GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה מולה: אנחנו חולקים על החלטות של ועדת שני, בעיקר על הפרשנות של חלק של המשפט שנכתב שם, אם יש צורך חיוני להוריד את המספרים.
שלמה מולה: אנחנו מתווכחים על המספר הזה.
שלמה מולה: ועכשיו, אני רוצה מראש לבוא ולהגיד, אני לא חושב שיש מישהו כאן בבית הזה, בא ואומר בוא נפתח מרכז קליטה.
שלמה מולה: אנחנו לא נמצאים בקטע הזה שבאים ואומרים בואו נפתח מרכז קליטה.
שלמה מולה: הויכוח שלנו הוא בעצם היום על המספרים.
שלמה מולה: נכון לעכשיו גברתי יושבת הראש, יש כמעט נדמה לי 5,600 מיטות במרכזי הקליטה, בכל מרכזי הקליטה.
שלמה מולה: יש כ-1,200 מיטות ריקות נכון להיום בבוקר.
שלמה מולה: 1,200 מיטות ריקות נכון להיום בבוקר.
שלמה מולה: יש 365 בתי אב שרכשו דירות, שהם 1,578 נפשות, מתוכם כ-1,269 אמורים לעזוב עד אוגוסט, שהם 287 בתי אב.
שלמה מולה: היתר, לדעתי משהו בסביבות 400 נפשות, 249 סליחה, 250 אמורים לעזוב.
שלמה מולה: בסך הכל, אם אני מתכלל את כל המספרים, יש היום 2,778 מיטות למשך מהיום עד סוף השנה.
שלמה מולה: אז מה הבעיה לבוא ולהגיד אנחנו נוכל להביא 200 לחודש.
שלמה מולה: בינתיים הרי משרד הקליטה גם יהיה מתוקצב למשכנתאות לשנת 2013.
שלמה מולה: אם תהיינה מצוקת מיטות, אפשר לבוא להתדיין איתנו, להוריד את המספרים ל-110, אבל בינתיים למה לעצור?
שלמה מולה: אני חושב שזה גם 1,200 מיטות ריקות שהם אולי נמצאים.
שלמה מולה: זה בזבוז כספי הציבור.
שלמה מולה: זאת אומרת תראי, עמוס היה באתיופיה, חביב היה באתיופיה יחד איתי.
שלמה מולה: יהודה היה באתיופיה, אללי לא צריך להגיד מאיפה הוא בא.
שלמה מולה: תראו, כולנו היינו באתיופיה, אורי היה באתיופיה.
שלמה מולה: אנחנו יודעים בדיוק באיזה תנאים אנשים נמצאים.
שלמה מולה: לכן אם יש 1,200 מיטות ריקות עכשיו, יתפנו עוד 1,278 מיטות בהמשך השנה, מה הבעיה לקחת ולהביא את האנשים האלה?
שלמה מולה: למה לתת פרשנות, איזה צורך חיוני עכשיו יש כי אין מקום?
שלמה מולה: עכשיו, אני רוצה להגיד עוד דבר נוסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממתי בגלל שאין מקום אנחנו לא מקבלים?
שלמה מולה: תראי, את יודעת מה, נגיד קיבלתי את ההחלטה ויש מקום, אבל אני ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אין מקום?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולמה צריך ---
אורי אריאל: למען הסר ספק, אם חסר מקום – צריך לפתוח עוד מרכז קליטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, ומה זה הדבר הזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה, להם צריך מקום ו---
שלמה מולה: בסדר, אני רוצה להיות בן אדם ריאלי, אני חי את המציאות.
שלמה מולה: אני הייתי מוכן להיות אפילו גם פרגמאטי וגם באמת, אני רוצה שאנחנו נגיע, נתכנס לעמק השווה שכולנו יכולים לחיות איתו.
שלמה מולה: אורי, ידידי הטוב, אני הייתי רוצה לראות את כולם מחר בבוקר, אבל אני חי בתוך עמי ולכן קשה לי לפנטז.
שלמה מולה: לכן אני רוצה לסיים ולהגיד, גברתי יושבת הראש, זה נכון, יש מימים ימימה כבר, יותר מ-20 שנה אנחנו עוסקים בעלייה הזאת.
שלמה מולה: הויכוח הזה הוא ויכוח קיים.
שלמה מולה: מי זכאי עלייה, לא זכאי עלייה וכן הלאה.
שלמה מולה: עכשיו תראו, אני רק אמרתי את זה גם בשיחה אישית שהייתה לי עם אודי פרבר.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לכם, מי שחושב שאנחנו נמנה במספר הזה את המיטות, את זכאי חוק השבות שגם כן, בלי קשר אם הם צריכים לבוא לארץ, בנוסף למספרים הקיימים, אנחנו לא נקבל את הדבר הזה.
