GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שוקי סגיס: חשוב להבין את המרכזיות של הנמלים בארץ, כי אל"ף, אין אלטרנטיבות, אנחנו מדינת אי, זאת אומרת 99% מהמטענים לארץ וממנה ובכלל בעולם משונעים דרך הים ולא באוויר.
שוקי סגיס: למעשה התלות בנמלים היא מאוד מאוד גבוהה.
שוקי סגיס: אם למשל יש השבתה של נמל אי אפשר להעביר יבשתית ממצרים או ירדן, זה עסק מאוד בעייתי.
שוקי סגיס: תשתית ושטחי אחסון.
שוקי סגיס: למעשה בארץ יש עדיין מחסור בתשתית תחבורתית.
שוקי סגיס: כ-4,000 משאיות עוברות פה ביום, עסק מאוד מאוד כבד והרכבת עוד לא נותנת מענה מספיק טוב להרבה מאוד יעדים בארץ ולמעשה יוצרת דאבל אנדינג, שמייקר את ההובלה היבשתית, עסק לא פשוט, ורק 9% היום מהמטענים משונעים ברכבת.
שוקי סגיס: זה מינורי מאוד.
שוקי סגיס: בשטחי אחסון, בדרך כלל בעיות של נמלים בעולם, ואתם בטח ראיתם נמלים בעולם וגם בחיפה, העיר סוגרת על הנמלים.
שוקי סגיס: הערים סוגרות על הנמל, אין להם מקומות להתפתח.
שוקי סגיס: נמל אשדוד, היתרון שלו שיש לו עדיין עורף מאוד גדול שהוא לא בנוי, העיר לא סגרה עליו.
דני דנון: לכיוון צפון?
שוקי סגיס: לכיוון צפון ולכיוון מזרח.
שוקי סגיס: התב"עות (תכניות בניין עיר) היום הן בעיקר המשך פיתוח הנמל העתידי לכיוון צפון ולמעשה חלק גדול מהעורף היום מוחכר, או מתחיל להיות מוחכר, לחברות לוגיסטיקה שיעבדו עבור הנמל, וזה דבר חשוב מאוד, זה דבר חיובי.
שוקי סגיס: העורף הזה הוא מאוד חשוב כחוזק לוגיסטי.
שוקי סגיס: אני תמיד אומר לראש העיר, אנחנו צריכים לעשות את נמל אשדוד כמו הולנד של אירופה, מרכז הלוגיסטיקה של ישראל, ולבנות פה באמת מרכזים לוגיסטיים מאוד גדולים.
שוקי סגיס: בזמנו גם העליתי את העניין של חשיבה בכלל בהיבט ארצי, לחשוב על נושא של אזור סחר חופשי באזור התעשייה של אשדוד, שהוא ענק מבחינת השטח שלו והפוטנציאל שלו גם ענק, ומה זה אומר?
שוקי סגיס: אם אנחנו נצליח להביא לפה יצוא חלקי, למשל מיוון, הסברתי את זה לעוזר שלך, אתה תעשה חלק מסוים, אחוז מסוים מהיצוא בארץ, השלמת הייצור שלו, למעשה אתה פותר בעיה מכסית בין סין, למשל, לאירופה, כי לנו יש את הסחר החופשי עם אירופה.
שוקי סגיס: ואז אתה יכול להיות גם כלכלי ולהתחיל לנצל את היתרונות שלנו כמדינת ישראל בקטע הזה.
שוקי סגיס: אני המלצתי את זה בזמנו גם לראש העיר, כשאני רואה שני דברים מבחינת העירייה, אחד זה הקטע הלוגיסטי והתעשייתי, לפתח פה את האזור, זה ייתן גם הרבה מקומות תעסוקה, ובעיר, ככל שאתם יודעים, יש הרבה עלייה, וגם את הנושא התיירותי, שאנחנו נדבר עליו אחר כך, כי הוא מאוד מאוד חשוב והוא יכול לתת פה עוד הרבה מאוד מקומות עבודה באזור הזה.
שוקי סגיס: אנחנו נביא להם את העבודה, שהם יבנו את זה.
שוקי סגיס: אנחנו עשינו כבר שיתוף פעולה בחלק מהדברים האלה, כבר יש לנו סיכומים לגבי הדברים האלה.
שוקי סגיס: שאלת על האחוזים, 59% מהפעילות זה מכולות.
שוקי סגיס: רכב זה 8% למרות שהוא רווחי מאוד, ומטען כללי 18%.
דני דנון: תיירים איפה זה פה?
שוקי סגיס: זה לא פה, כי מבחינת המגזרים הוא אחוז קטן אבל הוא אחוז חשוב, אני אדבר עליו בנפרד.
שוקי סגיס: זה הנמל, ואם אנחנו נסתכל רגע על הרציפים שלו, שתבין את המספרים, מה שכתוב רציף 21 ו-23 זה נמל היובל ונמל איתן, אלה הרציפים החדשים שנבנו בשנות האלפיים, בעשור הקודם, ואנחנו מפעילים אותם.
שוקי סגיס: רציף 23 זה רציף מכולות, חדש, מאוד מודרני, ועדיין לא מספיק, זאת אומרת כבר היום אנחנו מרגישים שחסר לנו מקום ואנחנו רוצים להמיר חצי מרציף 21, החלק המזרחי שלו שקרוב אלינו, למטה, זה המזרח, למכולות, ופה אנחנו צריכים את אישור הממשלה בסוף, כי אחרת אין גידול כזה גדול במטען כללי ויש גידול מאוד גדול במכולות והתשתית לא מספיק, וגם עד שייבנו אפילו- - -
דני דנון: למה צריך אישור ממשלה לזה?
