות המקומיות שבהן שיעור העולים גבוה מ- 14%, סך הוצאות המדינה על ארנונה בגין נכסיה יפחת בשישה מיליון ש"ח בשנה.
<איתי פידלמן: השינוי הזה יפחית את תשלומי הארנונה של משרד הביטחון שהוא כאמור משלם את רוב הסכומים האלו, ב- 52 וחצי מיליון ש"ח בשנה.
<איתי פידלמן: בנוסף, חייבים להגיד, הלשכה המשפטית של המשרד לקליטת עלייה, המליצה להגדיר רשות מקומית כרשות מקומית שהחל מיום 1 לינואר 1989 אחוז העולים מקרב תושביה, לרבות דיירי מרכז הקליטה שבתחום שיפוטה, עולה על 20%.
<איתי פידלמן: בהתאם לפרמטר הזה אנחנו בדקנו שוב את הנתונים של המשרד לקליטת עלייה, משם עלה שרק 20 רשויות מקומיות מתוך 61 המוכרות היום כערי עולים, שיעור העולים גבוה מ- 20%.
<איתי פידלמן: בנוסף, יש שמונה רשויות מקומיות שאינן מוגדרות כיום כערי עולים, על אף ששיעור העולים בהן גבוה מ- 20%.
<איתי פידלמן: כלומר, על-פי הצעה זו, רשימת ערי עולים אמורה לכלול 28 רשויות מקומיות.
<איתי פידלמן: בנוגע לחיסכון, אם הרשימה תתאים לשיעור עולים של 20%.
<איתי פידלמן: אם הרשימה הזו תכלול רק רשויות מקומיות שבהן שיעור העולים גבוה מ- 20%, אז סך התשלום שמשלמת כיום המדינה ל- 61 ערי עולים יקטן ב- 95 מיליון ש"ח בשנה.
<איתי פידלמן: בחינת סך השינוי בתשלומי ארנונה לכל 69 הרשויות, כלומר 61 מאלו שמוכרות כיום ועוד שמונה רשויות שאינן מוכרות היום, מעלה כי השינוי על-פי הצעת המשרד לקליטת עלייה יוביל לחיסכון של קצת יותר מ- 74 מיליון ש"ח בשנה.
<איתי פידלמן: לסיכום, חייבים להגיד, המדינה בעצם במהלך השנים הציעה שני כלים מרכזיים שנועדו לסייע לרשויות לקלוט עלייה.
<איתי פידלמן: אחד זה רשות קולטת עלייה, שבשנת 1975 תוקן החוק שאומר שרשות מקומית שבה יש שיעור עולים גבוה מ- 2.7%, זה נקבע בחוזר מנכ"ל משרד הפנים, יכולה למנות סגן ראש רשות נוסף.
<איתי פידלמן: נכון להיום לא נעשה שימוש בכלי הזה.
<איתי פידלמן: בכל הנוגע לערי עולים, כאמור, כפי שציינו, הרשימה הקיימת היום אינה משקפת את רשימת הרשויות שבהן שיעור העולים הוא הגבוה ביותר, שמצבן הכספי דחוק.
<איתי פידלמן: ההגדרה הזו למעשה היתה בהצעת החוק משנת 1954 וזה הפרמטר שעל-פיו אמורים היו להיקבע ערי עולים.
<איתי פידלמן: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, איתי, תודה על העבודה.
יואל רזבוזוב: אנחנו רואים פה משהו שהוא אולי לא נכון, לא צודק, חוק שנחקק ב- 1954 והעלייה, דווקא העלייה האחרונה העלייה הגדולה, היתה בשנת 1989 אנחנו רואים פה באמת את כל הנתונים שהם לא נכונים ויש ערים שבאמת קלטו הרבה עלייה לאחרונה, בכלל לא נכללות ואת זה אנחנו צריכים לתקן.
יואל רזבוזוב: עכשיו אנחנו נתחיל לקיים כאן דיון.
יואל רזבוזוב: בבקשה, יושב ראש ועדת הקליטה ברשות המקומית, מרק בסין.
<מרק בסין: שלום לכולם.