שלמה מולה: זאת אומרת, זכאי חוק השבות, מצידי תפתחו להם מסגרת קליטה, תפתחו להם עוד לא יודע מה תתנו להם, אין לי.
שלמה מולה: זאת אומרת אנחנו עומדים על כך, ב-2,778 מיטות אנחנו רוצים את העלייה הזאת של החלטת הממשלה מאוקטובר 2010 ולזכאי חוק השבות תמצאו פיתרון אחר, אם כי זכאי חוק השבות לא יכול להתעכב אפילו שעה באתיופיה.
שלמה מולה: שעה הוא לא יכול להתעכב.
שלמה מולה: אז אני מציע שאנחנו ננסה למצוא את הפתרון ההולם, שכולנו יכולים להיות שבעי רצון.
שלמה מולה: רבותי, אנחנו רוצים לסיים, אני רוצה להגיד, אנחנו רוצים לסיים את הפרק הזה של העלייה מאתיופיה.
שלמה מולה: אנחנו רוצים.
שלמה מולה: אני רוצה.
שלמה מולה: אני לא רוצה לעשות Advocate.
שלמה מולה: אני רוצה לעשות, לסנגר על הקליטה בארץ.
שלמה מולה: עכשיו, לפני כמה שנים אמרו לנו אל תתנו תשובות שליליות לאנשים.
שלמה מולה: אני הזהרתי ואמרתי – תתנו תשובות שליליות.
שלמה מולה: מי שיקבל תשובה שלילית ימצא את פתרונו באתיופיה.
שלמה מולה: סוף סוף נותנים, זה בסדר גמור.
שלמה מולה: יש אלפים שקיבלו תשובות שליליות.
שלמה מולה: הם לא צריכים להיות מטופלים אצלנו.
שלמה מולה: הנה, נעמי בלומנטל מגיעה, יושבת ראש ועדת ראש ועדת העלייה והקליטה לשנים רבות, שהייתה ידידה שלנו גם כן.
שלמה מולה: נעמי, את יכולה להיכנס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נעמי, בואי שבי לידינו.
שלמה מולה: האמת זה נכון.
שלמה מולה: דרך אגב נעמי, לא השתנו הדברים מאז שאת-.
שלמה מולה: אז אני רוצה לסכם ולהגיד שאנחנו חייבים למצוא פתרון, להתכנס כולנו ביחד ואפשר לחזור לאותו מספר שנקב ידידי הטוב אורי אריאל.
שלמה מולה: אפשר תמיד הרי לקבל החלטה בספטמבר או אוקטובר, לבוא ולהגיד אין מיטות, אנחנו לא רוצים.
שלמה מולה: תשתפו איתנו פעולה.
שלמה מולה: אני אומר לך, נציגת האוצר, רבקה, אנחנו נהיה שותפים לכל החלטה שאתם תבואו ותגידו לנו - אנחנו במצוקה.
שלמה מולה: אבל תנו כרגע להמשיך להביא.
שלמה מולה: יש מקומות.
שלמה מולה: אני יודע שאני הארכתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אתה מדבר מדם ליבך, בגלל זה הארכת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני האמת שומעת, בגלל שאני מנהלת את הוועדה הזאת ומחליפה כרגע את יושב הראש דני דנון, האמת היא שזה קצת מוזר לי לדבר על דיני נפשות, על חיי יהודים שממתינים אי שם, ולדבר על מספר מיטות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כאילו אולי אפשר להשתמש במה שראש ממשלה, יש דבר כזה שהוא אומר – יתנו יקבלו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אפשר לשנות את זה – יהיו מיטות – יעלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יהיו מיטות – לא יעלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יודעת, זה קצת מוזר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת לעבור למנהל אגף מרשם ומעמד, מנהל רשות האוכלוסין, עמוס ארבל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת אבל להיות מאד תכליתי.
עמוס ארבל: לגמרי.
עמוס ארבל: גברתי יושבת הראש, אנחנו על פי החלטת הממשלה ב-31 בדצמבר 2011, סיימנו את הבדיקה שנדרשנו לעשות באתיופיה, בארץ, בכל יתר המקומות וכל הפוטנציאל שמצורף להחלטת הממשלה נבדק.
עמוס ארבל: בגדול זה בסביבות 8,000 נפשות שנבדקו, אושרו כ-6,000 איש לעלייה.
עמוס ארבל: זאת אומרת שהמספרים יהיו עגולים.
עמוס ארבל: כ-2,000 איש סורבו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אי אפשר, אני מצטערת, אני חייבת להגיד לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מדברים על בני אדם ואנחנו רוצים לעגל מספרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נראה לי, לא סתם כאילו הערה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא אחד יותר אחד פחות.
עמוס ארבל: לא, לא, את צודקת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בני אדם.
עמוס ארבל: הרשימות שלי הן למספרים, את רוצה לרשום מספר – בבקשה: 5,927 אושרו, 1,857 סורבו.