שוקי סגיס: זה לא אישור ממשלה בעצם, זה אישור של שני שרים, שר האוצר ושר התחבורה.
שוקי סגיס: זה בתהליכים כרגע, אנחנו נמצאים מולם לאשר את הדבר הזה.
שוקי סגיס: גם אם יבנו, עד שיהיה מוכן עוד עשר שנים, אנחנו צריכים לתת מענה- - -
דני דנון: צריך להתחיל מתי שהוא.
שוקי סגיס: זה צריך להתחיל וצריך לתת מענה גם.
שוקי סגיס: פה אנחנו יכולים לעשות משהו מהיר עם רציף, תשתית מהירה, שתיתן מענה מצוין לשנים הקרובות וזה דבר מאוד מאוד חשוב.
שוקי סגיס: תנועת המטענים.
שוקי סגיס: אתה רואה פה שב-2009, שנת המשבר, יש ירידה של 6% ועיקר הירידה נבע באזור המטען הכללי והרכבים דווקא.
שוקי סגיס: למשל אם נסתכל על מכולות, אנחנו, דרך אגב, עושים 19 מיליון טון בשנה מטענים, ב-2011.
שוקי סגיס: בתחום המכולות, תראה מה קרה לנו פה, נמל אשדוד זה הכחול, התמ"ג זה הירוק, כלל נמלי ישראל עשו די קרוב לתמ"ג והגידול בנמל אשדוד היה בקפיצת מדרגה וזה בעיקר בגלל התחרות שנוצרה בין אשדוד לחיפה.
שוקי סגיס: רואים את ההבדל העצום בגידול והצמיחה שהייתה לנמל אשדוד בתחום הזה, שהוא התחום המרכזי של הפעילות.
שוקי סגיס: אנחנו רואים, למשל, את המכולות, מודדים את זה ב-TEU, כתוב שם אלפי TEU.
שוקי סגיס: TEU זה Twenty Equivalent Unit.
שוקי סגיס: מכולה סטנדרט זה TEU אחד.
שוקי סגיס: מכולה זה שני TEU.
שוקי סגיס: זה מדד בינלאומי, ככה מודדים, עברנו את המיליון TEU ב-2010 וזה דבר מאוד מהותי, ואתה רואה שגם בשנות המשבר אנחנו בגידול.
שוקי סגיס: אנחנו כל הזמן נמצאים בגידול, סך הכול 99% מ-2011, מאוד מהותי.
שוקי סגיס: בקופסאות זה 85%, זה בלי TEU, אבל זה מדד לא כל כך רלוונטי.
שוקי סגיס: וזה מול חיפה, כאשר פה אנחנו רואים, שוב, את הכחול של אשדוד, איך מצמצם את הפער בשנים האלה, כשבחיפה זה כולל את המטענים שהם לא ישראליים.
שוקי סגיס: זאת אומרת אם אני אשים פה מטענים רק ישראליים, אנחנו מעל 60%.
שוקי סגיס: בעולם הרכב זה מה שקרה.
שוקי סגיס: מהפך ב-2009.
שוקי סגיס: זאת אומרת היום אנחנו 58% מהשוק וזה מאוד משמעותי.
שוקי סגיס: זה מצריך מאיתנו גם, למשל, הרבה יותר שטחי אחסון.
שוקי סגיס: אם תראה מה קרה פה: הייתה ירידה של 25% לשנת 2009 ובשנת 2010 גידול של 80% בשנה אחת.
שוקי סגיס: זה נובע מצד אחד מגידול בצריכה ומצד שני זה גידול בשינוי מדינות הייצור של הרכבים, זאת אומרת שאת הטויוטה, ניסן, יונדאי, התחילו לייצר באירופה.
שוקי סגיס: זה שינוי מהותי ואנחנו צריכים עוד שטחי אחסון בגלל זה בתוך הנמל.
שוקי סגיס: וגם את זה אנחנו מבקשים מ- - -
דני דנון: בחיפה יש להם בעיה יותר קשה של אחסון.
שוקי סגיס: כן, אבל לחיפה אין כמעט רכבים, הם לא מתעסקים בזה וזה תופס הרבה שטח.
שוקי סגיס: ניסינו לעשות את זה בקומות, אבל זה מאוד מאוד לא כלכלי, כי זה עשרות אלפי- - - יש לנו כרגע 17,000 כלי רכב באחסנה.
שוקי סגיס: כמו שראיתם, תפזורת.
שוקי סגיס: הייתה לנו דווקא פה ירידה וזו ירידה שנובעת בעיקר מכמה תנודות.
שוקי סגיס: אחת, יש העברה של מטענים משיטה של שינוי במטען כללי, כמוצרים שנמצאים סתם בתוך מחסן באנייה למכולות.
שוקי סגיס: אפילו ברזלים ועצים כבר מתחילים לייבא במכולות, חלקם, וקצת לקחו לנו מספנות ישראל, וגם הייתה ירידה בפעילות המשקית בנושא הזה.
שוקי סגיס: זה תנודתי מאוד.
שוקי סגיס: בתפזורת הירידה בעיקר מושפעת מהיצוא של חי"ל (חבל ימי לישראל).
שוקי סגיס: זאת אומרת חי"ל מייצאת כ-3 מיליון טון בממוצע של פוספט ואשלג.
