GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ישעיהו יחיאלי: יש לנו על זה פסוק אחד בתהילים שאומר את כל זה בשש מילים: "בונה ירושלים ה' נדחי ישראל יכנס".
<ישעיהו יחיאלי: כאשר קורה משהו משמעותי בירושלים זה משפיע על כל התפוצות בכל העולם, וראינו איזה גל עלייה היה מיד אחרי מלחמת ששת הימים מכל העולם, ולאחר מכן המאבק על פתיחת השערים וההגעה שלכם.
<ישעיהו יחיאלי: מה שקרה כאן לפני שלוש דקות זה מפגש בין שני סוגים של גיבורים – להבדיל, אבל עדיין יש דמיון - בין גיבורי מלחמה לבין גיבורים של שלום; בין גיבורים שעשו מפנה היסטורי במלחמת העולם השניה לבין ילדים שבגיל 14-15 לקחו את עצמם ובאו לארץ לבד.
<ישעיהו יחיאלי: זה מעשה גבורה, אין לזה אח ורע בעולם היהודי, שילדים בגיל הזה מגיעים לארץ כדי לבנות ולהיבנות בה.
<ישעיהו יחיאלי: בהזדמנות הזאת אני רוצה להזמין את הווטרנים.
<ישעיהו יחיאלי: כל אחד מכם, במקום שאתם גרים, לא רחוק, יש ילדי נעל"ה.
<ישעיהו יחיאלי: תיפגשו אתם, ספרו להם את הסיפור שלכם ותשמעו את הסיפור שלהם.
<ישעיהו יחיאלי: שני הסיפורים ביחד הם סיפורה של הגבורה היהודית ושל מדינת ישראל.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, ישעיהו.
יואל רזבוזוב: זו יוזמה ברוכה מאוד.
יואל רזבוזוב: ד"ר זאב חנין, תרגם בבקשה.
<זאב חנין: ברשותך, אתמצת לרוסית מה שאמרת, כי אמרת דברים מאוד חשובים.
<זאב חנין: (אומר דברים בשפה הרוסית.
<זאב חנין: )
יואל רזבוזוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת יוגב.
יואל רזבוזוב: אני רוצה לאפשר לחבר הכנסת דב ליפמן לומר כמה מילים.
דב ליפמן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.
דב ליפמן: כמו ששומעים, יש לי מבטא אמריקני, אבל אני מרגיש קשר הדוק לציבור הרוסי.
דב ליפמן: קודם כול – המשפחה שלי.
דב ליפמן: שם המשפחה עכשיו היא ליפמן, אבל היינו ליפקוביץ והיינו מלבוב, ובתחילת ה-120 הגענו לארצות-הברית.
דב ליפמן: אבל יותר מזה, כאשר הייתי ילד צעיר בארצות-הברית גרתי בוושינגטון וכל שנה, וכמה פעמים בשנה, הלכנו לשגרירות הרוסית בוושינגטון להפגין בעד יהודי רוסיה שהיו בכלא ובלי אפשרות לצאת.
דב ליפמן: אני זוכר שבהפגנה אחת היה לי שלט והיה כתוב עליו: שחררו את יולי אדלשטיין.
דב ליפמן: ועכשיו אני יושב בכנסת והיושב-ראש שלנו הוא יולי אדלשטיין, אז תחשבו על החלומות שהתגשמו.
דב ליפמן: הסיבה שרציתי להגיע היום - ואני נותן קרדיט ליושב-ראש - היא כי המשפחה שלי הם ניצולי שואה.
דב ליפמן: הסבתא שלי יצא מאושוויץ, וזה בזכות הצבא והחיילים שנמצאים פה היום.
דב ליפמן: אז היה לי חשוב להגיע למרות שיש המון פגישות והמון דברים אחרים.
דב ליפמן: פשוט להגיע, להסתכל לגיבורים בעיניים ולהגיד מילה אחת: ספסיבה.
דב ליפמן: מעומק הלב, תודה רבה על מה שאתם עשיתם.
דב ליפמן: אני פה היום בזכותכם.
דב ליפמן: היה לי חשוב להגיע ולהגיד את זה.
דב ליפמן: תדעו שעשיתם משהו גדול, אתם אפילו לא מבינים את התוצאות – אני אחת מהן.
דב ליפמן: אז רציתי להגיד פשוט תודה וחג ניצחון שמח לכולכם.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, חבר הכנסת ליפמן.
<זאב חנין: אתרגם בקיצור.
יואל רזבוזוב: חבר הכנסת יוגב, בבקשה.
מרדכי יוגב: אני מבקש גם להצדיע.
מרדכי יוגב: בתור קצין בדימוס בצה"ל, קולונל, אני יודע להעריך עוד יותר את כל מה שעשיתם.
מרדכי יוגב: למרות עבודה צפופה בוועדה אחרת, מצאתי לנכון לבוא ולהצדיע.
מרדכי יוגב: לא כולם בכנסת מברית-המועצות או ברוסיה, אבל אני במקרה כן.
מרדכי יוגב: הסבא על ממוגילב פודולסקי והדודים היו בפרם באורל.
מרדכי יוגב: בשנים שאתם נלחמתם באירופה הם כבר נלחמו פה, וכולנו יחד, ברוך השם, עומדים היום בשנה ה-65 למדינת ישראל, והיום בערב בשנת ה-46 לשחרורה של ירושלים המאוחדת.
מרדכי יוגב: אז זו הזדמנות משמעותית מאוד להצדיע לכולכם, לכולנו, במאבק לקוממיות של עם ישראל.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת יוגב.
