GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סרנה נבטג': באופן מיוחד ברצוני להדגיש, רק להתחיל בתחום החקלאות.
סרנה נבטג': אני חושב שחלק ניכר מן הקהילה ההודית שהגיעה לכאן הלך לעבוד במושבים במקומות שונים.
סרנה נבטג': הודו היא בבסיסה ארץ חקלאית, גם אם היום אנחנו ידועים הרבה יותר בזכות השירותים שלנו.
סרנה נבטג': אבל העובדה היא שעדיין כ-60% מהעם שלנו מסתמכים על חקלאות לצורך מחייתם.
סרנה נבטג': ואם הודו באמת חייבת להשאיר מאחוריה את הכבלים של העוני, היא חייבת לצאת מהתחום של הפריון הנמוך בחקלאות.
סרנה נבטג': למדינה שלנו, שאפילו היום יש לה צמיחה של כ-7%, יש רק כ-3% צמיחה כשאנו מגיעים לחקלאות.
סרנה נבטג': לכן באמת התייחסנו אל ישראל כמקור לטכניקות, טכנולוגיה, חקלאית חשובה במיוחד.
סרנה נבטג': וישראל הגיבה.
סרנה נבטג': שיתוף הפעולה החקלאי גדל במידה כזו שמה שכיסה שלוש מדינות בשלוש השנים האחרונות עומד כיום לכסות שבע מן המדינות שלנו.
סרנה נבטג': ולכל אחת ממדינות אלה יש דרישות אחרות, צרכים אחרים, תנאים אחרים, בעניין החקלאות.
סרנה נבטג': כאשר אני אומר "חקלאות", אני מתכוון גם למים.
סרנה נבטג': למדינה אחת יש אולי פחות מים, לפחות מדבר.
סרנה נבטג': פגשתי אפילו משלחות כאן בישראל שמגיעות מאסאם (Assam), שמגיעות מצ'רפונג'י (Cherrapunhi), שהוא המקום הרטוב ביותר על פני כדור הארץ, והבעיה שלהם היא שיש להם יותר מידי מים, כך שהם לא יודעים כיצד לטפל בזה.
סרנה נבטג': לכן הם מחפשים טכנולוגיות לניהול מים.
סרנה נבטג': אנחנו בוחנים התפלה.
סרנה נבטג': אנחנו בוחנים טיהור מים.
סרנה נבטג': כך שחקלאות ומים הם דברים מאוד קרובים, והייתה להם השפעה ישירה על רווחתם של האנשים.
סרנה נבטג': זה היה תחום אחד.
סרנה נבטג': המסחר התקדם.
סרנה נבטג': יש לנו אמירה מפורסמת שאומרת שמ-200 מיליון חצינו את ה-5.5 מיליארד.
סרנה נבטג': וכמות היהלומים שישראל והודו מחליפות ביניהן תשמח כל אישה; רבות מהן.
סרנה נבטג': לפעמים אנחנו מרגישים שהמסחר מעט לא סימטרי במונחים של יהלומים, אבל אנחנו לא מתלוננים.
סרנה נבטג': היינו רוצים שתהיו מגוונים יותר, עם ערך מוסף רב יותר, ואני חושב שזהו הכיוון אליו אנו הולכים כאשר אנו מנהלים את המשא ומתן להסכם סחר חופשי בין שתי המדינות.
סרנה נבטג': כבר התחלנו לפני כשנה וכמה חודשים את הסבב הראשון של המשא ומתן; ערכנו שלושה סבבים.
סרנה נבטג': נקבעו כל מיני יעדים כאשר ההסכם יושלם.
סרנה נבטג': הייתי רוצה להאמין ביעד השאפתני ביותר, אבל דברים אלה קורים כאשר הם קורים.
סרנה נבטג': אולם כל עוד הם נעשים כראוי, תהיה לנו ללא ספק הרחבה גם בנפח המסחר וגם באיכות המסחר.
סרנה נבטג': הזכרת, ד"ר וילף, שהודו נתפסה ככוח כלכלי עולה.
סרנה נבטג': כן, אבל אנחנו גם מדינה שזקוקה מאוד לכמויות גדולות של השקעות, לכמויות גדולות של שיתוף פעולה, לאספקת טכנולוגיות קריטיות לניתוץ התקרות של הפריון התעשייתי.
סרנה נבטג': אנחנו צריכים להתקדם לתעשיית הידע, שלהודו יש בה כוח, ולישראל יש בה אולי כוח גדול אף יותר; לביוטכנולוגיה, פרמצבטיקה וננוטכנולוגיה; טכנולוגיית מידע ותקשורת, שזה כבר קורה.
סרנה נבטג': אנחנו צריכים להביא למודרניזציה של התשתיות שלנו, מכיוון שלעתים קרובות מאוד אנשים משווים אותנו לסין ולתשתיות הסיניות.
סרנה נבטג': איני חושב שזו השוואה הוגנת במובן זה שהייתה לנו צמיחה ועכשיו אנחנו מצמצמים פערים מהעבר.
