GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי זעירא: יש הרבה מה לעשות, המכון שלי מתפרנס מזה וזה אחלה ולא משנה לפי איזה שהוא זרם, לזה אני לא דואג.
אבי זעירא: אני רק מזכיר שאין שום בעיה ליהודי להיות יהודי גאה, שלם ולפי כל זרם בכל מקום אחר בגלובוס.
אבי זעירא: להיות יהודי פה, הוא צריך גם את התוספת או את הכיונון, או את הפילטר, לדעתי את המרד הציוני.
אבי זעירא: זאת אומרת, אני רוצה לטעון שחסר פה מהלך מחנך שמחזיר חזרה, לא לדבר ישראליות.
אבי זעירא: ישראליות, אגב, יש פה יהודים נהדרים שלא תופסים את עצמם כציונות בסדר?
אבי זעירא: ויש פה גם ערבים ודרוזים וזה בסדר, זה קשור לצד הדמוקרטי.
אבי זעירא: אבל הזהות, הנבדלות, וחייבת להיות נבדלות, וזה חייב להיות ייחוד, לא רק נבדלות שונה.
אבי זעירא: נבדלות של משהו שיש בו איזו שהיא דוגמא, כדי שהזהות היהודית פה תהיה זהות יהודית ציונית.
אבי זעירא: ועל זה אף אחד לא דיבר פה.
אבי זעירא: זה פשוט מדהים.
אבי זעירא: אני אומר את זה כי זה חשוב שייאמר.
אבי זעירא: אני מבין שזו פצצה, יש בזה בעיה.
אבי זעירא: אני גם אומר את זה בפורום של הצבא, שזה בכלל שם קשה מאד להגיד אמירות שיוצרות אולי איזה ניגודים בכל מיני מקומות.
אבי זעירא: אני רק רוצה לומר, אני יכול לשער, לא עשיתי, מעניין אם פעם עשו, איזה מבט משווה.
אבי זעירא: אני יש לי הנחה כאיש חינוך, שככל שהאתוס הציוני התערער לאורך השנים, ככה מספר היורדים גדל.
אבי זעירא: חוץ מכמובן הסיבות הכלכליות.
אבי זעירא: אני משער שחסר פה אתוס ציוני.
אבי זעירא: צריך להבנות אותו.
אבי זעירא: אין לי זמן לכן לא אציין דוגמאות איך עושים את זה, אבל הנרטיב פה הוא העניין.
אברהם מיכאלי: רבותי, שוב התנצלות שאנחנו בנושא דיון חשוב שכזה, נאלצים פה להיות מוגבלים בזמן.
אברהם מיכאלי: אבל אמרתי לכם, יש ועדות שונות כרגע המקיימות דיון בסוגיה הזאת, והיום אחרי הצהריים המליאה מקיימת דיון מיוחד בסוגיה הזאת.
אברהם מיכאלי: אין ספק שהקשר בין הזהות היהודית, הישראלית והשורשים שכל יהודי מגיע - - -
אבי זעירא: תגיד ציונית.
אברהם מיכאלי: בוועדה הזאת לא צריך להגיד ציונית, כי הוועדה הזאת היא ציונית כי אנחנו בכנסת ישראל יושבים פה, רבותי.
אברהם מיכאלי: אני אומר לכם שאני כן חושב שגם ילד ישראלי, ציוני, שגדל במדינת ישראל ולא הגיע מחוץ לארץ, חשוב לו החיזוק של הקשר הזה, ולאו דווקא עולים חדשים.
אברהם מיכאלי: עולים חדשים, הקשר הזה הוא בוא נגיד כך, לפעמים הוא מגיע באידיאלים ציוניים הרבה יותר, לפעמים מאשר ילד ישראלי שגדל פה.
אברהם מיכאלי: אנחנו כרגע חיים פה במדינה שרואים כבר כמה החינוך לא תמיד מצליח לחדור בכל הרבדים של האוכלוסייה, במובן החינוכי, השורשי, האמיתי.
אברהם מיכאלי: אבל אין ספק שיום כזה שאנחנו מציינים פה, גורם לנו לחשיבה ולחשבון נפש, לכולנו.
אברהם מיכאלי: כל אחד צריך בזווית שלו, בחלק שלו, לבוא ולחשוב איך אנחנו נוכל לחבר את אלה שנמצאים פה ואת אלה שלא נמצאים פה.
אברהם מיכאלי: אנחנו שואפים ואנחנו מייחלים לכך, שהיהודים שלנו, שנמצאים היום בחו"ל, יגיעו לארץ.
אברהם מיכאלי: אבל אי אפשר יהיה לדבר איתם בסיסמאות.
אברהם מיכאלי: אני מסכים בדבר אחד עם דני בן סימון, שהיום יהודים בחוץ לארץ, בהרבה מאד מקומות, מרגישים במובן היהודי, יותר בטוחים מאשר פה.
אברהם מיכאלי: כי הם אומרים, אני שם.
אברהם מיכאלי: אבל אני לא מסכים איתם כי גם שם הגלגל חוזר, והיום הם מרגישים טוב, ומחר ההתבוללות אצלם היא באחוזים, ואני כבר יודע את זה בכמה וכמה קהילות.
אברהם מיכאלי: לכן אין ספק שצריך לחזק את הקשר של כולנו לדבר הזה, כל אחד מהזווית שלו, מהתרומה שהוא יכול לתת, כדי שאנחנו את הימים האלה שנקיים לא רק בשביל לסמן פעם בשנה, אלא במשך כל השנה נתעסק בזה.
