GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נירה לאמעי: דרך אגב, אני אמרתי לממונה לעשות התאמות.
נירה לאמעי: היא בדקה בכל החוקים ואמרה לי - זה תיאומים.
נירה לאמעי: אני מסכימה איתך על המילה התאמות.
דני דנון: מצוין, תודה חנן.
דני דנון: סעיף 34.
נירה לאמעי: "סעיף 34, איסור העברת נכסים: המרכז לא יהא רשאי למכור, לשעבד או להעביר בדרך אחרת נכס שבבעלותו, למעט נכסים שפרטים לגביהם, לרבות סוגם ושוויים, נקבעו בתקנות, אלא באישור השר.
נירה לאמעי: המרכז לא ייטול הלוואה העולה על סכום שקבע השר בתקנות אלא באישור השר ושר האוצר".
זבולון אורלב: באיזה תקנות?
נירה לאמעי: בתקנות שהשר יקבע.
דני דנון: הוא צריך לקבוע תקנות.
זבולון אורלב: לגבי החוק הזה?
נירה לאמעי: כן, וודאי.
נירה לאמעי: "סעיף 35, ביצוע ותקנות: השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו, לרבות סדרי העבודה של המועצה".
נירה לאמעי: את סעיף התחילה השארתי פתוח כרגע, סעיף 36.
דני דנון: תציעי.
נירה לאמעי: לגבי סעיף התחילה?
נירה לאמעי: אני מניח שחצי שנה זה סביר.
זבולון אורלב: חצי שנה זה זמן סביר להתארגנות.
דני דנון: אוקי, שישה חודשים.
נירה לאמעי: "סעיף 36, תחילה: תחילתו של חוק זה שישה חודשים מיום פרסומו".
שלמה מולה: יש לי שאלה משפטית.
שלמה מולה: האם המכון הזה יוכל לגייס תרומות עצמאיות?
דני דנון: לא כתוב פה אחרת.
נירה לאמעי: כן, זה כתוב.
דני דנון: איפה כתוב.
מיכאל איתן: בעיקרון, אנחנו דיברנו על זה שכן, שהתשובה תהיה כן.
שלמה מולה: לא, אני רוצה לוודא שכן תהייה אפשרות לאותו מכון לגייס כסף.
נירה לאמעי: זה מופיע.
נירה לאמעי: סעיף 31, מימון פעולות, "הקמת המרכז ופעילותו ימומנו מתקציב המדינה ... ומתרומות ומהכנסות שיהיו למרכז".
שלמה מולה: מצוין, בסדר גמור.
דני דנון: אני חוזר לסעיף 31, מימון פעולות.
דני דנון: אני רק רוצה להזכיר שהתקיימו מספר דיונים בהשתתפות השר מיכאל איתן, שרת התרבות, משרד הקליטה וכרגע אנחנו רוצים שהשר הממונה יהיה שר התרבות על החוק הזה, ואני רוצה שהשר איתן יבהיר את הנושא, ואז נוכל להגיע לנושא של תקציב מדינה, או לא מדינה.
דני דנון: אבל השר איתן יבהיר ונוכל לסיים את העניין.
דני דנון: בבקשה, השר מיכאל איתן.
מיכאל איתן: אני רוצה למסור שאני שוחחתי ביזמתן של שתי השרות הנוגעות בדבר, גם עם שרת הקליטה וגם עם שרת התרבות ובסוף אני אקח את כל הנימוקים.
מיכאל איתן: מדובר כאן בחוק מורשת, לא מדובר פה בקליטה של אנשים חיים.
מיכאל איתן: מדובר פה במשהו שעבר בעבר דרך הנושא של התרבות ומה שמדובר פה יותר מכל זה הבעיה התקציבית, ששרת הקליטה הסבירה לי שאם הנושא הזה יועבר לתחום אחריותה, היא לא תוכל לבצע את החוק, כפי שהוא נוסח על פי המלצות האוצר, כפי שראיתם אותן גם בסעיף הקובע שהשר הממונה הוא השר לקליטת עלייה, וגם בסעיף 31 שמדבר על נושא התקציב.