סרנה נבטג': מדינות אחרות לפעמים בנו את התשתיות שלהן ולאחר מכן צמחו, אבל אנחנו עדיין מנסים לקדם את יתר התשתיות שלנו, שיעמדו בקצב של הצמיחה שלנו, שיעמדו בקצב של יעדי הצמיחה שלנו, שיעמדו בקצב של ההתרחבות התעשייתית.
סרנה נבטג': כך שאנו זקוקים להשקעות בהיקף של 1 טריליון דולרים מהודו עצמה ומחו"ל בחמש השנים הבאות, בתשתיות בלבד.
סרנה נבטג': אנחנו מדינה צמאה לאנרגיה.
סרנה נבטג': ישראל מתקדמת במהירות בדרך להפוך להיות ספקית אנרגיה.
סרנה נבטג': ואנחנו ללא ספק היינו רוצים להיות חלק מתהליך זה של בחינת האפשרויות לשיתוף פעולה בגז של ישראל.
סרנה נבטג': אנחנו מצפים בתקווה לפעול יחד על פרויקטים של תשתיות.
סרנה נבטג': לאחרונה, חברה הודית וחברה ישראלית שילבו ידיים וזכו במכרז לבניית נמל מכולות גדול בגוג'אראט (Gujarat), שיהיה הראשון מסוגו במובן זה, וסוג ראשון של שיתוף פעולה.
סרנה נבטג': ואנו רואים השקעות משתי המדינות, ומיזמים משותפים, בתחומים שונים מאוד.
סרנה נבטג': ובכן, יש לנו מיזם משותף של נען-דן בהשקייה מזה מספר שנים.
סרנה נבטג': עכשיו יש לנו מיזמים משותפים בטכנולוגיית מידע.
סרנה נבטג': ונבדקים תחומים אחרים.
סרנה נבטג': כך שהודו מחפשת השקעות.
סרנה נבטג': היום, הודו היא גם משקיעה.
סרנה נבטג': אנחנו ככל הנראה, לדוגמא, משקיעים בבריטניה יותר ממה שאנחנו מקבלים מבריטניה.
סרנה נבטג': כך שאני מדבר במונחים רחבים מאוד, מכיוון שאמרתי כאן שאנשים מכירים את הפרטים.
סרנה נבטג': אולם, אני חושב, בכל הנוגע לעתיד, שכן, אני חושב ששתי המדינות, במונחים של שיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכנולוגי טהור, אני חושב שהשמיים הם הגבול.
סרנה נבטג': אסיים את דבריי, אולם אדבר ממש בקצרה על נושא שנראה לי מאוד חשוב; אני חושב שזה הקשרים בין בני אדם והקשרים התרבותיים, מכיוון שכמו שאני אומר, כאשר חוזרים אחורה 2,000 שנה ובודקים את הקשרים התרבותיים, אז יש היגיון רב עוד יותר בבניית קשרים תרבותיים עכשוויים, מכיוון שבסופו של דבר, כאשר יש לך בעיות ביחסים או שיש לך בעיות שעשויות להתעורר בכל יחסים, מה שבאמת מקדם אותך הם הדברים המשותפים בתרבות והבנת השורשים ההיסטוריים האחד של השני, השורשים התרבותיים האחד של השני, ולראות היכן אנו יכולים למצוא בסיס משותף.
סרנה נבטג': אני שמח מאוד לומר שבתחום זה הייתה לנו הצלחה גדולה ביותר: 35,000 ישראלים מבקרים בהודו מדי שנה; כמעט אותו מספר מגיע מהודו, אבל זה לא אחוז גדול במונחים של אוכלוסיה, אבל אנחנו לא רוצים להציף אתכם עם אנשים רבים מדי.
סרנה נבטג': תגובה חיובית ביותר לכל יוזמה תרבותית שמתרחשת, ואני חושב שהבנה רבה מאוד זה לזה.
סרנה נבטג': ובכן, רוב תודות לכם.
סרנה נבטג': הייתי יכול להמשיך, אבל אני לא רוצה לתפוס את כל הבמה.
סרנה נבטג': ואם יש דברים כלשהם שאני יכול להבהיר, אנחנו זמינים.
סרנה נבטג': רוב תודות לכם.
עינת וילף: Thank you.
עינת וילף: We will now turn to the presentation by JPPI תודה לך.
עינת וילף: נפנה עתה למצגת של המכון למדיניות העם היהודי (JPPI) ביקשתי מהמכון לתכנון העם היהודי שיציגו בפנינו, במובן מסוים גם השנים שהייתי שם אחראיות לדיון הזה פה, דרך השיחות עם דר' ואלד הגעתי למסקנה לגבי החשיבות של הקשר עם הודו, חשיבות החשיבה במובן של המשולש הודו, ישראל והעם היהודי, ולכן היה לי חשוב שניתן לזה במה גם כאן בכנסת ויתקיים הדיון בכנסת בפורמט הזה כדי להתחיל להחדיר את החשיבה הזאת במובן של יחסי החוץ של ישראל והאופן שבו אנחנו חושבים על הקשרים בין ישראל, הודו והעם היהודי.
עינת וילף: בבקשה, אריאל קנדל מהמכון לתכנון העם היהודי.
אריאל קנדל: תודה, עינת, תודה רבה, אדוני השגריר.
