GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב מימון: הדבר החשוב אולי, אחד מהדברים החשובים של התוכנית שהיא מבוססת, אין פה חידוש מבחינת הרעיונות, אנחנו התבססנו על פרויקטים שהוכיחו הצלחה.
דב מימון: אנחנו פשוט מעלים אותם בקנה-מידה גדול ביותר כדי להגיע לכולם, אף יהודי לא יישאר מאחור.
דב מימון: והדבר האחרון שחשוב מאוד, ועבדנו עליו הרבה מאוד עם כלכלנים טובים.
דב מימון: ארבעים עמודים במחקר נעשו על אומדן התרומה למשק.
דב מימון: רוב הפרויקטים שיש פה, בגלל שהם מבוססים על מצ'ינג, יוצא שאם מדינת ישראל משקיאה דולר אחד, היא מקבלת שמונה דולר לתרומה למשק.
דב מימון: זאת אומרת, מדובר אפילו על תקציב שנתי, יש הרבה מאוד כסף שחוזר, בגלל שזה טיסות לארץ, בגלל שיש - - - בארץ, אנשים שמגיעים לפה מגיעים לשישה חודשים או לעשרה ימים מבזבזים כסף בארץ, יוצא שההשקעה של מדינת ישראל יכולה להיות ה-Push שגורמת לאנשים לעשות את זה, אבל צריך לעזור להם, הם רוצים לפתוח תוכניות טובות באוניברסיטאות הישראליות, צריך גם לקדם את זה באוניברסיטאות הישראליות, שאנשים יבואו לפה ל - - - בארץ.
יוגב קרסנטי: ההמלצות שקיבלנו – ישנן שש המלצות מרכזיות, או שישה אשכולות של המלצות, שבעצם מבוססים על אותם ערוצי זהות, על אותם מופעים שונים של יהדות או מופעים שונים של קשר, של ערוצי זהות יהודית, שכל המלצה בעצם מתחברת למופע כזה ועונה על פלח אוכלוסייה מסוים, שזה סוג הדברים שמדבר אליו.
יוגב קרסנטי: ההמלצות ברובן מסתמכות על פרויקטים שקיימים, פרויקטים מוצלחים, ובעצם אנחנו רק מכפילים אותם, מגדילים אותם ומעצימים אותם.
יוגב קרסנטי: כמובן "החוויה הישראלית", החשיפה לישראל, אין צורך להכביר מלים על הסיפור הזה.
יוגב קרסנטי: החשיפה לישראל הוכיחה את עצמה כאחד המנועים, אם לא המנוע המרכזי לעירור זהות יהודית, לעירור קשר לישראל בקרב הנוער בתפוצות – וזה יכול להיות בתוכניות תיכון, זה יכול להיות במחנות קיץ, זה יכול להיות דרך "תגלית", דרך "מסע", או דרך תלמידי חוץ-לארץ באוניברסיטאות, בעצם לפתוח סמסטרים או שנה שבה סטודנט מגיע מחוץ-לארץ ללימודים בישראל.
יוגב קרסנטי: המטרה שלנו בתוכנית הזאת היא בעצם לתפוס את אותם צעירים בצמתים, צמתי-חיים – מה שאנחנו קוראים – צמתים שבהם הם מקבלים החלטות להמשך חייהם הבוגרים.
יוגב קרסנטי: ואם בצמתים האלה אנחנו מצליחים להשפיע עליהם לעצב את חייהם באיזשהו כיוון שיש לו קשר למדינת ישראל, יש לו קשר ליהדות, אז הצלחנו.
יוגב קרסנטי: למה אני מתכוון בזה?
יוגב קרסנטי: למשל, אם אנחנו תופסים סטודנט שמגיע לכאן לסמסטר, ופוגש את אשתו לעתיד והיא יהודייה, ישראלית, סביר להניח שיהיה לו קשר לישראל ולעם היהודי בעתיד.
יוגב קרסנטי: זאת הכוונה בצמתי-חיים.
יוגב קרסנטי: כמובן שזה יכול להיות בתוכניות תיכון, מחנות קיץ, או כל דבר כזה שמשפיע על זהותו של הצעיר להמשך חייו.
יוגב קרסנטי: חשוב לציין בהקשר זה את החלטת הממשלה מיולי 2010, להגדיל את מספר המשתתפים בפרויקט "תגלית" ל-50,000 משתתפים בשנה מכ-23,000 לפני כן, אם אני לא טועה, ולהגיע בסופו של דבר להקצבה ממשלתית לפרויקט "תגלית" של 142 מיליון שקלים בשנת 2013, זה כמובן בכפוף להקצאה מקבילה של השותפים האחרים בפרויקט.
יוגב קרסנטי: ההמלצה השנייה שלנו היא הפצת תרבות יהודית וישראלית.
יוגב קרסנטי: אנחנו מדברים בעצם על בתי-תרבות, אם תרצו, אבל בתי-תרבות במובן של בתי-התרבות הצרפתיים שקיימים בישראל, בתי-התרבות הגרמניים.
יוגב קרסנטי: אנחנו מדברים על חוגי לימוד ובתי-מדרש פלורליסטיים ברחבי העולם, והחשוב ביותר אולי שהמקומות האלה יהיו פתוחים לכולם, לא רק ליהודים, כי כמו שאנחנו גילינו במחקר שלנו, כשמשהו פתוח רק ליהודים, אז הרבה פחות יהודים באים, וברגע שזה פתוח לכלל הציבור, אז גם היהודים מרגישים הרבה יותר נוח להגיע למקומות האלה.