מיכאל איתן: מכלל זה אני רוצה לומר משפט אחד נוסף.
מיכאל איתן: זה לא עולה ששרת התרבות אמרה טוב, אז אנחנו נממן את זה כן מתקציב משרדנו.
מיכאל איתן: שרת התרבות אמרה גם היא שהיא כן מעוניינת שהחוק יהיה בתחום הפעילות של המורשות, כפי שהיה לאורך כל הדרך והיא מוכנה לקחת את האחריות להפעלת החוק.
מיכאל איתן: אבל היא מודיעה בצורה המפורשת ביותר, שגם מבחינתה, כאשר מדובר על תקציב, מדובר על תקציב שיוקצה במסגרת הקצאות שהמשרד יוכל לקבל, ולא במסגרת התקציב השוטף של המשרד.
מיכאל איתן: האמת היא, שיש כאן סיכון מסוים שאנחנו לוקחים, שאנחנו מחוקקים חוק שאין לנו עדיין, באופן מעשי, או יש לנו יותר מזה, יש לנו חוסר הסכמה בדבר האפשרויות לממן אותו.
מיכאל איתן: אבל אנחנו בצומת הזה צריכים לעשות הערכת מצב.
מיכאל איתן: או שלא יהיה חוק ונחכה עד שנקבל את הכסף, או שיהיה חוק.
מיכאל איתן: יש הרבה דברים שאפשר להתחיל לעשות אותם גם ללא תקציב.
מיכאל איתן: ותוך יצירת החוק ותנועה אני בטוח שיהיו הרבה גורמים נוספים שיעזרו לנו לשכנע את האוצר להקצות את הכסף.
מיכאל איתן: כשאני חוזר גם כאן, דובר וזה דובר בזמנו, שהתקציב לא יחרוג מעבר לסעיפים התקציביים, שזה בסביבות 5 מיליון שקלים בשנה.
דני דנון: תודה לשר איתן.
דני דנון: אני רוצה לומר שאנחנו ---
מיכאל איתן: מהתקציב הממשלתי, אני מתכוון.
דני דנון: אם אני הייתי שר אני הייתי נאבק שהחוק הזה יבוא אלי.
דני דנון: אבל אני לא שר הקליטה היום, אבל חשוב לנו לקדם את החוק הזה היום ולכן אנחנו רוצים לברך על המתווה שמוצע פה.
דני דנון: והוועדה, אחד מהתפקידים שלה יהיה להמשיך וללחוץ, כמו שקרה בחוקים אחרים, ליישום של החוק.
דני דנון: ואנחנו נדאג שזה מה שיקרה, שהחוק הזה יישום ויתוקצב.
דני דנון: וגם לא מדובר חברים לא ב-500 מיליון שקלים ולא ב-50 מיליון שקלים.
דני דנון: מדובר בעד 5 מיליון שקלים.
יולי יואל אדלשטיין: למען הסר ספק, על מה אנחנו נצביע היום בסעיף 31?
יולי יואל אדלשטיין: מתקציב המדינה?
מיכאל איתן: זה לא קובע כלום.
דני דנון: כן, מתקציב המדינה.
נירה לאמעי: רבותי, זה בעיקרון סעיף שלא חייב להיות כלול בחוק.
יולי יואל אדלשטיין: רצוי שיהיה.
נירה לאמעי: זה ברור שאם אנחנו מחוקקים אותו ---
זבולון אורלב: אפשר להוסיף – ושלא יפחת מ-5 מיליון.
שלמה מולה: לא, לא, אני לא רוצה.
זבולון אורלב: אמרת שלא יפחת.
רבקה לויפר: העלות המינימאלית להקמה של תאגיד סטטוטורי כמו שמציעה הצעת החוק היא משהו בסביבות ה-7 מיליון שקלים, לא 5 מיליון שקלים וזו העלות המינימאלית.
רבקה לויפר: ודבר שני, אנחנו עומדים על זה, הנושא של שרת התרבות או שרת הקליטה לא תואם איתנו, ולגבי סדרי העדיפות, זה בינתיים לא נלקח בחשבון בתקציב 2011-2012.