אריאל קנדל: כמו שהזכיר אדוני השגריר, ב-2012 אנחנו מציינים את שנת ה-20 לכינון יחסים דיפלומטיים מלאים בין ישראל להודו וב-20 השנים האחרונות שיתוף הפעולה בין הודו לישראל שגשג בתחומים רבים, בפרט בתחומי החקלאות, המים, ביטחון הפנים, החלל, אני מזכירה רק כמה מהם פה, והסחר הבילטראלי שהגיע ל-5 מיליארד דולר, אפילו 5.5 מיליארד, כמו ששמעתי, והוא יגיע ל-15 מיליארד דולר אולי אם הסכם הסחר החופשי ייחתם.
אריאל קנדל: בנוסף לכך ידוע כי ישראל היא ספקית ושותפה משמעותית מאוד של הודו בתחומים הצבאי והביטחוני.
אריאל קנדל: עם זאת עוצמות הקשרים הכלכליים והצבאיים בין הודו לישראל לא באים מספיק לביטוי ברמה המדינית והפוליטית וגם ברמה הדיפלומטית.
אריאל קנדל: היו מעט ביקורים של מנהיגים הודים בכירים מאז הנורמליזציה בשנת 92' ואף ביקור על ידי נשיא או ראש ממשלה הודי.
אריאל קנדל: אנחנו מאמינים שאם הודו רוצה להגיע למעמד של מעצמה עולמית ולשחק תפקיד משמעותי במזרח התיכון, אין ספק שהיא חייבת לפתח דיאלוג פתוח וכן עם מנהיגים ישראלים בכירים, כולל הנושאים שלגביהם יש מחלוקות בין ישראל להודו.
אריאל קנדל: אני לא רוצה להיכנס יותר פה לפרטים, כי אנחנו נמצאים בוועדת התפוצות ואולי הנושא הזה יתאים יותר לדיון בוועדת חוץ וביטחון, אבל חשוב לי להדגיש שהשנה הקרובה מהווה באמת הזדמנות משמעותית מאוד להתמודדות עם סוגיות אלה ולחיזוק יחסי ישראל-הודו וגם לחיזוק בין הודו לעם היהודי.
אריאל קנדל: בדיון היום אני אתמקד בקשר המשולש בין הודו, ישראל והעם היהודי ובפרט בתפקידים שהקהילות והארגונים היהודיים בתפוצות יכולים לתרום לחיזוק הקשרים האלה, אבל קודם כל אני רוצה לחזור בקצרה לסיבות המסבירות את חשיבותה של אסיה, ובפרט של הודו, למדינת ישראל ולעם היהודי.
אריאל קנדל: קודם כל מדוע אסיה?
אריאל קנדל: המדיניות של מדינת ישראל והעולם היהודי במאה ה-20 התמקדה באופן כמעט בלעדי באירופה ובארצות הברית, תוך התעלמות מאסיה, עכשיו הגיע הזמן לאמץ גישה חדשה.
אריאל קנדל: מאז תחילת שנות ה-90 אנחנו עדים לשינוי דרמטי במאזן הכוח העולמי שנע ממערב למזרח, תחילה לסין ולאחר מכן להודו.
אריאל קנדל: רבים מסכימים היום כי המגמה הזאת תהפוך את שתי המדינות לכוחות גלובליים מרכזיים תוך פחות מדור, לכן ישראל והעולם היהודי צריכים לאמץ חזון לטווח הארוך ביחס למערכות היחסים שלהם עם סין והודו.
אריאל קנדל: מה שמעניין זה שהם יכולים לנצל את העובדה שגם סין וגם הודו לא עוצבו באופן משמעותי על ידי הדתות המקראיות, הנצרות, היהדות והאיסלם.
אריאל קנדל: מה זה אומר?
אריאל קנדל: זה אומר שסינים והודים יכולים להסתכל על היהודים ללא השפעת דעות קודמות שליליות, ושתי המדינות, כמו שאמר אדוני השגריר, היו נקיות מאנטישמיות לאורך ההיסטוריה שלהן, שזה גם מאוד חשוב.
אריאל קנדל: מדוע הודו?
אריאל קנדל: כפי שציינתי עכשיו הסיבה הבסיסית לחשיבותה של הודו לישראל ולעם היהודי היא השפעה גוברת של הודו בזירה הבינלאומית, אבל לא פחות משמעותי לישראל ולעם היהודי היא הנוכחות הגוברת של הודו במזרח התיכון.
אריאל קנדל: הגורם העיקרי לקשרים הגוברים בין הודו למזרח התיכון ולמדינות המפרץ במיוחד הוא אנרגיה, והיום מעל 2/3 מכלל יבוא הנפט של הודו מגיע מהמזרח התיכון.
אריאל קנדל: ממד חשוב נוסף במערכת היחסים בין הודו למזרח התיכון הוא הגירת עבודה לאזור.
אריאל קנדל: היום ישנם כ-4 מיליון הודים שעובדים במפרץ והם שולחים להודו בממוצע בשנה 30 מיליארד דולר, אז בוודאי שמירה על הכנסה זו וגם על ביטחונם של העובדים ההודים באזור היא גורלית עבור הודו.