אברהם מיכאלי: אני מברך את כל היוזמים שיזמו פה את היום הזה ואנחנו נמשיך ללוות את הדיונים האלה גם במשך היום.
דני דנון: בוקר טוב, ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: אנחנו ממשיכים לעסוק בנושא החשוב של היערכות להעלאת שארית יוצאי אתיופיה.
דני דנון: קיימנו דיון בנושא.
דני דנון: בעצם מטרת הישיבה היא לעקוב אחר קצב התקדמות העלייה או אי התקדמות העלייה, לבדוק מה המצב במרכזי הקליטה מבחינת המיטות, נושאים שדנו בהם בעבר.
דני דנון: אבל רצינו קודם כל לקבל נתונים לגבי איפה אנחנו עומדים היום.
דני דנון: יש פה נציג של משרד האוצר?
דני דנון: דנה, אני מבקש להתקשר שיגיע.
דני דנון: אני רוצה לבקש לקבל קודם כל מצב נתונים כרגע.
דני דנון: יהודה, אתה יכול לתת לנו סקירה של נתונים, מספרים מבחינת מיטות, מבחינת כמה עולים הגיעו, שנדע איפה אנחנו עומדים.
דני דנון: יהודה שרף, מנהל יחידת העלייה והקליטה ומשימות מיוחדות בסוכנות היהודית.
יהודה שרף: נכון להיום יש לנו קצת מעל 6,000 נפשות במרכזי הקליטה, שהם מעל 2,200 ראשי אב.
יהודה שרף: מעל 1,800 נפשות שהן כ-400 ראשי אב ומעלה רכשו דירות ויעזבו בקרוב.
יהודה שרף: עד סוף אוגוסט כ-800 פלוס יעזבו את מרכזי הקליטה.
יהודה שרף: בארבעה חודשים האחרונים אנחנו מעלים 250 נפש מאתיופיה.
יהודה שרף: בחצי יולי נעבור את ה-1,000.
יהודה שרף: זאת אומרת היינו אמורים לעבור 1,000, נעבור את ה-1,000.
יהודה שרף: זה המצב נכון להיום.
יהודה שרף: ברשותך אדוני יושב הראש, ג'וש אחרי זה ירחיב בנושא של הרחבת מרכזי הקליטה והבעיות שאנחנו נתקלים.
דני דנון: היום מבחינת מיטות פנויות, או בסוף הקיץ, כמה מיטות פנויות יהיו?
יהודה שרף: בסוף הקיץ אנחנו נהיה מעל 800 מיטות פנויות.
דני דנון: זה כולל מרכז הקליטה הנוסף?
יהודה שרף: זהו, אם אנחנו נפתח את מרכז הקליטה שאנחנו אמורים לפתוח אותו, וג'וש ייתן יותר פרטים, אנחנו נוכל לקלוט תוך שבועות עוד 600 עולים.
יהודה שרף: היום באתיופיה יש כ-1,500 ומשהו עולים.
דני דנון: זכאים.
יהודה שרף: כשאני אומר עולים אני מכוון לזכאים.
דני דנון: זאת אומרת שאנחנו נוכל מבחינת קליטה, אם המרכז באיבים ייפתח, להעלות את כולם?
יהודה שרף: אני אוכל להעלות עוד 600 ואנחנו נוכל לקצר.
יהודה שרף: אם ייפתח מרכז קליטה איבים, נוכל לקצר את השהות של האנשים באתיופיה.
יהודה שרף: אבל ברשותך אדוני יושב הראש, אני מעדיף שג'וש ייתן את הפרטים.
יהודה שרף: הוא מוביל את המשא ומתן.
דני דנון: ג'וש שוורץ, מזכ"ל וסמנכ"ל קשרי ממשל של הסוכנות היהודית, בבקשה, ג'וש.
ג'וש שוורץ: טוב, אנחנו כמובן ממשיכים לדבוק בעמדתנו שעל הממשלה לסיים את המבצע בזמן.
ג'וש שוורץ: אנחנו מברכים על השינוי במדיניות הממשלה להגביר את הקצב על מנת שלא יהיו מיטות ריקות.
ג'וש שוורץ: ההחלטה הזו התקבלה בדיון אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה בפברואר בהשתתפותנו.
ג'וש שוורץ: במהלך הדיון הזה פנה אלי מנכ"ל משרד ראש הממשלה ושאל אם אנחנו יכולים להפנות כספים לפתיחת מרכז קליטה חדש.
ג'וש שוורץ: אנחנו אמרנו שאם אנחנו נסיים מוקדם בגונדר, נוכל לחסוך שם כסף ולהעביר את זה לקליטה בארץ.
ג'וש שוורץ: צריך לזכור שהסוכנות והעם היהודי לקחו לעצמם את כל הניהול והמימון והטסת העולים מגונדר.
ג'וש שוורץ: המבצע אמור לעלות על פני שנים 7.5 מיליון דולר, ולאחר בדיקה פניתי למנכ"ל משרד ראש הממשלה, שאם אנחנו נסיים כחצי שנה מוקדם ואם אנחנו נפתח מרכז קליטה עם עוד 600 מיטות, זה אמור לאפשר לנו לסיים מוקדם ואנחנו יכולים לשחרר כחצי מיליון דולר.