יוגב קרסנטי: המלצה שלישית נוגעת לחינוך יהודי.
יוגב קרסנטי: אחד הדברים שזיהינו, זה איזשהו משבר בחינוך היהודי בהוראת העברית בתפוצות.
יוגב קרסנטי: אנחנו חושבים שבישראל יש הרבה מאוד משאבים שניתן לנצל לטובת התפוצות בתחום הזה.
יוגב קרסנטי: תחשבו למשל על פרויקט שבו הקהילות שולחות מורים לשנת השתלמות בישראל, למידת עברית, המורים חיים בישראל, לומדים עברית, ובסוף אותה שנה חוזרים לקהילות שלהם, אחרי שהם התחייבו תמורת אותה שנה לעבוד בקהילות פרק זמן מסוים, גם המלצות מהסוג הזה מופיעות בפרדיגמה.
יוגב קרסנטי: פרויקטים לתיקון עולם, כמו שאמר דב עמיתי, יש צעירים יהודים שלא מתחברים לאותה זהות שבטית, פרטיקולריסטית בעיניהם.
יוגב קרסנטי: הם מחפשים איזושהי משימה כלל אנושית, ולכן פרויקטים לתיקון עולם שיקרו בשיתוף עם צעירים מישראל במדינת ישראל או במדינה שלישית, הם גם דרך לערב את המעגלים האלה בעם היהודי.
יוגב קרסנטי: ולבסוף, אנחנו גם יודעים שלא כל המידע מצוי אצלנו.
יוגב קרסנטי: ומה שאנחנו מנסים, מה שרצינו ליצור כאן בפרויקט הזה, זה איזשהו מנגנון שיוכל לזהות יוזמות שלא חשבנו עליהם, שיוכל לזהות את הרעיון הגדול הבא ובעצם לקחת אותו, למנף אותו ולהכפיל אותו לטובת כלל הקהילות, כלל העם היהודי, וקראנו להמלצה הזאת "קרן עתיד העם היהודי".
יוגב קרסנטי: וכמובן, שכל ההמלצות האלה חייבות להיות מגובות באיזשהו מאמץ שיקרה בתוך ישראל, לחיזוק הזהות היהודית בקרב הדור הצעיר בישראל, כי בסופו של דבר הצעירים היהודיים בישראל והצעירים היהודיים בתפוצות מתחברים על בסיס יהדות, כל יהדות שהיא, ולכן אם אין את הבסיס של היהדות, אז גם חסר לנו את הדבק המשותף.
יוגב קרסנטי: ובהחלט, הפרויקט של תשתיות המורשת הלאומית, שמשרד ראש הממשלה השיק, הוא חלק מהחיזוק של הזהות היהודית בקרב הדור הצעיר בישראל.
יוגב קרסנטי: ובסופו של דבר, כמו שאמר אבינועם אנחנו נשארים עם השאלה, מהי, אם בכלל, מידת אחריותה של מדינת ישראל להבטחת הקיום היהודי בתפוצות, ואיך מדינת ישראל צריכה להתייחס אל העם היהודי בתפוצות.
יוגב קרסנטי: תודה רבה.
עינת וילף: נשאיר את השאלה שם ואולי אחרי זה ניקח את ששת האשכולות.
עינת וילף: אני רוצה להודות לחברי הכנסת דורון אביטל וחיים אמסלם שהצטרפו אלינו.
עינת וילף: האם אתם מבקשים לדבר עכשיו או שאתם רוצים לשמוע עוד קצת?
חיים אמסלם: לשמוע עוד קצת, כן.
דורון אביטל: עוד קצת, כן.
עינת וילף: בסדר גמור.
עינת וילף: אז אני מבקשת את ג'וש שוורץ מהסוכנות היהודית, הלקוח של הדוח הזה, להתייחס למה נעשה ומה מתכוונים לעשות בסוכנות היהודית.
ג'וש שוורץ: אז קודם כל, אנחנו מברכים מאוד על הדיון.
ג'וש שוורץ: אני חושב שזה נושא מאוד חשוב, ואנחנו גם מאחלים לך בהצלחה, עינת, בתפקידך החדש כיושבת-ראש ועדת משנה.
ג'וש שוורץ: אנחנו חושבים שוועדת המשנה מאוד חשובה לקידום האינטרסים המשותפים של העם היהודי פה בכנסת.
ג'וש שוורץ: כמובן שאנחנו מחבקים את הפרדיגמה החדשה.
ג'וש שוורץ: הנושא נולד בנאום שנשא ראש הממשלה אולמרט בחבר נאמנים של הסוכנות ביוני 2008, ובעקבות הנאום ממשלת ישראל והסוכנות היהודית הזמינו את המחקר שהוצג פה עכשיו.
ג'וש שוורץ: אנחנו מחבקים את הרעיון.
ג'וש שוורץ: אנחנו גם אחרי תהליך של תוכנית אסטרטגית חדשה בסוכנות, שנה וחצי של דיונים, ואפשר להגיד שאנחנו בהחלט פועלים בתוכנית אסטרטגית חדשה, שבהלימה מאוד גבוהה לפרדיגמה.