אריאל קנדל: השאלה המשמעותית בסוף היא לא אם, אלא מתי ואיך תורגש השפעתה של הודו במזרח התיכון.
אריאל קנדל: אנחנו מאמינים שדרך מערכת יחסים חזקה יותר עם הודו, ישראל והעולם היהודי יכולים לעצב לפחות במידה מסוימת את אופיין של התפתחויות אלה.
אריאל קנדל: עוד סיבה נוספת לחשיבות של הודו לישראל ולעם היהודי, הודו יכולה להוות נכס בעל ערך לישראל ולעולם היהודי במאבק הנוכחי נגד תופעת הדה-לגיטימציה.
אריאל קנדל: למה?
אריאל קנדל: כי הודו אינה שותפה למגמה הזאת, לפחות בינתיים.
אריאל קנדל: הודו יכולה לשחק תפקיד משמעותי מאוד במאמצים לפתח לגיטימציה עבור ישראל בקהילה הבינלאומית.
אריאל קנדל: אני רוצה להסתכל על התפקיד של העולם היהודי במאמצים לחיזוק היחסים עם הודו.
אריאל קנדל: קודם כל חשיבותו של העם היהודי במאמצים לחיזוק היחסים עם הודו אינה קשורה בצורה משמעותית לנוכחות של הקהילה היהודית בהודו.
אריאל קנדל: היום נותרו בקושי 5,000 יהודים בהודו ויש להם השפעה מועטה.
אריאל קנדל: תפקיד העם היהודי משמעותי יותר בשל המאמצים שיהדות התפוצות ויהדות ארצות הברית בפרט עשתה בעבר כדי להושיט יד להודו וכדי לקדם את הקשרים בין הודו לישראל, גם לפני הנורמליזציה ואחרי הנורמליזציה של יחסי הודו-ישראל.
אריאל קנדל: אני אתן לכם דוגמה אחת שהתקיימה אפילו לפני עצמאותן של הודו וישראל.
אריאל קנדל: בשנות ה-30 מספר אינטלקטואלים יהודים מובילים, אני מדברת על מאגנס, בובר וגרינברג במיוחד, כתבו למהטמה גנדי בניסיון לשכנע אותו לתמוך בשאיפות הפוליטיות של היהודים בפלשתינה.
אריאל קנדל: לאחרונה, מאמצע שנות ה-80, למעורבותה של יהדות ארצות הברית בהפעלת לחץ על ממשלת הודו לייסוד יחסים דיפלומטיים מלאים עם ישראל הייתה תרומה משמעותית מאוד.
אריאל קנדל: הודו בזמן הזה האמינה כי לשדולה היהודית בארצות הברית יש השפעה גדולה מאוד על החלטות של וושינגטון וכי שיפור היחסים עם ישראל יוכל לשפר לא רק את הקשרים שלה, את מעמדה מול הקהילה היהודית בארצות הברית, אלא גם את יחסיה עם ארצות הברית כתוצאה מכך.
אריאל קנדל: מאז הנורמליזציה ארגונים יהודים בארצות הברית המשיכו לדחוף לקשרים קרובים יותר בין הודו, ישראל והעם היהודי, וגם להכרה של אינטרסים משותפים בין הודו, ישראל וארצות הברית.
אריאל קנדל: שדולות וארגוני תמיכה יהודים והודים יצרו קשרים קרובים מאוד ביניהם ושיתוף פעולה בילטראלי הביא הישגים משמעותיים מאוד בתחומים רבים, בתחומים הקשורים למדיניות החוץ ובנושאים פנימיים גם.
אריאל קנדל: אז לדוגמה, השדולה היהודית מילאה תפקיד בהשגת אישור ממשלת בוש למכירת הפלקון על ידי ישראל להודו, וגם לאחרונה שיחקה תפקיד בשכנוע הקונגרס האמריקאי לחתום על ההסכם הגרעיני בין הודו לארצות הברית, שסימל קפיצת מדרגה משמעותית מאוד ביחסים בין שתי המדינות.
אריאל קנדל: חשיבותו של העם היהודי קשורה גם להשפעתן הגוברת של התפוצות ההודיות ברחבי העולם ולעובדה כי לקהילות ההודיות והיהודיות בתפוצות יש עניינים משותפים רבים.
אריאל קנדל: להודו יש התפוצה השנייה בגודלה בעולם, אחרי סין, עם כ-25 מיליון הודים שחיים בחוץ לארץ.
אריאל קנדל: כפי שציינתי קודם, ישנם כיום כ-4 מיליון הודים החיים במדינות המפרץ, אך ישנן גם כיום קהילות הודיות משמעותיות בעולם המערבי ובמיוחד במדינות שבהן יש גם קהילות יהודיות משמעותיות.
אריאל קנדל: לדוגמה אתם יכולים לראות בטבלה הזאת שבארצות הברית, שבה יש את הקהילה היהודית השנייה בגודלה אחרי ישראל, יש קרוב ל-3 מיליון הודים.
אריאל קנדל: יש גם קהילות הודיות משמעותיות בקנדה, בבריטניה, בדרום אפריקה ובאוסטרליה.
אריאל קנדל: לשתי הקהילות יש הרבה תכונות משותפות.