ג'וש שוורץ: לאחר מכן פנו אלינו שוב ממשרד ראש הממשלה וביקשנו שאנחנו נעמיד סכום של מיליון וחצי דולר.
ג'וש שוורץ: העלות של מרכז קליטה לשלוש שנים הוא משהו סביב ה-4.5 מיליון דולר, והממשלה ביקשה מאיתנו מיליון וחצי.
ג'וש שוורץ: אנחנו הצלחנו לגייס את הכסף בעזרת הפדרציות והרב יחיאל אקשטיין וענינו בחיוב למשרד ראש הממשלה.
ג'וש שוורץ: כרגע, ממה שאני מבין, הנושא תקוע בגלל התנגדות האוצר.
ג'וש שוורץ: משרד ראש הממשלה מנסה לקדם את זה יחד עם משרד הקליטה ואיתנו ומתקשים למצוא את מקורות המימון.
ג'וש שוורץ: אנחנו הצבנו רק שני תנאים – אחד שהמבצע באמת יסתיים יותר מוקדם, זאת אומרת אנחנו לא מוכנים להעביר כסף מגונדר, גם לפתוח מרכז קליטה ובסוף זה לא ייגמר בזמן.
ג'וש שוורץ: והדבר השני, שמעבר למיליון וחצי שאנחנו מעמידים, מעבר ל-7 מיליון בגונדר, לא יהיו לנו הוצאות נוספות, כי אנחנו גייסנו עוד מיליון וחצי דולר ואנחנו גם צריכים לכסות את כל ההוצאות בגונדר.
ג'וש שוורץ: אז כרגע הנושא הזה בטיפול משרד ראש הממשלה וזה בהמתנה לתיקון החלטת הממשלה.
ג'וש שוורץ: כי בגלל שיש החלטה להגביר את הקצב, מעבר ל-170 שמדובר בהחלטת הממשלה הקודמת, יש צורך לתקן את החלטת הממשלה.
ג'וש שוורץ: במשרד ראש הממשלה, אני מבין, רוצים לקשור את הגברת הקצב לפתיחת מרכז הקליטה, ולכן החלטת הממשלה טרם הובאה לממשלה.
דני דנון: אם אין כרגע האצה של התהליך, מתי תסתיים העלייה, באיזה חודש?
יהודה שרף: אם לא תהיה האצה של התהליך אנחנו נאלץ לסיים את זה באזור מרס-אפריל 2014.
יהודה שרף: אם תהיה האצה, בתכנית שאנחנו תכננו, אז - - -
דני דנון: אני לא מבין למה 2014?
יהודה שרף: מפני ש-X אנשים - - -
דני דנון: אם יש 250 בחודש - - -
יהודה שרף: אני לא אוכל להביא 250 בחודש.
יהודה שרף: אני יכול להביא 250 בחודש עכשיו, כי יתפנו לי ואני אוכל להמשיך אם אני פותח את איבים לעוד 600.
יהודה שרף: אחרי זה זה מותנה.
יהודה שרף: במהלך השנה יוצאים פחות אנשים.
יהודה שרף: לימודים וכדומה, יוצאים פחות אנשים.
יהודה שרף: אל מול הניסיון שלנו וזליגת האנשים החוצה, התאריך יהיה מרס-אפריל 2014.
דני דנון: יהודה, משהו לא מסתדר לי עם המספרים.
דני דנון: בהנחה שעכשיו לא עשינו כלום, אתה מעלה בחודש 170 עולים.
יהודה שרף: אני מעלה בחודש עכשיו 170, אבל בספטמבר אני לא אוכל להעלות 170 ובאוקטובר אני לא אוכל להעלות 170.
יהודה שרף: מתחילה שנת לימודים, העזיבה פשוט מואטת כי משפחות, ילדים הולכים לגנים ולבתי ספר, הם לא עוזבים.
יהודה שרף: אני אמלא את מרכזי הקליטה ואני אתקע איתם ואני לא אוכל להביא עוד אנשים.
יהודה שרף: אני צריך את השסתום שאני אוכל לקלוט אנשים ולהזרים אנשים החוצה.
יהודה שרף: השסתום זה מרכז קליטה חדש.
יהודה שרף: אגב, החלטת הממשלה האחרונה, לפני ה-250, הייתה להוריד מ-170 ל-110.
דני דנון: כרגע החלטת הממשלה מדברת על להגדיל - - -
יהודה שרף: עד יולי, זאת אומרת – אפריל, מאי, יוני, יולי – ארבעה חודשים – להביא 250 כל חודש, להביא 1,000.
ג'וש שוורץ: הכוונה הייתה למלא - - -
יהודה שרף: באוגוסט לעצור, לבדוק על פי היצע המיטות.
יהודה שרף: אנחנו יודעים מה יהיה היצע המיטות ולכן אנחנו שמחנו מאד שמזכירות הממשלה אישרה בדיון שג'וש ישב בו, בתמיכת משרד הקליטה, על פתיחת איבים.
יהודה שרף: זה אומר עוד 600 אנשים.
יהודה שרף: יש לך היום 2,500-2,600.
יהודה שרף: המספר המדויק הוא 2,560 זכאים שם, עוד 600 זה מוריד את זה ל-1,900, תעשה את החשבון הפשוט.
יהודה שרף: אפילו לפני דצמבר 2013 אני אוכל לסיים את הסאגה של גונדר, אם יש לי את איבים.