ג'וש שוורץ: אנחנו גם פועלים בדיאלוג ישיר עם מזכיר הממשלה ומשרד ראש הממשלה לקדם את העמקת המעורבות של הממשלה בנושא של חינוך יהודי ציוני בתפוצות, ובעתיד הקהילות היהודיות בתפוצות.
ג'וש שוורץ: לאור כל הסכנות שהוצגו כאן, הנושא הזה הוא על שולחן ממשלות ישראל כבר למעלה מעשור – התחיל הרבה לפני המחקר הנוכחי, והנאום של ראש הממשלה בנושא של "חפציב"ה" ו"חי"ל" ו"תגלית" ו"מסע", והשקעות באמת מסיביות.
ג'וש שוורץ: וראוי לציין את "תגלית" וגם את "מסע" כשתי התוכניות עם השקעה מסיבית של כסף של ממשלת ישראל, לחזק את הזהות היהודית בתפוצות.
ג'וש שוורץ: אני רוצה באמת לברך את שלושת מזכירי הממשלה האחרונים, שלכל אחד מהם היה חלק מאוד גדול בקידום הנושא הזה, אם זה ישראל מימון - בהקמת "מסע", ואם זה עובד יחזקאל - בהזמנת המחקר שהוצג פה היום, ואם זה הנוכחי - צביקה האוזר.
ג'וש שוורץ: אני רוצה לברך את הממשלה על הגדלת ההשקעה ב"תגלית" בשלוש השנים – שנה שעברה, השנה ובשנה הבאה, יש גידול מסיבי של השקעת הממשלה ב"תגלית" ואנחנו מברכים על כך.
ג'וש שוורץ: אנחנו ממשיכים לפעול בעניין הזה, אנחנו מקיימים דיאלוג עם הממשלה באופן רצוף, ואנחנו רואים את זה כאחד העוגנים של הקשר בין הסוכנות העם היהודי ומדינת ישראל, העמקת מעורבות הממשלה בנושא הזה.
עינת וילף: אני תמיד אומרת שכנראה היה צריך מסורב עלייה מברית-המועצות כדי סוף-סוף לעשות את השינוי הרחק מהעלייה לעבר הדגש על חינוך והקשר בסוכנות היהודית.
עינת וילף: חברי הכנסת, מתי שתרצו לדבר רק תגידו לי.
עינת וילף: אם לא, אני אמשיך.
עינת וילף: אתה רוצה עכשיו?
חיים אמסלם: אולי אומר כמה מלים.
עינת וילף: בשמחה.
חיים אמסלם: תודה.
חיים אמסלם: קודם כל אני רוצה לברך על הקמת ועדת המשנה, ועל ההתכנסות הזו.
חיים אמסלם: אני בהחלט חושב שקשרי ישראל והקהילות בעולם זה מהדברים החשובים ביותר.
חיים אמסלם: אני יודע שבמרבית הקהילות בעולם, עיני הקהילות נשואות למה שקורה בארץ והמדיניות לגבי נושאים מסוימים – ואני אגע בנושא אחד – זה מה שמכתיב את המדיניות אצלם.
חיים אמסלם: אני חושב שהנושא המרכזי, אולי החשוב ביותר שמדינת ישראל צריכה לתת עליו את הדעת, והוא קשור לתפוצות, זה נושא ההתבוללות.
חיים אמסלם: וכולנו רוצים לעשות כל מאמץ על מנת לשמר את העם היהודי, ולא לתת למיטב בניו לברוח.
חיים אמסלם: לצערנו, במו ידינו אנחנו גורמים, אולי לפעמים אפילו מעודדים, בריחת בנים ובנות טובים מהעם היהודי.
חיים אמסלם: אני לא אכנס לפרטים מפני שזו לא הבמה, אבל נושא הגיור והתייחסות לבנים שנולדו מנישואי תערובת, שאינם יהודים על-פי ההלכה, ושניתן בהחלט לגשת לפתרון בעייתם על-פי ההלכה בדרך מקילה ומקרבת, זה אחד מהדברים החשובים ביותר.
עינת וילף: אנחנו גם נקדיש לזה דיון מיוחד.
חיים אמסלם: לצערנו, עיני העולם, כפי שאמרתי, נשואות למה שקורה בארץ, וכשכאן הדלתות נטרקות ונסגרות – לא רוצה חלילה להמעיט בערך העבודה שנעשית על-ידי כל אלה שעוסקים במלאכת הקודש, ומי כמוני יודע, וכאן אני רואה לימיני את פרופ' בני איש שלום שעוסק גם הוא לא מעט בנושאים הללו, אבל האמינו לי, לא מספיק, וכשכאן הדלתות בקושי פתוחות – אז בחוץ-לארץ הן כמעט טרוקות.
חיים אמסלם: אני יודע היטב ממה שקורה באירופה, אני יודע מהמדיניות של צמצום בתי-הדין לגיור שהיו מוכרים בארצות-הברית ושכאן במדינת ישראל הרבנות צמצמה את ההיכרות.
חיים אמסלם: לא רוצה להרחיב את הדיבור, אבל אין שום ספק שפעילות של ועדה כאן, והעמדת הנושאים הללו על סדר-היום, ולתת רוח גבית לכיוונים אפשריים שיכולים להיות מקובלים על כל חלקי העם היהודי, הם מהדברים החשובים ביותר.