רבקה לויפר: זה צריך לבוא בסדרי העדיפות של המשרדים.
דני דנון: סליחה, גברתי, 2011 כבר נגמר.
דני דנון: 2012 – התחולה של החוק יש לה זה.
דני דנון: זאת אומרת החוק יעבור היום בוועדה אני מאמין, יעבור במליאה, ואז המשרדים יצטרכו לעשות את ההתאמות ולהחליט על סדרי עדיפויות.
רבקה לויפר: שלא בתיאום א יתנו.
דני דנון: אנחנו לא מבקשים שתביאו שיק עכשיו פה בוועדה.
שלמה מולה: אני רוצה לומר משהו.
דני דנון: כן, רק בקצרה.
זבולון אורלב: תשמעי, גברתי, להגיד את הדבר שאת אמרת פירושו של דבר להוריד תקציבים ממוסדות תרבות אחרים, בהנחה שזה הולך לתרבות.
זבולון אורלב: הרי זה לא עולה על הדעת.
זבולון אורלב: כשמחוקקים כזה חוק כן, מתכוונים שמשרד התרבות יקבל תוספת עבור הדבר הזה וחבל להסתיר את העניין הזה.
זבולון אורלב: חבל להסתיר.
זבולון אורלב: אלא אם בא האוצר ואומר למשרד התרבות, תשמע, בזבזתם איזה סכום, ואפשר להתווכח על הדבר הזה.
זבולון אורלב: אבל מבחינת המחוקק זה בלתי אפשרי שיהיה תלוי יישום החוק הזה, בכך שיפחיתו תקציבים ממוסדות תרבות אחרים.
זבולון אורלב: מחר יחוקקו עוד חוק, ואז יפחיתו את התקציב גם של מרכז המורשת הזה.
זבולון אורלב: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.
זבולון אורלב: כמו שאם מקימים עוד תיאטרון או מקימים עוד אגודת ספורט או עוד יש ענף אולימפי, לא מורידים לענפים אולימפיים אחרים אלא בודקים לגופו.
זבולון אורלב: ולכן אם בא המחוקק ואומר – אנחנו רוצים להקים מרכז – הכוונה שתקציב המדינה ימצא את הפתרון שלמרכז הזה יהיה את התקציב הדרוש.
זבולון אורלב: אני כופר במה שאת אומרת שהעלות זה 7 מיליון שקלים, עד אשר תגישו תחשיב מסודר.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד כזה דבר, קודם כל יש לי חדשות בשבילך.
שלמה מולה: הנה, אנחנו כמציעים נאמר שתחולת החוק תהיה מהאחד בינואר 2013, בסדר?
שלמה מולה: זאת אומרת אנחנו עכשיו במרס וחצי שעה זה תשעה חודשים, יהיה לכם, לשרים הממונים יהיה ----
זבולון אורלב: לא, לא, לא, אתה טועה.
זבולון אורלב: אני אגיד לך למה אתה טועה.
זבולון אורלב: יש הבדל בין להקים את המועצה, לבחור את האנשים, שזה לא עולה כסף, לבין הביצוע התקציבי.
שלמה מולה: רגע, אני מדבר על החלק של התקציב.
שלמה מולה: אני חושב שהחוק הזה יכול היה לעבור לפני שלוש שנים והקריאה הטרומית והקריאה הראשונה עברה בכנסת הקודם.
שלמה מולה: ומי שתקע אותנו זה אתם, אנשי האוצר.
שלמה מולה: צריך להגיד את האמת.
שלמה מולה: אי אפשר כשמדובר פה באמת בפירורים, ביחס לתקציב המדינה, פירורים.
שלמה מולה: זה לא כסף.
שלמה מולה: זה פירורים.
שלמה מולה: בכל מקום שאני בא ואומר כשמדובר בעולי אתיופיה אני יודע שהאוצר קודם כל אומר "לא".
שלמה מולה: "אין".
שלמה מולה: אין ואין ואין.
שלמה מולה: מה עכשיו?
שלמה מולה: אתם רוצים לתקוע את החוק?
שלמה מולה: למה זה טוב?
שלמה מולה: עכשיו לעניין של השרים.