דני דנון: חביב, אתה רוצה להתחיל בבקשה?
דני דנון: עמדתכם בנושא.
חביב קצב: חבל שנציג משרד ראש הממשלה לא נמצא פה.
חביב קצב: חבל שמשרד האוצר לא נמצא פה.
דנה גורדון: מבררים עכשיו, הם אישרו לנו שהם מגיעים.
דנה גורדון: לגבי האוצר – הנציגה חלתה במפתיע ולכן לא מגיעה.
דנה גורדון: תיכף נקבל את העמדה של הממשלה.
חביב קצב: כן, חבל מאד שנציג משרד ראש הממשלה לא נמצא פה.
חביב קצב: מנכ"ל משרד ראש הממשלה לקח על עצמו להביא תיקון להחלטת הממשלה.
חביב קצב: יש לזה משמעות מאד רצינית לתקן החלטת ממשלה, כי בתיקון החלטת הממשלה צריך גם לדאוג לתקציבים בהתאם, עם כל המשתמע מכך.
חביב קצב: אז שני הדברים האלה לא מתקיימים.
חביב קצב: זה אחד.
חביב קצב: שנית, אנחנו אומרים דבר מאד פשוט.
חביב קצב: אני דבק בעמדתי שאני אומר אותה כבר שנים רבות.
חביב קצב: כל זמן שיש לנו מיטות פנויות אנחנו נקלוט על פי המיטות הפנויות וזה מה שאני רוצה לפרש ולהבהיר בצורה ברורה את דבריו של יהודה.
חביב קצב: יהודה אומר – כל זמן שיש לי מיטות – אנחנו נקלוט.
חביב קצב: אני אומר באותן מילים – כל זמן שיש לנו מיטות פנויות אנחנו נקלוט – אבל על מנת לבצע החלטת ממשלה, החלטת הממשלה לא קבעה שאנחנו נקלוט לפי מיטות פנויות.
חביב קצב: החלטת הממשלה קבעה – יש מינימום של חודש, והמינימום הזה של חודש, החלטת הממשלה היום עומדת על 110.
חביב קצב: אם אנחנו צריכים לעמוד בהחלטת הממשלה היום, כל זמן שהיא לא מתוקנת, 110 לחודש, משמעותו שצריך לווסת את מספר העולים הזה, תסלחו לי על הביטוי, אבל זה בדיוק המצב, על מנת שנקיים החלטת ממשלה.
חביב קצב: כי על מנת לקיים החלטת ממשלה אנחנו לא יכולים למלא עכשיו את כל המיטות, ואחר כך להגיד – אוקי, אלוהים גדול, נמשיך לבצע.
חביב קצב: זה לא מסתדר.
חביב קצב: לכן חבל שמשרד ראש הממשלה לא בוא, כי הוא זה שמוביל לתיקון החלטת הממשלה.
חביב קצב: זה דבר אחד.
חביב קצב: דבר שני, פתיחת מרכז קליטה איבים.
חביב קצב: אנחנו מאד צידדנו ומאד מברכים על נושא מרכז קליטה איבים, אנחנו היינו שם ביחד עם יהודה, יש לנו רעיונות איך להתאים, איך לשפץ, איך לעשות, להפוך את זה למקום מאד מתאים ורלבנטי גם ברמה הבטיחותית וגם ברמת הביטחון וגם ברמת הטיפול הנכון לאותם עולים שיגיעו לשם.
חביב קצב: מדובר ב-600 נפשות, בלי עין רעה עם כמות גדולה של ילדים, וצריך לדעת איך לטפל במקום הזה.
חביב קצב: זה עולה כסף והסוכנות היהודית אמורה להשתתף ב-X כסף, כי היא כאילו חוסכת כסף מגונדר ושמה את הכסף הזה במקום הזה, אבל בשורה האחרונה משרד האוצר גם צריך להשלים את הכסף ואם משרד האוצר לא ישלים את הכסף – מרכז הקליטה לא ייפתח.
חביב קצב: כרגע מרכז נושא מרכז הקליטה נמצא בדיון - - -
דני דנון: מה העלות התקציבית שהאוצר צריך להשלים?
חביב קצב: לשנתיים וחצי, אנחנו מדברים על 17.5 מיליון שקלים.
חביב קצב: זה העלות שלנו כרגע, כולל התאמה, שיפוץ, ציוד ראשוני, איך אומרים – טיפול שוטף באותם עולים שיהיו שם.
חביב קצב: הסוכנות היהודית צריכה להשתתף ב-5.5 מיליון שקלים, נכון ג'וש?
דני דנון: מתוך ה-17 מיליון, או בנוסף?
חביב קצב: לא, בתוך ה-17 מיליון.
דני דנון: אז האוצר צריך להשלים 12 מיליון שקלים בשנתיים?
חביב קצב: כן, אבל כבר צריך לשלם את הכסף.
חביב קצב: אנחנו לא נחתום על חוזה, לא נוכל לחתום על חוזה אם אין את הכסף מראש.
חביב קצב: לא נחתום על חוזה ונגיע בעוד שנה ונחפש את המקורות.
חביב קצב: אין לנו מקורות.
חביב קצב: למשרד הקליטה אין מקורות, יש לנו גירעון מאד רציני בתקציב שלנו לטיפול בעולי אתיופיה.