<מרק בסין: ראשית, אדוני היושב ראש, ברכות על התפקיד ובהצלחה בתפקיד החשוב.
<מרק בסין: לפני כמה דברים הייתי רוצה לשאול את איתי, האם בתוך המחקר שלכם אתם לקחתם רק את אותן רשויות קולטות עלייה לפי האחוזים שיש בהן נכסים של הממשלה?
<איתי פידלמן: נכון.
<מרק בסין: כי ראיתי שחסרים עדיין חלק מהרשויות ולזה לא רציתי להתייחס.
<מרק בסין: נוצר מצב, אדוני היושב ראש, כמו שאתה ביטאת, מצב פרדוקסאלי, מצחיק, רשויות שבזמנו עם קום המדינה קלטו עלייה ותרמו לפיתוחה של המדינה כמו ראש פינה, רמת השרון ומועצות אזוריות, עד היום הן נחשבות כרשות קולטת עלייה ולעומת זה נתניה, נצרת ובני עיש, אגב, שלא מופיעה בדו"ח שלכם, היא לא מופיעה מכיוון שאין לה נכסים של המדינה, אבל היא עם האחוז הכי גבוה במדינת ישראל – 57% הם עולים.
<מרק בסין: אז מה שרציתי להגיד, אני מפריד את הדיון הזה, הייתי מציע להפריד את זה לדיון בשני חלקים.
<מרק בסין: יש כאן את הפן הכספי ועל-פי הדו"ח הראשוני, על פניו נראה שאם המדינה תכריז ותחליט מיהן הרשויות קולטות העלייה בהתאם לפרמטרים, יהיה גם חיסכון כספי מסוים, לא גדול, אבל יהיה גם איזה שהוא חיסכון כספי למדינה שזה בוודאי מומלץ.
<מרק בסין: גם אם לא היה מדובר בכלל על הנושא הכספי, אני חושב שמדינה, למען ההגינות צריכה גם להתאים את המצב למצב העדכני כדי שנכבד את עצמנו והיישובים גם יכבדו את עצמם.
<מרק בסין: רשות שיש לה עולים, שתיקרא רשות עולים, בלי שום קשר לכסף, גם אם זה לא היה עולה כסף.
<מרק בסין: רשות שקולטת עלייה, כגון נצרת, חיפה, נתניה, על-פי כל הפרמטרים, הן צריכות להיקרא רשות קולטת עלייה, נכון לעכשיו.
<מרק בסין: יכול להיות שזה ישתנה בעתיד, אבל צריך להתאים את הנושא למציאות.
<מרק בסין: כמו שאני מבין, הסמכות להכרזה על רשות קולטת עלייה היא בידי משרד הפנים, בעצם בידי שר הפנים ואת הסוגיה הזאת העלינו בפני שר הפנים לפני מספר שבועות, כשהוא התארח במרכז השלטון המקומי והבטיח לבדוק את הסוגיה, נראה לו שזה הגיוני.
<מרק בסין: מהוועדה אנחנו מבקשים, לאחר שתבחנו את כל ההיבטים, שתמליצו את המלצתכם כוועדת קליטה שרשויות שקולטות עליה אכן יוגדרו כרשויות קולטות עלייה.
<מרק בסין: תודה רבה, בשלב זה.
יואל רזבוזוב: איתי, בבקשה.
<איתי פידלמן: כן, אני רק רוצה להוסיף, כאשר קיבלנו מהמשרד לקליטת עלייה את רשימת הערים שבהן שיעור העולים במדינת ישראל, בדקנו ומצאנו כי למעשה היו 121 יישובים שבהם שיעור העולים גבוה מ- 14%.
<איתי פידלמן: מתוכם, אנחנו הורדנו את היישובים שבהם אין למדינה נכסים, יישובים שהם כבר ערי עולים ויישובים שמהווים חלק קטן ממועצה אזורית ואז לא היה טעם לחשב וכך נשארנו עם רשימת 16 היישובים שאותם ציינתי.
<מרק בסין: הבנתי.
