GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה מולה: את ה-400 זכאי חוק השבות שצריכים להשתחרר עוד חודש, איפה תקלטו אותם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה איתם?
שלמה מולה: על חשבון המיטות האלה?
חביב קצב: אני חייב להגיד לך, בוודאי.
חביב קצב: זו פעם ראשונה שאני שומע על המספר.
חביב קצב: אף פעם אף אחד לא דיבר איתנו על המספר.
חביב קצב: אנחנו כל יום שומעים נתונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו עוד רשימה שמתגלגלת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי, חברים יקרים, אני רק רוצה לתת ---
חביב קצב: זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים את הנתונים האלה, אני חייב להגיד לך את זה.
שלמה מולה: אני יכול להגיד לך שזה לגבי מספר זכאי חוק השבות, לפחות אני יודע יותר מעשרה חודשים.
יהודה שרף: יש מעל 400.
קריאה: הלוואי שיהיו אלפים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הלוואי, אמן.
שלמה מולה: מעל 400, אתה שמעת מה שהוא אומר?
שלמה מולה: מעל 400.
שלמה מולה: מה תעשו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה תעשה?
חביב קצב: אנחנו נקלוט אותם באותם מקומות.
רבקה לויפר: אנחנו בבעיה.
שלמה מולה: רק שנייה, אתם מבינים שיש לכם בעיה?
שלמה מולה: זאת אומרת ---
רבקה לויפר: ממה שאנחנו שומעים פה אנחנו בבעיה.
שלמה מולה: אני רוצה לחדד ואני רוצה לומר לכם, אנחנו לא נאפשר, אני אומר לכם, לא נאפשר ,במיטות הפנויות האלה תקלטו את זכאי חוק השבות, תצטרכו לפתוח מרכז קליטה, נקודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי הצעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאולי בגונדר אנחנו נקים מועצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מועצה ישראלית, אבל כאילו שם, ואז הם ירגישו חלק ממדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב, זה תם ולא נשלם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נעשה דיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי, בקיצור ורק אם יש לך משהו שעוד לא נאמר פה.
יוסף פייט: מאד, מאד קצר.
יוסף פייט: דבר ראשון, נקבל את הפרשנות שלכם, נקבל אותה.
יוסף פייט: אני לא מסכים, אבל נקבל.
יוסף פייט: ועדת שני החליטה 110 על סמך שלא יהיו מיטות פנויות בדצמבר.
יוסף פייט: זה מה שכתוב שם.
יוסף פייט: עובדה.
יוסף פייט: עכשיו, מדברים על כ-1,000 מיטות.
יוסף פייט: אז ועדת שני הייתה צריכה להחליט מזמן לזמן מה הקצב.
יוסף פייט: עובדה שהשתנו העובדות.
יוסף פייט: יש עוד 1,200, אז למה אתם לפחות לא אומרים 170?
יוסף פייט: למה היא לא התכנסה על עובדות שונות?
יוסף פייט: אני לא מבין את זה בכלל.
יוסף פייט: דבר שני, אני אשאל את ידידי יהודה שרף, אתם אחראים שם.
יוסף פייט: כמה מיטות פנויות היום, לדעת הסוכנות, כמה יהיו פנויות בקיץ והאם יש לכם אפשרות לקלוט 200 לשנה.
אורי אריאל: בחודש.
יוסף פייט: בחודש.
יוסף פייט: שלוש שאלות – כמה היום, מה הצפי לקיץ, ואם אפשר 200 ל-2012.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מאפשרת לך לענות ובזה נסיים את הישיבה.
יהודה שרף: יש לי נכון להיום קצת יותר מ-1,000 מיטות במרכז הקליטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שהוא אומר.
שלמה מולה: ברור.
יהודה שרף: יש לו את הנתונים, גברתי יושבת הראש.
יהודה שרף: אני פקחתי זוג עיניים כשהוא אמר את הנתונים, כי חשבתי שהם רק אצלי, אבל יש לו אותם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: העלייה מאתיופיה היא מאד איכותית, הם יודעים על מה הם מדברים.
יהודה שרף: אנחנו גם במקרה חברים אישיים.