עמוס ארבל: אז יותר קל לזכור 2,000 ו-6,000.
אורי אריאל: כמה ממתינים עוד שם?
עמוס ארבל: אני אומר אושרו וסורבו, זו תחילתה של העבודה וזה עד סוף דצמבר סיימנו את כל התהליך.
עמוס ארבל: כל השמות, כל התשובות הועברו לסוכנות היהודית בתהליך הקבוע שאנחנו עובדים איתם, גם לגבי המאושרים וגם לגבי המסורבים.
עמוס ארבל: מתוך מה שאני יודע, עלו כמחצית מתוך ה-6,000, כ-3,000 איש מתוך כ-3,000 מתוך 6,000, כ-50% עלו.
עמוס ארבל: יהודה יוכל לפרט קצת יותר במספרים קצת יותר מדויקים.
עמוס ארבל: ויתר האנשים, כ-3,000 שאושרו – עדיין נמצאים באתיופיה על מנת לעלות על פי הסדר, על פי הקצאות או על פי מה שסוכם.
עמוס ארבל: אנחנו לא עוסקים באקט של העלייה, אנחנו עושים באקט של הזכאות, באישור העלייה ולאחר מכן הכובע, או התהליך מתבצע על ידי אנשים אחרים.
עמוס ארבל: המספרים האלה אינם כוללים את זכאי חוק השבות.
עמוס ארבל: נכון לרגע זה נמצאים שלושה שליחים, שלושה עובדים של רשות האוכלוסין בשליחות קצרה של כחודש.
עמוס ארבל: הם כבר משבוע שעבר שם, בשיתוף, שוב, עם הסוכנות, ואני מציין את זה כל הזמן.
עמוס ארבל: שיתוף הפעולה הוא מאד טוב עם הסוכנות היהודית, שם ופה.
עמוס ארבל: והם אמורים לבדוק עוד כ-400 נפשות, שמרביתם זכאי חוק השבות, שהצטברו אלינו במהלך 2011 כי שמנו אותם קצת בצד, כי התעסקנו יותר בהחלטת הממשלה ועוד כל מיני תיקים או בקשות נוספות, משפחות נוספות, של בירורים ועוד כל מיני תהליכים משלימים להחלטת הממשלה.
עמוס ארבל: מבחינתנו זכאי חוק שבות הוא ברגע שמסתיימת הבדיקה לגביו ויש אישור, אמר את זה חבר הכנסת מולה, שעה אחרי זה הוא יכול לעלות על המטוס מבחינתנו.
עמוס ארבל: אין לגביו שום הליך אחר, כפי שאנחנו נוהגים לגבי כל יתר המדינות, או בטיסה מרוכזת, או בבודדים, או כפי שהסוכנות מוצאת לנכון לעשות.
עמוס ארבל: מבחינתנו, ברגע שהוא נוחת בשדה התעופה הוא מקבל מעמד עולה כמו כל יתר העולם.
עמוס ארבל: אנחנו, כששליחים יחזרו משם, נראה שאין שלנו יותר מה לעשות באתיופיה, בהיבט של טיפול בהחלטת הממשלה הנוכחית ובהתאם לכך אנחנו סיימנו את תפקידנו.
עמוס ארבל: אני ברשותך הייתי רוצה להעלות פה שתי סוגיות שהן חשובות ומשמעותיות.
עמוס ארבל: בהחלטת הממשלה בסעיף 3 צוין שאכן זו הפעילות וזו הרשימה והיא תסתיים ולא תהיינה רשימות נוספות, ולא תתבצע שום פעילות מרוכזת אחרת לגבי אתיופיה.
עמוס ארבל: ולא כך הדברים הם לאחרונה, לצערי הרב, ויש רשימות שמתחילות להתגלגל בשטח.
עמוס ארבל: אני לא יודע מי יוזם אותן, אני לא שוטר, אני לא ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמה זה, חוק שבות או מה?
עמוס ארבל: לא, לא, לא, רשימות אחרות מכל מיני, שמתחילות גם להגיע אלינו ואנחנו לא בודקים אותן מן הסתם, כי אנחנו מצווים על פי החלטת הממשלה לא לבדוק שום רשימה אחרת, שהיא לא בפוטנציאל של החלטה.
עמוס ארבל: והעניין הזה עושה לא טוב בתחושות הטובות שלנו, של לעשות כל מאמץ לאומי להעלות את הקבוצה הזו.
עמוס ארבל: ברגע שמתחילות להיות רשימות אחרות אז זה מוריד אוויר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם הם כן יהודים, אז מה אתה עושה?
עמוס ארבל: סליחה, ומוריד אוויר ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אם הם כן יהודים, אז מה אתה עושה עם זה?
עמוס ארבל: לא, לא, לא יהודים, לא יהודים.