<זאב חנין: אתרגם את הדברים.
יואל רזבוזוב: אני מבקש מתלמיד נעל"ה, אנדריי טרחנוב, להגיד כמה מילים בעברית ואז עוד כמה מילים ברוסית.
<אנדרי טרחנוב: אני רוצה לכבד את הווטרנים שנלחמו במלחמת העולם השניה.
<אנדרי טרחנוב: זו לא סתם תרבות של הרוסים, זה בדם שלך.
<אנדרי טרחנוב: הרבה קרובים שלי נלחמו במלחמת העולם השניה, ואני חושב שצריך לכבד כל איש - - -
יואל רזבוזוב: תגיד כמה משפטים ברוסית ואנחנו נתרגם את זה.
יואל רזבוזוב: יהיה לך יותר קל.
<אנדרי טרחנוב: (אומר דברים בשפה הרוסית.
<אנדרי טרחנוב: )
יואל רזבוזוב: תרגם בקצרה.
<זאב חנין: הידיד הצעיר שלנו מצטרף לכל הברכות, אבל מבקש גם לציין שצריך לתת את הכבוד הראוי לכולם, לכל אחד שיש לו תרומה לניצחון - גם אלה שהיו בחזית וגם אלה שהיו בעורף; אלה שנלחמו ואלה שעבדו במפעלים ועשו את שלהם כדי לספק את הצרכים של הצבא האדום, הצבא הסובייטי.
<זאב חנין: תרומתם לניצחון על הנאצים היא בהחלט חסרת תקדים.
<זאב חנין: אז כל הכבוד לכולם.
יואל רזבוזוב: אלכס ברמן מחזית הכבוד, בבקשה.
<אלכסנדר ברמן: שמי אלכסנדר ברמן, אני מתנועת חזית הכבוד.
<אלכסנדר ברמן: (אומר דברים בשפה הרוסית.
<אלכסנדר ברמן: )
<זאב חנין: סשה ברמן המצטרף לכל הברכות, אומר תודה לכולכם שאתם קיימים, ומבקש ממקבלי ההחלטות לשקול את האופציה להרחיב את הצעת החוק של חיים כץ, שמדברת על 1,400 שקל לאלה שחוו את השואה ואלה שהיו במחנות ריכוז.
<זאב חנין: הוא מבקש להכניס לחוק הזה את כל הווטרנים של מלחמת העולם השניה.
יואל רזבוזוב: נקיים דיון בנושא.
יואל רזבוזוב: בבקשה, אדוני.
<בוריס שבץ: (אומר דברים בשפה הרוסית.
<בוריס שבץ: )
<זאב חנין: נפלו בכל מלחמות ישראל 22,000 לוחמים, לעומת זאת במלחמת העולם השניה נפלו 200,000 לוחמים בצבא האדום.
<זאב חנין: אני מבקש שב-9 במאי תהיה צפירה לזכרם.
יואל רזבוזוב: ) נטליה סקרליבצקי, בבקשה.
<נטליה סקרליבצקי: (אומרת דברים בשפה רוסית.
<נטליה סקרליבצקי: )
<זאב חנין: אתרגם.
<זאב חנין: נטליה מייצגת עמותת ידה"רים מבית-שמש.
<זאב חנין: זאת עמותה שהוקמה כדי לעזור לווטרנים של מלחמת העולם השניה.
<זאב חנין: היא מבקשת שבישיבות מסוג זה יהיה תרגום סימולטני לרוסית.
<זאב חנין: דבר שני, היא מנצלת את ההזדמנות להתלונן על מה שקורה במחלקת הקליטה של עיריית בית שמש, שהווטרנים לא מקבלים שם את הכבוד והטיפול הראויים.
יואל רזבוזוב: ) זה המקום לפניות כאלה.
יואל רזבוזוב: נטפל בזה.
<זבילי קליינר: (אומר דברים בשפה הרוסית.
<זבילי קליינר: )
<זאב חנין: תרגום.
<זאב חנין: מקובלת עלינו הברכה "עד 120", אבל חשוב שעד 120 תהיה לנו קורת גג.
<זאב חנין: לא פחות חשוב שתהיה גם קבורה מכובדת.
<זאב חנין: כל העניין של הקבורה מאוד מטריד אותנו, בעיקר שהמשרדים שמטפלים בזה דורשים הרבה מאוד כסף, יותר ממה שיכולים להרשות לעצמם כאנשים מבוגרים עם הכנסות נמוכות.
<זאב חנין: יש באשדוד חלקה לווטרנים של מלחמת העולם השניה בבית הקברות.
<זאב חנין: אני מבקש לעשות את זה גם בערים אחרות, וגם להפוך את זה למקום שאפשר לבקר בו, ללמוד.
יואל רזבוזוב: ) תודה.
יואל רזבוזוב: אני מבטיח לטפל בזה.
יואל רזבוזוב: יצחק הלמן, בבקשה.
<יצחק הלמן: תודה, כבוד היושב-ראש.
<יצחק הלמן: אני, כווטרן של צה"ל, מבקש מהוועדה המכובדת להיחשף לפרויקט לאומי חשוב בלטרון, באתר של מורשת צה"ל, שנקרא "מוזיאון ללוחם היהודי".
<יצחק הלמן: זה מחבר את כל הדברים שאמרו לגבי המורשת והמשך ההנצחה של הלוחמים היהודים.