<מרק בסין: עוד דבר אחד – אנחנו במרכז השלטון המקומי, עשינו מחקר, הוא בהחלט יכול להשלים את המחקר שלכם, מי שעשתה אותו היא ד"ר אורנה יהודה אברמסון, היא נמצאת כאן והמספרים מאוד דומים ומאוד תואמים אתם בטח קיבלתם את הנתונים.
<מרק בסין: על-פי המלצה שלנו, המרכז לשלטון מקומי המליץ את המלצתו לנושא של רשות קולטת עלייה, איך להגדיר אותה, וההמלצה של השלטון המקומי היא רשות שיש בה יותר מ- 15% עולים או 10,000 עולים, הנמוך מבין השניים.
<מרק בסין: לדוגמה, ירושלים, בירושלים יש קרוב ל- 75,000 עולים, אבל זה פחות מ- 15% ויחד עם זה, זה רשות קולטת עלייה, ככה נראה לנו.
יואל רזבוזוב: ירושלים נמצאת בתוך הרשימה?
<מרק בסין: היא נמצאת.
<מרק בסין: היא לא מוגדרת.
יואל רזבוזוב: נמצאת אבל לא מוגדרת כעולים?
<מרק בסין: בדיוק, נכון.
<מרק בסין: כמו נתניה, לדוגמה.
<מרק בסין: זה מה שרציתי להשלים, תודה.
יואל רזבוזוב: יש כאן נציגים של משרד הקליטה?
יואל רזבוזוב: בבקשה, מישהו רוצה להגיב?
<אריה קורת: בוקר טוב לכולם.
<אריה קורת: אני מצטרף לברכות ולחגיגות.
<אריה קורת: אני מקווה שיש פה נציגים ממשרד הפנים.
יואל רזבוזוב: יש, יש.
<אריה קורת: כי מנכ"ל המשרד פנה למנכ"ל משרד הפנים עוד בפברואר 2012 וביקש את שינוי החוק ואת התאמתו ליישובים שקלטו בשנים האחרונות עולים.
<אריה קורת: נכון להיום, עוד לא נענינו.
<אריה קורת: היתה גם פנייה לפני כחודש ימים בין הנהלת המשרד לבין יושב-ראש המרכז לשלטון המקומי, והשרה הודיעה חד-משמעית, שהיא בהחלט מקדמת ומבקשת את תיקון החוק.
<אריה קורת: חשוב רק לציין שמבחינת הסיוע של משרד הקליטה לרשויות המקומיות, אנחנו מתנתקים מהחוק ויש לנו את התבחינים שלנו, על-פיהם אנחנו מעבירים היום סיוע תקציבי ללמעלה מ- 120 יישובים שבהם מינימום העולים הוא 200 איש, גם באחוזי עולים של 6% או 5%.
<אריה קורת: תבחינים שלנו מופיעים באתר של המשרד ועל-פיהם אנחנו מעבירים אחת לשנה הקצבה.
<אריה קורת: האמת היא שמאז קליטת העלייה של 1989, הבנו את המשמעות ואת החשיבות שיש לרשות המקומית בתהליך הקליטה של העולה ובעצם מאז אנחנו מתקצבים באופן שוטף את כל הרשויות.
<אריה קורת: יש תקציב ישיר, יש תקציב עקיף.
<אריה קורת: סך-הכל בשנת 2012, התקציב הישיר של המשרד הגיע ללמעלה מ- 45 מיליון שקל שהוא כלל גם את תוכנית החומש וגם את התוכנית של הפרויקט הלאומי ויש בנוסף לאפיק הזה, יש את האפיק של התקצוב העקיף, שבו אנחנו מסייעים גם לעולים שנמצאים במסגרת הרשויות המקומיות.
<נחמיה חתוכה: אני ממחוז תל-אביב במשרד לקליטת עלייה.
<נחמיה חתוכה: האם גם רמלה ואשקלון לא בתוך הרשימה, כי אין נכסים של המדינה?
<נחמיה חתוכה: כי זה לא ברור, יש להם מעל 20%.
<איתי פידלמן: אשקלון, אני כמעט בטוח שנמצאת בתוך הרשימה, אני אבדוק, אני חושב שגם רמלה.