עמוס ארבל: אני מדבר על רשימות חדשות, נוספות, של ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה, אתם כבר יודעים בכל אתיופיה מי הוא זכאי חוק השבות ומי ---
עמוס ארבל: אני יודע לבדוק זכאי שבות.
עמוס ארבל: בשביל לבדוק זכאות שבות אני שואל מי האבא, מי האמא, יש חוקים.
עמוס ארבל: עד נכד, עד גיל מסוים, לא נעשה עכשיו שיעורים.
שלמה מולה: עמוס, קיבלת רשימה כזאת?
עמוס ארבל: אני קיבלתי גם רשימה כזאת של מעל 1,000 איש.
שלמה מולה: אתה יכול להעביר לנו?
עמוס ארבל: אני יכול להעביר אותה, זה לא משנה.
שלמה מולה: אתה יכול להגיד מאיפה זה בא?
עמוס ארבל: היא הגיעה אלי דרך לשכת שר הפנים.
עמוס ארבל: היא לא סודית, היא לא.
עמוס ארבל: אני לא עוסק עכשיו בפוליטיקה, אני עוסק בצד מקצועי לגמרי, ובצד של אם אנחנו מצווים לקיים את החלטת הממשלה כלשונה, וכולנו מצווים, כי היא החלטת ממשלה וזה בסדר גמור.
עמוס ארבל: אוקי, אני חושב שכל רשימה כזו עושה נזק ---
שלמה מולה: גברתי, אני רוצה להגיד ---
עמוס ארבל: היא עושה נזק להחלטה הזו, ולא משנה מי מכין אותה ולא משנה מי רושם אותה.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד גם לפרוטוקול ----
עמוס ארבל: אני מצווה, אני כפקיד ממשלתי ---
שלמה מולה: רק רגע, שנייה, אנחנו התחייבנו.
שלמה מולה: אני אומר לפחות בשמי, אנחנו התחייבנו לא לעשות שום דבר נוסף, עלייה מאורגנת או רשימה מאורגנת כל שהיא.
שלמה מולה: אני מסתכל גם על ג'ו, גם על אברהם, וכולנו התחייבנו.
שלמה מולה: הדבר היחיד שכן אנחנו ביקשנו, ששר הפנים יפעיל את סמכותו, אם יש עניין של איחוד משפחות בלבד, אין ותו לא, אין, לא יכולה להיות רשימה מאורגנת.
שלמה מולה: עכשיו אני רוצה לבוא ולהגיד, דווקא בגלל זה, ואני אומר לך כדי שהסוכנות תסיים את פעולתה והאנשים האלה יבואו, נסגור את העניין.
עמוס ארבל: נקודה נוספת ברשותך גברתי, זה לגבי, אנחנו, אמרתי, עוד שבועיים-שלושה מחזירים את החברה' שלנו משם, וזכאי שבות יש עוד באתיופיה, ואנחנו לא נסיים לבדוק אותם עכשיו.
עמוס ארבל: אנחנו מניחים שעם השנים כל הזמן יצוצו זכאי שבות ובקשות לעלייה לחוק השבות, ושם צריך למסד את התהליך, באחריות הסוכנות היהודית באתיופיה, כמו כל יתר מדינות העולם.
עמוס ארבל: וברגע שתהיה נציגות קבועה, שהם יבדקו זכאות, יאשרו עלייה דרך הקונסוליה הישראלית, אז ייסתם החור הזה, או ייסתם הצינור הזה של כל מיני בקשות אחרות.
עמוס ארבל: אתה זכאי שבות, ראשי לבוא ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויש תהליך כזה של הסוכנות?
עמוס ארבל: היום לא קיים כזה הליך, צריך לבנות אותו ביחד.
עמוס ארבל: אני מעלה אותו כאן כמשהו שצריך לבנות אותו ומהר, כדי להוביל את זכאי השבות לאותו נציג, כי מחר בבוקר זכאי שבות יהיו באתיופיה, אין מי שיבדוק אותם, אין מי שיטפל בהם ושוב נתחיל לשאול את עצמנו שאלות למה זכאי שבות לא עולים מאתיופיה.
עמוס ארבל: תודה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי, אני מאד מודה לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פה שמעתי מחבר הכנסת שלמה מולה שעשיתם עבודה יוצאת מן הכלל, דרך אגב, הוא מאד מפרגן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה את נציגת האוצר, ממש בקיצור, כי בדרך כלל אתם אומרים רק משפט אחד – אין כסף וזהו, כך שזה יכול להיות נורא ---
שלמה מולה: אבל היא יכולה להרחיב קצת.
רבקה לויפר: אפשר לסכם את זה בזה, אבל אני אגיד קצת יותר מזה.
רבקה לויפר: אני לא יודעת איך כל הסיפור הזה כל פעם מתגלגל, כאילו האוצר, יושב איזה פקיד באוצר עם האצבע על השלטר.