<יצחק הלמן: היוזמה הזאת מלפני כמה שנים - יוזמה של ארגוני הווטרנים, ארגוני הנכים, פרטיזנים ושרת הקליטה - נמצא בשלב מאוד מתקדם.
<יצחק הלמן: אני חבר במועצה הציבורית של המוזיאון הזה, ואני מאוד מבקש מכבוד היושב-ראש ליזום סיור שלך, של הוועדה, במוזיאון.
<יצחק הלמן: זו תהיה גולת הכותרת, כי כל המוזיאונים שקיימים בערים האחרות ייעלמו, וזה יהיה אתר ההנצחה.
יואל רזבוזוב: מקובל.
<יצחק הלמן: בקטע השני של אותו מקום, שהוא לנוער, אני ממליץ לוועדת החינוך, למשרד החינוך שיהיו סיורים של הנוער כחלק מתוכנית הלימודים.
יואל רזבוזוב: תודה רבה, מקובל.
יואל רזבוזוב: גם אנחנו, כוועדה, נעשה סיור.
<זאב חנין: אתרגם לרוסית.
יואל רזבוזוב: ) רן בר יושפט, בבקשה.
<רן בר יושפט: בשם הקונגרס היהודי ישראלי אני רוצה להודות לוותיקי מלחמת העולם השניה, הווטרנים, על תרומתכם להצלת העם היהודי.
<רן בר יושפט: הייתם חוד החנית של הגבורה היהודית, ולא נשכח את הגבורה והעשייה שלכם.
<רן בר יושפט: זה בלתי אפשרי להעניק לכם את הכבוד שבאמת מגיע לכם על מה שעשיתם למעננו, אלה שנמצאים כאן בארץ, ולמען העם היהודי בכלל.
<רן בר יושפט: רק העם היהודי הוא זה שהגן על עצמו.
<רן בר יושפט: ניצחון זה גם הביא למסקנה שרק העם היהודי הוא זה שהגן על עצמו.
<רן בר יושפט: אבל, לצערי, הנאציזם והאנטישמיות לא נעלמו מעולמנו.
<רן בר יושפט: רק בשנה האחרונה האנטישמיות באירופה עלתה בצורה שלא נראתה זמן רב.
<רן בר יושפט: אתן שתי דוגמאות: השבוע, מול כנס יהודי בהונגריה התקיימה הפגנה אנטישמיות פוגענית, והמפלגה השלישית בגודלה בהונגריה אמרה שהיהודים צריכים לצאת מהונגריה; בצרפת היתה עליה של 50% באנטישמיות בשנה האחרונה.
<רן בר יושפט: כולי תקווה שהניצחון הפיזי שלכם יהפוך גם לניצחון לתפיסתי ושהשנאה והאנטישמיות תיעלמנה מן העולם.
<רן בר יושפט: תודה רבה.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לרן.
יואל רזבוזוב: תרגם בקצרה בבקשה.
<זאב חנין: (תרגום לשפה הרוסית.
יואל רזבוזוב: רחל ברקאי מ"יד ושם", בבקשה.
<רחל ברקאי: שלום וחג שמח לכולכם.
<רחל ברקאי: יש פה חברים ותיקים שאני זוכה לשיתוף פעולה אתם ב"יד ושם" לאורך שנים ארוכות.
<רחל ברקאי: חוק הווטרנים התקבל בשנת 2000, אבל אני מזכירה שב-8 במאי 1985 נחנכה האנדרטה ללוחמים היהודים ולפרטיזנים ב"יד ושם", ומאז אותו יום בכל שנה ב-9 במאי מציינים ב"יד ושם" את יום הניצחון על גרמניה הנאצית.
<רחל ברקאי: זה נעשה ביוזמה ושיתוף הפעולה של רומן יגל ואברהם גרינזייד, של ארגון לוחמים פרטיזנים, נכי המלחמה בנאצים וברית הווטרנים ויושבי-ראש הארגונים האחרים שלא נמצאים כאן כרגע – כמו ברוך שוב מארגון הפרטיזנים לוחמי המחתרות ומורדי הגטאות, ברית ותיקי מלחמת העולם השניה ואיגוד החיילים המשוחררים.
<רחל ברקאי: אנחנו מדברים כל הזמן על הלוחמים בצבא האדום, אותם חצי מיליון לוחמים שכ-200,000 מהם נפלו בקרבות, אבל היו גם 500,000 לוחמים יהודים בצבא האמריקני, היו כ-38,000 מתנדבים של היישוב בארץ ישראל בצבא הבריטי, בתוכם אותם 32 צנחנים ארץ-ישראלים וכמובן, 5,000 חיילי החטיבה היהודית הלוחמת, הבריגדה.
<רחל ברקאי: גם הם, יחד אתנו מציינים בשמחה ב"יד ושם" – זה היום היחיד שאפשר להגיד שהוא שמח אצלנו, ב"יד ושם" – את יום הניצחון על גרמניה הנאצית.
<רחל ברקאי: כמו שאמרה שרת הקליטה - שמשרד הוא שותף מרכזי ומשמעותי ומסייע לקיומו של היום הזה – שיחד, עד 120, כולנו יחד נמשיך לציין את האירוע החשוב הזה ולהנחיל את סיפור הגבורה של הלוחמים.
<רחל ברקאי: תודה לכם.
יואל רזבוזוב: תודה רבה לרחל.
יואל רזבוזוב: תרגום, בבקשה.
יואל רזבוזוב: לריסה סטדלר, בבקשה.