אריאל קנדל: הודים בתפוצות, באופן דומה ליהודים, הם מאוד משכילים ואמידים באופן יחסי ושתי הקהילות מייחסות חשיבות גבוהה לחינוך ולמשפחה.
אריאל קנדל: הן גם דומות במרדף שלהן אחרי כוח פוליטי למרות מעמדן כמיעוטים קטנים יחסית.
אריאל קנדל: התכונות המשותפות לשתי הקהילות מובילות לשיתוף עניינים וסדרי עדיפויות בין שתי הקהילות ברמה אופטימלית בארץ מגוריהם.
אריאל קנדל: לדוגמה, בבריטניה הקהילה ההודית והקהילה היהודית עומדות בפני אתגרים משותפים של אפליה, של הטרדה גזענית ודתית בקמפוסים.
אריאל קנדל: מעבר למדיניות פנים, לשתי הקהילות יש גם עניינים וסדרי עדיפויות משותפים בנושא מדיניות חוץ, לדוגמה העניין הבולט ביותר בין שתי הקהילות בארצות הברית הוא המאבק נגד קיצוניות וטרור איסלמי שהוא גם אתגר רציני להודו וגם לישראל.
אריאל קנדל: אני רוצה עכשיו להסתכל יותר לפרטים על הפוטנציאל של דיאלוג בין הודו לישראל בנושא התפוצות.
אריאל קנדל: הודו בשנים האחרונות מייחסת חשיבות גוברת למערכת היחסים שלה עם התפוצות ובשנת 2004 היא הקימה משרד שכל עיסוקו נוגע בהתפתחויות ובבעיות של ההודים שגרים בחוץ לארץ.
אריאל קנדל: מה שמעניין זה שישראל ויהדות התפוצות פיתחו מנגנונים רבים כדי לחזק את הקשרים שלהם והודו יכולה להשתמש בניסיון הנרחב של ישראל ויהדות התפוצות כמודל בתחומים רבים.
אריאל קנדל: למעשה בדוח שממשלת הודו פרסמה בשנת 2001 נכתב כי תרומותיה של יהדות התפוצות לישראל בתחומי כלכלה, מדיניות ותרבות, מהוות שיעורים חשובים עבור הודו.
אריאל קנדל: ישנם שלושה תחומים עיקריים שבהם הודו יכולה להשתמש בניסיון הנרחב של השותפות ישראל-יהדות התפוצות כמודל.
אריאל קנדל: התחום הראשון הוא גיוס תמיכה פוליטית מהקהילות ההודיות בתפוצות ובמיוחד במדינות כמו ארצות הברית ובריטניה בנושאים בעלי עניין חיוני להודו.
אריאל קנדל: למעשה איפא"ק (American Israel Public Affairs Committee) שימש כמודל ארגוני להקמה של השדולה ההודית הראשונה בארצות הברית, usinpac ומספר רב של שיטות ושל טקטיקות שבהן usinpac דומות לשיטות שבהן איפא"ק משתמש מול הקונגרס האמריקאי, כולל, לדוגמה, קמפיינים לכתיבת מכתבים ותרומות לחברי קונגרס מסוימים.
אריאל קנדל: התחום השני שבו הודו יכולה להשתמש במודל הוא הגדלת התרומות הפילנתרופיות של התפוצות להודו.
אריאל קנדל: כל שנה יהודים בתפוצות מגייסים מיליוני דולרים עבור ישראל וכספים אלה מתקבלים על ידי מוסדות ופרויקטים שונים בישראל, כמו לדוגמה אוניברסיטאות, מוזיאונים, יערות, בתי חולים וכו'.
אריאל קנדל: לכן יכולת גיוס הכספים של ארגונים יהודיים וגם מימונם ותמיכתם בפיתוח המדעי והטכנולוגי של ישראל וגם הרשתות הגלובליות שלהם יכולות לשמש דוגמה להודו.
אריאל קנדל: התחום השלישי העיקרי שבו הודו יכולה להשתמש בניסיון של ישראל הוא הקשר של התפוצות להודו, בפרט לחזק את הקשר של הדור הצעיר להודו.
אריאל קנדל: למעשה לפני כמה שנים המשרד ההודי שמתעסק בענייני התפוצות הקים תכנית שנקראת 'תכנית להכרת הודו', Know India Program, הדומה במובנים רבים לתכנית תגלית.
אריאל קנדל: אני רוצה להדגיש נקודה מאוד חשובה, שהאינטראקציה בין הודו לישראל בנושא התפוצות לא צריכה להיות שיח רק חד כיווני.
אריאל קנדל: הודים ויהודים בתפוצות עומדים בפני מספר אתגרים משותפים.
אריאל קנדל: האתגר הכי בולט, לדעתי, הוא תופעת התבוללות ואובדן הזהות היהודית או ההודית בקרב מהגרים מהדור השני.
אריאל קנדל: עוד אתגר משותף משמעותי הוא השיעור הגובר של נישואי חוץ וגם אולי במידה פחותה יותר תופעת התרחקות מארץ המוצא.
אריאל קנדל: אז מה שאני רוצה להדגיש זה שהודו-ישראל, כמו גם הקהילות היהודיות וההודיות בתפוצות, יכולות לדון יחדיו בסוגיות האלה וללמוד אחת מהשנייה.