רבקה לויפר: יש החלטת ממשלה, החלטת הממשלה נתנה מנדט לוועדת שני לקבל איזה שהן החלטות או מסקנות.
רבקה לויפר: המסקנות הוצגו לממשלה וקיבלו את ברכתה.
רבקה לויפר: עכשיו, אני רק ---
שלמה מולה: לא, נדמה לי שהחלטת ועדת שני לא באה להחלטת ממשלה.
שלמה מולה: היא לא קיבלה תוקף של החלטת ממשלה.
רבקה לויפר: היא הוצגה לקבינט השרים.
שלמה מולה: אז עשיתם את זה בסתר, בלי שידענו.
אורי אריאל: לא, היא הוצגה, אבל לא קיבלה החלטה.
רבקה לויפר: היא הוצגה והוצגה גם בוועדת שרים.
חביב קצב: בוועדת שרים לענייני כלכלה.
רבקה לויפר: קיבלה החלטת קבינט כלכלי חברתי.
חביב קצב: היא גם הוצגה בפני ה ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, חביב, אתה עוד מעט מקבל זכות דיבור.
רבקה לויפר: כן, נכון, חביב מוסיף היא גם הוצגה בוועדת התיאום של הממשלה עם הסוכנות.
רבקה לויפר: אז קודם כל זה התוקף.
שלמה מולה: דרך אגב, למה אנשי הסוכנות לא הוזמנו לוועדה הזאת?
רבקה לויפר: לוועדת שני?
רבקה לויפר: אני אסביר בקצרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם היו באתיופיה.
רבקה לויפר: הוועדה עצמה קיבלה בעצם מנדט על ידי הממשלה, ,לדון בקצב העלייה וגם נקבע כמה קצב העלייה יהיה, בין 110 ל-170.
רבקה לויפר: זאת הייתה כל ההחלטה בנוגע למספר.
רבקה לויפר: עכשיו, עיקר העבודה של הוועדה הסתכם בהגדלה של המשכנתאות, בפתיחה של מסלול שכירות, בהמון המון פתרונות, כדי לקלוט יותר טוב את האוכלוסייה, וזאת הייתה העבודה.
רבקה לויפר: שוב, הוועדה הייתה בראשות מנכ"ל האוצר, אבל אנשי המקצוע הרלבנטיים הם אלה שהיו שם והם אלה שגם נתנו את הטון ואת הנתונים.
רבקה לויפר: לכן אני לא מבינה למה כל פעם חוזרים ואומרים ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שהכוונות שלכם הן טובות, אבל את יודעת, זה עניין של יעילות וזמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת אין ספק שאתם רוצים לקלוט אותם פה טוב, אבל השאלה כמה זמן לוקח לכם כדי להגיע לזה.
אורי אריאל: רבקה, רק משפט אחד אם תוכלי להתייחס.
אורי אריאל: האוצר הוא לא השעיר לעזאזל ולא זה הסיפור, הדיון הוא דיון.
אורי אריאל: למה מזכירים אתכם?
אורי אריאל: כי בכירים מאד, מאד, מאד בלשכת ראש הממשלה, אומרים שהבעיה היא תקציבית בשני מישורים.
אורי אריאל: אחד, אין מספיק מיטות.
אורי אריאל: כדי לפתוח עוד מרכז קליטה צריך כ-6 מיליון, אל תתפסו אותי בסכומים כי זה לא משנה אם זה 6 מיליון או 7 מיליון, ומי שמתנגד לזה זה האוצר.
אורי אריאל: זה ציטוט.
אורי אריאל: אני לא נותן לו ציון, זה הציטוט.
אורי אריאל: והדבר השני שאומרים, בכלל לא צריך להגביר את הקצב, כי המשמעויות בעיקר במשכנתאות ודברים אחרים, הם כאלה שהאוצר לא מוכן לשמוע על זה.
אורי אריאל: אני לא רוצה להגיד מילים יותר חריפות שמצטטים בשמכם.
אורי אריאל: לא בדקתי ולא צריך להחריף.
אורי אריאל: לכן זה מוטל במידה רבה לא רק, בסוף יש החלטות מנהיגותיות.
אורי אריאל: אני שמעתי איך התקבלה ההחלטה על הגדר במצרים.
אורי אריאל: אמרו זה ככה, זה ככה.
אורי אריאל: הוא שאל כמה זה עולה, אמרו לו 1-2 מיליארד, אמר אז זה מאושר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר הכנסת אורי אריאל, אנחנו חייבים לסיים כי מתחילה ועדה נוספת בוועדת הקליטה, ואסור לקיים שתי ועדות באותו זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם, חוקי כנסת, תלמדו.
אורי אריאל: אני מאשר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני מבקשת, אני מבינה שיש לך הרבה מה להגיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את השאלה התמימה שלך שלמה האוצר אשם, אבל את יכולה לקבוע איתי פגישה, אני אסביר.
