GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בנימין איש שלום: זאת לא נקודה שהועלתה בסקירה הנוכחית, אבל יש המלצה רחבה, וגם נעשה מחקר מקיף על-ידי מאיר קראוס בנושא הזה, שגם הוא ממליץ המלצה מאוד מנומקת ורחבה.
בנימין איש שלום: ואני יכול לבשר לכם שנעשים מאמצים כרגע אכן להקים מסגרת כזאת, בית-ספר בין-לאומי למנהיגות יהודית בשיתוף פעולה עם ממשלת ישראל, מזכיר הממשלה, עם הסוכנות היהודית ועם גורמים נוספים.
בנימין איש שלום: והמאמץ הזה בצעדיו הראשונים, והתגייסות ממשלתית משמעותית ושל הארגונים היושבים מסביב לשולחן הזה לשיתוף פעולה היתה יכולה לקדם מאוד יוזמה כזאת, זה גם היה תורם לנושא הרשת שהוזכרה כאן.
בנימין איש שלום: נקודה נוספת וזה חיזוק הזהות היהודית בישראל.
בנימין איש שלום: משרד החינוך והתרבות, בהובלתו של השר גדעון סער, מוביל מקצוע חדש בתוך המערכת שנתבקשתי לעמוד בראש הוועדה שתפתח אותו ותטמיע אותו, זה מקצוע שנקרא "תרבות ישראל ומורשתו".
בנימין איש שלום: המקצוע הזה כבר מוטמע בשנתיים האחרונות בכל מערכת החינוך הממלכתית בארבע שכבות גיל, ה"א, ו"ו, זי"ן, חי"ת.
בנימין איש שלום: הכוונה בשנה הבאה להוסיף עוד שתי שכבות גיל, דל"ת וטי"ת.
בנימין איש שלום: את התוכנית הזאת מלווה תוכנית מקיפה של הכשרת מורים והשתלמויות מורים.
בנימין איש שלום: תוך שלוש שנים יוכשרו במכללות בישראל כ-900 מורים חדשים, שתחום התמחותם בהרחבת הסמכה יהיה התחום הזה.
בנימין איש שלום: וגם כאן, כל מה שנעשה זה מעט מדי כשמבינים שחיזוק הזהות היהודית של צעירים בישראל הוא מפתח גם לחיזוק הזהות היהודית, גם של עולים ושל מתגיירים וגם של אחינו שבתפוצות.
בנימין איש שלום: חשיבה נוספת ומשאבים נוספים לכיוון הזה, תוכל להועיל.
בנימין איש שלום: עוד נקודה אחרונה של חיזוק תשתית תרבותית משותפת לצעירים ולנוער יהודים ברחבי העולם לישראל ולתפוצות, צריכה גם לכלול איזשהו מאמץ של ליבת ידע, ליבת לימוד משותף, שיילמד גם בישראל וגם בקהילות יהודיות במוסדות חינוך יהודיים בתפוצות.
בנימין איש שלום: זה מחייב הרבה חשיבה.
בנימין איש שלום: גם כאן אני יכול לבשר שהקמנו ועדה בין-לאומית, שמשתתפים בה אנשי חינוך ואנשי אקדמיה מן התפוצות ומישראל בברכת שר החינוך, ועדה בראשותי – בשיתוף פעולה עם פדרציות, בראשן הפדרציה של טורונטו – שכוונתה לפתח תוכנית ליבה בלימודי יהדות, ציונות וכדומה, שתילמד גם בישראל וגם בתפוצות.
בנימין איש שלום: בישראל ילמדו על התפוצות ושם ילמדו על ישראל בדגשים מתאימים.
בנימין איש שלום: ושוב, גם התוכנית הזאת זקוקה להרבה תמיכה גם ברמת החשיבה, בהיבט התיאורטי שלה.
בנימין איש שלום: התנאים בישראל ובתפוצות שונים מאוד מהרבה מאוד היבטים, וזה מחייב הרבה מאוד חשיבה.
בנימין איש שלום: ולכן, הייתי מבקש, אני פונה כאן ליושבים מסביב לשולחן הזה, בעזרתך עינת, שנחבור ונשתף פעולה בדברים הללו.
עינת וילף: כיוון שאני חושבת שנקיים דיון בכל אחד מאשכולות ההמלצות בעצם, כשניקח את נושא החינוך היהודי, אני מאוד אשמח שנדון בדיוק גם בשאלה של איך אנחנו רואים את זה בשני הכיוונים וגם מה אנחנו רואים בישראל שצריך לדעת על היהודים שאינם חיים בישראל.
עינת וילף: דובי פריצקי.
דובי פריצקי: אני מצטרף מאוד למה שבני אמר, ואני רק רוצה להוסיף, שאני יזמתי מהלכים להכניס את יהדות התפוצות לתוך המכינות הקדם צבאיות.
דובי פריצקי: התחלתי את זה בעין-פרת, שם אני חבר הנהלה, ואני הופתעתי מאיכות גבוהה מאוד של ישראלים שפשוט חושבים שבהכנה לצבא שלהם, העם היהודי פשוט מפריע להם להתכונן.