חיים אמסלם: עד כמה שיתאפשר לי אטול חלק ואתרום מיכולותַי לנושאים הללו.
חיים אמסלם: אני חושב שדבר גדול נעשה ושיהיה לך בהצלחה.
עינת וילף: גם נדאג לתאם את זה אתך כדי שתדע.
חיים אמסלם: בבקשה.
עינת וילף: דורון עכשיו?
דורון אביטל: אני אקשיב עוד "טיפה".
עינת וילף: אוקיי.
עינת וילף: נעבור עכשיו למשרדי הממשלה, אחרי משרדי הממשלה כל מי שירצה לדבר מוזמן להעביר אלי פתק, ואז אדע שאתם רוצים לדבר.
עינת וילף: משרדי הממשלה, נתחיל עם משרד ראש הממשלה, יש נציג ממשרד ראש הממשלה?
לילך אלמקאייס: כן.
עינת וילף: תרצי להתייחס?
לילך אלמקאייס: אני חושבת שג'וש הציג - - -
עינת וילף: משרד החינוך.
ציפי וינברג: אני.
ציפי וינברג: חברתי שישבה פה בשבוע שעבר דווקא פירטה את הפעילויות שעושה המשרד מול התפוצות, וגם עמיתנו פה מהסוכנות היהודית גם אמר על שניים מהם, מה גם שנאמר לי שיתקיים דיון אצל השר בנושא הזה, אז אנחנו כמובן נשמח לשתף את הוועדה, ככל שזה יידרש.
עינת וילף: אפשר לחזור לששת האשכולות של ההמלצות?
עינת וילף: יכול להיות שאנחנו ניקח את נושא החינוך היהודי לדיון נפרד, וגם נבקש לשמוע אז באופן מיוחד ממשרד החינוך מה נעשה במשרד החינוך, לא רק במסגרת פרויקטים, כי הוצגה כאן בעצם שאלה מאוד דרמטית שמבחינת מידת האחריות שמדינת ישראל לוקחת על העם היהודי מחוץ לישראל, והחינוך הוא חלק מרכזי בזה, ויהיה מעניין לשמוע איך משרד החינוך מסתכל על תקציבו, על אחריותו ביחס לנושא הזה של חינוך יהודים שאינם חיים בישראל, ונשמח לשמוע מה נעשה, ואיך גם חושבים על הנושא הזה.
עינת וילף: משרד החוץ, יש נציג?
שמואל בן שמואל: קודם כל, לגבי התפיסה או האסטרטגיה הכוללת, אנחנו כמובן מסכימים.
שמואל בן שמואל: למעשה, האסטרטגיה הזאת, פחות או יותר, היא גם הביטוי לפעולה של משרד החוץ, עצמאית ובשיתוף פעולה עם גופים אחרים, בעיקר הסוכנות, כמו בנושא "תיקון עולם", "מסע" וכו'.
שמואל בן שמואל: הייתי גם ממליץ אולי לקחת את אשכול ההצעות האלה, ולנסות לתת לו איזה תוקף מחייב בהחלטת ממשלה, לפחות כמסגרת שממשלת ישראל תאמץ את ההחלטות האלה, ותהיה מוכנה עקרונית לגבות את הפעילויות, שהם תוצר של אותן המלצות, הפעולות המעשיות – כספית.
עינת וילף: שמואל, אתה יודע מישהו, או מישהו פה יודע אם היה ניסיון להעביר הצעת מחליטים שהיא רחבה יותר, כלומר לא רק על "תגלית"?
אבינועם בר יוסף: לא היתה.
עינת וילף: לא היתה.
עינת וילף: בסדר.
שמואל בן שמואל: אז אולי זה הרעיון באופן כללי כדי לתת לפחות מסגרת מחייבת עקרונית, שאחר כך אפשר לקדם דברים מהנגזרות שלה.
שמואל בן שמואל: מהבחינה הזאת, כמובן שמשרד החוץ יתרום גם את חלקו, אני לא יודע מבחינה תקציבית מה יכולתנו, אבל כמה שאפשר.
שמואל בן שמואל: למעשה, אנחנו פועלים על-פי הדפוס הזה בכל מיני מסגרות, גם במסגרות העצמאיות של הסמינרים למנהיגות יהודית: הסמינר הדיפלומטי למנהיגות יהודית צעירה - השתתפו סמינרי לימוד, "תיקון עולם", יש עכשיו פרויקט יפיפה שהסוכנות מובילה להקמת מעין חיל שלום יהודי גם בשיתופינו - אתמול ישבו אתנו ודנו בזה.
שמואל בן שמואל: והמסגרת היא מסגרת נכונה, זה דבר אחד.
שמואל בן שמואל: דבר שני שאנחנו גם צריכים לקחת בחשבון, שישראל פנימה חייבת מצידה לפחות לתת איזה התחייבות עקרונית לשינויים שיפגינו פלורליזם בחברה הישראלית, שיקרינו כלפי חוץ, מכיוון שבואו לא נשכח שחלק מהבעיות שיש לנו לגבי ציבוריים יהודיים – אני מדבר על הציבור היהודי המאורגן שמעוניין בישראל, לא זה שישראל מעניינת אותו כקליפת השום שזאת בעיה גדולה בפני עצמה – נמצא לא פעם בקונפליקט עם ישראל על רקע של נושאים כבדי משקל, כמו: הפלורליזם הדתי בישראל, הגיורים שהוזכרו כאן וכו'.