יואל רזבוזוב: בקצרה.
<לריסה סטדלר: (אומרת דברים בשפה הרוסית.
<לריסה סטדלר: )
<גריגוריי גרונברג: (אומר דברים בשפה הרוסית.
<גריגוריי גרונברג: )
יואל רזבוזוב: רומן יגל מבקש לומר כמה מילים לסיכום.
<רומן יגל: אני רוצה לפנות בקצרה לנוער שיושב כאן.
<רומן יגל: ב-1963–1964 הגיעו לכאן מטהרן ומרומניה 400 ילדים בלי הורים.
<רומן יגל: היתה בקשה שלנו לראש הממשלה ולרמטכ"ל, ביקשנו שישרתו אצלנו במשמר הגבול.
<רומן יגל: אני רוצה להגיד לכם שכל הצמרת במשמר הגבול ובמשטרת ישראל, ניצבים, הם הילדים האלה שהגיעו אז.
<רומן יגל: אני רוצה שתלכו בעקבותיהם.
יואל רזבוזוב: כאן אנחנו מגיעים לסיום, אסכם בשתי מילים.
יואל רזבוזוב: ) תודה רבה, להתראות.
יואל רזבוזוב: נתחיל את הישיבה בנושא מינהל הסטודנטים.
יואל רזבוזוב: נברך פה את כל הנוכחים – כבוד השרה, גברת סופה לנדבר, חברי כנסת, חברי הוועדה, מנכ"ל משרד הקליטה, ארגונים, סטודנטים.
יואל רזבוזוב: אני חושב שהנושא שאנחנו הולכים לדון בו מאוד מאוד חשוב לחברה הישראלית.
יואל רזבוזוב: זה לא איזשהו נושא שולי של עולים, זה באמת נושא שאין כמותו בחשיבות לצמיחה של המדינה שלנו, של המשק, לצמיחה הכלכלית, התרבותית, האקדמית.
יואל רזבוזוב: והדיון הזה הוא די דחוף, די נחוץ.
יואל רזבוזוב: והיום כאן בדיון הזה אנחנו רוצים לצאת עם פתרונות.
יואל רזבוזוב: ולהעלות את זה על סדר-היום, אבל זה לא מספיק, אמרתי שאני רוצה באמת לצאת מפה עם – נוכחים כבר כאן נציגי האוצר?
<דנה גורדון שושני: אישרו לנו שהם מגיעים.
יואל רזבוזוב: אז צריך להשיג אותם כי אנחנו צריכים אותם.
יואל רזבוזוב: על סדר-היום: נעשה איזושהי סקירה קודם כול בנושא התקציבי – מה היה לפני כן?
יואל רזבוזוב: איך זה התבצע?
יואל רזבוזוב: מאיפה הגיעו התקציבים לפרויקט המצוין הזה?
יואל רזבוזוב: אחרי זה אני רוצה לשמוע מכל מיני גופים על החשיבות של מינהל הסטודנטים.
יואל רזבוזוב: אני כבר יודע למה זה חשוב, אני רוצה גם שכאן יסבירו, נשמע עוד נקודות.
יואל רזבוזוב: ואחרי זה נקיים דיון לפתרון.
יואל רזבוזוב: יכול להיות שהדיון לא יהיה קל, אבל נצטרך לנהל אותו בצורה מתונה.
יואל רזבוזוב: אבל רוצים תוצאות.
יואל רזבוזוב: אז קודם כול, איזושהי סקירה.
יואל רזבוזוב: אני מבקש ממנכ"ל משרד הקליטה לתת לנו איזושהי סקירה תקציבית, איך זה היה לפני ארבע שנים, לפני חמש שנים.
<דמיטרי אפרצב: תודה, אדוני היושב-ראש.
<דמיטרי אפרצב: ברשותך, אבקש ממנהלת אגף של מינהל הסטודנטים לתת סקירה קצרה על מה מדובר, מה המסגרת התקציבית.
<דמיטרי אפרצב: ולגבי הסוגיות שנדבר בהמשך, את זה אנחנו נציג אחר כך.
<מירי כהן: אוקיי.
<מירי כהן: מינהל הסטודנטים קיים מעל 40 שנה.
<מירי כהן: עד השנה הוא היה פרויקט משותף למשרד לקליטת העלייה ולסוכנות היהודית, כאשר הוא מטפל בבין 6,500 ל-7,000 סטודנטים בשנה, הוא גם מעניק להם סיוע בשכר לימוד, גם בדמי קיום לאוכלוסיות מיוחדות, וגם עושה את המעטפת הטיפולית שהיא בעצם תוכנית הקליטה של אותם צעירים שמגיעים לארץ ובאים ללמוד, שמסייעת להם בכל התחומים.
<מירי כהן: בשנה שעברה ביולי הייתה החלטת ממשלה, שבעצם סיימה את השותפות של הסוכנות היהודית בפרויקט, ובשנה האחרונה המשרד לקליטת העלייה בעצם נמצא בהיערכות מתמדת לקראת המשך הפעלת מינהל הסטודנטים בשנה הבאה, כאשר כרגע בבסיס התקציב של משרד הקליטה מצוי רק מחצית התקציב שזה 35,000,000 מתוך כלל היקף תקציב מינהל הסטודנטים שהוא 71,000,000 שקלים בשנה.
יואל רזבוזוב: 71,000,000, אבל היו שינויים, לפחות ממה שאני יודע, בשנתיים האחרונות.
<דמיטרי אפרצב: כן כן, בהחלט.