אורי אריאל: כמה יהיו בסוף, יהודה?
יהודה שרף: אני צופה שעד אוגוסט יהיו לי מעל 1,000 מיטות ריקות גם כן.
יהודה שרף: כלומר סך הכל מעל 2,000 מיטות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז איך יש הבדלים?
חביב קצב: אני לא מאשר את זה, גברתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה לא מאשר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול להגיד מאיפה אתה חושב יש את השינויים האלה, ההבדלים?
חביב קצב: במקרה אני זה שעוקב אחרי כל אכלוס ואני מאשר כל משכנתא ואני יודע בדיוק את המועדים ואת הלו"ז לפינוי.
חביב קצב: זה בדיוק ככה.
חביב קצב: עכשיו אתה מבין את ההבדל?
שלמה מולה: אבל חביב, אבל מדובר בחוזים של אנשים שיש להם חוזים, רכשו דירות, ביצעו משכנתא.
שלמה מולה: חביב, נו באמת.
חביב קצב: שלמה, לך תבקר במרכזי קליטה ותראה בכל דירה של 30 ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי באמת צריך לעשות, אולי תגיד לי חביב ---
שלמה מולה: אתה יודע מה, אני שולח את העוזר שלי מחר בבוקר לעשות ספירה בכל מרכזי הקליטה.
שלמה מולה: אתה מוכן לקבל את ספירת המלאי שלי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת תעשה את זה.
יהודה שרף: הוא עשה את זה.
שלמה מולה: אתה תקבל?
שלמה מולה: בבקשה, אני מוכן לשלוח מחר בבוקר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי, אנחנו נסכם.
אברהם נגוסה: אתה לא יכול להמשיך לעבוד על אנשים.
חביב קצב: בבקשה, בואו איתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חברים יקרים, אנחנו נסיים את הישיבה הזאת, עד לישיבה הבאה שתהיה בשבועות הקרובים מאד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שראיתם פה את רוח הדברים, לפחות חברי כנסת לא יתנו להחלטות ממשלה כאלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראו, אם הייתי יודעת שאותם 110 מחכה להם לא רק מיטה, כי כשאני שומעת רק מיטה זה נורא מפחיד אותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה מה זה המושג הזה – מיטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שיש לו דירה ויש לו פה בית ספר, והוא גם מקבל סל קליטה של איזה 50,000 דולר, וגם יש לו פה תכנית עבודה והוא כבר מצאו לו בת זוג, אז נוכל להגיד אוקי, 110 אתם פשוט כל כך בפינצטה רוצים לקלוט אותם, מילא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הרי זה לא העניין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אנחנו נמשיך את הישיבה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה לכולם.
עינת וילף: צהרים טובים, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת המשנה לענייני יחסי ישראל והעם היהודי עם הקהילות היהודיות.
עינת וילף: היום ביקשתי שנעסוק בשאלה של מנהיגות נשים ומיקומן של נשים בראשות ארגונים יהודים, בראשות תנועות יהודיות, בדגש דווקא על הקהילות היהודית מחוץ לישראל.
עינת וילף: את אחד המשפטים היפים בתחום הזה נתנה לי לאחרונה ג'יין אייזנר מן ה"פואוורד", שם חקרו את כל הנושא הזה של מנהיגות נשים ואמרו שבבית משפט העליון האמריקאי יש יותר נשים יהודיות מאשר בראשות פדרציות גדולות, כשבראשות פדרציות גדולות המספר הוא אפס ובבית המשפט העליון האמריקאי הוא שתיים, אז המטרה היתה להעלות את הנושא לסדר היום וגם שהנושא ידון כאן בכנסת.
עינת וילף: אחד ההיבטים החשובים הוא שכל הנושא של מעמד הנשים, מעמד הנשים בעולם היהודי ובדגש על ההנהגה - ידון לא רק בהקשר של ישראל וקהילות בתוך ישראל או כנסת ישראל אלא ידון בהקשר של העולם היהודי בכלל וגם בהקשר של הערכים של העולם היהודי, שגם עליהם נדבר.