<איתי פידלמן: אשקלון בפנים וגם רמלה, כן.
<איתי פידלמן: רמלה יש 20.7% ואשקלון יש 30.9.
<איתי פידלמן: ושתיהן בתוך הרשימה.
<איתי פידלמן: כמובן כמות התקבולים זה בהתאם למספר המבנים, גם של משרד הביטחון וגם מבנים אזרחיים.
יואל רזבוזוב: נציגים של משרד הפנים, בבקשה.
<סיוון להבי: אני מאגף תקציבים, משרד הפנים.
<סיוון להבי: נושא ערי עולים בהחלט מוכר למשרד.
<סיוון להבי: בדרגים המקצועיים באמת התקיים דיון בעניין הזה גם במסגרת ועדת ברזילי.
<סיוון להבי: בנקודת הזמן היום, כיוון שזכינו בשר ומנכ"ל חדשים, אנחנו מגבשים בעצם איזה שהיא חוות-דעת מקצועית להעלות בפניהם, בכדי לקדם את הדיון בנושא.
יואל רזבוזוב: מה זה מגבשים?
יואל רזבוזוב: הצוות המקצועי שדן בזה?
<סיוון להבי: כן, אגף תקציבים והצוותים המקצועיים, אנשי ארנונה.
יואל רזבוזוב: ועל איזה נתונים אתם מסתמכים?
<סיוון להבי: גם על-סמך המחקר שמונח לפנינו, גם על-סמך ידע שלנו, נתונים שאנחנו מכירים מתוך עבודה שלנו מול הרשויות, גם בעקבות המפגשים שהיו בקדנציה קודמת עם אנשי משרד הקליטה.
<אריה קורת: האם נקבעו לוחות זמנים לתהליך הזה?
<סיוון להבי: טרם.
יואל רזבוזוב: זה אומר שנקבל את המידע, כיוון שאנחנו חדשים, מ- 2005 כבר מדברים על המצב הזה, שיש תוכנית ומגבשים ושום דבר לא קורה ובאמת בוועדה הזאת אנחנו מאיצים את התהליך הזה.
יואל רזבוזוב: לא יכול להיות מצב שלדוגמה, הביקור האחרון של ועדה, הוועדה שלנו ו-ועדת החינוך בנתניה, וראינו מספרים, כמה כסף העיר משקיעה באינטגרציה של עולים מאתיופיה, לדוגמה.
יואל רזבוזוב: אלו סכומים שמשקיעים ואין לזה החזר, זה לא, אנחנו כאן מדברים, צריך להבין את הנושא, קודם כל, מה זה עולים ואני חושב שהנתונים של משרד הקליטה מה- 1 לינואר, מ- 1989 העלייה הגדולה, אלה באמת ערים שקלטו, צריך לראות את הדירוג של העיר מבחינה סוציו אקונומית ודבר שני, באמת לבחון איזה אוכלוסיות העיר קלטה ובאמת יש פה ערים שאין להן מבני ממשלה ואז היא לא נחשבת, אבל היא כן מתמודדת עם הרבה עולים, עם הקושי והאינטגרציה ומשקיעה המון המון כסף על-מנת להקל עליהם.
יואל רזבוזוב: אז אנחנו כאן דיברנו על סכום, לפחות ככל שאני רואה, כ- 400 מיליון ש"ח שמושקע, בכל הרשויות, שהמדינה משלמת עבור המבנים הממשלתיים.
יואל רזבוזוב: האם בכלל אפשר לשות את זה, ובכלל לקחת את הסכום הזה, ובאמת לחלק אותו לערים שקלטו עלייה לפי פרמטרים מסוימים ולא דווקא לפי מבנים.
יואל רזבוזוב: לחשוב על זה.
יואל רזבוזוב: אני כן מזהה כאן בעיה, יש כאן ערים, רשויות מקומיות, רשויות קטנות, שאין להן קשר כבר מזמן מזמן לקליטת העלייה והן מקבלות סכומים מאוד מאוד גבוהים ואם אנחנו ניקח להם את זה, אז הם יקרסו.