רבקה לויפר: אני לא שאלתי למה האוצר אשם.
רבקה לויפר: מדובר כאן על החלטת ממשלה, זה העניין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי, ואתם חלק מהממשלה.
שלמה מולה: רבקה, הבעיה שלנו בפרשנות שאתם נותנים.
שלמה מולה: יש לנו בעיה.
שלמה מולה: אני אומר לך עוד פעם, יש 2,700 מיטות ריקות עד אוגוסט.
שלמה מולה: אתם באים ואומרים – אם יהיה צורך חיוני אנחנו נוריד את המספרים.
שלמה מולה: רבותי, מה הסיפור פה?
רבקה לויפר: לא, פה יש מחלוקת על הנתונים.
חביב קצב: אין.
שלמה מולה: מה זה אין, חביב?
שלמה מולה: יש 1,200, בוא נתחיל בזה.
חביב קצב: אין 1,200.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שנייה רגע, אני מבקשת חביב, תגיד באמת מה יש לנו.
שלמה מולה: מה אין 1,200?
חביב קצב: שלמה, אין 1,200.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה יש לנו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוא תגיד מה יש לנו.
חביב קצב: אתה יודע בדיוק שאת הנתונים בדיוק שאני אומר לה מילה אתה יודע את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז כמה יש?
שלמה מולה: יש.
חביב קצב: סליחה, זה לא נעים.
שלמה מולה: אני עומד דרך אגב על כל מספר שאמרתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה יש?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתה צריך להיות מאד קצר.
חביב קצב: סליחה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחריך ידבר יהודה שרף ואחריו אף אחד לא מדבר, למרות שכולם רוצים לדבר, אני מצטערת, אני לא יכולה לתת לך בגלל שאנחנו חייבים פשוט לסיים.
אברהם נגוסה: לפחות שאחד ידבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין ספק שאתה בעד שאנחנו נביא את כולם מהר.
אברהם נגוסה: לא, הבעיה כי זה רק הממסד מדבר ואנחנו שומעים והולכים.
אברהם נגוסה: אנחנו גם רוצים להגיב לכמה דברים שנאמרו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל בשביל זה נבחרו, מה לעשות?
אברהם נגוסה: לפחות אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, תן לי רגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אברהם, תגיד.
אברהם נגוסה: עכשיו אני אגיד?
אברהם נגוסה: אני עמדתי להגיד אחרי קצב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, לא, אתה קודם תגיד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רואה, אני אפילו מכבדת אותך יותר מהממסד.
אברהם נגוסה: תודה, תודה.
אברהם נגוסה: אני קודם כל מברך את חברי הכנסת שמתמידים בנושא הזה.
אברהם נגוסה: באמת יישר כוח.
אברהם נגוסה: הממסד זה כמו ממסד, זה כל הזמן הם יבואו עם תירוצים חדשים.
אברהם נגוסה: שנים סיפרו לנו שהאנשים האלה לא שייכים ולא זכאים ולא מגיע להם לעלות.
אברהם נגוסה: אבל ברגע שהם נבדקים – הנה, הם זכאים.
אברהם נגוסה: כשהם מקבלים גם את הזכאות – לא רוצים להביא אותם.
אברהם נגוסה: אז הפרצוף האמיתי של הממסד, אנחנו רואים אותו שכל השנים היו מסתתרים בלא יהודים ולא זכאים.
אברהם נגוסה: אבל כשהם זכאים – אנחנו ראינו.
אברהם נגוסה: זה תקציב, זה כל זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברור.
אברהם נגוסה: באיזו מדינה, תנקטו בשם מדינה אחת, שיש מכסת עלייה.
אברהם נגוסה: באיזו מדינה?
אברהם נגוסה: רק באתיופיה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי, אברהם, תודה רבה.
אברהם נגוסה: אז לכן אנחנו נגד מכסה, צריך להעלות את כל ה-3,500, כמה שיותר מהר ולאחד אותם עם המשפחות.
אברהם נגוסה: כל היתר זה פשוט ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אברהם, אתה צודק.
שלמה מולה: אברהם, ידוע לך השמות של ה-1,000 החדשים שמדברים עליהם שהגיעו ללשכת השר?
אברהם נגוסה: לא ידוע לי על שום רשימה שהוגשה לשר הפנים.
אברהם נגוסה: אם הוגשה, בוודאי שר הפנים יודיע ממי הוא קיבל אותה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו מנצל פה את הפרצה הזאת.
אברהם נגוסה: ולכן, ממי הוא קיבל אותה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי אברהם, סליחה, אני מבקשת.
אברהם נגוסה: ולכן עמוס אתה יכול לשאול את שר הפנים מי נתן לו את הרשימה.