דובי פריצקי: כלומר, יש פה עניין שגם בעם, במדינת ישראל, וכדאי ללכת יותר לגילאי תיכון, להבין מה המשמעות של הקשר עם יהודי התפוצות, כי אני לא הבנתי את זה עד שנהייתי שליח בגיל 24 בדרום אפריקה, וזה היה לפני כ-27 שנה.
דובי פריצקי: אני מייצג פה את ארגון "לפיד" שזה ארגון שמדבר על "החוויה הישראלית", שמנסה ועדיין ללא הצלחה יתירה, לתת את המשאבים שניתנים היום לגילאי 18, 35, גם לגילאי 15, ונראה לי שבספירלה הזאת, שזה חלק מהספירלה של הסוכנות היהודית, קצת שכחו את זה ויש תת מאמץ עז כדי להכניס את זה.
דובי פריצקי: 22 שנה אני מנהל תוכנית מדרום אפריקה, ואני יכול להגיד לכם ש-80% מהאנשים כבר נמצאים בארץ, כי ככל שנמצאים בארץ בגיל צעיר יותר, ההשפעה ממש על דף נקי, וכדאי לתת את הדעת על זה, איך מביאים יותר תוכניות תיכון.
דובי פריצקי: נקרא לו יוסי ביילין, שהוא היה ממש נביא, שהוא הבין שכל צעיר וצעירה שמגיעים לארץ זה השקעה של הרבה שנות לימוד., ולכן צריכים להביא את האנשים לפה.
דובי פריצקי: אני רוצה להוסיף, הנושא שלHOPE Foundation , תקווה פאונדשיין אם שמעתם עליהם, גם היתה בעין-פרת השנה.
דובי פריצקי: זה דבר נפלא ואדיר, לוקחים אנשים מאוניברסיטאות הכי טובות, חבר'ה מצטיינים, נותנים להם מלגה, יושבים בחודש יולי, חודש הכי חם באזור שאני גר בו, אזור כפר-אדומים, אלון, וביחד עם ישראלים בונים שיתוף פעולה ומכנה משותף יהודי.
דובי פריצקי: ואני רוצה לומר לך, תראה, אני הייתי שליח התנועה האורתודוכסית בדרום אפריקה והייתי שליח התנועה הקונסרבטיבית בארצות-הברית – יש אפשרות למצוא מכנה משותף, אחד הדברים שאני אוהב שחכם זה ראשי תיבות של חצי כוס מלאה, אפשר למצוא את הכוס מלאה, פשוט צריך לעבוד על זה.
דובי פריצקי: אני מצטרף למה שבני אומר, שאנחנו פה אם נעבוד ביחד, נוכל אולי למצוא איזשהו מכנה משותף.
עינת וילף: עמיר גבעון – אם אתם זוכרים, לאלה מכם שהיו – היה מהיוזמים של הדיון הראשון שלנו בנושא של הישראלים והיחס בין ישראל לישראלים השוהים בחוץ-לארץ.
עינת וילף: וגם ביקשתי מעמיר שיפעל עכשיו ליישום אחד הרעיונות שהוא העלה כאן בדיון הקודם, וזה שמדענים חוקרים, אנשים בתחום הטכנולוגיה והכלכלה בישראל – עמיר תיאר את זה יפה – שלא נחכה שהם יקבלו פרס נובל כדי להכיר בהם כישראלים, אלא שאנחנו נכיר כבר היום את המחקר והעבודה, שנעשים על-ידי ישראלים בחוץ-לארץ, וניתן לזה הכרה ובסיס גם בארץ.
עינת וילף: אז ביקשתי ממנו שעל סמך הדיון שהתקיים כאן בשבוע שעבר, יעבוד אתנו ויפעל כדי ליישם את זה, כדי שאחת לשנה אולי נעשה את זה עם ועידת הנשיא, אולי עם אוניברסיטאות אולי בהקשרים אחרים.
עינת וילף: שיבואו ישראלים בתחומים שונים, ויוכלו לדבר על העבודה שהם עושים בחוץ-לארץ, וככה גם נוכל להרוויח מהקשר הזה.
עינת וילף: אז עמיר, רצית להוסיף משהו היום.
עמיר גבעון: כבר קיצרת לי חצי מהדברים שרציתי לדבר עליהם.
עמיר גבעון: קודם כל, כמה הערות בהבדל מפעם קודמת שדיברתי בהתחלה, ואחר כך זה הרבה יותר קל כשאתה בסוף לענות, ולדבר על דברים שאנשים אחרים דיברו.
עמיר גבעון: לי מאוד מעניין לראות, ואני אמשיך עוד אחרי זה off line עם אנשים את הנושא של הבדל בין זהות יהודית לעומת זהות ישראלית.
עמיר גבעון: זאת אומרת, הרבה אנשים פה מזכירים ואומרים זהות יהודית, ואני מסכים עם זה, וזה כלי מאוד חזק.
עמיר גבעון: האם יש איזושהי מחשבה לנסות לראות מהי הזהות הישראלית, ולנסות להשתמש בה או להשתמש גם בזה בתור כלי, לראות איך אפשר להשתמש בזה.
עינת וילף: אני חושבת, אגב, כשהתייחסת לנושא של בתי-תרבות, אתם אמרתם "בתי-תרבות ישראלים", נכון?
יוגב קרסנטי: בתי-תרבות ישראלים על תרבות ישראלית, על ספרות ישראלית, סופרים ישראלים.