אריאל קנדל: אני רוצה להציע כמה המלצות מדיניות.
אריאל קנדל: המלצה ראשונה זה בוודאי שישראל כמו גם קהילות יהודיות בתפוצות חייבות ליצור בריתות פוליטיות כלכליות ותרבותיות עם תפוצות הודיות, לא רק בארצות הברית, גם במדינות אחרות, במיוחד במדינות שבהן יש קהילה יהודית משפיעה, כמו בריטניה, כמו אוסטרליה, קנדה, או דרום אפריקה.
אריאל קנדל: נקודה מאוד חשובה, שממשלת ישראל חייבת לתת יותר חשיבות לאזרחיה ממוצא הודי ולעודד אותם לשחק תפקיד מרכזי יותר בקידום הקשרים בין הודו לישראל.
אריאל קנדל: בני הקהילה ההודית הישראלית עם אנשי הקשר שלהם, עם הבנת התרבות ההודית והבנת השפות המקומיות בהחלט יכולים לתפקד כדוברים הטובים ביותר של ישראל כלפי הודו.
אריאל קנדל: ציינתי קודם שעוצמת הקשרים הכלכליים והצבאיים בין הודו לישראל לא באים מספיק לביטוי ברמה הפוליטית והדיפלומטית, המאמצים של ממשלת ישראל ליצירת קשר עם הודו עדיין מוגבלים על ידי אילוצים משמעותיים בצד ההודי.
אריאל קנדל: מה שאנחנו מאמינים זה שבתחומים מסוימים אולי ארגונים יהודיים יכולים לשמש כערוצים לא רשמיים לדון בנושאים פוליטיים רגישים עם ממשלת הודו, או עם ארגונים אחרים.
אריאל קנדל: הם גם יכולים לשמש כערוצים לא רשמיים ליצירת קשר עם חלקים במנהיגות ובאוכלוסייה של הודו, איתם ממשלת ישראל וגם ארגונים ישראליים מתקשים ליצור קשר, בפרט עם שחקנים חשדנים כלפי ישראל, אם לא עוינים לגמרי, אשר לא מתנגדים לאינטראקציה עם אנשים וארגונים יהודיים.
אריאל קנדל: ארגונים יהודיים וישראליים המתעסקים בהודו גם צריכים לשתף פעולה יותר, או לפחות לתאם את פעילותם, במקום להתחרות.
אריאל קנדל: זה נושא לדיון, כאשר הם מתקשרים עם מובילי דעת הקהל ההודית, אולי עדיף להם להציג הישגים חיוביים של ישראל, בפרט בתחומי כלכלה, מדע וטכנולוגיה, מאשר להמשיך בניסיונות להפוך את דעת הקהל ההודית לגבי הסכסוך הישראלי-פלשתיני.
אריאל קנדל: שתי המלצות כלליות אחרונות: מומלץ לקיים פורום שידון בענייני התפוצות וגם פורום שידון בענייני פילנתרופיה עם נציגים ישראלים, הודים וגם מקהילות הודיות ויהודיות בתפוצות.
אריאל קנדל: הפורומים האלה יוכלו להתקיים פעם בשנה, או בהודו, או בישראל, או במדינה שבה יש קהילה הודית ויהודית משמעותית, כמו ארצות הברית או בריטניה.
אריאל קנדל: כמה המלצות מדיניות ספציפיות: במישור הכלכלי והחברתי קיום פורום משולש בין אנשי עסקים, מדע וטכנולוגיה הודים, ישראלים ויהודים, בפרט במגזר האנרגיה.
אריאל קנדל: צריך גם לתמוך בארגונים יהודים וישראליים שמנסים לעזור להודו בטיפול הצרכים של הרוב הגדול של האוכלוסייה.
אריאל קנדל: במישור התרבותי והחינוכי אנחנו חייבים לחזק את לימודי היהדות בהודו שאינם מפותחים בכלל.
אריאל קנדל: יש להקים מכון אקדמי ללימודי יהדות בהודו, או בניו דלהי או במומביי.
אריאל קנדל: אנחנו חייבים גם לפתח חילופי סטודנטים וחוקרים בין הודו לישראל ובין תפוצות יהודיות והודיות.
אריאל קנדל: אני רוצה לסיים עם ציטוט של דוד בן גוריון.
אריאל קנדל: דוד בן גוריון היה אדם בעל חזון והוא אמר כבר בשנות ה-50 שקשרינו עם אסיה ברמה הכלכלית, הפוליטית והתרבותית, יגדירו את גורלנו ואת מעמדנו הבינלאומי יותר מכל גורם אחר.
אריאל קנדל: תודה רבה.
עינת וילף: תודה רבה לך, אריאל, גם על הסקירה וגם על הרעיונות הקונקרטיים.
עינת וילף: דר' אדטו, בבקשה.
רחל אדטו: Sorry for all the Hebrew.
רחל אדטו: And, you know, whatever I want to say, you know.
רחל אדטו: You heard it so many times so far.
רחל אדטו: (להלן התרגום החופשי של דבריה) אני מתנצלת על כל העברית.