אברהם נגוסה: מטעמנו היא לא התקבלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אברהם, אני מצטערת, די.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לסיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שאני קיבלתי פה פתק מיצחק הילדסהיימר, שכותב לי שסבו, עוד לפני 400 שנה ---
יצחק הילדסהיימר: 100 שנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 100 שנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יודעת, פה כתוב לך כמו 400.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 100 שנה כבר בדק ואמר שהקהילה האתיופית היא קהילה יהודית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא נשמע אותך כרגע, כי פשוט אין לנו זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חביב, בבקשה, מה יש לך להגיד?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פשוט מאד סומכת על חבר הכנסת שלמה מולה ---
חביב קצב: גם אני מאד סומך עליו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שהוא כנראה יודע על מה הוא מדבר, ויתכן שהוא אפילו הלך וספר את המיטות באופן אישי.
חביב קצב: אני אשמח שנלך ביחד לספור אותן ונגיע למסקנה אחרת בוודאי.
שלמה מולה: טוב.
חביב קצב: אני רוצה להגיד שלושה דברים.
חביב קצב: קודם כל אנחנו מבצעים החלטת ממשלה.
חביב קצב: החלטת הממשלה קבעה באופן הברור ביותר 200 בשנה ראשונה.
חביב קצב: אחרי שנה ראשונה, באמצעות ועדה שבראשות מנכ"ל משרד האוצר, קובעת בין 170 לבין 110, תלוי בצרכים, ביכולת הקליטה וקבעה בשלב זה 110.
חביב קצב: אנחנו מבצעים בדיוק את החלטת הממשלה.
חביב קצב: זה נקודה אחת.
חביב קצב: על מנת לבצע את החלטת הממשלה גברתי, וזו הנקודה הכי רצינית, אסור לנו לקלוט פחות מ-110 לחודש.
חביב קצב: החלטת הממשלה אמרה, עד מרס 2014 – אסור לנו לקלוט פחות מ-110 לחודש.
אברהם נגוסה: לא נכון.
אברהם נגוסה: אם יהיה צורך חיוני.
אברהם נגוסה: כשיש 2,700 מיטות פנויות – איזה צורך חיוני יש למדינת ישראל היום?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אברהם, סליחה.
אברהם נגוסה: ולכן זה סילוף של החלטת הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אברהם, אתה יודע מה מוזר לי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בחיי, אני פעם ראשונה מתעסקת בנושא הזה ---
חביב קצב: סליחה, גברתי, אני לא מוכן לשמוע מילה כזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כאילו שומעת שאנחנו לא מדברים על בני אדם, כאילו אנחנו מדברים על איזה, אני אפילו לא רוצה להיות בוטה ולהגיד על מה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על, עזוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עדיף שאני לא אגיד.
חביב קצב: סליחה, גברתי, יש החלטת ממשלה שאת יכולה לעבור עליה.
חביב קצב: אם את כנבחרת ציבור חושבת אחרת אני אשמח מאד שתתקני החלטת ממשלה.
חביב קצב: אנחנו עובדים בהתאם להחלטת הממשלה.
שלמה מולה: אני חולק עליך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החלטת ממשלה, אולי הפרשנות שלכם לא נכונה?
שלמה מולה: חביב, רק רגע ---
חביב קצב: אין בעיה, את נבחרת ציבור, לא אני.
חביב קצב: אנחנו מבצעים החלטת ממשלה.
חביב קצב: שלמה, אנחנו מבצעים החלטת ממשלה.
שלמה מולה: חביב שנייה, אני רוצה להגיד לך משהו.
חביב קצב: תרשה לי, אני לא נגרר ל----
שלמה מולה: החלטת ממשלה שאתם מדברים עליה, הפרשנות שלכם היא מוטעית, זו הבעיה שלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי, הבנו.
חביב קצב: מצוין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה אומר שזה 110.
חביב קצב: אתם נבחרי ציבור, זכותכם לתקן.
חביב קצב: אנחנו פקידים מבצעים, זו החלוקה בינינו.
חביב קצב: אנחנו על פי הבנתנו, לפי מה שאנחנו מבינים זאת החלטת ממשלה ואסור לנו להגיע למצב שנקלוט פחות מ-110 עולים לחודש.
חביב קצב: זאת החלטה ברורה.
חביב קצב: על מנת לקלוט 110 עולים לחודש, אנחנו צריכים לדאוג מעכשיו לכל השנה וגם שנה הבאה, שנוכל לקלוט 110 עולים לחודש.
חביב קצב: איך אומרים, זה כל התורה על רגל אחת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ונקודה שלישית.
חביב קצב: ונקודה שלישית, על פי הנתונים האלה שנמצאים אצלנו כרגע, מבחינת מספר המיטות ואלה שאמורים להתפנות, אנחנו עד אפריל שנת 2013 יכולים לקלוט כל חודש 110.
חביב קצב: אין לנו בעיה.
חביב קצב: אם אנחנו לא נעמוד בזה ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה, הם צריכים שנה שלמה להיות שם האנשים האלה?