עינת וילף: כלומר, בפירוש כשמדובר על הפצת התרבות, השפה, היחס הוא דווקא ל"ישראלית"
עמיר גבעון: כן.
עמיר גבעון: ובהקשר לדבר הזה, גם כן את כל העניין, שאני מתחיל לשים לב שאנשים לפעמים משתמשים ב"לשמור על קשר" בתור כבר buzzword, והייתי מאוד רוצה לנסות לראות – ועוד פעם, אני אדבר עם כל מיני אנשים פה שאמרו כל מיני דברים – כי להגיד את הצירוף "לשמור על קשר" יכול לזה משמעויות עצומות, יש רמה מסוימת של קשר ויש צורות אחרות של קשר.
עמיר גבעון: ואני באמת חושב שבהרבה מקומות המטרה הסופית של האנשים שיוצרים את הקשר או שומרים על הקשר, המטרה הסופית שלהם – לדוגמה אם המטרה היא להחזיר בן-אדם לארץ, אז כמובן שהתקשורת עם הגוף הזה תהיה שונה מגוף שרוצה למשל, לעזור לישראלים להתחבר ביניהם במקומות אחרים.
עמיר גבעון: זאת אומרת, התקשורת יכולה להיות שונה ולראות אם אפשר, אולי גם כן בהמשך העבודה של הוועדה הזאת, להגדיר – כשזורקים את הצירוף "להישאר בקשר" – איזה סוג של קשר או איזה צורות של קשר אפשרי, ודיברו כאן על line on או מה שזה לא יהיה.
עמיר גבעון: והדבר האחרון, אני גם רציתי לתת קצת יותר אולי קשר למה אני – לא אמרתי, אולי לכאלה שלא היו פה – אני מדען שנמצא בארצות-הברית, אני כרגע לא מתכוון לחזור לארץ, אני ישראלי שם שפעיל, ולא סתם פעיל.
עמיר גבעון: שהם הזכיר כאן את ה-ILC, The Israeli Leadership Council, זה ארגון שתומך בארגון שאני הקמתי, שהמטרה שלו חיבור בין ישראלים ואמריקאים, אם מדברים על מטרה, אנחנו רואים כאן שזה היה לזהות ישראלית, לרעיונות ישראליים בחיבור הזה, כשהמטרה הסופית של הדבר הזה, זה החיזוק של ישראל.
עמיר גבעון: כשהרעיון שלנו בארגון הזה, שהשם שלו הוא "בינה", זה לחבר בין ישראלים ואמריקאים כשהמטרה הסופית היא שהחיבור הזה מחזק את שתי הקהילות, בעצם החיבור עצמו, שהתוצר הסופי הוא דברים שמדינת ישראל צריכה.
עמיר גבעון: לא רק לשמור על קשר, אלא גםpublic diplomacy , שהזכירו פה, advocacy, היו לנו כנסים בעניין וכל מיני דברים כאלה.
עמיר גבעון: ודבר באמת-באמת אחרון, שאני יודע שדיברו כאן ממש בקצרה, זה לראות את כל הדברים שהזכירו פה, לזכור שאם הייתם מדברים עכשיו בתור שולחן מסביב לסטרט-אפ, אז הייתם שואלים את השאלה: מי זה ה- adaptors early שלנו, מי הראשונים שייקחו את הרעיון הזה והיו מאחורינו הכי חזק, זה בעצם הישראלים.
עמיר גבעון: הטענה שלי פה זה לנסות לראות איך אפשר להשתמש בכל דבר, איך אפשר להשתמש בישראלים, שכבר נמצאים שם בשביל לחזק את מה שאתה מנסה לעשות.
עינת וילף: יצא לנו היום לא לגמרי עם תכנון, שיש נציגים ישראלים וצפון אמריקה וצרפת ויוצאי ברית-המועצות לשעבר, וגם ממש התמזל שיש לנו את הרב גוטנטג ממנצ'סטר בריטניה, שגם נחשב למועמד מוביל לרב הראשי של בריטניה, אז ביקשתי שיאמר כמה דברים גם על הנושא של הדיון היום.
ג'ונתן גוטנטג: תודה ליושבת-הראש.
ג'ונתן גוטנטג: אני אנסה לדבר בעברית, על אף שזה לא הלשון השוטפת שלי.
ג'ונתן גוטנטג: אם אני אלך לאנגלית קצת, אולי תבינו.
ג'ונתן גוטנטג: הביא אותי לפה אחד שיושב שם, ערן שישון מ"מכון ראות" בתל-אביב, שעשה מחקר על העניין של הדה-לגיטימציה של ישראל בתפוצות.
ג'ונתן גוטנטג: הוא מצא שלונדון ו-United Kingdom ובריטניה זה המרכז של המרכזים של הבעיה,deligitimization hub of hubs of, זה לא כבוד גדול במיוחד לנו, אלא זה מציאות, אם זה מציאות, אז צריכים להכיר את האמת ולפעול.
ג'ונתן גוטנטג: אז התחלנו, כמה מאתנו שם באנגליה, לפעול בעניין הזה וזה עבודה קשה אני חושב, אבל עבודה חשובה.
ג'ונתן גוטנטג: אני רואה פה דיון על הקשר בין ישראל לתפוצות, ומה שמחבר בין כולם, בין העבודה שלי כרב באנגליה, כרב בישראל, זה העניין של נצח ישראל.