שוקי סגיס: כשלהם יש תנודות זה מאוד משפיע.
שוקי סגיס: גם הייתה ירידה בשוק המלט בשנה האחרונה.
שוקי סגיס: אוניות נוסעים – זה נושא שלא דיברנו עליו ואני כן רוצה לדבר עליו.
שוקי סגיס: זה נושא שהיה לו מספר שנים שלא טופל בכלל בנמל אשדוד.
דני דנון: המספרים באלפים?
שוקי סגיס: זה בנוסעים.
דני דנון: 60,000 עד 140,000, כן?
שוקי סגיס: עד 141,000 ותיכף אני אסביר מה קרה פה.
דני דנון: כשאתה סופר תנועה, זה יציאה/כניסה?
דני דנון: אני אשדודי ויצאתי לקרוז עכשיו?
שוקי סגיס: אז אתה אחד.
דני דנון: וחזרתי?
שוקי סגיס: זה אותו אחד.
שוקי סגיס: הבעיה שלי זה ה- - -
דני דנון: והצליינים שבאים?
דני דנון: זה גם אחד?
שוקי סגיס: זה אחד, אתה סופר ראש.
דני דנון: סופר כניסה בעצם.
שוקי סגיס: כן.
שוקי סגיס: אם אנחנו מסתכלים פה ב-2005, זה היה תחום לא משמעותי, אז התחלנו לעשות את זה.
שוקי סגיס: ב-2004 זה לא היה בכלל.
שוקי סגיס: התחלנו לעשות את זה עם יישום הרפורמה, נתנו לזה פוש מאוד חזק ב-2006-7, גם בנינו טרמינל נוסעים.
שוקי סגיס: דרך אגב, הדרייב שלי לעשות את זה היה דווקא מלחמת לבנון, כי אז כל אוניות הנוסעים ברחו לאשדוד, אמרנו, למה שלא נגביר פה את העסק הזה?
שוקי סגיס: והחלטנו לבנות טרמינל נוסעים, השקענו 10 מיליון שקל, בנינו טרמינל נוסעים והתחלנו להביא גם קרוזים מחוץ לארץ, לא רק ישראלים והתחלנו לשווק את הנושא הזה והצלחנו באמת לא מאוד יפה.
דני דנון: זה רווחי?
שוקי סגיס: זה רווחי מאוד, כי אין כמעט תשומות בדבר הזה.
שוקי סגיס: וב-2011 למשל מה שקרה, מה שאתה רואה 141,000 זה רק תיירים לפה, למה?
שוקי סגיס: כי החברות הישראליות, היו פה שתי חברות והן פשטו רגל.
שוקי סגיס: אז היו לנו רק תיירים מחוץ לארץ ועשינו הסכמים, צריך להבין, עם החברות הגדולות בעולם.
שוקי סגיס: אני מדבר איתך על רויאל קריביאן, זה קרניבה, קוסטה, שטבעה להם האונייה, עובדת פה.
דני דנון: עכשיו הן מגיעות לפה?
שוקי סגיס: הם פוקדים.
שוקי סגיס: הבעיה המרכזית שלי, לפעמים, כשהם בורחים, זה בגלל הבעיה הביטחונית.
שוקי סגיס: ברגע שיש טילים יש פה חרדות בעניין הזה.
דני דנון: הם באים ליום?
שוקי סגיס: הם באים ליום.
שוקי סגיס: לפעמים ליומיים, אבל בדרך כלל ליום.
שוקי סגיס: אנחנו מנסים עכשיו לשדל אותם בכמה דברים, אחד, שיעלו נוסעים ישראליים גם.
שוקי סגיס: זה די בעייתי כי הקו שלהם לא מתמלא פה, זאת אומרת הם לא יכולים באמצע הקו להשאיר חדרים ריקים.
שוקי סגיס: זה קצת בעייתי, אבל אנחנו מנסים וזה מתחיל, אולי קצת מינורי זה כן יקרה.
שוקי סגיס: ודבר שני זה לחזק את העיר אשדוד בנושא התיירותי שלה.
שוקי סגיס: מה קורה?
שוקי סגיס: מגיעה לפה למשל אונייה של 3,500 איש, אלה סדרי הגודל, מתוכם בערך 1,200 איש הם אנשי צוות.
שוקי סגיס: רוב התיירים נוסעים לירושלים ואנשי צוות רוצים לבלות באיזה שהוא מקום.
שוקי סגיס: תחשוב שרק אנשי צוות, עזוב חלק מהתיירים, 1,200 איש נופלים לך ביום אחד על העיר אשדוד, מה זה יכול לעשות מבחינת מסעדות ומקומות בילוי והכול.
שוקי סגיס: אז עכשיו אנחנו התחלנו ביחד עם העירייה, הקמנו צוות עם העירייה, לפתח את הנושא התיירותי באשדוד ואנחנו גם נשתתף בו.
שוקי סגיס: למשל אנחנו החלטנו על פרסום אוטובוסים לסיור באשדוד בכל מיני אתרים שהם קבעו ואנחנו נממן 30% מהפעילות הזאת מהנמל.
שוקי סגיס: זאת אומרת אנחנו שמים גם את עצמנו בתוך הדבר הזה.
בוריס גיטרמן: ---קורסים למדריכים.
שוקי סגיס: אנחנו דוחפים את זה מאוד עכשיו.
שוקי סגיס: איך אני אומר לראש העיר כל הזמן?