חביב קצב: הגיעה כמות עולים שלא מתוקצבת ואנחנו לא יודעים איך לטפל בהם ואם אנחנו לא נקבל את התקציב, אנחנו נצטרך להפחית את רמת השירות או רמת הטיפול שאנחנו נותנים היום לאותם העולים שנמצאים במרכז הקליטה.
חביב קצב: שלא יהיו פה ספקות.
חביב קצב: היה והנושאים האלה יפתרו, אז אנחנו נתמוך בהחלטת הממשלה.
חביב קצב: והיה והנושא התקציבי לא ייפתר, זה מה שמעכב כרגע, נושא החלטת הממשלה ונושא התקציב.
חביב קצב: ושוב חשוב להדגיש שתי נקודות משתלבות, אדוני יושב הראש.
חביב קצב: מצד אחד רצוננו להביא כמה שיותר, בהתאם למיטות הפנויות שנמצאות אצלנו, אבל מצד שני צריך לשמור כל הזמן על מיטות פנויות שנוכל לעמוד בקצב חודשי של החלטת ממשלה, כי אחרת אנחנו לא נבצע החלטת ממשלה.
חביב קצב: תודה רבה.
דני דנון: השלמות, יהודה.
דני דנון: אני רוצה לעשות סדר אצלי בראש.
דני דנון: אם נפתח מרכז איבים בעלות כמו ששמענו ממר חביב, אתה אומר עד דצמבר 2012 אתה מסיים?
יהודה שרף: דצמבר 2013.
דני דנון: לא, אם נפתח - - -
יהודה שרף: אני ברשותך אעשה לך סדר בראש.
יהודה שרף: אם נפתח מרכז קליטה איבים – המשמעות שאני יכול להביא עוד 600 נפש ללא קושי.
יהודה שרף: אנחנו היום נמצאים שם, ואני קצת מעגל, ב-2,600 עולים, קצת פחות.
יהודה שרף: 600 נפש זה אומר שאנחנו מגיעים ל-2,000 עולים.
יהודה שרף: בהנחה שאני יכול להעלות כל חודש כ-150 עולים, תעשה את החשבון הפשוט, אני מסיים את זה גג בדצמבר 2013, אם לא לפני.
יהודה שרף: זה פשוט מאד, שאם אני אפנה חדר מאיבים, אני אוכל אפילו להעלות את מספר העולים.
יהודה שרף: אני מאמין שאנחנו נוכל להעלות כל חודש מעל 110 עולים.
חביב קצב: תלוי מתי.
יהודה שרף: אני עושה כממוצע שנתי.
יהודה שרף: אני מדבר כממוצע שנתי.
חביב קצב: בסדר, אבל יש בעיה מאד רצינית לעמוד בקצב על פי החלטת הממשלה.
יהודה שרף: זה כן.
חביב קצב: אדוני, אני רוצה לומר עוד משפט אחד, ברשותך יהודה.
חביב קצב: גם הנתונים שאמר יהודה הם נתונים ברוטו, הרי זה לא תכנית מעבדה.
יהודה שרף: נכון, זה ברור.
חביב קצב: זה לא תכנית שאתה מכניס למחשב והיא יוצאת החוצה.
חביב קצב: גם אם רשום אצלנו ש-800 צריכים להתפנות, אנחנו יודעים לצערנו שהחיים יותר חזקים מאיתנו.
חביב קצב: זה לא קיבל את הדירה בזמן וזה משפחה שנפרדה והתגרשה וזה מה שקורה, וזה אין לו כסף להשלים את הדירה - - -
יהודה שרף: ופה נולדו ילדים.
חביב קצב: אנחנו לא יכולים, זה לא תכנית מעבדה.
חביב קצב: זה לא תכנית מחשב שאתה אומר אוקי – זה נכנס, זה יוצא.
חביב קצב: מדובר באנשים חיים עם תנאים של חיים קשים, לא קלים, להתמודד עם בעלי הדירות, השלמת כסף, יציאה וכל הדברים האלה.
חביב קצב: אז יהודה, תרשה לי להגיד לך שהנתונים שאתה אמרת הם נתונים ברמת הברוטו ולא ברמת הנטו, ומי כמוך יודע באיזו התמודדות אנחנו מתמודדים יום יום בנושאים האלה.
יהודה שרף: נכון.
יהודה שרף: אם ייפתח איבים אני יודע, אני פשוט יודע שאנחנו נוכל לקצר משמעותית את הסבל של האחים שלנו, שנמצאים שם.
יהודה שרף: אני מצטער, אני מתנצל שאני מדבר כרגע מהבטן ולא מהראש.
יהודה שרף: אני מתנצל בפני כל הפורום, פשוט צריך להבין, יש שם אחים שלנו שיושבים וכל יום שעובר שם הם סובלים מאד.
יהודה שרף: הם סובלים מאד.
יהודה שרף: יש כאן שעון חול.
קריאה: זו הפתעה.
קריאה: לא גילו לנו.
יהודה שרף: יש שם שעון חול ואנחנו הגשנו תכניות ואנחנו תמימי דעים עם משרד הקליטה ואנחנו תמימי דעים בדבר הזה, ואני קורא לאותם - - -
דני דנון: רגע, אתה אומר – מבחינתך, עם איבים - בסוף דצמבר 2013.
דני דנון: בלי איבים – אתה אומר עוד שנה.
יהודה שרף: בלי איבים אני אומר, בחישוב שלנו מרס.