ג'ונתן גוטנטג: נצח ישראל, זאת אומרת, שהעם היהודי זה דבר נצחי ותורת ישראל זה דבר נצחי כמו ארץ-ישראל, זה דבר נצחי.
ג'ונתן גוטנטג: וכדי שהקיום של ישראל והקיום של יהדות, זה בא מאותו שורש מאותו דבר, לכן האתגר שלנו הוא להביא למודעות בקהילה היהודית, קודם כל באנגליה ובשאר הארצות, שהם יכירו שיש להם שליחות כזאת, אחריות, לקחת את האחריות הזאת, ללחום נגד הדה-לגיטימציה וללחום בעד הקיום היהודי, בעד הקיום של המדינה היהודית.
ג'ונתן גוטנטג: זה בא מאותו שורש בזה שאנחנו מחנכים את הדור הצעיר.
ג'ונתן גוטנטג: זאת אומרת, להבין ביהדות, ולהבין בהיסטוריה של עם ישראל, ולהבין בנצח של עם ישראל, בנצח של התורה.
ג'ונתן גוטנטג: זאת אומרת, על אף שזה דבר חדש, זה בעצם דבר עתיק, אבל בגוף חדש in new cloths.
ג'ונתן גוטנטג: לכן, אני מברך את כל העניין הזה של לחזק את הקשר בין ישראל לתפוצות, ואנחנו מוכנים וצריכים להיות מוכנים לשתף פעולה מאנגליה וכל ערי התפוצות לישראל, וזה העתיד לעשות את הקשר הזה חזק יותר.
ג'ונתן גוטנטג: תודה.
עינת וילף: אני רוצה לסכם את הדיון.
עינת וילף: קודם כל, להודות לכל המשתתפים.
עינת וילף: אנחנו נמשיך להפוך את הוועדה לבית לדיונים האלה.
עינת וילף: הצגתי בשבוע שעבר את הדרך שבה אני רואה את המטרה של הוועדה הזאת.
עינת וילף: אני רואה בעצם שתי מטרות, הראשונה היא בעצם שהוועדה תהפוך למקום שממנו יוצאת האמירה הברורה ברוח החוזה החדש, האמנה החדשה, הפרדיגמה החדשה, שלמדינת ישראל יש אחריות על עתידו של העם היהודי, גם עבור אותם יהודים ישראלים, שאינם חיים במדינת ישראל ולא בחרו לחיות בה - זו אחריות משמעותית, היא בוודאי לא אחריות בלעדית.
עינת וילף: ושאנחנו צריכים יותר ויותר בתוך משרדי הממשלה, בתוך הארגונים היהודיים, היזמים היהודיים, לראות איך אנחנו מיישמים את העיקרון הזה, שמבוסס גם על כך שהקשר בינינו לבין היהודים בעולם מבוסס – אכן, ציינו כאן אנשי "מכון ראות" – על שותפות, הדדיות, תפיסה שבאמת מדינת ישראל היא מדינת הליבה של כולם ויש לכך משמעות.
עינת וילף: זו מטרה אחת, ואני אכן מתכוונת להשתמש בחלק מהרעיונות שהיו פה, וגם מה שעלה מתוך הדיון, מה שאנשים אמרו, רשמתי לעצמי, כדי לקיים דיוני המשך על איך פורטים את מה שהיה היום, בעיקר ברמת כותרת לדברים שהם יישומיים, כולל לשבת על שאלות תקציביות.
עינת וילף: המטרה השנייה של הוועדה, שבה עדיין לא התחלנו לעסוק, זה שהוועדה עצמה תהיה בית לדיון יהודי בנושאים שקשורים למדינת ישראל.
עינת וילף: כלומר, אני חושבת שיש ערך מאוד גדול לכך שהדיון בנושאים שקשורים במדינת ישראל, בשלל נושאים, רווחה, עבודה וצדק חברתי, יהיו בהקשר של העם היהודי בכללו, והייתי מאוד רוצה שהוועדה תהיה, ככל הניתן, בית לדיון כזה.
עינת וילף: אני רוצה לסכם את הדיון ולהגיד, שלפחות הוועדה הזאת כן יוצאת באמירה ברורה לשאלה שהועלתה כאן על-ידי העבודה של המכון, שלמדינת ישראל יש אחריות ואחריות רבה, אם כי לא בלעדית, להבטחת הקיום היהודי גם מחוץ למדינת ישראל.
עינת וילף: ואני רוצה גם שמכאן תצא קריאה למשרד ראש הממשלה לקדם את הנושא לממשלת ישראל לקבל החלטה, ואנחנו נעבוד לראות מה המידה שבה ניתן לקבל הצעת מחליטים בממשלת ישראל, ברוח מה שנאמר כאן, שמעגנת את הרעיון של החוזה החדש, ואחריות של מדינת ישראל בהצעה ממשלתית.
עינת וילף: אנחנו נקיים פגישות המשך לגבי האשכולות והנושאים שעלו כאן.