שמואל בן שמואל: וכאן יש גם איזושהי אפילו חובה, אפילו במסגרת הצעת ההחלטה, שגם ממשלת ישראל תיקח את זה לפחות כנושא מרכזי יזום על-ידה, ולא רק שתגיב בזמן משבר הגיור הבא, או המשבר הבא עם הרפורמים והקונסרבטיביים.
שמואל בן שמואל: אני חושב שזה חשוב כהערת אגב.
שמואל בן שמואל: ודבר שלישי, הבעיה העיקרית של צמצום העם היהודי זה לא רק ההתבוללות, אלא עוד יותר הילודה הנמוכה בעולם.
שמואל בן שמואל: אז אין לי פתרון קסם לנושא הזה, אבל כל המחקרים, כולל המחקרים של "המכון לתכנון מדיניות העם היהודי" מראים – המחקרים של דלה-פרגולה ואחרים – שזה המרכיב המרכזי לצמצום העם היהודי.
עינת וילף: אגב, חינוך חינם לילדים קטנים תורם משהו לנושא.
שמואל בן שמואל: ברור שזה נושא רגיש, ואנחנו לא מומחי ילודה, אבל לפחות צריכים להציף גם את הנושא הזה בשיח בינינו לבין העולם היהודי, כי בסוף נדבר גם אם יהיה צמצום בהתבוללות, אבל הילודה תהיה נמוכה, אז יצטמצם העם היהודי דרמטית, כפי שקרה עד היום.
שמואל בן שמואל: לפחות צריכים להציף את זה בשיג ושיח עם ראשי הקהילות היהודיות בעולם, שזה יהיה שם באיזשהו מקום.
עינת וילף: אגב איפה עומד הפרויקט הזה עם "משב", באיזה שלב הוא?
שמואל בן שמואל: האמת שהפרויקט עדיין לא התחיל לרוץ, אבל אתמול היה דיון מעניין, היה שם נציג הסוכנות שמוביל, שכחתי את שמו - -
ג'וש שוורץ: ניר להב.
שמואל בן שמואל: - - בחור רציני מאוד.
שמואל בן שמואל: הקונספט הוא פחות או יותר קונספט של חיל שלום יהודי – להקים חמישה מרכזים של פעילות של "תיקון עולם" במדינות שונות, כש"משב" מושך כמובן לכיוון המדינות המתפתחות, ושם להפגיש צעירים יהודים, צעירים ישראלים שעברו הכשרה בארץ, וזה יתרום גם לזהות יהודית, גם ל-PR למדינת ישראל ולעולם היהודי.
חיים אמסלם: אפשר לשאול שאלה?
חיים אמסלם: מאז שאני עוסק, ואני עוסק רבות בנושא הגיור, יותר ויותר, כל פעם אני נדרש לתת – איך צריך להיות היחס, או איך אנחנו מתייחסים לצאצאי קהילות בעולם, של כאלה שהם צאצאי יהודים, אבל הם למעשה כבר התרחקו מאתנו?
חיים אמסלם: ואני מדבר על קהילות מאוד גדולות בברזיל, בדרום אמריקה, בעוד מקומות.
חיים אמסלם: שבוע שעבר היתה איזושהי התכנסות פה בירושלים, ואני השתתפתי שם וגם היה שם פרופ' אריה אלדד בנושא הזה, ונדמה לי שאנחנו לא מעוניינים לנגוע ב"תפוח אדמה הלוהט" הזה, מפני שאין לנו שום יכולות לאמוד באיזה מספרים מדובר, ובכלל באיזה מספרים מדובר בכאלה שהיו רוצים אולי מחר מחרתיים לשוב אלינו.
חיים אמסלם: אני מדבר על צאצא יהודי בגירוש ספרד ואילך.
חיים אמסלם: מדובר במספרים מאוד גדולים, מופרחים מספרים, ולא שמעתי – אולי באמת יש פה נציגי הסוכנות היהודית – אם גם עליהם, אני חושב שכן, אבל גם עליהם כדאי לתת את הדעת, אז מי שיכול לענות לי בנושא הזה – אשמח לשמוע.
עינת וילף: המשרד לקליטת עלייה, נמצאים?
ג'וש שוורץ: עלייה פה.
קריאה: היה פה לפני שנייה המדען הראשי של המשרד, הוא בטח יחזור.
עינת וילף: משרד ההסברה והתפוצות?
חגי אליצור: קודם כל, אני רוצה להגיד שקראתי איזושהי גרסה קצת יותר מוקדמת של זה, ואני חושב שעצם העבודה, הרעיון של להסתכל במבט כולל, בעיקר דווקא בהקשר הממשלתי של העשייה הממשלתית, הוא מאוד-מאוד חשוב וזה גם מלווה בעשייה.
חגי אליצור: זאת אומרת, מה שאני אוהב במחקר הזה, שהוא בודק דברים שכבר נעשו וזה נכון – גם המשרד הוא חלק מזה.
חגי אליצור: אני חושב שעצם מהותו של משרד התפוצות בהקשר הזה הוא בדיוק הנקודה הזו.