שוקי סגיס: יש לך חוף ים הכי טוב בארץ, לדעתי, תפתחו אותו למקומות שתיירים יבואו לשם, ויבואו לפה באמת עשרות אלפים.
שוקי סגיס: אני רואה פשוט מה זה עושה לעיר חיפה, זה עוזר לה מאוד וצריך לעשות את זה גם באשדוד ויש לה פוטנציאל.
דני דנון: מבחינת תיירות חיפה יותר אטרקטיבית היום.
שוקי סגיס: בינתיים, מפתחים פה כל מיני אתרים, מצודה, עניינים.
שוקי סגיס: עושים דברים.
דני דנון: מה עם המלון, בוריס?
דני דנון: מתי המלון נפתח?
קריאה: אוגוסט-ספטמבר.
בוריס גיטרמן: כן, בדיוק מה שהוא אומר.
בוריס גיטרמן: אנחנו מפעילים עוד שלושה, רק עכשיו אני דוחף עוד אחד בחוף לידר, כי הוא התחיל לעבוד ונעצר.
דני דנון: אנחנו נעשה כנס שם, ברגע שיהיה מלון.
בוריס גיטרמן: וגם פארק גדול יהיה שם בסוף אוגוסט, ספטמבר, פארק ואמפיתיאטרון עם 4,500 מקומות וטיילות ועוד הרבה פרויקטים שאנחנו עושים עכשיו, חניון משאיות מפעילים, המון פרויקטים שאנחנו מפעילים בשביל לעשות עיר תיירותית.
בוריס גיטרמן: הים הכי יפה בארץ, אין יותר טוב מהמקום הזה.
בוריס גיטרמן: יש לך של חוף הכי טוב.
בוריס גיטרמן: פה עושים גם טיילת, 300 מיליון שקל הולכים לפתח טיילת כמו בנמל תל אביב.
בוריס גיטרמן: גם פה זה יהיה ועובדים כבר על זה, זה לא סיפורים.
בוריס גיטרמן: אתמול, דרך אגב, אישרנו התחלת בנייה של בית חולים.
בוריס גיטרמן: אתמול בוועדת בניין ערים אישרנו התחלת עבודה ומתחילים לעלות ולעשות גדר ומתחילים לחפור ולעשות עבודה.
נהון: כמי שמקשיב לכם, לשלב את שני הדברים, את מה שהמנכ"ל מציע ומה שאתה אומר, זה משהו בומבסטי.
שוקי סגיס: בגלל זה יזמנו את זה מול ראש העיר והצענו את ההצעות האלה וביוזמתנו באמת הקמנו צוות בעירייה יחד איתנו בדבר הזה.
יורם סויסה: ובקרוב גם נשתף את גן יבנה בכל זה.
שוקי סגיס: זה בית המלון שבנו לאשדוד.
שוקי סגיס: אני רוצה כמה מלים על מה קורה בעולם.
שוקי סגיס: אתה רואה, פה אונייה של צים חוצה את תעלת פנמה.
שוקי סגיס: אניות בעולם נבנות לפי הגודל של תעלת פנמה.
שוקי סגיס: פנמקס, פוסט פנמקס ומה שאתה רואה פה זה פנמקס, זה מקסימום רוחב שאפשר לעבור בתעלת פנמה עם אנייה.
שוקי סגיס: צים, דרך אגב, היא בין שלושת הלקוחות הגדולים של תעלת פנמה, למי שלא יודע את זה.
שוקי סגיס: היום הם בונים תעלה חדשה, שתסתיים הבנייה שלה ב-2014, היא תהיה רחבה יותר ותכניס אוניות הרבה יותר גדולות, אבל צריך להבין שככה נבנות האוניות וככה הן מוגדרות בעולם, לפי רוחב תעלת פנמה.
שוקי סגיס: זה מטר, מטר יש לך מדופן לדופן, והקרונות האלה שומרים שהאנייה לא תדפוק את הדפנות, הם נוסעים במקביל לאנייה.
שוקי סגיס: היום בונים אוניות מאוד גדולות.
שוקי סגיס: צריך להבין שהאונייה המקסימלית שיכולה להגיע לאשדוד זה 9,000 TEU ובונים היום אוניות של תכנון של 18,000 TEU.
דני דנון: כמה זה במכולות?
שוקי סגיס: זה 18,000 מכולות, אבל חלקם, בערך 50% הם 40 רגל.
יהודה נניקאשוילי: 12,000 יחידות.
שוקי סגיס: חברות הספנות הגדולות בעולם במכולות זה חברת דניט, יש להם 566 אוניות.
שוקי סגיס: MSC זה מספר שתיים, היא גם לקוח הכי גדול של נמל אשדוד, עם 447 אוניות.
שוקי סגיס: MSC זו חברה פרטית של איש אחד, המרכז שלו בז'נבה, הוא איטלקי והוא נשוי לאישה ישראלית.
שוקי סגיס: הוא מאוד אוהב את ישראל, מאוד קשור, גם בגלל הקשר המשפחתי שלו, אבל זו חברה של איש אחד, צריך להבין, זה לא צחוק, 447 אוניות יש לו, אוניות מכולה.
שוקי סגיס: אם אתה רואה את צים פה, היא במקום 18, שזה מקום מכובד, רק המקום שלהם היה יותר מכובד אם היו במקום 12.
שוקי סגיס: השאפתנות שלהם הייתה להגיע למקום 6, בגלל זה הם התחייבו על האוניות בזמנו ועד היום הם בבעיה עם הסיפור הזה.