עינת וילף: ביקשתי משפרה ברונזוויק שנמצאת בארץ, היא מארגון שנקרא advancing women professionals ואני נעזרתי בה בעבר כדי לעשות קצת עבודה על מעמדן של נשים יהודיות, כיוון שהיא נמצאת בארץ תיאמנו במיוחד את הדיון היום כדי שהיא תוכל להציג כמה מן המימצאים שלה, אחרי זה נראה עוד מספר מצגות ונפתח את הדיון.
שפרה ברונזוויק: תסלחו לי אם אני מדברת אנגלית.
שפרה ברונזוויק: I’m very happy to be here today and I’m very happy that this is the topic, that has brought all of us together.
שפרה ברונזוויק: I have happy news for Einat Wilf, that things have changed slightly and there are actually the same numbers of women heading large city federations, two, as there are in the Supreme Court, so, I have brought everybody a list on page two of your document.
שפרה ברונזוויק: About two years ago Jennifer Gurevitz became the first women to head a large city federation in and this year Debra Corber was appointed at .
שפרה ברונזוויק: However, while the particular fact has changed, thankfully, things continue to really reveal a challenge that I think we will talk about today, which is: where are we in the progress of women in leadership in the Jewish community?
שפרה ברונזוויק: and I prepared this paper for you, it is on two sides, of women –who in fact now are leading in the jewish community, and one of the things this mapping reveals is that there are really different spheres now in the jewish community and in those spheres women are in very different roles relative to leadership.
שפרה ברונזוויק: So what do I mean by that?
שפרה ברונזוויק: If you looked at the article that Jane Eisner was doing in the “Forward”, which was a salary survey of 72 large veteran Jewish organizations, there were very few women on that list.
שפרה ברונזוויק: I think that the number was 10% of the organizations were headed by women.
שפרה ברונזוויק: And those are the long standing organizations that we know: the Jewish federations of North America, Most of the large city federations despite these two breakthrough, most of the medium federations, the Joint Distribution Committee, the Anti Defamation League, the American Jewish Committee and the “alpha bet soup” that you have been familiar with – for probably a hundred years, many of them, the heads of the seminaries, the heads of the most of the major education organizations, still headed by men.
שפרה ברונזוויק: And that is something that is really significant, given the fact that 80% of the professionals in the jewish community are women.
שפרה ברונזוויק: So clearly there is something challenging about those numbers, because if 80% of your core people, your talent ’pool’ is not being called upon to step into top leadership positions, is not being groomed for top leadership positions, obviously we are not making the most of the talents within these long standing organizations.
שפרה ברונזוויק: But I prepared this sheet for you to show you some of the changes that are starting to happen, and to map out some of the differences, so there are different sectors now in jewish life, for example we call something fondly the innovation sector, and its many of the start-ups that you’re hearing about, and in the guide called slingshot that focuses on the innovation sector and picks 50 of the most innovative and effective organizations of jewish life, that are starting up - half of those are headed by women, which is interesting.
שפרה ברונזוויק: If you look at some of the civic, there are about a thousand women Rabbis now at least.
שפרה ברונזוויק: It is not the exact number but we are working on the exact number.
שפרה ברונזוויק: There are about 1,000 women Rabbis, not a lot of these women rabbis are heading large congregations but if you look at some of the most vibrant spiritual communities that are growing up and being creative, weather it is “Ikar” in Los Angeles, that’s attracting 1,700 young jews for holidays and hundreds and hundreds of young jewish for regular series weekly services, you see that many of those are being started by women and headed by women, so I gave you some of those.
שפרה ברונזוויק: If you look at the sphere of social justice, Jewish social justice organizations, focused on “Tikun Olam” so Ruth Messenger - many of you may have heard her name – headed up the American Jewish World Service, that went from being an organization that really was virtually on its death bed when she came in, it was really struggling, is now an organization with a 50 million dollar annual budget.
שפרה ברונזוויק: Now, money isn’t everything and please, many of the start ups I mentioned have tiny little budgets, but money is also something, it is an indicator of the certain kind of growth, as is the fact that - in the recent consulting study I did, when I asked one or two organization that, you know, really represent the best of view, almost every person mentioned the American Jews World Social Service, almost everyone of this particular group of 83 interviews, so, it’s not just about the money.