עינת וילף: אני גם לוקחת לתשומת לבי שנושא הגיור והחסמים שמדינת ישראל מעמידה, כלומר, שבצד התמריצים, בצד האחריות שמדינת ישראל לוקחת, צריך להבין את האחריות הזאת גם בצורה של הסרת חסמים, שיותר ויותר אנחנו בתוך המערכת הפוליטית צריכים להבין, שהחלטות שמתקבלות כאן עבור אזרחי ישראל נתפסות כמשדרות מסר למי שאינם חיים בישראל, ואנחנו צריכים להבין את האחריות הזאת, ולא רק להתייחס ללחצים הפוליטיים הפנימיים, אלא גם להתייחס למה שקורה מחוץ אלינו.
עינת וילף: זה המהות והאחריות שלנו כמדינת הליבה של העם היהודי.
עינת וילף: אני מברכת על העבודה שנעשתה.
עינת וילף: אני מברכת על כך שהיא הוצגה בכנסת.
עינת וילף: אני מאוד שמחה שניתנה לנו ההזדמנות לעשות זאת.
עינת וילף: וכמו שמסיימים שידורי רדיו, כיוון שזה גם שידור בין-לאומי, אז אני רוצה להודות לצוות הטכני, לנח סלבקוב עוזרנו הנאמן, שניהלו את ה-WEBINAR, לסטיב רובין שאִפשר למה שנאמר כאן להיתרגם לאנגלית, לעמיר גבעון ולעמית קורץ, שדאגו שגם הדבר יועבר בווידיאו, וכמובן לדנה גורדון מנהלת הוועדה, שדאגה שכולכם תהיו פה.
עינת וילף: אנחנו נמשיך את השיחות האלה.
עינת וילף: אני מקווה שגם הדיון כאן מאפשר לכם לפגוש אחד את השני ולעבוד יחד.
דני דנון: אני מתכבד לפתוח את הישיבה, הנושא על סדר יומנו, היערכות מוסדות המדינה והקהילות היהודיות לאור החשש שגובר לפיגועי טרור.
דני דנון: כולנו ראינו את הכותרות לגבי ההתרעות החמות, שנמצאות כרגע בתאילנד.
דני דנון: חלק מהאנשים נתפסו חלק מהאנשים עדיין מבוקשים, נמצאו חומרי חבלה שכבר היו ערוכים לערוך פיגוע במטרה ישראלית, יהודית.
דני דנון: בטח אני לא רואה הבדל בין מטרות ישראליות ליהודיות, בעיני אותם מפגעים זו דרך לפגוע במדינת ישראל ולפגוע באזרחים ישראלים או יהודים.
דני דנון: ולכן אנחנו רוצים היום לעשות דיון דחוף, הוא יהיה דיון מהיר, לראות כרגע מה עושים הגופים השונים בנושא הזה, מה ההיערכויות וכמובן לראות אם יש תיאום.
דני דנון: אני לא רואה שיש פה את נציגי חב"ד באולם, אבל אנחנו היינו בקשר גם איתם, כי לצערנו גם הם נהפכו, בתי חב"ד בעולם, להיות מטרות שונות לארגונים שונים.
דני דנון: אנחנו כמובן גם זוכרים את המקרים הטראגיים שחווינו.
דני דנון: אני רוצה לבקש מנציג משרד ראש הממשלה, מהמטה ללוחמה בטרור, יחזקאל סלע, שייתן לנו סקירה קצרה כרגע.
יחזקאל סלע: מבחינתנו, כפי שניתן לומר, אנחנו מודעים לאותם איומים שציינת בפתח הדברים, מבחינת המטה לביטחון לאומי, מתייחס במלוא כובד הראש אל חומרתם, ונעשים מעשים, פעולות לא מעטות שיהיה נכון לפרט ולדבר עליהם בועדת החוץ והביטחון.
דני דנון: לגבי דברים שאתם מעבירים לנוסעים וליוצאים, אלה הדברים שהם לא מבחינת הפעילויות בשטח, שאנחנו לא רוצים פירוט בפורום הזה, אבל מבחינת עם ישראל והאנשים שמסיירים, מטיילים, יוצאים לטיולים, מה עשיתם עד כה בנושא הזה?
יחזקאל סלע: מבחינת המטה ללוחמה בטרור, קיים מנגנון שהוא שירות לציבור, של אזהרות מסע.
יחזקאל סלע: כאשר מתקבל איום, אנחנו באופן מיידי מפיצים את המידע הזה לציבור, בכל אמצעי התקשורת והוא מועבר גם לאותם גורמים שיושבים פה סביב השולחן, על מנת לסנכרן את המידע ולמקד את המאמצים מול אותם איומים.
דני דנון: כרגע יש לכם התרעות על מקומות מסוימים?
דני דנון: מה כרגע, אם אני אכנס לאתר שלכם או אתקשר עכשיו למשרד, איזה מקומות יאמרו לי שהם בעייתיים?
יחזקאל סלע: האתר הוא אתר פעיל, הוא מתעדכן אונליין, גם בהוצאה של אזהרות וגם בביטולן, ניתן להיכנס לראות.
יחזקאל סלע: האזהרה האחרונה היא על תאילנד, בנגקוק כפי שציינת, והוא מתעדכן מעת לעת.
דני דנון: האם יש עוד מקומות מלבד בנגקוק ותאילנד, ואם כן האם תוכל לפרט בבקשה?
יחזקאל סלע: יש עוד למעלה משלושים מדינות, שניתן להיכנס ולראות אותן, זה נמצא באינטרנט.