חגי אליצור: זאת אומרת, מה הממשלה עושה ביחס לתפוצות והתפיסה שהתפוצות, שהיהודים שנמצאים בעולם הם חלק ממדינת ישראל גם אם הם לא עושים עליה, גם אם הם לא אזרחים.
חגי אליצור: זאת אומרת, מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי, ואני חושב שזה המהות של כל הדבר הזה, וזה כבר פורט איך לעשות את זה וכמובן שהמשרד שותף לזה בסמינרים, במנהיגות צעירה וכו'.
חגי אליצור: אחת הנקודות החשובות, שנאמרה פה אבל צריך להדגיש אותה מאוד, שזהות יהודית היא לא עניין רק של התפוצות, זה כמובן עניין כללי.
חגי אליצור: זאת אומרת, אם מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי, צריך לחשוב איך עושים את זה נכון גם בתוך מדינת ישראל, אבל לא סתם, אלא בהקשר של התפוצות.
חגי אליצור: כמו שאנחנו חושבים על זהות יהודית בתפוצות, אנחנו צריכים לחשוב על זהות יהודית במדינת ישראל.
חגי אליצור: ולכן דווקא שיתוף פעולה פה – אנחנו גם מתעסקים בזהות יהודית בישראל כחלק מתפקידנו, אבל בוודאי שזה בדרך כלל נמצא במשרד התרבות, במשרד החינוך – והמחשבה האסטרטגית על זהות יהודית בתפוצות ובארץ ביחד, היא נקודה מאוד-מאוד חשובה שיש כאן.
עינת וילף: חגי, מה מכל הדברים שהוצגו כאן אתם רואים כאחריות מיוחדת שלכם, מבחינת אפילו איך שהתקציבים שלכם מחולקים.
עינת וילף: מה היית אומר, הדגשים שלכם בתוך ההמלצות האלה.
חגי אליצור: אני חושב שבהתחלה דווקא ב-איך בנויה זהות באופן כללי בעולם גם פוסט מודרני שיש פה ריבוי זהויות, ואיך מזיזים את הזהות היהודית למעלה במדרג הזהויות שיש לכל אחד.
חגי אליצור: אז אני חושב שהייתי נותן פה שני אלמנטים מרכזיים: אחד זה קהילה והשני זה ישראל, שני מוקדי שייכות מאוד רציניים, שאנחנו רואים אותם כמרכזים העיקריים של המשרד.
חגי אליצור: אחד זה העבודה הנכונה של הממשלה עם הקהילות וחיזוק הקהילות כקהילות, זה יכול להיות מנהיגות, זה יכול להיות זהות, אבל השייכות שאנשים מרגישים לקהילות שלהם זה דבר שהוא מאוד-מאוד חשוב.
חגי אליצור: דיברנו על זה קצת בדיון הקודם.
עינת וילף: מה התקציב הכולל של המשרד?
חגי אליצור: התקציב הכולל של המשרד מחולק גם להסברה וגם לתפוצות.
חגי אליצור: התקציב הכולל של המשרד הוא באזור 40 מיליון.
עינת וילף: כמה הולך לתפוצות?
חגי אליצור: אנחנו משקיעים בתפוצות קרוב לחצי מזה, אבל הרבה מאוד דברים שאנחנו עושים בהסברה הם כמובן, בסופו של דבר, קשורים – אם דיברנו על שייכות, מזה התחלתי – לקהילה ולישראל.
חגי אליצור: הרבה דברים שאנחנו עושים בתחום ההסברה, בגלל שזהpublic diplomacy , כלומר, הסברה שמתבססת על אנשים כמו שהם, איפה שהם נמצאים, שאנחנו רק נותנים כלים ונותנים איזושהי הנחייה, אז זה גם דבר שמאוד-מאוד מחבר בקמפוסים, במקומות כאלה.
עינת וילף: מתוך ה-20 מיליון שקלים שהולכים לתפוצות, תן לי דוגמה לפרויקט שמשקף את אחת ההמלצות שפה - עשייה.
חגי אליצור: אתן שתי דוגמאות, אחת שדיברנו עליה שבוע שעבר, בפעם שעברה.
חגי אליצור: לדוגמה, זה סמינרים שעושים בשיתוף פעולה עם "מכבי העולמית" שמגיעים בה ל-בין 700 ל-800 אנשים כל שנה.
חגי אליצור: התכנים של הסמינר נוגעים גם בהסברה ישראלית וגם בזהות יהודית: בשפה, בתרבות, בהיכרות עם ישראל, חלק נעשים בארץ וחלקם בחוץ-לארץ עם קצת דגש - עם מכבי - על אמריקה הלטינית, זו דוגמה, ואנחנו עושים אותו דבר עם גופים אחרים גם באירופה וכו'.
חגי אליצור: הדבר השני שחשוב מאוד ודיברנו על זה פעם שעברה.
חגי אליצור: אם מדברים על עם ישראל כקולקטיב, זה בניית קהילות של ישראלים בתפוצות, שזה נושא שאנחנו נכנסים אליו בשנת 2012.
חגי אליצור: בעצם, התייחסות לישראלים בתפוצות כתפוצה לכל דבר, שצריך קודם כל לבנות את הקהילות שם ואחר כך אפשר לחשוב על בניית הקשר הנכון עם מדינת ישראל – מעבר לפריזמה של עלייה ולחזור הביתה שזה לא מה שבו עם ישראל מתעסק, אלא איך בונים שם קהילה, הבסיס לקהילה, ומשם ממשיכים – זה אחד מהדברים המרכזיים שאנחנו עושים ב-2012.