יואל רזבוזוב: אז בוא תיתן לנו סקירה בדיוק על איזה שינויים.
<דמיטרי אפרצב: אנחנו מדברים למעשה על שתי סוגיות מרכזיות שלא מאפשרות לנו כרגע להיערך בצורה מיטבית להמשך הפעלת התוכנית.
<דמיטרי אפרצב: הסוגיה הראשונה זה חוק ההסדרים מיולי 2010, שקבע ששכר הלימוד חייב להיות מדורג, והוא מופחת משנה לשנה, מ-100% שנה ראשונה, עד ל-50% שנה שלישית.
<דמיטרי אפרצב: בסוגיה הזאת אנחנו התנגדנו בתוקף, השרה גם לא הצביעה בעד חוק ההסדרים, ואנחנו הגענו להסכם בהמשך שהנושא הזה יבוא לדיון בנושא התקציבי, זאת אומרת בדיון של תקציב 2013.
<דמיטרי אפרצב: כולם יודעים שהתקציב לא נקבע, היו לנו בחירות באמצע, וכרגע אנחנו נמצאים במצב שהמשא ומתן מתנהל, ולמעשה הגענו כבר לנקודה שצריך או לבטל או להפעיל את הנושא הזה.
<דמיטרי אפרצב: אנחנו כמובן מתנגדים להפעלה של המתווה של החוק.
<דמיטרי אפרצב: הסוגיה השנייה באה לידי ביטוי בכך שבסיס התקציב של משרד הקליטה בשותפות הקודמת, זאת אומרת במתכונת הקודמת, עמד על 35,000,000 שקל.
<דמיטרי אפרצב: בהחלטת הממשלה שבה ניתן פתרון ביניים הוחלט על חלוקה תקציבית שבה הסוכנות היהודית המשיכו לתת לזה מענה, וסוכם שמשנת הלימודים הקרובה הכול יהיה באחריות המדינה.
יואל רזבוזוב: סוכם על-ידי מי?
<דמיטרי אפרצב: סוכם בהחלטת ממשלה, שקבעה את ההשתתפות – עוד פעם, זמנית, בתקופת מעבר – של משרד ראש הממשלה בסכום מסוים, של ות"ת, המועצה להשכלה גבוהה, בסכום מסוים, כמובן גם הסוכנות היהודית, ומשרד הקליטה שנאלץ לקחת מתקציבי קליטה אחרים על מנת למלא את החור.
<דמיטרי אפרצב: אבל למעשה מ-1 בספטמבר הלימודים אמורים להתחדש והתקציב חייב להיות מונח על השולחן.
<דמיטרי אפרצב: מבחינה טבעית היו אמורים לסכם את הנושא התקציבי עוד בדצמבר, אבל היינו במערכת בחירות, וכרגע כל הדיונים על השולחן, המנגנונים הבירוקרטיים עובדים בצורה כזאת שצריך לקדם מכרזים לנושא של המעטפת ולכל הנושאים האחרים.
<דמיטרי אפרצב: והסוגיה היא כמו שאמרתי: בסיס התקציב של משרד הקליטה צריך לאפשר המשך מתן שכר לימוד מלא, סיוע בדמי קיום והמשך הפעילות החברתית בקרב הסטודנטים העולים.
<דמיטרי אפרצב: זה הדבר המרכזי מבחינה קליטתית ומעטפת חברתית, וכמובן גם כל הנושא של כוח אדם, שזה חלק מההפעלה של כל המערכת הנדרשת.
בועז טופורובסקי: כוח האדם הוא של הסוכנות?
בועז טופורובסקי: סליחה על ההפרעה.
<דמיטרי אפרצב: לא.
סופה לנדבר: הממשלה לקחה על עצמה הפרויקט הזה.
סופה לנדבר: לקחה על עצמה, חוץ מהכסף שבעצם קיבלנו - - -
יואל רזבוזוב: החלטת הממשלה שהייתה זה להוציא את הסוכנות.
נחמן שי: היא לא הוציאה, הסוכנות יצאה.
<דמיטרי אפרצב: לא לא לא.
<דמיטרי אפרצב: רגע, בואו נבהיר את הדברים.
<דמיטרי אפרצב: אני אומר את זה, גם למי שחושב שזה אולי חריג מה שאני אומר, אבל זו גם תפיסת העולם.
<דמיטרי אפרצב: אין כאן אויבים במהלך הזה.
<דמיטרי אפרצב: הסוכנות היהודית זה לא שק אגרוף, אגף תקציבים הוא לא שק אגרוף.
<דמיטרי אפרצב: יש כרגע פה סיטואציה, יותר ברמה של המדיניות.
<דמיטרי אפרצב: הסוכנות היהודית הגיעה להסדר עם המדינה שהמדינה לוקחת על עצמה אחריות, משרד הקליטה נכנס לפרונט.
<דמיטרי אפרצב: מסיום שנת הלימוד הקרובה משרד הקליטה אמור לנהל את כל המערכת הזאת מא' עד ת' באופן מוחלט, עם שותפות של גורמי ממשלה כאלה ואחרים.
<דמיטרי אפרצב: נערכנו במשך כל התקופה הזאת, המערכת הבירוקרטית של המשרד בנתה תוכנית חדשה, הרכיבה את כל מה שצריך, עשתה את כל מה שצריך על מנת להפעיל.
<דמיטרי אפרצב: כרגע חסר 35,000,000 שקל, ודרך הפעלה, שזה עובדים.
<דמיטרי אפרצב: זה מה שחסר.