שוקי סגיס: הם התחייבו בקוריאה על האוניות וזה סיפור לא פשוט.
שוקי סגיס: דרך אגב, כמעט רוב חברות הספנות היום בעולם במצב מאוד לא טוב.
שוקי סגיס: זה לא שיש לנו בעיה ישראלית עם צים, יש פה בעיה עולמית בכלל בסחר העולמי, המצב באירופה למעשה הוריד את מחירי ההובלה.
שוקי סגיס: אני יכול להגיד לך שלקחת מכולה היום מאשדוד לאיטליה מחיר ההובלה באונייה יהיה יותר זול מאשר לקחת את המכולה הזאת במשאית מאשדוד לחיפה.
שוקי סגיס: זאת אומרת המחיר ירד פלאים, המצב הכלכלי שם מאוד השפיע על זה, עליית מחירי הדלק מאוד משפיעה על ההובלה ולמעשה חברות הספנות הפסידו בשנה האחרונה הרבה מאוד כסף.
שוקי סגיס: יש גם עודף אוניות.
שוקי סגיס: ואז למעשה מעמידים חלק מהאוניות וככה מורידים את ההיצע ומעלים את המחיר לביקוש ויוצרים את המצב הזה.
שוקי סגיס: מה שחשוב פה, מבחינת אשדוד, שחלק גדול מהחברות שנמצאות בטבלה של ה-20 פוקדות את אשדוד.
שוקי סגיס: זה מה שהצלחנו להגיע.
שוקי סגיס: זה יצר גם תחרות מאוד גדולה, בעיקר ביבוא מהמזרח וגם ביצוא לאירופה.
דני דנון: נגיד היום, אם הייתי בא ב-6 בבוקר, עד הלילה כמה אוניות נכנסות ויוצאות?
שוקי סגיס: בסך הכול כניסה ויציאה: כניסות יהיה לך בערך 12-13 כניסות ובמקביל לזה בערך יציאות.
דני דנון: וכמה זמן האונייה נמצאת?
שוקי סגיס: זה מאוד משתנה לפי היקף המטען שיש לאונייה.
שוקי סגיס: אבל יכול להיות כאלה שיהיו פה שתי משמרות עבודה, יש כאלה ארבע משמרות עבודה.
שוקי סגיס: אבל זה נע בממוצע סביב יום.
קריאה: אנחנו בתהליך שיפור מתמיד.
דני דנון: בעצם על זה אתם נבחנים, על כמה זמן שחררת את האונייה.
שוקי סגיס: בדיוק, התקופה.
שוקי סגיס: וכשמדבר גדעון על הסטייקים, מפה זה בא.
שוקי סגיס: זו החלטה שלי, הסטייקים, למה?
דני דנון: אמרת, 'אם תשחררו אותם מהר, יש בונוס'.
שוקי סגיס: יש להם עקומת פרמיית מה שנקרא תפוקה.
שוקי סגיס: על זה אנשים אוהבים בדרך כלל לדבר, מה מרוויחים פה, מה מרוויחים כל כך הרבה, עובדי נמל לא מרוויחים שכר בסיס כזה גבוה, אם יש עבודה ויש תפוקה גבוהה הם ירוויחו הרבה כסף, זה נכון.
שוקי סגיס: אבל יש גם קצה של העקומה, מה שנקרא.
דני דנון: זאת אומרת האינטרס שיעבדו- - -
שוקי סגיס: כשעשינו את זה היינו צריכים להכפיל ביותר ממה שהם היו רגילים אז את התפוקה ואז לקבל ארוחה.
שוקי סגיס: ואז באו, 'מקבלים סטייקים', זה לא שמישהו יושב פה אוכל חינם, צריך לעבוד מאוד מאוד קשה בשביל לקבל את זה.
שוקי סגיס: זה לא מצב ש- - - בסוף מה קרה?
שוקי סגיס: כולם היו מבסוטים, העובדים היו מבסוטים, יש להם תחרות, כי 5% מהצוותים הצליחו להגיע לזה, אבל 95% ניסו להגיע לשם.
שוקי סגיס: זה אחד.
שוקי סגיס: שניים, הלקוחות, חבל על הזמן, הפכנו להיות שם דבר בתפוקות, באירופה אפילו, זה הגדיל את התפוקות, זה קיצר להם.
שוקי סגיס: להנהלה זה עשה טוב, כי זה פינה לה מקום ברציפים בשביל לקבל עוד אוניות וזה מוריד את ההמתנות, למעשה כולם מרוצים חוץ מהממונה על השכר.
דני דנון: מי זה היה אז?
שוקי סגיס: אילן לוי.
שוקי סגיס: זה עשה רעש תקשורתי שלא היה במקום בכלל, כי אני חושב שלתת תמריץ באמת על עשייה, זה לא היה בחינם, זה מה שחשוב.
נהון: הדבר הבולט במה שהוא אומר זה שהוא מדבר איתך באלפי TEU ואומר לך שבמשמרת האונייה החוצה, זה מה שמדהים פה.
נהון: מגיעה אונייה בבוקר פורקת עשרות אלפי ויוצאת.
דני דנון: מה שאומרים על הרובוטים והנמל- - -
שוקי סגיס: רובוטים, יש עם זה בעיה.
דני דנון: כשרוצים לתקוף אתכם זה בדרך כלל מה שמעלים, להביא במקום החבר'ה רובוטים.
דני דנון: זה נשמע פנטזיה קצת.
שוקי סגיס: אביא לך דוגמה.