יחזקאל סלע: חלקן ברמות חומרות גבוהות יותר חלקן ברמות חומרה פחותות יותר חלקן אסורות ביציאה של ישראלים על פי חוק.
יחזקאל סלע: והיתרה שיש בהם איומים משוקפים לכל הציבור.
דני דנון: כרגע, הדברים החדשים, זה בנגקוק?
יחזקאל סלע: האזהרה האחרונה היא בבנגקוק.
דני דנון: לגבי בולגריה, היו לאחרונה בתקשורת---
יחזקאל סלע: איננו רואים אזהרת מסע כרגע במקומות האלה, רק במקומות שאנחנו מפיצים עליהם.
דני דנון: לגבי הקשר שלך עם הגופים שנמצאים פה, איך עובר המידע לסוכנות, למשרד החוץ, לכל הגופים פה, זה שולחן עגול?
יחזקאל סלע: האזהרות משוקפות גם בציבור, בתקשורת וגם מופצות לגורמים שאנחנו מתואמים איתם.
יחזקאל סלע: ניתן אולי יהיה להרחיב אחרי, את מעגל התפוצה הישיר, אין עם כך שום בעיה.
דני דנון: לגבי הגופים שנמצאים במקומות עצמם, אתם, בתי חב"ד, בית ישראלי, כל אותם מרכזים, ההתרעות האלו, איך מגיעות לשם?
יחזקאל סלע: כל הגורמים הרלוונטיים, נגישים לאתר שלנו באינטרנט.
דני דנון: על זה בדיוק אני רוצה להקשות עליך.
דני דנון: אני טיילתי בצעירותי, כשאתה מטייל, לפחות בזמני, אתה לא נכנס כל רגע לאינטרנט ואתה לא מסתכל באתר של משרד ראש הממשלה, אתה מטייל.
דני דנון: השאלה היא, באתרים של המטיילים, הבית הישראלי, מרכז, יש כל מיני מקומות שישראליים מסתובבים בהם, האם אתם פועלים להעביר את המידע לשם?
יחזקאל סלע: יש קישורים לאתרים השונים, גם הגיאוגרפיים, גם של הסוכנויות השונות וגם דואגים, אם זה באמצעות המשפחות פה בארץ ששואלות ומעדכנות.
יחזקאל סלע: המודעות של אותם מטיילים גבוה ומצלצלים אלינו מחו"ל, יש לנו מענה ישיר.
יחזקאל סלע: לאותם גורמים זה מגיע.
דני דנון: אני רוצה לבקש מנציג משרד החוץ, מר שמואל בן שמואל, ראש חטיבת תפוצות ודתות להתייחס לנושא.
שמואל בן שמואל: לצד הביטחוני אין הרבה מה להוסיף, יש כידוע תיאום עם משרד, רוב הגופים והסוכנות, הגופים השונים העוסקים בדבר, ואזהרות מסע יוצאות, בעיקר אזהרות מסע זה לישראלים, יוצאות ממשרד החוץ, כמו שבמקרה האחרון של תאילנד.
שמואל בן שמואל: ישנה פעילות נמשכת במהלך כל השנה בכמה זירות של פעילויות משותפות והתייעצויות משותפות בינינו לסוכנות, לגורמי משרד ראש הממשלה למיניהם, בנושא ביטחון קהילות יהודיות במקומות שונים, בעיקר התמקדות כמובן בשנה האחרונה, ביהודים במדינות ערביות, שבהם בעקבות באביב הערבי היו בעיות כאלה ואחרות ומשרד החוץ גם נוטל חלק בפורום שהסוכנות למעשה מובילה.
דני דנון: שמואל, אם עכשיו יוצאת התרעה, האם יש איזה נוהל שהשגריר בתאילנד, יודע לידע את כל המקומות המקומיים של הישראלים, או שזה נשאר בשגרירות?
דני דנון: נניח שהגיע מברק, הוא נשאר בשגרירות?
שמואל בן שמואל: אם זה נשאר בשגרירות עדיף לא לשלוח, יש גורמים בשגרירות שזה תפקידם, שהם בקשר עם גורמי האבטחה המקומיים והם על פי הצורך מתריעים בפניהם על פעילויות כאלה ואחרות.
שמואל בן שמואל: כמובן יש דברים גם, כמובן שהם מגיעים רק לצורך שמירה פנימית של איזושהי התרעה, אבל בדרך כלל יש, זאת אומרת השגריר וקצין הביטחון של השגרירות מקבלים הנחיות ברורות איך לפעול, באיזה---
דני דנון: חברת הכנסת סולודקין, בקשה.
מרינה סולודקין: ראיתי בתקשורת שיש פירוט של אל קעידה בתימן בתפיסת כפרים.
מרינה סולודקין: אנחנו עושים משהו כדי להוציא את כולם?
מרינה סולודקין: אני מבינה את המורכבות של הנושא.
שמואל בן שמואל: תימן בגדול, בלי להיכנס יותר מדי, וכמובן זה נושא מאוד רגיש, תימן זה נושא נמשך, אולי גם נציגת הסוכנות שפעילה מאוד תוכל קצת להרחיב.
שמואל בן שמואל: תימן זה נושא נמשך של טיפול ביהודים בכל מיני צורות.