שלמה מולה: תראו, האמת היא, אני בתחילת הדרך של החוק סברתי שהאכסניה של החוק יהיה משרד הקליטה.
שלמה מולה: אני סברתי, חשבתי שמשרד הקליטה יהיה מאד minded לעניין, עד להקמתו של המרכז, אחרי שיוקם יעבור למשרד התרבות.
שלמה מולה: אבל בוויכוחים הפוליטיים ביחס של משרד הקליטה היום לעולי אתיופיה, אני מעדיף ---
מיכאל איתן: לא, אני מציע שלא ניכנס לזה.
מיכאל איתן: השרה דיברה איתי ---
שלמה מולה: אני מעדיף שזה יהיה עם שרת התרבות.
מיכאל איתן: השרה דיברה איתי ואין כאן שום עניין, להיפך.
מיכאל איתן: זה לא נכון.
מיכאל איתן: המצב הוא שהחוק, כמו שאמרת, החוק כבר מוכן, אנחנו כבר מדברים לא על תקופת אינקובציה ויש בעיה תקציבית ותו לא, ובואו נעזוב את כל שאר הדברים.
שלמה מולה: טוב, בסדר.
דני דנון: יש לי שאלה לגבי התחולה, חבר הכנסת מולה, אתה עדיין מציע את ההצעה שלך?
שלמה מולה: אני חושב שזה ---
פרופ' מיכאל קורינאלדי: לא, לא, לא, שישה חודשים זה בסדר.
פרופ' מיכאל קורינאלדי: עד שיקימו את זה.
שלמה מולה: אני לא יודע אם אפשר לנסח עם הדברים שאין להם הוצאות תקציביות יהיה אפשר לעשות.
נירה לאמעי: אפשר לנסח משהו כזה, אבל אני עדיין חושבת שאם יש בעיה תקציבית בכל זאת ---
שלמה מולה: אני לא רוצה שאנחנו נגיע למצב שבו חוקקנו חוק ואי אפשר לבצע.
מיכאל איתן: חבר הכנסת מולה, אני אגיד לך את הפרקטיקה של החיים מניסיוני.
מיכאל איתן: ברגע שמקימים מועצה, הופכים להיות עוד אנשים אינטרסנטיים שיעזרו לנו לדחוף את העניינים.
מיכאל איתן: אנחנו נצטרך לעשות לובי.
מיכאל איתן: בוא נפעיל את החוק, יקימו את המועצה, יתחילו להניע את התהליכים, אנחנו נוכל ל---
זבולון אורלב: היום במרס, אם אתה קובע שישה חודשים, אז בספטמבר יקומו המוסדות.
זבולון אורלב: זה הזמן הנכון שהם יטפלו לקראת התקציב.
שלמה מולה: אני רק אשאל אותך שאלה טכנית – האם ההתנגדות של האוצר תמנע מאיתנו את ההצבעה?
דני דנון: לא, אין התנגדות.
דני דנון: אני שמעתי פה את הערת האוצר ואין פה התנגדות של האוצר.
שלמה מולה: אם יהיה לך אחד בינואר 2013 – את מסירה את ההתנגדות שלכם?
רבקה לויפר: לא, הנושא הזה לא מתואם איתנו.
שלמה מולה: רק רגע, אני אומר לך לא חצי שעה, אני אומר האחד במרס 2013, בשנת התקציב 2013.
שלמה מולה: מה שאת אומרת לי עכשיו – גם עם זה אני לא מסכימה איתך.
שלמה מולה: אז אני חוזר בי.
שלמה מולה: אז אנחנו נלך לחצי שנה.
דני דנון: רבקה, מה עמדת משרד האוצר לגבי החוק כפי שהוצג בוועדה כרגע?
רבקה לויפר: על הנושא של שרת התרבות אני שומעת פעם ראשונה.
רבקה לויפר: זה לא תואם איתנו.
יולי יואל אדלשטיין: רגע, מה עניין של האוצר?
יולי יואל אדלשטיין: לא הבנתי, פעם שנייה את חוזרת על זה.
יולי יואל אדלשטיין: מה זאת אומרת 'לא תואם איתנו איזה שר יהיה אחראי?