<דמיטרי אפרצב: עם אגף התקציבים אנחנו נמצאים בדיונים תקופה ארוכה, אנחנו מגיעים להסכמות.
<דמיטרי אפרצב: כרגע זה יותר עניין של מדיניות, אדוני היושב-ראש, האם אנחנו רוצים שהצעירים מהעולם ובארץ, העולים, יקבלו מענה ותהיה פה כתובת – אנחנו רוצים להקל על זה או להקשות על זה?
<דמיטרי אפרצב: צריך להיות ברור באופן מוחלט: אם לא יהיה שכר לימוד מלא העולים ממדינות המערב לא יגיעו לכאן, והעולים מהמדינות היותר חלשות לא יהיו מסוגלים להרים את הפרויקט.
<דמיטרי אפרצב: אם לא תהיה מערכת קליטתית שעוטפת ומאפשרת להם להתקיים, ולהוביל אותם ולקלוט אותם, אז בהחלט הדבר הזה, הפרויקט הזה, הוא בלתי אפשרי.
<דמיטרי אפרצב: ודבר אחרון, אם לא יהיה מענה של כוח אדם, לא מנופח אבל בדיוק את מה שצריך לנושא הזה, אז לא תהיה יכולת להפעיל את זה.
<דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה נערך כתוצאה מקבלת האחריות בהנחיית השרה לקליטת העלייה לפעול במתכונת רחבה יותר של קליטת צעירים, בטח השרה תרצה להגיד את זה, ואני אומר את זה כבר עכשיו במפורש: יש לנו פרטנר מאוד מרכזי לנושא הזה, זה הסוכנות היהודית – היה פרטנר, נשאר פרטנר, וככה זה.
<דמיטרי אפרצב: אנחנו מגבשים כרגע את כל המהלכים העתידיים שסוכמו בין שרת הקליטה לבין - - -
פנינה תמנו: זה לא ברור, כשאתה אומר: נשאר פרטנר.
פנינה תמנו: בפועל אתה אומר שלא נשאר פרטנר.
פנינה תמנו: מי שמילא את החסר היה משרד רוה"מ ועוד כמה גופים.
<דמיטרי אפרצב: אני חוזר ואומר: זאת הייתה החלטת ממשלה שקבעה תקופת מעבר, והמשך אחר כך.
נחמן שי: השאלה היא פשוטה: יש בעיה או אין בעיה?
<דמיטרי אפרצב: יש בעיה.
נחמן שי: מאיפה היא מתחילה?
נחמן שי: ברור לי שמשרד הקליטה רוצה בקליטת האנשים הצעירים האלה וכן הלאה, זה הכול נכון.
נחמן שי: תסביר לי: האם זה באוצר?
<דמיטרי אפרצב: אני אסביר פשוט.
אברהם מיכאלי: מה זה המדיניות שאמרת שיש עליה מחלוקת?
אברהם מיכאלי: המדיניות שלכם?
<דמיטרי אפרצב: לא, אין מחלוקת.
<דמיטרי אפרצב: בואו לא נערבב הכול ביחד.
נחמן שי: תסביר איפה הבעיה.
נחמן שי: כאן יש רצון טוב לסייע.
<דמיטרי אפרצב: משרדי ממשלה פועלים מתוך בסיסי תקציב.
<דמיטרי אפרצב: יש בסיס תקציב שהוא מאפשר פעילות.
<דמיטרי אפרצב: בפרויקט מינהל הסטודנטים למשרד הקליטה היה 35,000,000 שקל, שזה מחצית מ-70,000,000 שקל.
<דמיטרי אפרצב: ברגע שהתקבלה החלטה שהסוכנות היהודית מתגברת את הפעילות שלה בדברים אחרים, כאן האחריות על המדינה.
<דמיטרי אפרצב: האחריות של המדינה היא לא חלק מהאחריות, זו אחריות מלאה.
<דמיטרי אפרצב: המשמעות היא לתקצב בבסיס התקציב עוד 35,000,000 שקלים, בזה נגמר הסיפור.
פנינה תמנו: אבל כשאתה אומר מדינה, זה משרד הקליטה או שזה משרדים אחרים?
<דמיטרי אפרצב: משרד הקליטה זה עדיין חלק מהמדינה.
<דמיטרי אפרצב: בוודאי, זה משרד ממשלתי.
<דמיטרי אפרצב: ולכן כשאני מדבר על המדינה אני מדבר על זה.
נחמן שי: זאת אומרת שמשרד האוצר לא העמיד לרשות
נחמן שי: כם השנה את התקציב במקום הסוכנות?
נחמן שי: זה מה שאתה אומר.
<דמיטרי אפרצב: זה מה שאני אומר, כן.
יואל רזבוזוב: אני רוצה להשאיר את הדיון הזה עוד טיפה על התקציבים – בדיוק הגיעו נציגי האוצר – לגבי חוק ההסדרים, שזה נושא מאוד חשוב.
יואל רזבוזוב: כדי שתבינו, לפני שנתיים הכניסו סעיף לחוק ההסדרים שמלגות לעולים סטודנטים, שנה ראשונה זה 100%, שנה שנייה 75%, שנה שלישית 50%.
יואל רזבוזוב: וזה לא עבר, והשאירו את זה לחוק ההסדרים השנה.
סופה לנדבר: זה אושר.
<דמיטרי אפרצב: השרה ביקשה לעצור את הביצוע.