שמואל בן שמואל: זאת מדינה שהיא כבר לא מדינה למעשה במשך שנים רבות, זו מדינה שבטית וישנה פעילות, הייתה ומתקיימת פעילות עם גורמי, עם יש צורך גם מול גורמי ממשל שם ועם ידידים שלנו ברחבי העולם, לסייע.
שמואל בן שמואל: ברור גם, שגם יש לנו מגבלות, אנחנו לא הגורם השולט שם.
שמואל בן שמואל: נכון שיש פעילות של אל קעידה, יש פעילות של שבטים אחרים, שחלקם זה אפילו לא מכוון כנגד יהודים, אבל בגלל המצב זה יכול לפגוע גם בקהילה היהודית הקטנטנה מאוד שם, שנותרה שם.
מרינה סולודקין: יש לנו יכולת לפנות את כולם, להוציא את כולם?
דני דנון: אנחנו דנו בזה בעבר, חברת כנסת סולודקין, אנחנו נשמח לדון בזה גם בעתיד, אבל לא כרגע.
שמואל בן שמואל: עדיף לא להיכנס לדברים האלה.
דני דנון: תודה רבה שמואל בן שמואל ממשרד החוץ.
דני דנון: אני רוצה את נציגי הסוכנות היהודית.
דני דנון: נמצא איתנו ג'וש שוורץ, המנכ"ל לקשרי ממשל לתפקידים מיוחדים, וגם אני רואה את אבינועם בר יוסף נשיא המכון לתכנון מדיניות עם יהודי, אז מי מביניכם רוצה להתחיל או להתייחס?
אבינועם בר יוסף: בזמנו, הסוכנות יזמה איזה גוף, שג'וש יסביר אותו שהוא מטפל בזה, באופן פחות או יותר מסודר.
אבינועם בר יוסף: אני חושב שהדגש צריך להיות על ערנות אצלנו לגבי יהודים בחוץ לארץ.
אבינועם בר יוסף: לפני שלוש שנים, הכנו חוברת הדרכה להכנת הקהילות, שהיא ממש חוברת אופרטיבית ואני חושב שהרבה קהילות לקחו את זה לתשומת ליבם.
אבינועם בר יוסף: אבל הדבר החשוב ביותר זה באמת, שכשמתקבלות החלטות בארץ על פעולות שיכולות לגרור תגובה נגד יהודים, שהמרכיב היהודי יילקח בחשבון, ושבשולחן מקבלי ההחלטות תובא גם הזווית היהודית זה הדבר המרכזי.
דני דנון: ג'וש.
ג'וש שוורץ: הסוכנות היהודית נמצאת בקשר רצוף עם הקהילות בעולם, יש לנו פריסה, אני חושב הרחבה ביותר של גוף ישראלי, למעלה מארבע מאות אנשים מוצבים בשטח.
ג'וש שוורץ: מטבע הדברים ההתייחסות שלנו היא לקהילות היהודיות ולאו דווקא לישראלים, מאחר והקהילות היהודיות זה אוכלוסיית היעד של הסוכנות היהודית.
ג'וש שוורץ: אנחנו כמובן מתואמים עם כל הגופים הישראליים הרלוונטיים ומקיימים על זה מפגשים ומחליפים מידע באופן, בתדירות גבוהה.
ג'וש שוורץ: גם פעילות על פי החלטת ממשלה.
ג'וש שוורץ: זה ממש ממוסד.
מרינה סולודקין: יש חדר מצב בסוכנות?
ג'וש שוורץ: כן יש חדר מצב.
חגי אליצור: בכל גוף יש חדר מצב.
דני דנון: חגי אליצור, משרד ההסברה והתפוצות.
חגי אליצור: אין לי מה להוסיף, מעבר לזה שאנחנו שותפים לסוכנות.
דני דנון: היה לכם יוזמות למטיילים הישראליים לגבי התנהגות, היה לכם קמפיין.
חגי אליצור: זה דבר שקשור לתחום ההסברה, פחות לתחום שאנחנו כאן מדברים על---
דני דנון: השאלה שלי, אם אתם כבר מפיקים עלון ומשווקים אותו ליוצאים לחו"ל, האם בעלון הזה יש גם תכנים של אחרים?
חגי אליצור: אין תכנים שנוגעים לדבר הזה.
חגי אליצור: אני חושב, כמו שאמר פה נציג משרד ראש הממשלה, יש היום מודעות הרבה יותר גבוהה, כל מטייל שיוצא, בסך הכול זה דברים שיש את הגופים שמטפלים בהם, חשוב גם שיהיה תיאום, אין צורך שכולם יעשו את אותו דבר, אנחנו משותפים לסוכנות בחדר המצב, זה הדבר החשוב שאנחנו עושים.
חגי אליצור: מבחינת מטיילים ישראליים בחו"ל יש להם כתובת ומי שמטפל בהם.
דני דנון: נציגת הקונגרס היהודי העולמי, את רוצה להוסיף?
עדנה ויינשטוק-גבאי: אין לי הרבה מה להוסיף.
עדנה ויינשטוק-גבאי: אנחנו פחות עוסקים בנושא הזה, אנחנו שוקלים עכשיו פחות או יותר במקביל למה שאבינועם מציע, איזושהי פעילות בתוך הקהילות, הכנה קהילתית למצב של טרור, אבל עדיין זה לא קיים בשטח, אנחנו יותר בהכנה של הרעיון הזה.