יהודה שרף: אנחנו בסוכנות היהודית מדברים על מרס-אפריל 2014.
יהודה שרף: הממשלה, בהחלטת הממשלה הנוכחית שלה, מדברת להמשיך, מעבר לזה, כי מדברים על 110 עולים לחודש.
דני דנון: רציתי להוסיף משהו, ג'וש?
ג'וש שוורץ: לא, זה מספיק.
דני דנון: כן, מאיה שריר ממשרד החינוך.
מאיה שריר: המידע הזה לא הובא לידיעתנו על פתיחת מרכז קליטה נוסף.
יהודה שרף: הוא עדיין לא נפתח.
מאיה שריר: בסדר, אבל 60% מהעולים הם עם ילדים ואנחנו צריכים להיערך ואני לא יודעת מה המצב כיום במחוז דרום, באזור הזה, לגבי מוסדות חינוך ממלכתיים דתיים, שכן כל העולים מופנים בשלב הראשון למוסדות חינוך ממלכתיים דתיים.
מאיה שריר: אז ברור שאנחנו נקלוט את כולם ברצון ובאהבה, והמדיניות של שר החינוך היום היא פיזור האוכלוסייה ולא ריכוז, ולכן זה מחייב אותנו לפזר כמה שיותר בכמה שיותר מוסדות, וזה מחייב הסעות ואולי אפילו הבאת מבנים יבילים, אני לא יודעת בדיוק מה המצב היום באותו אזור.
דני דנון: אני רוצה לשמוע את אודי שהצטרף אלינו.
דני דנון: אודי, אנחנו דנו בנושא של מכרז קליטה נוסף – כן, לא, מדיניות הממשלה.
דני דנון: נשמח מאד לקבל את עמדת הממשלה נכון להיום.
אודי פראוור: קודם כל, יש החלטה אחת שתבוא לממשלה, שאומרת שאנחנו לא משאירים מקומות פנויים במרכזי קליטה.
אודי פראוור: זה לא משנה את מועד הסיום, צריך להגיד את זה כמשפט ראשון, אבל זה מונע מצב של התייבשות מיטות.
אודי פראוור: היום, בגלל הקצב של 110, אז 600 מיטות או 700 מיטות נשארות ריקות, עד שהקצב יתמלא, והכוונה היא היום להגיע למילוי מקסימאלי של מה שאפשר, ולהשאיר משהו כדי שלא יהיו שמועות בגונדר שהעלייה נפסקה.
אודי פראוור: יכול להיות 50 בחודש, יכול להיות 25 בחודש, כי מצב שאין בכלל טיסות הוא מצב לא טוב.
אודי פראוור: צריך להסביר שזה לא מקצר.
אודי פראוור: זה מקצר למאות אנשים, אבל זה לא מקצר את מועד בואם של האחרונים.
אודי פראוור: עשינו חשבון, זה בערך כ-1,500 איש מקצר להם באופן מאד משמעותי, אבל זה לא מקצר את האחרונים.
אודי פראוור: שאלת מרכז הקליטה נמצאת כרגע במצב של אין הכרעה.
אודי פראוור: קודם כל הנתונים שמרכז קליטה מקצר, אני לא יודע אם זה בשנה או בתשעה חודשים, אני רואה את הפנים של יהודה שגם הוא לא מסכים להיסוס הזה, אבל בסדר.
אודי פראוור: זה עומד על בעיה מאד פשוטה ולכן אנחנו לא הצלחנו להביא את זה עד היום לדיון בממשלה.
אודי פראוור: הבעיה היא שאתה יוצר עוד תשתית שלא נגמרת.
אודי פראוור: זאת אומרת, אם אתה מגדר את זה לתוך העלות של כמה עולה מרכז קליטה ובזה זה מסתיים – ניחא.
אודי פראוור: אם אתה יוצר עוד תשתית של מרכז קליטה שאיתך לאורך זמן, התשתית הרי עולה לא פר נפש, היא עולה כתשתית.
אודי פראוור: עכשיו, לא נגמרו דיונים מהסוג של או כאיזה יפתח, מה ייסגר.
אודי פראוור: להיכנס להוצאה לאורך שנים רבות של עוד מרכז קליטה, כי פינוי ממרכזי קליטה לשכירת דירה, על אף שהעלינו באופן די דרסטי את הסכומים, יכול להשאיר אותנו עוד שנתיים, עוד שלוש, עם מרכז קליטה פעיל, שאנחנו ממש לא צריכים אותו ומבלי שמשהו אחר נסגר.
אודי פראוור: על זה אנחנו מתעכבים כרגע, אני חושב יותר - - -
דני דנון: אבל הפנייה שלכם לסוכנות היהודית להשתתפות, היא לא נעשתה אחרי תהליך של מחשבה?
דני דנון: תהליך של - - -
אודי פראוור: הייתה עבודה.
אודי פראוור: קודם כל הסוכנות הציעה ואף חבר כנסת שאיננו כאן בא עם הרעיון.
אודי פראוור: ככל שאתה נכנס יותר לתוך העבודה, זו הופכת להיות הסוגיה המרכזית.
אודי פראוור: היא נמצאת כרגע בדיון משולש, הסוכנות רק רוצה לפתוח ואני מאד מבין – קליטה, אוצר, משרד ראש הממשלה.