יואל רזבוזוב: אז מה שקורה, לפחות כשהבנו את העניין הזה, כי גם אם נגייס את הכסף, את ה-35,000,000, לא נוכל לחלק אותו.
נחמן שי: כתוב שהמשרד לקליטת העלייה צריך להקצות 43.5, זה עוד 8.5 מתוך תקציבו.
יואל רזבוזוב: נחמן, עכשיו נדבר על הכספים.
יואל רזבוזוב: מה שיצא, הוצאנו מכתב לשר האוצר, אני וחברי – בועז, פנינה, שמעון – לביטול הסעיף הזה בחוק ההסדרים.
יואל רזבוזוב: וזאת התוצאה הראשונה, שאנחנו צריכים לבטל את הסעיף הזה.
יואל רזבוזוב: לאחר מכן אנחנו צריכים למצוא את הכסף.
יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת כמה מילים לשרה.
סופה לנדבר: לא, תיתן לחברי הכנסת לדבר ואחר כך אני אסביר.
פנינה תמנו: אני חושבת שדבר אחד שלא נתנו עליו את דעתנו, למרות שהדיון רק התחיל, זה כשדיברת על ההשלכות.
פנינה תמנו: אז אני חושבת שאחת ההשלכות זה שיש גם נשירה של אנשים שפשוט לא מצליחים לעמוד בעומס, כאלה שלא מקבלים את מלגת הקיום, סטודנטים שפנו אלי שאומרים: אני בלי מלגת הקיום לא יכול להמשיך ולהתקיים, אני מבחינתי נושר מהלימודים.
פנינה תמנו: צריך לתת את הדעת גם, אני לא יודעת אם לכם יש את הנתונים במינהל הסטודנטים, אם יש נושרים, וגם אם אין נושרים, אז כמה סטודנטים נמצאים במצוקה אמיתית, כי אני חושבת שראוי לתת לזה מענה ולבדוק מה קורה עכשיו.
פנינה תמנו: לפחות מהבדיקה שאני שעשיתי, יש כאלה שמעכבים להם את שכר הלימוד וגם את דמי הקיום.
דב ליפמן: אם אני יכול להצטרף לפנינה, אנחנו גם קיבלנו המון פניות מסטודנטים, שזה לא רק עניין של מה יקרה בעתיד, אלא אפילו בהווה, אפילו עכשיו, יש המון בעיות, אפילו לקבל מה שכבר הבטיחו להם.
יואל רזבוזוב: יש לי פה בדיוק מכתב של מישהו שכן עשה 120 שעות פעילות ולא קיבל.
דב ליפמן: רק לחזק את מה שהמנכ"ל אמר:
דב ליפמן: אנחנו יודעים, יש את הנתונים, שהמון צעירים רוצים להגיע לארץ, אבל הם לא יכולים לעשות את זה, הם יודעים שיש את האתגר הזה שלא יקבלו את המלגות האלה.
<חיליק בר: שאלה למנכ"ל: כשמשרד האוצר או הממשלה החליטה שאתם מוסיפים 8.5 מיליון, היא גם הוסיפה לכם לתקציב 8.5 מיליון?
<דמיטרי אפרצב: אני מבקש רק הבהרה קטנה: אתם מחזיקים בהחלטת ממשלה, היא לא קשורה להמשך, היא קשורה למעבר.
<דמיטרי אפרצב: אז לא להתבלבל.
<דמיטרי אפרצב: כל מה שהוחלט בהחלטת הממשלה בוצע, סיימנו.
נחמן שי: אז על מה מדובר?
<חיליק בר: אז העברתם 43.5?
<דמיטרי אפרצב: בוודאי.
אברהם נגוסה: חוץ ממשפט אחד בהחלטת הממשלה, שכתוב:
אברהם נגוסה: הנושא ידון בתקציב המדינה של - - -
<דמיטרי אפרצב: על זה אנחנו דנים עכשיו.
נחמן שי: זאת אומרת שמהשנה הזאת ואילך זה פתוח?
<חיליק בר: לא, אז כל ההחלטה הזאת לא רלוונטית השנה בכלל.
נחמן שי: הכול היה למעבר של שנה אחת.
<דמיטרי אפרצב: זה הכול בוצע.
נחמן שי: אז עכשיו אנחנו חסרים 35,000,000 שקל.
נחמן שי: נהדר.
<חיליק בר: אז אולי תגיד לנו איפה זה עומד בתקציב הנוכחי.
<חיליק בר: יואל, אתה יודע?
סופה לנדבר: בתקציב הנוכחי יש בעיה.
סופה לנדבר: אני, קודם כול, מצטערת.
סופה לנדבר: הגעתי בגלל שהנושא חשוב לי ביותר, ואני חושבת שחשוב לי להגיד כאן בוועדת העלייה והקליטה: נפגשנו אתך, הנושא הראשון שדיברתי אתך וביקשתי עזרה של הוועדה המכובדת הוא הנושא של מינהל הסטודנטים.
סופה לנדבר: זה נושא חשוב, הוא קריטי, הוא במצב בעייתי.
סופה לנדבר: עכשיו, אני רוצה לחלק את זה.
סופה לנדבר: השנה אין לנו בעיות ואין אף סטודנט שלא קיבל מלגה.
סופה לנדבר: המשרד לקליטת העלייה לקח הלוואות לכמה נושאים.
סופה לנדבר: פנינה, חשוב שתקשיבי.
סופה לנדבר: אני לא יודעת על מה כותבים סטודנטים, על מה פונים סטודנטים, אני יכולה להצהיר כאן שאין סטודנט אחד שחייב לקבל כסף, מלגה או קיום, ולא קיבל.