עינת וילף: טוב, בזה מסתיים סבב משרדי הממשלה, אלא אם כן יש משרד ממשלתי שפספסתי.
פרדמן: המשרד לנושאים אסטרטגיים.
עינת וילף: זה לא רשום לי.
עינת וילף: אתה רוצה להתייחס לדברים?
פרדמן: בקצרה, אנחנו עוסקים יותר בתחום של חיזוק הלגיטימציה של ישראל במאבק בדה-לגיטימציה.
פרדמן: זה תחום שקשור לזהות היהודית, זה לא זהה, זה קשור.
פרדמן: אנחנו בקשר עם הרבה מאוד מנהיגים של ארגונים יהודיים גדולים בחוץ-לארץ.
פרדמן: אחד הדברים שאנחנו שומעים מהם הוא שדווקא ההתגייסות למאבק בדה-לגיטימציה, למשל, הפקידות בקמפוסים בצפון אמריקה בספטמבר בזמן הפנייה של הפלסטינים לאו"ם, מצליח לגייס הרבה מאוד צעירים יהודיים לחזק את ההזדהות שלהם עם ישראל, או אפילו הזהות היהודית שלהם.
פרדמן: למשל, בסיפור של הקמפוסים היתה פעילות של מעל 100 קמפוסים בצפון אמריקה בספטמבר.
פרדמן: וזה היתה בעצם הפעילות הכי רחבה מאנשים שעוסקים בתחום הזה שהיתה אי-פעם.
פרדמן: זה משהו בהתגייסות נגד דה-לגיטימציה שגם יכולה לחזק את הזהות היהודית.
פרדמן: אנחנו שומעים ממנהיגים יהודים שמשווים את זה להתגייסות של הקהילות היהודיות למאבק למען יהדות חבר העמים, שגם שם כל הארגונים – וגם הרבה פעילות grassroots – למען יהודים, אז זה עוד כיוון.
עינת וילף: עכשיו אתחיל עם כל מי שביקש – דורון, תרצה עכשיו?
דורון אביטל: בוודאי, זו הזדמנות טובה.
דורון אביטל: משרדי הממשלה סיימו, ואני רואה שכל כך הרבה עמיתים שלי לצה"ל – נשיא "המכון לתכנון מדיניות העם היהודי" זה פרקש, נכון?
עינת וילף: הוא כבר לא, הוא עזב, אבל היה תקופה.
דורון אביטל: אני קודם כל רוצה לברך.
דורון אביטל: שמחתי לראות את זה בלו"ז ושמחתי לקרוא, ויש פה כמה מושגים, שמשכו את תשומת לבי, ואני רוצה להיכנס לזה יותר לעומק.
דורון אביטל: זה עבודה יפה מאוד, ובטוח שהעבודה הזאת, ברגע שתיכנס לפעולה יהיו לה גם תוצאות חיוביות.
דורון אביטל: אהבתי לפחות ניסוח אחד שהוא חדש לי: "ישראל כמדינת הליבה של העם היהודי", הבית הלאומי – אני יודע שאנחנו מדינת הלאום של העם היהודי, אבל זה ניסוח מעניין, אני רוצה לחשוב עליו, יכול להיות שהוא מחזיק באמת את הכיוון.
דורון אביטל: אנחנו תמיד מאמינים, אנחנו אנשי צבא, באיזה דגל שאחריו מתארגנים, יכול להיות שזה הניסוח – אז קודם כל לברך על הניסוח.
דורון אביטל: אני רוצה להציג הערת אזהרה אחת.
דורון אביטל: לפני שנכנסתי לכנסת – מאמר שכתבתי ב"הארץ" שנקרא: "ישראלים אנו" שתורגם לאנגלית, עורר הדים מאוד טובים בקהיליות היהודיות בחוץ-לארץ, וחשבתי מדוע, וניסיתי שם – ממה שאני רוצה שנזהיר את עצמנו זה שיש פה איזה מהלך דו-כיווני שהוא מסוכן.
דורון אביטל: אחד, שאנחנו תופסים מונופול.
דורון אביטל: מדינת ישראל, אלה שבחרו להיות פה, זו בחירה, אנחנו הענף שבחר להיות במדינת הלאום, האמת היא שאנחנו מרגישים שאנחנו מציעים את זה בתור מהלך של כפייה לאותם קהיליות יהודיות, שהבחירה שלהם היא במובהק שונה, והם חלק מהעם היהודי.
דורון אביטל: אנחנו לא מנשלים אותם מההשתתפות.
דורון אביטל: זה דבר מאוד זהיר, לכן כל המהלכים שלנו צריכים להיות מהלכים של לאפשר, מהלכים של היכרות.
דורון אביטל: מאוד אהבתי את הרעיון פה של מכוני תרבות בנוסח של “goethe institute” שהם פתוחים לקהל, אז זה מהלך ברוח הזו.
דורון אביטל: השפה העברית זה מהלך ברוח - - - וגם המהלך השני, הכיוון השני, גם כשאנחנו בתור הסמכות הפוליטית במדינת ישראל, יש לנו אחריות על המקומות הקדושים.