שפרה ברונזוויק: Now at first the sphere of Jewish Social Justice was very similar to our veterans here.
שפרה ברונזוויק: About 90% of the staff were women, most of the volunteers were women, most of the participant and service were women, and they head were mostly men.
שפרה ברונזוויק: That is starting to change, as I documented for you in this list that shows “rabbis for human rights” and מזון, ועבודה and encounter, very vibrant and effective organization are now headed by women as well.
שפרה ברונזוויק: So we are seeing this breakthroughs, not to mention the fact that in our media, in our Jewish media, it’s significant to note this for leading national publications, “moment”, “Shemah” and the “forward”, now they all headed by women.
שפרה ברונזוויק: So: is the glass half empty or is the glass half full?
שפרה ברונזוויק: What I’m seeing is a bifurcation, a bifurcation.
שפרה ברונזוויק: In the organizations that have been here for a long time and many of whose heads are staying on for many many years, we do not see a lot of movements, not only in terms of women becoming c.e.o.’s of these organizations, but even the way women are being groomed for public leadership.
שפרה ברונזוויק: Most recently, I have been distressed, though I welcome Rabbi Rick Jacobs as the head of the Reform Movement, and I welcome Rabbi Jona Pesner as his number two and I welcome Mark Goldsmith as his number three, when I look at that and I look at David Ellenson – the head of the Hebrew Union College and I look at David Saperstein - a head of the religious action center, I’ve asked my colleagues in the reform movement: which list do you want to be on?
שפרה ברונזוויק: the list of people who have not yet made women the public face of your leadership, or the list of organizations that are showing a certain vitality and dynamism?
שפרה ברונזוויק: So I think it’s a question that I’d love to talk about: is there were relationships between organizations and spheres of influence, that are succeeding in moving women forward to top positions and vitality?
שפרה ברונזוויק: Because our name of our organization is “advancing women professionals and the jewish community” not “in the jewish community” because it was our perception that there is a link between gender equity and share leadership, and organizations effectiveness and excellence, and that in environments: where you see acuity you see vitality.
שפרה ברונזוויק: In organizations that are putting in the kind of work practices that allow people over the life span of a career to navigate affectively, the challenges of professional ambitions and personal commitment, in those organizations we are seeing a lot of vitality and the organizations that have been very resisted at thinking about, something you take for granted in Israel - paid parental leave.
שפרה ברונזוויק: When I was talking to Nellah in preparation I said: you know, we have a campaign to get jewish organizations to institute paid parental leave, and we are up to fifty organizations that are a part of our “better work - better life” campaign, even if it is a month at the minimum, were striving for twelve weeks, I said: you know, in Israel you already have a very very good “leave” and he said to me: “I’m from Canada, in Canada we get a year.
שפרה ברונזוויק: ” So its all relative but we know that the United States is a “back water” when it comes to this and we’re hoping that the jewish organization will actually lead the way, by embracing these kind of practices, that both allow them to create robust opportunities professionally for women, and allow them to extend those opportunities to men, with a new way of thinking, because those work practices around flexible work arrangements, and all kinds of other job shares, are also about focusing on: what are we doing?
שפרה ברונזוויק: What are we trying to achieve?
שפרה ברונזוויק: What are our values?
שפרה ברונזוויק: As opposed to just creating a list of activities to “check off the box”, its looking at: what is our goal and what is our strategy for reaching the goal and who are the people who can contribute and how could we both support them in contributing and hold them accountable for results?
שפרה ברונזוויק: And so we are seeing those kinds of links between efforts to advance women and efforts to create vital jewish life.
שפרה ברונזוויק: They are not at odds or ‘au contraire’ (my French accent is as bad as my Hebrew accent) but really on the contrary, they were absolutely linked and we are drawing those links tighter and tighter and I hope today we will talk about this.
שפרה ברונזוויק: So while I brought you a list of c.e.o.’s I also wanted to talk about two other important areas we have, that we are looking at.