סופה לנדבר: אם יש לו בעיה נוספת או שהוא נכשל בלימודים זה משהו אחר.
סופה לנדבר: השנה אין לנו בעיות, המשרד לקח הלוואות, אישור חריג.
פנינה תמנו: השרה לקליטת העלייה, אני לא חושבת שזה נכון לומר שאין סטודנטים כאלה, כי אני מוכנה באמת גם להביא את זה.
סופה לנדבר: אני ביקשתי ממך בפגישה שלנו: תעבירי לי רשימות של סטודנטים שלא קיבלו מלגה, אנחנו כאן.
יואל רזבוזוב: בדיוק, יש את הרשימות.
יואל רזבוזוב: יש לי פה כבר מישהו.
סופה לנדבר: אני אומרת שיש מנגנון של המשרד לקליטת העלייה, יש מינהל סטודנטים, אנחנו מטפלים נאמנה בסטודנטים האלה.
סופה לנדבר: עכשיו, אני רוצה לקחת אתכם לשנת הלימודים הבאה.
סופה לנדבר: אני חושבת שלא מיותר להגיד כאן שהנושא של מינהל הסטודנטים הוא אחד החשובים במשרד לקליטת העלייה.
סופה לנדבר: זה פרויקט שמלהיב אותנו, זה פרויקט חשוב, זה דגל של המשרד לקליטת העלייה.
סופה לנדבר: כך קרה שבאמנה שחתומה בין המשרד לקליטת העלייה לבין ממשלת ישראל לסוכנות היהודית, לסוכנות יש פונקציה של עידוד עלייה, למשרד לקליטת העלייה יש פונקציה של קליטה.
סופה לנדבר: אנחנו במשך שנים רואים את המצב המדרדר של כספים שהסוכנות מגייסת בעולם, ואנחנו רואים גם את הכלכלה של העולם כולו, אז התורמים היום במצב שתרומת הכסף היא בירידה.
סופה לנדבר: עכשיו, אספקט העלייה של צעירים חשוב לנו, חשוב למדינת ישראל.
סופה לנדבר: זה עידוד, זה מנוף לעידוד עלייה, זה מנוף לכלכלה של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה לא הנושא של היום, אציג לך בוועדות הבאות אחרי אישור התקציב, אנחנו חושבים על קליטה של צעירים.
סופה לנדבר: אני חושבת שקליטה של צעירים במדינת ישראל זה נושא חשוב ביותר, זה מנוף לכלכלה של מדינת ישראל, ואנחנו צריכים לעשות סל קליטה.
סופה לנדבר: זה אחד מהרעיונות שלי, שנציג אותו גם מול משרד האוצר, לעשות סל קליטה שיעודד קליטה של צעירים, בגלל שעולה, כאשר הוא מגיע בגיל צעיר, כל העולם כאן פתוח לפניו.
סופה לנדבר: עכשיו, אסור לנו לשכוח שכאשר הממשלה אישרה את התקציב משרד האוצר הכניס בחוק ההסדרים מדרגות של מלגות שמקבל סטודנט במדינה: שנה ראשונה זה 100%, שנה שנייה 75% ושנה שלישית 50%.
סופה לנדבר: אסור לנו לשכוח שישנן היום מדינות בעולם, באירופה, ששם לומדים חינם וגם מקבלים הטבות.
סופה לנדבר: ואסור לנו להוציא את הסטודנטים האלו שחושבים שמדינת ישראל זו מדינה לעתיד של כל העם היהודי ושלהם בפרט, אסור לחשוב שאנחנו לא מסוגלים לתת להם אותם 35,000,000.
סופה לנדבר: כך קרה שבתקציב של המשרד לקליטת העלייה 35,000,000 נמצאים בבסיס התקציב, ו-35,000,000 שהסוכנות נתנה ויצאה חסרים לנו.
סופה לנדבר: ובגלל זה הבעיה של חוק ההסדרים, המדרגות של התשלומים, של מלגות, שבעצם עליו חשב משרד האוצר, שאני אישית מתנגדת ואני חושבת שזה הנושא המשותף של חברי הכנסת ושלנו כמשרד לקליטת עלייה.
סופה לנדבר: אנחנו במאבק שלנו נמשיך מול משרד האוצר.
סופה לנדבר: אני השבוע נפגשת גם עם השר.
סופה לנדבר: אתה יודע, סיפרתי לך, שמתי את מינהל הסטודנטים בעדיפות הראשונה.
סופה לנדבר: ואסור לשכוח שבזמן שהסוכנות יוצא מהפרויקט, המדינה חייבת לקחת את הפרויקט הזה.
סופה לנדבר: לקחת אותו במילים ובסיסמאות זה טוב ויפה, אבל אנחנו צריכים כסף ואתם צריכים לעזור לנו.
סופה לנדבר: לא צריכים, אני חושבת שאתם תהיו שותפים שלנו במאבק הזה.
סופה לנדבר: יש לנו עוד כמה נושאים שהם פרובלמטיים לעלייה.
סופה לנדבר: ותחשבו, רבותי, לא פעם אחת אמרתי בוועדה ובמליאת הכנסת, שהפירמידה הכלכלית בעולם התהפכה.
סופה לנדבר: המצב הכלכלי במדינת ישראל היום – נכון, אנחנו יודעים על כספים שחסרים – אבל המצב הזה יכול להיות עוד לפני המון שנים.