שוקי סגיס: עשו את זה ברוטרדם.
שוקי סגיס: נמל רוטרדם עשה את זה והמתחרה הגדול שלו זה אנטוורפן, שהם שעתיים נסיעה אחד מהשני.
שוקי סגיס: היום התפוקות באנטוורפן הרבה יותר גבוהות, עם כל האוטומציה, כל הבלגן האוטומטי.
שוקי סגיס: כי, שוב, זו השקעה של מיליארדים, זה לא צחוק, השקיעו שם הון עתק והתפוקה, מה הם קיבלו בסוף?
שוקי סגיס: לא מצדיק את עצמו.
שוקי סגיס: ועובדה שמרבית הנמלים בעולם לא עושים את זה, למה הם לא עושים את זה?
שוקי סגיס: שכר גבוה יש בכל הנמלים בעולם, זו לא איזה המצאה ישראלית, ואין מה לעשות, אני חושב שדווקא בישראל, ביחס למה שאני מכיר והייתי בהרבה נמלים באירופה אין רמת שביתות כזאת כמו שאתה רואה באירופה.
שוקי סגיס: זה רחוק מזה, אפילו מארצות הברית.
שוקי סגיס: אני אתן לך רק דוגמה, הייתי בנמל לוס אנג'לס.
שוקי סגיס: בנמל לוס אנג'לס, אם תראה פה בשקף הבא, הוא מקום היום 16 בעולם- - -
דני דנון: הוא הראשון בארצות הברית.
שוקי סגיס: הוא הראשון בארצות הברית, אבל נמל לוס אנג'לס הוא ענק, הגעתי לשם, הייתה שם סמנכ"לית לתפעול.
שוקי סגיס: דרך אגב, שם יש הרבה בנות, חברים, שעובדות על התאגים.
קריאה: בתפעול.
שוקי סגיס: זה מקצוע נשי שם.
שוקי סגיס: מפעילי תאגים הן בעיקר נשים.
שוקי סגיס: אז תלמדו.
שוקי סגיס: בקיצור, אני אומר להם, 'טוב, עשיתם הסכם עכשיו', היה להם הסכם של הנמלים שם, יש להם ארגון אחד של הוועדים, הם עשו הסכם בחוף המערבי לחמש שנים והעלו להם ב-30% את המשכורת.
שוקי סגיס: אני בא לשם בדיוק אחרי ההסכם, אני אומר, 'נו, שקט, עכשיו לא יהיו שביתות ולא כלום?
שוקי סגיס: ' היא אומרת לי, 'למה לא יהיו שביתות?', אנחנו שבוע אחרי ההסכם, היא אומרת לי 'כל נמל לוס אנג'לס עמד בבוקר שלוש שעות, כי לא היה נייר טואלט בשירותים'.
שוקי סגיס: יש להם בעיות מאוד קשות ביחסי העבודה שם.
שוקי סגיס: ואתה רואה שהנמלים הגדולים בעולם הם 29 מיליון TEU כשאנחנו 1.1 מיליון, צריך להבין את הגודל, סינגפור מספר שתיים, ומתוך העשרה הראשונים שישה סינים.
שוקי סגיס: צריך להבין רק איפה באמת נמצא הסחר וזה בלי סינגפור וקוריאה.
שוקי סגיס: זאת אומרת שמונה מתוך העשרה הם במזרח הרחוק.
שוקי סגיס: ואחריו מגיע דובאי ואחריו רוטרדם באירופה מבחינת הגודל כשאנטוורפן הוא מקום 14, זאת אומרת הם די קרובים אחד לשני ואתה רואה שאתה יכול לעשות ביניהם השוואות.
דני דנון: איפה אשדוד נמצא?
שוקי סגיס: אשדוד מקום 100.
שוקי סגיס: חיפה קצת אחרינו, די קרוב אלינו, זה פלוס מינוס שלושה-ארבעה מקומות אנחנו זזים שם אחד ליד השני, אבל מאוד חשוב להבין איך באמת מתנהל הסחר הזה ואיפה המוקד שלו.
שוקי סגיס: הוא בסין ובמזרח הרחוק בכלל, קוריאה וסינגפור.
שוקי סגיס: בשנחאי, למשל, צריך להבין, אתה מדבר על כלכלה ועל תשתיות, הייתה להם בעיה, הסחף של הנהר סתם את הנמל ולא נתן עומק לאוניות, אז הם היו צריכים נמל חדש לאוניות הגדולות.
שוקי סגיס: יש להם אי מהנמל, שהוא היה מצוקי, הם גילחו את הכול, עשו אותו שטוח, שיטחו אותו ובנו גשר של לתוך הים, אוטוסטראדה, אני נסעתי שם, את כל הפרויקט הזה הם עשו בשלוש שנים.
דני דנון: כמו בארץ.
שוקי סגיס: כמו בארץ.
שוקי סגיס: ..
דני דנון: שוקי, אני רוצה לבקש מבוריס להתייחס מבחינת העירייה גם על שיתופי הפעולה שקיימים וגם דברים, בוריס, שאתה רוצה להרחיב ולעשות יחד עם הנמל.
בוריס גיטרמן: קודם כל אני רוצה להגיד תודה שאתה באת, כי תמיד דני מגיע לאשדוד כשאנחנו צריכים ולא מזמן הייתה ועדה בעיריית אשדוד, כי היה לנו מאוד חשוב, היו כמה נושאים שחשוב לעולים ודני בא עם הוועדה והתחיל להעביר חוק והתחיל לעשות עבודה טובה וגם, כמו שאתה ציינת ביום שישי האחרון, אתה גם צריך לעבור לאשדוד לגור.