שפרה ברונזוויק: One is that c.e.o.’s is just an indicator, it is important because c.e.o.’s tend to have the best compensation, the most power to make decisions, the most public influence, the most positional power, but, we also believe that changing models of leadership is vital, vital for the health of our community, because leadership has become so much more demanding now than it was; You don’t just have to run an excellent organization, you have to be a part of networks, you have to influence in your sphere, you have to connect across sectors, all of that connections creates such a pressure on these positional c.e.o.’s and they have two choices:
שפרה ברונזוויק: sort of “batten down the hatches” and just kind a hunker down and kind of keep doing what they have always been doing, or, really open up their minds to different ways to build within their organization, shared leadership, that includes working with boards, public influence, control over budgets etc.
שפרה ברונזוויק: and so forth.
שפרה ברונזוויק: So we are not just saying: who’s the c.e.o.?
שפרה ברונזוויק: but were saying: how are the new models for sharing leadership within the organizations?
שפרה ברונזוויק: So one, we have more diversity, we have more diversity in our leadership, and women and men are really together, and: who are the voices we’re hearing in the public sphere?
שפרה ברונזוויק: And here’s where everybody in this room can play such a critical role, we have launched an initiative which was first the staff initiative, it was called “men as allies” and we ask men, we ask men, to just stop speaking on panels or in fora where it was all men, and, at first, we say: lets make that a big public pledge: no more fora like this, and you know, the A.W.P.
שפרה ברונזוויק: is pledged etc.
שפרה ברונזוויק: and then I actually had a brain storm and my brain storm was: I’d rather, instead of making a big public pledge to us and then everybody comes to us saying: well, who should I speak on - women in biology?
שפרה ברונזוויק: Who should I have speak on, you know, genetic engineering, who should I have speak on - spiritual leadership?
שפרה ברונזוויק: I’m not an expert on that, I’m an expert on knowing we need many voices.
שפרה ברונזוויק: So what I said is: make the pledge, and when they ask you, you can say to them: oh, I made a pledge that I can’t speak on this but I have many women colleagues whom - and I know because this is actually my field, so I actually know them and can speak to their credentials, and as a result many more women have been brought on to these fora, we now have fifty of what we call “men as allies”, thought leaders of all kind, we intend to expand this, to hundreds of men, so it literally becomes a norm, to think more broadly about: who’s voices we hear in the public sphere?
שפרה ברונזוויק: And truthfully, when we hear more voices in the public sphere, we have a much more rich and interesting dialogue.
שפרה ברונזוויק: Now, many of the conferences that have taken place in this country – as well as many of the conferences that are taking places in the United States – which is the area I know best, unfortunately do not call fully on the many brilliant, talented, accomplished, not just women but people who have not the positional power, but they are the real power inside the organizations, younger people, people who have different gender orientation, people who have different backgrounds, we tend to go the safe way and as a result we attend to dull ourselves and diminish our capacity for surprise, curiosity, imagination, not knowing what somebody is going to say next.
שפרה ברונזוויק: When I see certain of my colleagues stand up and I am going to put myself there because I brought another colleague to speak as well, I know what they are going to say and I don’t want to hear it again, so it also offers the capacity for people who do get asked to speak a lot – to be surprised by the wisdom of others, and therefore see that sparks in them, new levels of intellectual athleticism.
שפרה ברונזוויק: So that’s our second initiative: “men as allies” - that we are working on it, and that I hope – with the help of these people in this room – we’re going to make that practice something that is standard operating procedure, not because it helps women but because it enriches the dialogue so tremendously.
שפרה ברונזוויק: The third point I wanted to make – and then I’ll end and open it to the discussion, is the family.
שפרה ברונזוויק: There is nowhere were I go that people say: please don’t mention the gender gap and pay, that’s not the topic, and what I’m here to say today, from my work, not just in the jewish community but my work with catalyze the organization: “advances women in business”,” the White House Project”, Advances Women in Political Leadership, the National Council Research for Women, that advances women in the academy, and dozens more organizations that I had the privilege to work with over the years, including the great one: “women moving million” where women are now stepping up and giving million dollars gifts and raising a 121 million dollars in new money in the recession, so the power of women is so on topped.