דורון אביטל: המקומות הקדושים האלה הם קדושים – בוא נאמר את זה על השולחן – גם לאותם חלקים של העם היהודי, שלא שותפים בחזון הציוני.
דורון אביטל: אנחנו לא יכולים לשחרר אותם מה-say דרך השליטה הפוליטית שלנו לגבי המקומות האלה.
דורון אביטל: התלונן בפני שגריר, אני חושב דן קרצר, שגריר יהודי, שגריר ישראל בארצות-הברית לשעבר, על סוגיית הגדר שמפרידה בין נשים לגברים בכותל – מעולם הקהיליות היהודיות בארצות-הברית לא היו שותפות בהחלטה על המקום שהוא אולי הכי חשוב.
דורון אביטל: אז יש פה סוגיות - - -
אבינועם בר יוסף: קרצר לא התנגד לזה, קרצר אישית לא התנגד לזה.
דורון אביטל: לא, אבל הוא פנה אלי ואמר לי: תשמע, יש פה בעיה, האיר את עיני לראות את המהלך הדו-כיווני הזה של אנחנו והתפוצות ואיך מנסחים את זה.
דורון אביטל: - - - דוגמאות רעות, וזה לא תפוצות העם היהודי, אבל תפוצות של הישראלים, וזה כמובן מסע הפרסום הזה של משרד החוץ בנושא הזה, זה דוגמה לטעם רע, גישה כמעט מיסיונרית.
אבינועם בר יוסף: לא משרד החוץ, משרד התיירות.
דורון אביטל: לא יודע את מי אני מאשים – מי שלא עשה את זה.
עינת וילף: כן, היה גם דיון גדול והרי זה הוסר.
דורון אביטל: זה הוסר.
דורון אביטל: דוגמה מובהקת לזה.
שמואל בן שמואל: דיון אחר על תיאום בין משרדי הממשלה.
עינת וילף: זה דיון שמתקיים כל יום בכנסת.
דורון אביטל: לסיכום, אני מברך, לאפשר - אנחנו רוצים לאפשר פה מהלך, ברור שה-bond בין מדינת הלאום שלהם היהודית וכל חלקי העם היהודי הוא כמובן ה-bond המכונן ואף אחד לא מערער על זה, אבל לעשות את זה בטוב טעם, בשום שכל ולהיזהר פה גם.
דורון אביטל: אלה הדברים.
עינת וילף: זו תמיד עצה טובה.
עינת וילף: אנחנו נתחיל עם מי שנרשם וכל מי שרוצה להוסיף את עצמו יעביר פתק.
עינת וילף: אריאל בארי, ראשון הנרשמים.
אריאל אטיאס: שלום.
אריאל אטיאס: קודם כל, תודה על ההזדמנות הזאת לדון בנושאים כה חשובים לעתיד של עם ישראל, של העם היהודי ברחבי העולם.
אריאל אטיאס: אני מייסד ומנכ"ל העולמי של ארגון בשם "קבוצת פרזנטנס" שמפעילה תוכניות ליהודים ברחבי העולם.
אריאל אטיאס: יזמים חברתיים שהקימו עד כה 155 מיזמים בחינוך, פעילות חברתית, אומנויות, שנוגעים ב-עד כה 217,000 משתתפים בערים המרכזיות של עם ישראל, זאת אומרת, תל-אביב, ירושלים, אבל גם ניו-יורק, שיקגו, די.סי., מוסקבה וכן הלאה.
אריאל אטיאס: הארגון "פרזנטנס", ארגון שהתחיל בניו-יורק, עלה לארץ, משרד ראשי בירושלים, אבל גם יש משרדים בירושלים, בתל-אביב, בניו-יורק והלאה.
אריאל אטיאס: אחד מהדברים שאני רוצה להתייחס אליהם, בקצרה, בעבודה הנפלאה שעשה המכון לתכנון, זה שבעצם יש פה שני דברים שאנחנו צריכים לזכור – שיש דברים שמדינת ישראל עושה בגדר החוק והתקציב שלה שמונעים את הקשר של יהודי התפוצות למדינת ישראל, ויש דברים שהיא יכולה לעשות כדי לתת תמריץ לקשר של יהדות התפוצות למדינת ישראל, ורק לדחוף לצד של התמריץ זה בעצם לא עוזר לה להכיר את האדם - - - כבוד חבר הכנסת התייחס לזה מבחינת שאלת הגיור, אבל השאלה הזאת היא הרבה יותר עמוקה מכך.
אריאל אטיאס: זאת אומרת, כאשר אנחנו עכשיו מנהלים מלחמה על הקמפוסים של ארצות-הברית, כשבעצם אנחנו מנהלים מלחמה על המחשבה, על צורת ההתייחסות של יהדות העולם לישראל בדורות הבאים, לחברי הקונגרס ולנשיאים הבאים של ארצות-הברית ושל בכלל מדינות העולם.
אריאל אטיאס: אנחנו במדינת ישראל, דרך משרד הרבנות הראשית, ואיך שהיא תופסת את עצמה כמגדירה של מיהו יהודי, חותכים, מפלגים את עם ישראל.
אריאל אטיאס: אנחנו חותכים את כל אלו שאנחנו חייבים כרגע את תמיכתם, את האנרגיה ואת הכוח שלהם, כדי לקדם את הצרכים ואת האסטרטגיה של עם ישראל והעם היהודי ברחבי העולם.