דני דנון: אתמול בלילה הייתי בחתונה בטרויה גם.
בוריס גיטרמן: עם הנמל אנחנו באמת מרגישים כמו בבית, ראש העיר יותר מעורב כאן, אני יותר מטפל בתחום התרבות ועכשיו גם בבניית העיר, אבל בכל אופן אנחנו בנמל באמת מרגישים בבית ותמיד, כמו שאמר יושב ראש הנמל החדש, הנמל מעורב בכל מה שקורה בעיר מאוד חזק ופה זקרי יושב, אין אירוע תרבותי שיגאל ושוקי לא נמצאים אצלנו בכל האירועים האלה ולראות את יגאל בא אליי, רוצה לקדם פסטיבל ג'אז, לעזור עם זה, וגם תורמים הרבה הרבה כסף לתחומי התרבות שאני אחראי ואני מאוד מאוד מודה.
בוריס גיטרמן: לגבי כל הדברים שאמרנו, אז קודם כל בתחום התיירות, זה מאוד חשוב להביא את הנוסעים לאשדוד וזה לא חלום בכלל, כי אנחנו עושים הכול בשלוש השנים וחצי האלה לפתח את העיר בתחום התיירות, כי זה לא יכול להיות שחוף הים שלנו, מנהריה ועד אשקלון, בכל מקום התיירות מפותחת ורק באשדוד זה- - - והיום אנחנו מטפלים בזה ומתקנים וראש העיר עושה הכול שהתיירים יוכלו לעצור ולבלות יום-יומיים באשדוד ויהיה מה לעשות, והיום יש כבר כמה דברים שאפשר לעשות.
יהודה נניקאשוילי: תכנית פיתוח של 400 מיליון שקל שאישרתם אותה.
יורם סויסה: בוריס, אני מציע לכם, אני אשדודי הרבה שנים, תעשו בחוף הים שובר גלים שיעצור את הגלים החזקים כמו בתל אביב, לפחות חוף אחד כזה, זה יהיה מאוד אטרקטיבי, מאוד יפה.
בוריס גיטרמן: על שובר גלים דיברו הרבה הרבה, לצערי היו רק דיבורים ולא היו שום תכניות.
קריאה: גם איכות הסביבה מגבילה את זה.
שוקי סגיס: יש פה בעיה של איכות סביבה.
שוקי סגיס: ???
שוקי סגיס: היום מאוד קיצוני בקטע של לאשר בניית שובר גלים בישראל ומעגנות ליאכטות או דברים כאלה.
יורם סויסה: מה שעשו, אתה אומר, בזמנו בתל אביב לפני הרבה שנים, אי אפשר לעשות יותר?
בוריס גיטרמן: לא, בוא אני אסביר לך.
בוריס גיטרמן: אנחנו מתכננים את זה ונעשה את זה, ואני אגיד לך איך.
בוריס גיטרמן: אנחנו לא רוצים לעשות כמו שעשו באשקלון.
בוריס גיטרמן: אם תלכו לאשקלון במרינה, אתם תראו שהחוף נסוג וזה לא טוב.
יורם סויסה: צריך להפריד את זה מהחוף.
בוריס גיטרמן: לכן מדובר על שובר גלים מודולרי כזה, רק הפיתוח שלו עולה הרבה כסף, דיברנו עם ראש העיר על הנושא הזה, אמרנו שהקדנציה הזאת לא נוכל לעשות כי נכנסנו לכל מיני תכניות שאנחנו חייבים לעשות אותן קודם כל, אבל סגור ומתוכנן ל- - -
יורם סויסה: בוריס סוגר לעצמו עוד קדנציה.
בוריס גיטרמן: את זה חייבים לעשות, אבל אי אפשר גם פארק וגם חניון משאיות וגם כל הטיילות וכל מה שעושים, בית אמנים והמון דברים אנחנו עושים עכשיו.
בוריס גיטרמן: אי אפשר הכול.
דודו אפריאט: אבל למה כל הזמן אתם משקיעים איפה שעובדיה, רק הוא בא מירושלים כבר בניתם לו הכול שם, כיכר הכי גדולה.
יורם סויסה: בוריס, בשנה הבאה.
בוריס גיטרמן: שנה הבאה לא יהיה, כי כל הכסף כבר מתוכנן וכל הכסף כבר הושקע, אי אפשר לעשות עוד את זה, אבל אנחנו באמת חושבים שצריך לעשות את זה, ואני אישית מוביל את זה וביקשתי מראש העיר ואנחנו נתכנן את זה.
קריאה: כולל מאגר דיג, שצריך לחשוב עליו.
בוריס גיטרמן: נכון, יש הרבה דברים, אבל אי אפשר לעשות- - -
שוקי סגיס: למעגן הדיג כבר הייתה תכנית, דרך אגב.
שוקי סגיס: אבל חוף הורג את זה.
בוריס גיטרמן: אבל אני יודע שראש העיר ועיריית אשדוד רואים חשיבות של הנמל וחושבים ש- - -
דני דנון: הצטרפו אלינו מספר עולים, הייתי רוצה לשמוע אתכם קצת.
רפאל אוחיון: שלום.
רפאל אוחיון: אני באתי ממרוקו לפני עשר שנים, מרוצה מאוד מהעבודה, לפי דעתי זה מקום מספר אחד בארץ שלא רק נותן, אלא גם מקבל בתמורה אנשים- - - פה בארץ.