רבקה לויפר: ועדת שרים ביקשה לתאם איתנו את ---
יולי יואל אדלשטיין: מה?
יולי יואל אדלשטיין: איזה שר יהיה אחראי על ביצוע החוק?
רבקה לויפר: לגבי חוק המורשות ---
יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושב שבפרוטוקול צריך להיות משפט כזה.
רבקה לויפר: לגבי חוק המורשות הכללי, שוב, אנחנו היינו שמחים שהחוק הזה היה נכנס במסגרת חוק המורשות הכללי ואז ----
זבולון אורלב: ששר האוצר יגיש הסתייגות בחתימת ידו.
שלמה מולה: ששר האוצר יגיש הסתייגות בחתימת ידו.
רבקה לויפר: דבר שני, לנושא התקציב כרגע בתקציב המדינה אין סעיף תקציבי עבור הנושא הזה.
רבקה לויפר: צריך למצוא איפה הוא נמצא.
שלמה מולה: אז יש לכם חצי שנה למצוא.
נירה לאמעי: זה לא עולה כסף למנות את המועצה.
דני דנון: משרד הקליטה, בקצרה בבקשה.
מיכל שיטרית-רבל: אני רוצה למחות על דבריו של חבר הכנסת שלמה מולה, שהיה עובד משרד הקליטה ויודע שאין התנגדות במשרד הקליטה.
מיכל שיטרית-רבל: אלף השרה לקליטת עלייה היא אחת מהחותמים על הצעת החוק שהוגשה בזמנו.
מיכל שיטרית-רבל: דבר שני, השרה לקליטת עלייה הסכימה לקבל עליה בוועדת השרים לחקיקה, אבל מאחר שמורשות זה נושא במהותו שמטופל על ידי תרבות, משרד הקליטה מטפל בקליטת עולים בשלבים הראשונים, לא יודע לטפל במורשות, לכן זה נכון יותר מכל הבחינות שזה יטופל במשרד התרבות.
שלמה מולה: אבל בהתחלת החקיקה אתם רציתם את החוק.
מיכל שיטרית-רבל: וכמובן שאין משמעות לעניין הזה ---
שלמה מולה: בתחילת החקיקה ---
מיכל שיטרית-רבל: מהתקציב, אם זה שר התרבות או שר הקליטה.
מיכל שיטרית-רבל: זה ממש לא רלבנטי.
דני דנון: משרד התרבות.
גבריאל מאיר: אני פשוט מבקש, למען הסדר הטוב, לחזור על הדברים של השר איתן.
גבריאל מאיר: אני ביקשתי מלשכת שרת התרבות להדגיש בעצם שני דברים, שהחוק חשוב, צריך לקדמו.
גבריאל מאיר: יחד עם זאת, בעצם היכולת של השרה לשמש כשרה ממונה על החוק ולבצע את החוק, הוא בהחלט מותנה ותלוי בכך שתהיה תוספת תוספתית, ובלי זה לא יהיה ניתן לממש את הדברים.
יולי יואל אדלשטיין: טוב, זה ברור.
יולי יואל אדלשטיין: מקובל על כל הנוכחים.
דני דנון: עוד לגבי הנושא התקציבי, כן.
שושנה בן-דור: לא, זה לא בנושא התקציבי בכלל.
דני דנון: לגבי מה זה?
שושנה בן-דור: אני רוצה להעיר הערה שנדמה לי שגם קודם, בישיבה הקודמת הערתי, וזה בנושא סעיף 5.
דני דנון: עברנו את זה כבר.
שושנה בן-דור: אני יודעת, הערתי ואני חושבת שצריכים לחזור לנושא הזה.
דני דנון: לא, יכול להיות שלא קיבלנו את הערתך, אני לא זוכר.
שושנה בן-דור: אז אני מעלה את זה שוב, במיוחד עם הפרופסור קורינאלדי יושב מולי.
שושנה בן-דור: נראה לי שקייס אחד, קייס ורב הם בתחום הזה במעמד מאד מאד שונה, ונראה לי שקייס אחד לא מספיק.
דני דנון: אנחנו לא נפתח את זה כרגע.