דני דנון: אתם מקבלים תגובות מהקהילות?
עדנה ויינשטוק-גבאי: אנחנו קיבלנו פניות מקהילות, זה בא יותר בעניין של איראן ובסוגיה הזאת של רצון להכנה למצב של טרור, של פגיעה ביהודים, ואנחנו התחלנו לבחון עשיית משהו בנידון.
דני דנון: חברת הכנסת סולודקין, את רוצה להתייחס?
דני דנון: אני רוצה לשאול את נציג משרד ראש הממשלה, הנושא של הישראלים שיוצאים, אין שום דבר יזום בעצם, זאת אומרת, זה כלי התקשורת, זה הצינור שדרכו אתם מעבירים את המידע.
דני דנון: זאת אומרת, אם אתם רוצים היום לתת התרעה על בנגקוק אתם מוציאים הודעה לתקשורת ומשם, אני מניח אתם מעבירים את המסר לציבור.
יחזקאל סלע: ככל שזה קשור לציבור, דרך התקשורת.
דני דנון: עכשיו, אני ראיתי בתקשורת עצמה, בסיפור האחרון, לגבי ההתרעות בבנגקוק, קלסתרונים וממש כאילו יצאו דמויות.
דני דנון: השאלה, גם זה דרך התקשורת או שאתם מעבירים את זה גם לגורמים אחרים?
יחזקאל סלע: אחריותנו והתוצר שלנו לציבור הוא אזהרת מסע בלבד.
דני דנון: זאת אומרת, הקלסתרון שיצא זה לא קשור אליכם?
יחזקאל סלע: הוא הועבר בתקשורת התאילנדית המקומית, לא קשור אלינו.
דני דנון: אני חושב שזה יכל להיות רעיון מעניין, לא יודע מי מהגופים, אבל כן שאותם ישראלים שמסתובבים יהיו מודעים לדברים האלה ולא לסמוך רק על התקשורת הישראלית.
דני דנון: אני מצטער שלא הגיע לכאן נציג חב"ד, אנחנו נפנה אליהם.
קריאה: יש להם כנס היום, הוא רצה לבוא, כנראה שהוא לא תיאם.
דני דנון: כי אני חושב, שאנחנו צריכים לעשות פעולות במקומות שבהם הישראלים מגיעים אליהם, המרכזים השונים ששם אנחנו, אני מסתכל פה על הגופים המכובדים ואני מעריך את כולם, אני לא בטוח כמה מאיתנו בפועל יש לנו נגיעה למקומות שבהם ישראלים ישנים ושוהים ומבלים, אנחנו די התנתקנו מזה.
דני דנון: ופה צריך לחשוב איך מערבים את הגופים המקומיים בהתרעות, בהעברת הקלסתרונים, הסכנות וכל הדברים.
דני דנון: אני רק אציין, יחזקאל, אנחנו נכנסנו לאתר שלכם ובהחלט יש פירוט של כל המדינות.
דני דנון: אין התרעה, צריך להיכנס לכל מדינה כדי להבין את החומרה של האזהרה שקיימת.
דני דנון: איך זה מחולק?
דני דנון: יש איזה, לפי מספרים או, איך החלוקה של האזהרות?
יחזקאל סלע: מבחינת האתר, בדף כניסה יש את האזהרות האחרונות שהן בעצם הקונקרטיות ביותר.
יחזקאל סלע: והחלוקה הפנימית היא על פי סדר המדינות, שיש ציון של קיום אזהרת מסע באותה מדינה.
יחזקאל סלע: האזרח נכנס לתוך הלינק ויש לו שיקוף של עולם התוכן.
יחזקאל סלע: מהי האזהרה, מה חומרתה והדבר החשוב ביותר שאנחנו מוסיפים זה גם המלצות להתנהגות.
דני דנון: במקום?
יחזקאל סלע: במקום.
יחזקאל סלע: ספציפית לאותה אזהרה, מעבר להנחיות הכלליות שמופיעות בדף השער של האתר.
דני דנון: אתם מחליטים גם מתי כמובן להוריד את האזהרה?
יחזקאל סלע: כן.
דני דנון: ראיתי פה את טורקיה, מתי התווספה האזהרה של טורקיה?
יחזקאל סלע: אין אזהרת מסע לטורקיה.
דני דנון: לפי מה שהעתקתי באתר שלכם, כרגע יש.
יחזקאל סלע: לא, יש אולי אזהרות מסע- - -
דני דנון: ישנות?
יחזקאל סלע: שציין ידידי ממשרד החוץ.
יחזקאל סלע: יש שני סוגים של אזהרות, אזהרות מסע לטרור שהן באחריותנו ואזהרות לגבי שאר הנושאים שהם במשרד החוץ.
יחזקאל סלע: מחלות, מגפות, אסונות טבע, אירועים פנימיים באותה מדינה.
יחזקאל סלע: ולאזרח יש שיקוף של אזהרות לטרור ואת כל המידע המשלים האחר על מנת שתהיה לו תמונה מלאה כהערכת מצב לפני נסיעה לחו"ל.
יחזקאל סלע: מבחינת טרור, אין אזהרת לגבי טורקיה.
מרינה סולודקין: רציתי לומר לך דני, שבצדק אתה עושה ישיבה.