דני דנון: מה אתה עושה ביומיום?
רפאל אוחיון: היום אני משובץ באונייה, יום למחרת עוד אונייה, למחרת עוד אונייה.
רפאל אוחיון: אני בתפעול, עם צוות קבוע, ולפעמים גם משתנה, אבל בדרך כלל העבודה היא דינמית ומשתנה יום יום.
דני דנון: יש לך משפחה במרוקו עוד?
רפאל אוחיון: כן.
דני דנון: מי נשאר במרוקו?
רפאל אוחיון: דודים.
קריאה: איפה במרוקו?
רפאל אוחיון: דרבדאח.
אירנה טלסניק: אני גם עליתי ארצה כבר מזמן, 15 שנים אני בארץ ושמונה שנים עובדת בנמל אשדוד, כעובדת נמל רק חצי שנה וקודם התחלתי לעבוד כעובדת השמה שבע שנים וחצי.
אירנה טלסניק: אני מתכנתת, מהנדסת תוכנה במקצוע, עבדתי גם שם ומאוד מרוצה.
אירנה טלסניק: ממולדובה, זה היה רוסיה באותם זמנים.
דני דנון: למרות שאולי זה לא פוליטיקלי קורקט, אבל יש יוצאי מרוקו, יוצאי גיאורגיה, מה האחוזים היום בנמל?
שוקי סגיס: לוקחים פה את הממשלה בלי קואליציה מרוקאית.
דני דנון: באחוזים מה- - -
קריאה: זה בדיוק כמו חברי המרכז.
דני דנון: רוב ליוצאי מרוקו.
דודו אפריאט: דני, אני רוצה גם להוסיף, לשם כך גם באת, אני רוצה להגיד שאנחנו גם בכובע שלנו בוועד העובדים אנחנו גם מנהלי עבודה ונמצאים פה גם כמה אנשים, בייחוד העולים החדשים, שאתה מצפה מבן אדם שהוא עולה חדש ונכנס למקום חדש שכאילו יתקשה או בוא נגיד שיהיה כאילו ברמה בינונית, ופה יש לנו, סתם לדוגמה אחד, יש פה עוד כמה מצטיינים, את איגור שהוא מצטיין נמלי, עולה חדש, מבחינתנו המנהלים הוא נותן, עושה, במשמרות, בכל העבודות, במה שהתבקש, ואף פעם לא הייתה לו בעיה, נתן את השירות הכי טוב שיש לנמל.
דודו אפריאט: וכך גם לימה שנכנס לתפקיד ביחידת נזקים, שאם פעם הייתה בעיה, שוקי ועובדיה וכל ההנהלה פה דיברו איתך על שירות, אז אחת מהקדימויות שעשו משהו עם המחלקה הזאת שעובד בה לימה, שאני אומר לך פעם היא הייתה סתם מחלקה והיום זו מחלקה שחוסכת הרבה כסף, כמובן לנמל וגם למדינה, מתביעות ומכל מיני.
דודו אפריאט: הם גם מונעים את הנזקים על ידי זה שכל דבר מתועד אצלנו.
דודו אפריאט: אנחנו עם שקיפות מלאה.
דודו אפריאט: לקוח, לא יודע מה, אתה הבאת מכולה, בלי ידיעתך, גם אם אני פגעתי בה, היא תמיד מצולמת, מתועדת, אף פעם אתה לא תגיד 'נמל אשדוד טייח ו...', אין דבר כזה, גם מה שעושה הנמל, לא תראה דבר כזה בעולם, אני מצלם ומעביר את זה ללקוח, אומר לו, 'תשמע, המכולה נפגעה כאן בנמל', או אני מודיע לו 'המכולה הגיעה ככה מנמל היעד, קח בחשבון, תטפל בזה, זה הגיע כך' וזה מתועד, ולימה והחבר'ה שלו עושים עבודה נפלאה וכמובן אנחנו מאוד מאוד מבסוטים מהצוות הניהול הביניים, מכל החבר'ה העולים החדשים.
דודו אפריאט: רפי כמובן, רפי עבד פה בתור עובד קבלן והכרנו אותו וכשהוא רצה להיכנס לנמל, אז הוא גם לא האמין שהוא ייכנס, הוא אמר 'יהיה לי קשה', יש לו מגבלה אחת או שתיים, אמרנו לו, 'רפי, אם תעבוד כמו שאתה עובד פה, זה יהיה מצוין', וכמובן שהוא לא מאכזב.
דודו אפריאט: ואנחנו שמחים וגאים שההנהלה בנמל נותנת את האפשרות לאנשים גם שהגיעו לפני שנתיים וגם שהגיעו לפני עשר שנים לארץ להיכנס למקום עבודה, אני חושב הכי טוב בארץ, ואנחנו מכירים, כל חברינו הם גם בוועדים בחברות אחרות.
דודו אפריאט: היום נמל אשדוד בזכות ולא בחסד זה מקום עבודה הכי טוב בארץ, מקום שלא רק מקבל, הוא גם נותן המון.
דודו אפריאט: מה שהראה לך פה שוקי זה יותר יפה ככה לעין, אבל בפועל, עם האנשים שעובדים פה בנמל, אנחנו מקבלים פידבקים חיוביים שאומרים לך שאפילו באירופה, והיינו בסיור באירופה בנמלים, ועובדיה אמר לי שם, 'הלוואי שנגיע לזה', והגענו לזה ועברנו את זה מבחינת תפוקה.