נירה לאמעי: נציג ממשלתי אחד מכל משרד ממשלתי.
דני דנון: אנחנו סיום החקיקה.
דני דנון: הערות בנושא התקציב.
עקיבא מנגסטו: לא, אני רוצה להתייחס דווקא בהמשך למה שאמרה שושנה, באמת בעמוד 4 סעיף (ב) כתוב "שליש לפחות מחברי המועצה".
עקיבא מנגסטו: אני דווקא הייתי מציע שיהיה כתוב לפחות 50%.
דני דנון: חבל, דיברנו על זה.
שלמה מולה: שושנה, אילו לא היו מפחיתים את מספר המועצה, אני הייתי תומך בדעתך.
שלמה מולה: אבל מאחר שמספר המועצה מהדיון הקודם, יש בקשה להפחית את זה בשניים, אז אין ברירה.
שושנה בן-דור: אפשר להגיד בנושא זה אני הייתי אומרת שני קייסים בלי רב.
עקיבא מנגסטו: לא סיימתי.
דני דנון: כתוב 'לפחות'.
דני דנון: איך קוראים לך, אדוני?
עקיבא מנגסטו: אני עקיבא.
דני דנון: עקיבא, כתוב 'שליש לפחות מחברי המועצה'.
עקיבא מנגסטו: לא, אני הייתי מסתייג מזה והייתי אומר שלפחות 50%.
מיכאל איתן: עצור שנייה.
מיכאל איתן: יש כאן נציגים של משרד התרבות, היה לנו חוק למורשת יהודי לוב נדמה לי.
מיכאל איתן: היה חוק מורשת כבר שעבר, לא?
זבולון אורלב: יש כמה חוקים.
גבריאל מאיר: יש מספר חוקים כאלה.
מיכאל איתן: גם לוב וגם ---
מיכל שיטרית-רבל: בוכרה.
מיכאל איתן: וגם בוכרה.
מיכאל איתן: מה כתוב שם לגבי הרכב המועצה מבחינת המינימום של יוצאי בוכרה ויוצאי לוב?
מיכל שיטרית-רבל: לא, אבל כאן זה שונה קצת.
מיכל שיטרית-רבל: מה ששונה פה, זה לא סתם חברי מועצה מכיוון שרוצים שהמרכז הזה יתייחס גם לענייני נישואים וגירושין.
מיכל שיטרית-רבל: זה שונה.
מיכאל איתן: לא, לא, אני מדבר כעת על משהו אחר, לא על הקייס ולא על הרב.
מיכאל איתן: אני מדבר על הסוגיה האם בחוקי מורשת אחרים שוריין מינימום של יוצאי אותה מורשת.
דני דנון: אני רוצה לומר משפט לחברים ודיברנו על זה גם בחוקים אחרים שהעברנו לקראת חיזוק העדה של ייצוג הולם.
דני דנון: האויב של הטוב מאד זה המצוין.
דני דנון: אז החוק הזה הוא טוב מאד.
דני דנון: הוא לא מצוין, אבל אני רוצה שנעביר אותו ונתקדם ובעתיד תמיד נוכל לעבור ולעשות חישובים.
שלמה מולה: אני מציע שאם יהיו בו תיקונים נמשיך לעשות תיקון, אבל כרגע להעביר את החוק.
עקיבא מנגסטו: אדוני השר, קטעת אותי.
עקיבא מנגסטו: אני פשוט ---
מיכאל איתן: אני רוצה לעזור לך.
מיכאל איתן: אם אני אמצא ששם 50%, 60% ---
עקיבא מנגסטו: המטרה היא ---
שלמה מולה: עקיבא, עקיבא, אני מבקש ממך ---
עקיבא מנגסטו: לא, שאלה שנייה, יש לי עוד שאלה.
שלמה מולה: שנייה, עקיבא.
שלמה מולה: אתה רוצה שיהיה חוק?
עקיבא מנגסטו: בוודאי.
שלמה מולה: אז תן לנו לסיים את החקיקה.
שלמה מולה: אם צריך לתקן בהמשך אנחנו נתקן.