רחל אדטו: ואתה יודע, כל מה שאני רוצה לומר, אתה מכיר.
רחל אדטו: שמעת זאת כל כך הרבה פעמים בעבר.
רחל אדטו: שלום ותודה רבה.
רחל אדטו: במהלך שלוש השנים האחרונות מאז הכנסת ה-18 אני משמשת כיושבת ראש אגודת הידידות הפרלמנטרית של הודו-ישראל ובתוקף תפקידי כזה עיקר המשימה הוא לפתח את הקשרים הבין פרלמנטרים, הקשרים האישיים, שבין הפרלמנט ההודי והפרלמנט הישראלי.
רחל אדטו: לציין שבמהלך השנים האלה הגיעו לארץ מספר משלחות של חברי פרלמנט, אופוזיציה, קואליציה, שרים, ולמרביתם זה היה הביקור הראשון ואין ספק בכלל שהחשיפה של מדינת ישראל בפני אנשים, מרביתם צעירים, שהחשיפה לישראל הייתה מינימלית עד אז, אין ספק שזו אחת המטרות היותר חשובות והיותר משמעותיות בכל מערכת היחסים הזאת ואין ספק לחשיבות שאנחנו מביאים לארץ את המשלחות לכאן, או שהן מגיעות לכאן, ואחרי שבוע הן יוצאות מהארץ וחוזרות להודו והם השליחים הכי הכי טובים שיש לנו, שאנחנו יכולים ליצור, כי כל אחד מהביקורים האלה זה עוד נדבך ועוד נדבך לפיתוח מערכת יחסים.
רחל אדטו: אני עצמי הייתי מאז שניים או שלושה ביקורים בהודו ואם מדברים על הפן היהודי, אני מוכרחה להודות שהפן היהודי בהודו היה מאוד מצומצם מבחינתי.
רחל אדטו: הייתי שבת בבית כנסת במומביי וזו הייתה חוויה מאוד מעניינת, אבל זו הייתה חוויה של בית כנסת שבקושי הגיע מניין בו, וגם ביקרתי בבית חב"ד במומביי עם העבודה המדהימה שהוא עשה, וזה, למעשה, להודות, כל הקשר היהודי שהיה ביני ובין הודו והאמת לאמיתה, כל שלוש השנים האלה הנושא של יהדות ותפוצה ויהודים בהודו וקהילה בהודו אף פעם לא היה חלק מסדר היום, לפחות בתפיסת העולם שלנו.
רחל אדטו: בתפיסת העולם הייתה מערכת קשרים מתפתחת עם מדינה שהיא מאוד משמעותית, מאוד חשובה, כאשר בעורף או בגב כל הזמן יושב משרד החוץ בתור הגיבוי לכל מערכות היחסים האלה וטוב שכך.
רחל אדטו: האספקטים שאנחנו רצינו עד היום להדגיש אלה אספקטים שאני מניחה שחלק מהם עלו כאן וזה כמובן הנושא של מערכות יחסים דיפלומטיות ומערכות היחסים הכלכליות שעם כל המגוון, וגם השגריר חזר על הדברים החשובים שהולכים ומתפתחים והצדדים שהולכים ומתפתחים, חקלאות, ביטחון וכדומה.
רחל אדטו: האמת שניסיתי לחשוב, גם אחרי שאריאל דיברה ניסיתי לחשוב יותר, איך אני בפן של חברת כנסת, בפן של יושבת ראש אגודת ידידות, לוקחת את הנושא שלשמו הייתה ההתכנסות כאן, הקשר בין היהדות, העולם היהודי, התפוצות ואיך ממנפים את זה ואין לי תשובה.
רחל אדטו: שמעתי את אריאל מהתחלה ועד הסוף, ואני לא בדיוק יודעת לענות איך אנחנו מכאן ממנפים, או בקטע שלי לפחות כחברת כנסת, איך אנחנו לוקחים וממנפים את הדבר, אבל בוודאי שזו בהחלט נקודת הסתכלות אחרת, שנחשפתי אליה.
רחל אדטו: כמו שאמרתי, אני מודה, הפן היהודי שקשור לקהילה בהודו, ולחילופין הקהילה של יוצאי הודו בארץ, היא אף פעם לא הייתה איזה גורם ששימש כגורם מרכזי במערכות היחסים, כמו שאני חשופה להם עכשיו.
רחל אדטו: אני כמובן, כמו כל דבר, שמחה ללמוד ושמחה לשתף פעולה ואם יש דברים שחשוב, וכמובן, רותי, את עוד לא דיברת, אבל גם אם משרד החוץ רואה את הדברים האלה עין בעין, אנחנו כמובן תמיד נשתף פעולה בכל דבר שינוהל, יוחלט וייקבע.
רחל אדטו: תודה רבה.
עינת וילף: אנחנו כמובן נמשיך את הדיון כהרגלנו עד ארבע, אבל אני הבטחתי לשגריר, שהיה מאוד נדיב עם זמנו והסכים להיענות להזמנה בקוצר זמן שהוא יוכל לצאת בשלוש.
עינת וילף: So I want to thank you so much for giving us the time.
עינת וילף: I think we have a lot of practical ideas on how we can use this triangular relationship for the future.