אברהם נגוסה: לא, עוד שנתיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שנה פלוס.
אברהם נגוסה: עד מרס 2015, זה עוד שנתיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה קרה תגידו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מומחים בקליטת עלייה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קרה שדווקא יש בעיה עם קליטת העלייה האתיופית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משהו לא ברור לי פה, באמת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאילו, אני נפעמת שלילית.
חביב קצב: יש יכולת חיובית מאד לקלוט את האנשים ולעמוד בהחלטת הממשלה.
חביב קצב: אלה הנתונים.
חביב קצב: אם מישהו רוצה לתקן, יש תג מחיר לכל דבר ---
אברהם נגוסה: לא, זאת לא החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: אתה מפרש את זה לפי מה שאתה רוצה.
שלמה מולה: אברהם, רק רגע, תראו ---
אברהם נגוסה: לא.
אברהם נגוסה: הוא מפרש לפי מה שהוא רוצה.
חביב קצב: לכל דבר יש לו תג מחיר שלו.
אברהם נגוסה: זו לא החלטת הממשלה.
שלמה מולה: רק רגע, תראו, אם האוצר והמדינה, אללי אני מסתכל עליך.
שלמה מולה: ראש הממשלה, אם הוא יחליט, אם ראש הממשלה יגדיר שהדבר הזה חיוני, שצריך להביא את 3,000 האנשים האלה, אני כמה שאני יודע, מדינת ישראל ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במכה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה, אתה תקלוט אותם?
שלמה מולה: לא במכה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אבל מבצע שלמה היה במכה, נכון?
שלמה מולה: 24 שעות, 14,000 איש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה לא במכה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה?
חביב קצב: אם יש יכולת או אין יכולת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל השאלה היא אם הממשלה באה ואומרת – אתה במכה, 110 בשעה, לא ביום, מה אתה עושה?
חביב קצב: הממשלה יכולה גם לפתוח מחנות צבא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב שאתה חושב שקליטה מאתיופיה צריך לזרוק למחנות צבא.
חביב קצב: למה לזרוק?
חביב קצב: למה את אומרת דברים כאלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי ככה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככה זה נשמע לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, מוזר לי, לא מכירה את הנושא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עצם העובדה שבמדינת היהודים אני מדברת על מכסת קליטת עלייה, נשגב מבינתי, לא מבינה את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קשה לי להבין את זה ותצטרף אותי למאבק שלכם, לא רק שאני מנהלת את הישיבה הזאת, כי משהו פה נראה מאד מאד מאד לא ברור לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת מיהודה שרף, בבקשה, תקצר, כי באמת אנחנו חייבים לסיים.
יהודה שרף: גברתי יושבת הראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני אהיה מאד קצר.
יהודה שרף: אנחנו הסוכנות היהודית אחראים על כל מה שנעשה בגונדר.
יהודה שרף: אנחנו בארץ לגבי העלייה מבצעים מדיניות של הממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנתי, אוקי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז יש לנו אשמים, קוראים לזה הממשלה, אנחנו צריכים לסיים.
יהודה שרף: אמרת לי לקצר.
שלמה מולה: יש מרכזי קליטה של הסוכנות, לא?
חביב קצב: לא, לא, לאט לאט כבר מסתיימים.
יהודה שרף: לא, יש מרכזי קליטה של הסוכנות היהודית.
יהודה שרף: הם לא מסתיימים.
חביב קצב: יש שניים שעכשיו מבקשים מאיתנו שנשלם להם כסף.
יהודה שרף: מבחינת העלייה האתיופית 14 מרכזי קליטה ממומנים על ידי ממשלת ישראל, לא התכנים, התכנים זה משהו אחר, ושניים על חשבון הסוכנות היהודית.
יהודה שרף: 16 מרכזים סך הכל.
חביב קצב: גם שניים של הסוכנות היהודית הם ... של משרד הקליטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רק רוצה לחדד, חביב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך שאלה אחת קטנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאתה אומר בעצם, שהבעיה היא לא היכולת שלכם לקלוט, אלא הבעיה היא החלטת ממשלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת ---
חביב קצב: היכולת שלנו לקלוט.
חביב קצב: החלטת הממשלה תהיה קשורה ביכולת שלנו לקלוט, אבל הממשלה היא אחראית.
חביב קצב: היא יכולה לקבל כל החלטה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת אתם מעבירים להם את היכולת שלכם, ואז הממשלה אומרת שהבנו שאתם לא יכולים.
חביב קצב: גברתי, ברשותך, בזמן העלייה הברוכה מתחילת העלייה מחבר העמים, שנת 1990, מדינת ישראל, ממשלת ישראל, פתחה מחנות צבא לקלוט אנשים זמנית ---
שלמה מולה: חביב, ואיפה אתם קולטים את ה-300?