שלמה מולה: כרגע אין צורך לעשות שום שינויים בסעיפים המוסכמים עליהם.
שלמה מולה: כרגע אין צורך.
עקיבא מנגסטו: השאלה השנייה בעמוד 9.
עקיבא מנגסטו: עובדים.
עקיבא מנגסטו: תנאי העסקתם, כאן מתייחסים לגבי עובדים רק בקרב יוצאי אתיופיה, או שגם עובדים אחרים.
קריאה: זה לא משנה.
שלמה מולה: לא נכניס עכשיו בקרב יוצאי אתיופיה.
דני דנון: המרכז יהיה כפוף לחוק שעבר לגבי ייצוג הולם.
דני דנון: אני מניח.
דני דנון: הערת היועצת המשפטית לפני ההצבעה.
נירה לאמעי: בעקבות הערתו של השר מיכאל איתן לגבי יוצאי אתיופיה, אני רוצה לבקש את הרשות מבחינה ניסוחית לבדוק שוב את הנושא יותר לעומק עם משרד המשפטים, כדי לוודא שלא נוציא החוצה חלילה אנשים שלא נולדו באתיופיה.
נירה לאמעי: כשאנחנו יודעים בוודאות מה כוונתנו.
מיכאל איתן: אם את כבר הולכת, תבואי גם עם ההמלצה שלי – וצאצאיהם.
נירה לאמעי: אני יודעת, לוקחים את זה בחשבון.
נירה לאמעי: אני רוצה באמת לוודא את הנושא הזה, כי הוועדה כאן, מעבר למילים, רוצה שיהיו שם אנשים שהם לא רק ילידי אתיופיה, אלא גם בניהם או מארץ המוצא.
דני דנון: לפני ההצבעה אני רוצה להודות לשר איתן ולשר אדלשטיין על ההירתמות ועל הנוכחות בישיבות.
דני דנון: אתם לא תוכלו להצביע היום, אבל אני יודע שאם הייתם יכולים להצביע הייתם מצביעים בלב חפץ.
דני דנון: להודות לחברי הכנסת אורלב ומולה, ולעוד חברי כנסת אחרים שלא נמצאים פה, שגם הם תמכו, מיכאלי ואחרים שתמכו בחוק.
דני דנון: אני מבקש להצביע.
שלמה סלומון אקלה: סליחה, הערה לפרוטוקול.
דני דנון: לא סליחה, סליחה, אני כרגע באמצע ההצבעה.
שלמה סלומון אקלה: סליחה, בסדר, אבל אני מבקש ממך.
שלמה סלומון אקלה: אתה לא נותן לי זכות דיבור.
שלמה סלומון אקלה: הרבה פעמים אני מצביע ואתה לא נותן לי לדבר.
דני דנון: את דיברת היום.
דני דנון: אנחנו באמצע הצבעה כבר.
שלמה סלומון אקלה: אני מבקש, זה לטובת העניין.
שלמה סלומון אקלה: קיים מרכז מורשת ליד אתיופיה.
שלמה סלומון אקלה: הוא מתקדם.
שלמה סלומון אקלה: אני הייתי מבקש לפרוטוקול, איך להלביש את כל החלטת החוק הזה על המרכז הקיים.
שלמה סלומון אקלה: יכול להיות מחר אנחנו נעשה את טקס אבן הפינה.
דני דנון: בשביל זה יש מועצה שתוקם ויהיו בה חברים ונציגי משרדים ומספיק יפעילו שיקול דעת ונציגי ארגונים להפעיל את שיקול הדעת על מה שאתה אומר ואתה צודק.
דני דנון: אתה צודק, אבל זו תפקידה של ---
שלמה סלומון אקלה: אבל זו החלטת בג"ץ והחלטת השרים לענייני קליטה.
נירה לאמעי: אבל אי אפשר לכתוב את זה בחוק.
נירה לאמעי: אתה צודק, אבל אי אפשר לכתוב את זה בחוק.
דני דנון: זה בדיוק תפקיד המועצה ואני בטוח שזה יעלה בישיבה הראשונה של המועצה, מה הם עושים הלאה.
דני דנון: חבר הכנסת מולה מצביע במקום חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ.