אודי פראוור: עד לרגע זה השאלה הזאת שהועלתה לאורך הדרך, אני חשבתי שיהיה לה פתרון יותר פשוט.
אודי פראוור: אבל כנראה הפתרון שאומר – בואו ניקח את יתרת האנשים מאיבים ונעביר אותם למקום אחר, פתרון לא ריאלי.
אודי פראוור: למה?
אודי פראוור: משום שפינויים בכוח אתה לא תעשה, לא עשית, לא תעשה, אתה לא מסוגל לעשות, אתה לא רוצה לעשות.
יהודה שרף: עשינו את זה בעבר, אודי.
יהודה שרף: זו לא פעם ראשונה.
אודי פראוור: אוקי.
אודי פראוור: על כל פנים זו הנקודה שבגינה יש מחלוקת גדולה כרגע עם האוצר על הנקודה הזו.
אודי פראוור: זהו, אני חושב שפה אנחנו נמצאים.
אודי פראוור: הסיבה שלא, על אף שהייתי מאד קרוב, אני לא פונקציה, אבל משרד ראש הממשלה היה מאד קרוב להביא את ההחלטה לממשלה לפני כמה שבועות, זה נתקע בדיוק על הנקודה הזו, וזו הנקודה הרלבנטית.
אודי פראוור: כי אם אתה נכנס לעלות נמשכת לאורך שנים, זה כבר לא בכללי המשחק שהגיוני להיות בהם, כי העלות עצמה- ולא אוסיף.
דני דנון: אבל למה היא נמשכת?
אודי פראוור: כי אתה לא יודע להבטיח פינוי של מרכזי קליטה תוך 30 חודש.
אודי פראוור: אנשים צריכים לקנות דירות, אתה מעביר ילדים פעם מבית ספר, פעם שנייה.
אודי פראוור: כל העניין, של פינוי, למה אנחנו היום עובדים על קצב פינוי כל כך נמוך?
אודי פראוור: מהסיבה שלא מצליחים לפנות וההסדר שהבאנו של פינוי על פי מקומות פנויים, יכול להיות שהקצב שהאוצר התחייב עליו, של 110 לחודש, עוד יביא לסיום יותר מהיר ממנו, ושאלת הפינוי היא שאלה אמיתית.
עקיבא מנגיסטו: שלום, אני עקיבא מנגיסטו מנציגות הארגון של יוצאי אתיופיה.
עקיבא מנגיסטו: יש לי שאלה כללית, אם נאמר שיש כ-2,500 זכאים לעלייה, אז למה לא להעלות את כולם בבת אחת?
עקיבא מנגיסטו: הרי מדינת ישראל, שאפשר להתגאות בה, עשתה שני מבצעים – מבצע שלמה ומבצע משה.
עקיבא מנגיסטו: למה האנשים האלה צריכים לסבול שם?
עקיבא מנגיסטו: הרי 2,500 אנשים זכאים לעלייה, למה אי אפשר לעשות עלייה פעם אחת וזהו?
עקיבא מנגיסטו: אני מבין שכמו שנאמר שזה מותנה בפינוי מרכז הקליטה ודברים אחרים, מיטות אחרות, אבל למה אי אפשר פעם אחת לסגור את הנושא הזה?
עקיבא מנגיסטו: אנשים עוברים שם סבל.
דני דנון: השופט שמגר, אתה רוצה להתייחס לדברים?
מאיר שמגר: אנחנו בהחלט תומכים בגישה שאין להשאיר מקומות ריקים, תוך ציפייה לאנשים שיבואו ושמא יתפסו מקום שאיננו פנוי.
מאיר שמגר: אנחנו סבורים שככל שיש מקומות, יש למלא אותם ולכן אני כשלעצמי סבור, שאם יש מקומות בחודשים הקרובים, כולל איבים, אז צריך למלא אותם עם אותם אנשים שעברו את הוועדה ואושרו לעלייה.
מאיר שמגר: אין סיבה להשאיר אנשים בגונדר, בתנאים שהם לא מתקבלים על הדעת.
מאיר שמגר: אני אומר את זה מתוך Understatement, לא מתקבלים על הדעת, כאשר הם אושרו לעלייה.
מאיר שמגר: אושרו לעלייה – אז צריך לעמוד בה.
מאיר שמגר: ולכן לא ברור לי למה אין שימוש ממצה וממלא של אותם מקומות שעומדים לרשותנו.
דני דנון: עוד התייחסויות.
דני דנון: הללי הצטרף אליו, יועץ ראש הממשלה.
דני דנון: עוד גורמים שרוצים להתייחס?
דני דנון: הגיעה פה תגובה של האוצר, שהיא תגובה די מבישה, אבל אני אקריא רק את השורה התחתונה – שמבחינת האוצר "התקציבים הנדרשים בהתאם להחלטות הממשלה, אשר נמצאים באחריות משרד האוצר, הועברו במועד".
דני דנון: זאת אומרת אין פה התייחסות לנושא המהותי שעומד על הפרק, שהוא באמת מרכז הקליטה הנוסף.
יצחק הילדסהיימר: אני רוצה לשאול בהמשך למה ששאל נציג יהודי אתיופיה.
יצחק הילדסהיימר: אני שואל את זה גם כעיתונאי וגם כאדם שמאד מקורב ליהודי אתיופיה.