שפרה ברונזוויק: In all these organizations we are stuck with the reality - the jewish community is stucked with too, which is the research, including last week speaker, Steven Cohen has shown, that there is a gender gap and pay, and while that gender gap and pay may seem rather minimal, at the starting faces, over the course of a life time that gap ends up to a half a million, a million, more than a million, which means pension money, which means philanthropy money, which means inheritance money, all kinds of money, and so we really want to draw people’s attention in the jewish community for the opportunity for us to close that gender gap and pay, which also ends up being linked to opportunity in leadership, because the money at those beginning fazes of peoples careers, buys them, buys them things they need, maybe it’s to take of over shabbath instead of cooking, maybe it is the extra babysitter, maybe it is somebody to help out with something, that money helps those women stay on track also at a point in their career were they are not very well paid, and continue throw the course of a life time.
שפרה ברונזוויק: Actually, while we don’t want to value people by what they are paid, when somebody is looking at somebody for promotion and they say: ah! this person only being paid such and such, this person is already such and such - they start thinking: maybe the person who’s better paid is worth for?
שפרה ברונזוויק: Because after all, why would we pay them more if they not worth more?
שפרה ברונזוויק: So it is a vicious cycle and we want to turn it into a virtuous cycle of creating share leadership, looking at work practices, not just at flexibility and pay parental leave but, but at coaching, and mentoring and networks and leadership opportunities, and holding c.e.o.’s accountable, not just for what they do, but for the opportunities they create within their organizations, for people to be visible and affective and take on new opportunities.
שפרה ברונזוויק: And all of those three, the wage gap, the opportunity gaps, the leadership gaps, are gaps the we, in the jewish community used to be away behind everyone, and now we are starting to catch up a little, and being like everyone, but what we want to invite people to do throw “advancing women professionals in the jewish community”, is for the jewish community to once again be on the forth front in America, the way it used to be.
שפרה ברונזוויק: Our organizations used to be the envy of the not for profit sector, now we do not proceed that way.
שפרה ברונזוויק: If we start moving on this agenda, with all of the benefits that will occur in terms of vitality and effectiveness to our organizations, not to mention brilliant leadership, because it is a leadership that share, I think, once again, that jewish community can move, not only the not for profit sector but all of America in a new direction, as it did when it started out.
עינת וילף: תודה רבה, זה היה מרתק.
עינת וילף: מאד אהבתי את החיבור שעשית בין מעמדן של נשים בהנהגה ובארגונים היהודים לבין הרעיון של חיוּת, של החכמה וזה אחד המסרים שמאד חשוב שיהיה לנו גם כאן בכנסת, שיישמע כאן, ביחס למדינת ישראל, ביחס לקהילה היהודית בכלל, שגם הבטחת החיות של החיים היהודיים, העתיד שלהם, היכולת שלנו להתפתח כעם יהודי -ופה במדינת ישראל- קשורה קשר הדוק לקיומן של נשים, למעמדן של נשים לכך שקולן של נשים יישמע, שנשים תהיינה בעמדות הנהגה יותר ויותר ואני שמחה על החיבור הזה שהוא חיבור חשוב ומרתק.
עינת וילף: העובדה שאת מראה שהארגונים החדשניים, אלה שעושים הרבה מן העבודה החדשנית בעולם היהודי נוטים להיות יותר מונהגים על ידי נשים, זה בהחלט אומר משהו לגבי השאלה: לאן אנחנו הולכים, דווקא כדי להבטיח את החיים היהודיים, במיוחד בעידן שנראה שיש בו קולות שאומרים שהבטחת החיים היהודיים תלויה דווקא בדחיקתן של נשים, חשוב שיישמע פה קול מאד ברור, שהבטחת החיים היהודיים בעתיד תלוי דווקא בכך שנשים יהיו לפנים, בקידמה, שקולן יישמע ושהנהגתן תיראה.
עינת וילף: נדיה, מהמכון למדיניות העם היהודי, תציגי גם את המחקר שלכם.
נדיה אליס: Good afternoon everybody, first of all, in my presentation I would like to give a brief over few of the situation in the American Jewish organizations, though Shifra gave a very good picture of it.