יואל רזבוזוב: אז גם זאת בעיה ואני מבין שהנושא הוא לא פשוט שאנחנו, משרד הפנים, בעקבות ההמלצות, מקבל החלטה וישר משנה תקנות.
יואל רזבוזוב: צריך לקחת את הנושא הזה ולבחון אותו באמת מהשורש, לא רק הארנונה והמבנים הממשלתיים, אלא באמת אני חושב שצריך לקחת את כל העולים, את כלל העולים, לחלק קריטריונים, איזה ערים קלטו כמה עולים ואיזה סוג של עולים ולקחת את הסכום הגלובאלי ולחלק.
יואל רזבוזוב: כך לפחות אני הייתי עושה את זה.
יואל רזבוזוב: לא להמשיך.
יואל רזבוזוב: מה שקורה כאן, החוק שנחקק בשנת 1953, אנחנו כבר 60 שנה אחרי, זה לא תואם יותר את המציאות ואם אחרי דו"ח מבקר המדינה מ- 2005 מדברים "עוד מעט זה ישונה, עוד מעט זה ישונה", אני מבין שיש הרבה מקרים דחופים וכל הזמן דוחים את זה, כי יש משהו יותר דחוף, שהפעם צריך לשנות ולתקן את זה.
יואל רזבוזוב: אני גם גדלתי בעיר נגיד כמו קריית ים והייתי חבר מועצה בנתניה והיום אני כיושב-ראש הוועדה, אני מסתובב בערים ורואה את יישובי העולים ורואה עם איזה קשיים המחלקות, אגפי הקליטה, מתמודדים ועד כמה הם זקוקים לעזרה הזאת ופשוט אין להם, אין להם מאיפה לקחת.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשמוע דווקא ממשרד הביטחון.
<חיים דנה: אני אמנם לא מהאגף שמתעסק עם הארנונה, כי לא קיבלנו את המצע לדיון, אז לא היה לנו ברור שאנחנו מדברים על כספי הארנונה, לכן קשה לי מאוד להתייחס נקודתית, ספציפית, לנושא הזה, אני רק מבין שאנחנו משלמים הרבה מאוד ארנונה.
<חיים דנה: זה הדבר היחיד שאני מבין כרגע מהדיון.
יואל רזבוזוב: אתם משלמים, כן, 77%, כ- 300 מיליון ש"ח על הבסיסים הצבאיים.
<חיים דנה: כן, את זה ראיתי מהמחקר.
יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשמוע, רמת השרון לדוגמה.
יואל רזבוזוב: יש כאן מספרים של רמת השרון, כמה למשל?
<איתי פידלמן: בשנת 2012, היא קיבלה ממשרד הביטחון 16 מיליון ש"ח.
יואל רזבוזוב: וסך-הכל?
<איתי פידלמן: 16 מיליון ו- 13,000 שקל.
<איתי פידלמן: ממבנים אזרחיים היא קיבלה קצת יותר מ- 13,000 שקל.
<איתי פידלמן: אני אבדוק, אני כמעט בטוח, אני אבדוק את זה שוב.
<איתי פידלמן: 13,000 ש"ח על מבנים אזרחיים ו- 16 וחצי מיליון ש"ח, על מבנים צבאיים, צה"ל, משרד הביטחון.
<ארנה יהודה אברמסון: ומה אחוז העולים שלה?
<איתי פידלמן: שלושה אחוז.
יואל רזבוזוב: אין פה שום התאמה, שום היגיון.
<ארנה יהודה אברמסון: הגיע הזמן לתקן.
<איתי פידלמן: וגם האשכול החברתי כלכלי הוא תשע.
יואל רזבוזוב: זה היום באמת שוכב במשרד הפנים ואנחנו מדברים כאן על ארנונה.
יואל רזבוזוב: מה שלפחות לפי מה שאני רואה ומכל מה שחקרתי, יכול להיות שזה לא הנושא של הארנונה ואז לא במשרד הפנים, צריך, אני חושב שאנחנו צריכים, כוועדה, אני הייתי פועל בשלבים הבאים.