יצחק הילדסהיימר: נניח שמחר תתקבל ידיעה ש-1,500 יהודי תוניס נמצאים במצב חירום ורוצים כולם לעלות לארץ תוך שבוע – אנחנו לא נעלה אותם?
יצחק הילדסהיימר: ימצאו את הפתרון, כמו שמצאו וכמו שהוא אמר מקודם במבצע שלמה.
יצחק הילדסהיימר: לדעתי אסור שהאנשים האלה יישארו שם עוד שנה-שנה וחצי או שנתיים, וצריך באמת לחזור על משהו כמו מבצע שלמה, למצוא את המקומות כמו שעשו פעם אחת, אפשר לעשות את זה פעם שנייה.
יצחק הילדסהיימר: כמו שיעשו לגבי כל יהדות, כל יהודים באיזו שהיא ארץ שיהיו פתאום במצב מצוקה, במצב חירום.
יצחק הילדסהיימר: תודה רבה.
דני דנון: כפי מה שאני התרשמתי, הבירוקרטיה עדיין שוחקת את המהות הציונית של היהודית שנמצאים בגונדר, ולכן ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קוראת לממשלת ישראל ולמשרד האוצר לסיים את העלאתם של יוצאי אתיופיה.
דני דנון: הוועדה קוראת להקים מרכז קליטה נוסף באיבים ומעריכה את ההירתמות של הסוכנות היהודית לנושא זה.
דני דנון: הוועדה תקבע דיון נוסף, שתזמן אליו את שר האוצר, שרת העלייה והקליטה, על מנת לקבל תאריכים ברורים לסיום העלאתם של יוצאי אתיופיה.
דני דנון: במאמר מוסגר אני רוצה לומר שהתקציבים שיוצאים היום בגונדר, אם היינו יכולים להסיט אותם ולעבוד בצורה יותר אפקטיבית – כבר היינו מעלים את כולם ודנים בדברים אחרים.
דני דנון: אז אנחנו נזמן דיון, נזמן אליו את השרה ואת שר האוצר.
דני דנון: דנה, אני מבקש לתת להם מספיק זמן ואנחנו דורשים ששניהם יגידו לדיון.
דני דנון: לתת להם חמישה תאריכים, שיבחרו תאריך שנוח לשניהם, ובסוף הדיון הזה אנחנו נבקש מהם תאריך שבו תהיה התחייבות של מדינת ישראל, של הממשלה, לסיום הסאגה.
עינת וילף: אנחנו פותחים את הישיבה של ועדת המשנה ליחסי ישראל והעם היהודי.
עינת וילף: הנושא היום יעסוק ספציפית בשאלה של הצבעת ישראלים בחוץ לארץ ויעשה את זה בהקשר של הנושא שעסקנו בו כבר כמה פעמים, של מנגנונים שונים של שמירת הקשר בין ישראל והתפוצה הישראלית.
עינת וילף: חשוב לי להדגיש בפתיחה שמדובר בהקשר הזה.
עינת וילף: כי במשך השנים נידונה השאלה של הצבעת ישראלים בחו"ל ונטען שזה בכל מיני הקשרים פוליטיים: הימין חושב שזה יעזור לו, השמאל חושב שזה יעזור לו.
עינת וילף: אותי הדברים האלה לא מעניינים, אני גם חושבת שהם לא רלוונטיים וגם הניסיון שלי מוכיח שכל מי שמנסה להנדס שיטה, בין אם זו שיטת בחירות, בין אם זה תקנונים, מתוך הערכה שזה יעזור לו, תמיד מוצא שהתוצאות הן בדיוק הפוכות.
עינת וילף: לכן ההיבט היחיד שמעניין אותי וזה גם ההיבט שמעניין את מי שיציגו את המכון לתכנון העם היהודי וגם את מזכיר הממשלה, צבי האוזר, זה האם זה מנגנון נכון ומתאים שיכול לסייע לשמירת הקשר בין מדינת ישראל לבין הישראלים שבחו"ל וגם לחשוב על היתרונות והחסרונות של המנגנון וגם המחיר שהמנגנון הזה יגבה, בין אם זה באדמיניסטרציה, או בשאלות אחרות, הוא שווה את הרווח שיש בצידו של חיזוק הקשר, אם אכן אנחנו חושבים שזה יחזק את הקשר.
עינת וילף: אנחנו נפתח בהצגה של יוגב, בבקשה, אלא אם כן אבינועם, אתה רוצה כמה מילות פתיחה?
בר - יוסף: רק לומר שהמכון נכנס לפרויקט יותר רחב שעוסק בישראלים בחוץ לארץ ובדור ההמשך.
בר - יוסף: זאת היתה המטרה המרכזית.
בר - יוסף: הצבעת ישראלים בחוץ לארץ זה היה פרויקט ביניים שהתקשר למאמץ שאנחנו חושבים שראוי לעשות היום להחזיר ישראלים הביתה ולחזק את הקשר ביניהם לבין ישראל.
בר - יוסף: אנחנו בשלב אחר, לא של נידוי, אבל יחד עם זה קיים המתח בין הרעיון הציוני לבין הצורך לא לאבד את הקבוצה הזאת, שהיא קבוצה לא גדולה כפי שחושבים, אבל משמעותית ועם קשר אמיתי לארץ.
בר - יוסף: ישראלים בחוץ לארץ לא יכולים להצביע, בניגוד למקובל במדינות רבות אחרות בעולם, להוציא שליחים של משרד החוץ, אנשי צי הסוחר.