עינת וילף: And have a good trip to .
עינת וילף: (להלן התרגום החופשי של דבריה) ובכן, אני רוצה להודות לך מאוד על שהקדשת לנו מזמנך.
עינת וילף: אני חושבת שיש לנו הרבה רעיונות מעשיים לגבי השאלה כיצד אנו יכולים להשתמש במשולש היחסים הזה לעתיד.
עינת וילף: ונסיעה טובה לקהיר.
סרנה נבטג': We just brought some books for the parliament; they're for you, for the committee.
סרנה נבטג': This is a book on the Indian parliament.
סרנה נבטג': The people change, but the parliament remains the same.
סרנה נבטג': And these are books on the, well, on the subject you're discussing.
סרנה נבטג': (להלן התרגום החופשי של דבריו) רוב תודות.
סרנה נבטג': הבאנו כמה ספרים לפרלמנט; הם בשבילכם, בשביל הוועדה.
סרנה נבטג': זה ספר על הפרלמנט ההודי.
סרנה נבטג': האנשים משתנים, אבל הפרלמנט נשאר אותו דבר.
סרנה נבטג': ואלו ספרים, ובכן, על הנושא בו אתם דנים.
עינת וילף: תודה רבה, זה לוועדה, לפרלמנט.
רותי כהנוב: קודם כל השגריר דיבר יפה מאוד על הקשרים שמתפתחים מאוד יפה, אנחנו מאוד מרוצים.
רותי כהנוב: כמובן שיש תחומים שיש לנו ציפיות שיתפתחו יותר בהמשך, כמו חילופי הביקורים בדרג בכיר והשיח בדרגים הכי בכירים, אבל בחודש שעבר היה פה שר החוץ ההודי וזו הייתה הזדמנות מיוחדת באמת לשיחות על הנושאים הכי משמעותיים והכי רגישים בדרגים הכי בכירים, לפחות פה בארץ.
רותי כהנוב: משרד החוץ היום מאוד מסתכל מזרחה, אולי קצת באיחור, אבל מסתכל ומשקיע באסיה, כשבמרכז סין והודו.
רותי כהנוב: הודו היא מדינה מאוד מאוד חשובה עבורנו מהרבה סיבות ומשרד החוץ משקיע הרבה מאוד משאבים, גם של כוח אדם וגם של תקציבים, בהודו.
רותי כהנוב: השגרירות שלנו בדלהי היום היא אחת השגרירויות הגדולות בעולם, אנחנו מחזקים עכשיו את הקונסוליה במומביי ואנחנו עכשיו בעיצומו של תהליך של פתיחת נציגות נוספת בדרום הודו, בבנגלו, שזה מרכז ההיי טק של הודו והמרכז גם של מוסדות המדע.
רותי כהנוב: עד סוף השנה יהיה לנו ייצוג מאוד מאוד מכובד בהודו, כשהמטרה היא לקדם את הקשרים המדיניים, אבל ההזדמנויות הכלכליות, קשרי המדע, הטכנולוגיה, התרבות וכל התחומים.
רותי כהנוב: אנחנו משקיעים הרבה מאוד בדור הצעיר בהודו, מתוך הנחה שאלה האנשים שבעתיד אולי יהיה קצת יותר קשה להגיע אליהם ומתוך הנחה שהם מייצגים את הודו החדשה, שהיא יותר פתוחה, יותר פרו מערבית ויותר מבינה לענייננו.
רותי כהנוב: אנחנו משקיעים הרבה מאוד בחקלאות, כמו שהשגריר הזכיר שהנושא החקלאי הוא נושא מאוד מאוד מרכזי בהודו, 60% מהאוכלוסייה, זה נושא של ייצור מזון.
רותי כהנוב: הקמנו שבעה מרכזי מצוינות בהודו ששם מדריכים ומומחים חקלאיים ישראלים יושבים ועוזרים לפתח גידולים, כל מקום בתנאים שלו, בשיתוף עם ממשלת הודו ונעשים דברים מאוד מאוד מרשימים.
רותי כהנוב: רק שלשום הודיע שר האוצר על הענקה של 120 מלגות לסטודנטים מתקדמים מהודו לבוא וללמוד בישראל.
רותי כהנוב: גם המערכת האקדמאית פה בארץ, מוסדות מדע, אקדמיה, טכניון, מכון וייצמן, מאוד רוצים להביא לארץ סטודנטים מהודו, רוצים ליצור קשר עם מוסדות הודיים ולשתף פעולה וקורים דברים מאוד יפים בכל התחומים.
רותי כהנוב: את ציינת חלק מהם.
רותי כהנוב: אנחנו משקיעים הרבה בעיתונאים, בתקשורת, וכמו שאת הזכרת, לא רק בנושא של הסכסוך ונושאי הסברה קלאסיים אלא הרבה מאוד חשיפה של ישראל לטכנולוגיות, המדע, התרבות, ואנחנו מביאים לכאן הרבה מאוד משלחות של אנשי תקשורת ואחר כך יש פירות מאוד יפים.
רותי כהנוב: זאת אומרת נעשים דברים מאוד רציניים מול הודו, זו השקעה מאוד גדולה ויש לנו צוות נפלא.