זבולון אורלב: אני ארים את ידי, אבל אל תספור אותה.
דני דנון: מי בעד נוסח החוק כפי שהוצע?
דני דנון: שניים בעד.
דני דנון: לחבר הכנסת אורלב אין פה זכות הצבעה לכן לא ספרתי את קולו.
דני דנון: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.
דני דנון: בעד - 2
דני דנון: נמנעים - 0
דני דנון: אני רוצה להודות לכל מי שתמך ועזר.
דני דנון: אנחנו רוצים שאחת הישיבות של הועדה בקרוב תתקיים במרכז עצמו.
מיכאל איתן: ותודה ליושב ראש הוועדה על הנחישות.
דני דנון: Good morning.
דני דנון: We will conduct the meeting in Hebrew.
דני דנון: We are in the Knesset in .
דני דנון: Member Katz, you are welcome to come in.
דני דנון: But you will all have translation, and you can speak either in English or in Hebrew.
דני דנון: אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא חשוב ורגיש, הר הזיתים, מקום קדוש לכל יהודי, מקום שבו קבורים מנהיגים גדולים.
דני דנון: היום אחר הצהריים רבים מאיתנו יגיעו להר הזיתים לטקס האזכרה של מנחם בגין וכשאנחנו נגיע היום להר הזיתים יהיה בטוח במקום, יהיו הרבה שוטרים, הרבה חיילים ואנשים ירגישו שהם יכולים להגיע, אבל חלק מהנמצאים פה בחדר, ואני מודה לאותם חברים יקרים שהגיעו אלינו מארצות שונות במסגרת ביקור של ועידת הנשיאים, הם היו לפני מספר ימים בהר הזיתים והותקפו פיזית באבנים ובלוקים וזה לא דבר שבמיוחד בשבילכם עשו את זה.
דני דנון: אני מברך את האורחים שלנו, נמצא איתנו מלקולם הונליין, סגן יושב ראש ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים בארצות הברית.
דני דנון: זו לא הייתה קבלת פנים לכבודך, מלקולם, בהר הזיתים, ולא לכבוד חברי הקונגרס שהגיעו, זו מציאות יומיומית שיהודים שמגיעים לקברים בשביל לבקר את ההורים שלהם ואת בני המשפחה, או את הרבנים, מותקפים פיזית, לפעמים עד כדי סכנת חיים.
דני דנון: לא ראיתי פה את מאיר אינדור, אבל הוא גם יגיע לספר על חוויה שהוא עבר עם אשתו, שממש שמה את חייו בסכנה והנושא הזה לא קשור רק למדינת ישראל, הוא קשור גם לכלל התפוצות, לכן הוועדה מתכנסת לדון בנושא הזה על מנת לתת תשובות.
דני דנון: יש פה חברים טובים שאני מכיר מארצות הברית, אנשים מכובדים מאוד, מורטון קליין, נשיא הארגון של ה-ZOA, קאן אברמוביץ, נשיא הליכוד בארצות הברית, ג'פרי פלאט.
דני דנון: אני יכול לראות פה אנשים שמייצגים קהילות שלמות, ומלקולם, אתה מייצג כמובן ארגונים רבים, ואחרי שהייתה לי פגישה גם איתך, מלקולם וגם עם מר לובינסקי בנושא הזה, אני רוצה לומר מלה.
דני דנון: אני דיברתי עם ראש הממשלה, יש שיפור.
דני דנון: יש שיפור, אני חייב לומר לפרוטוקול, אבל הוא לא מספיק.
דני דנון: הותקנו מצלמות, תגברו קצת שוטרים, אבל המציאות היומיומית היא שהיום אם אנחנו נלך בלי אבטחה, זה מסוכן, ובפועל אותם פורעים ערבים משיגים את המטרה שלהם, שלא יגיעו יהודים לשם, והם משיגים את זה על ידי שימוש באלימות, על ידי השחתת רכבים.
דני דנון: אנחנו נרצה היום בוועדה קודם כל לשמוע את העדויות של אותם אורחים מכובדים שהגיעו מהתפוצות, על החוויות שלכם, וגם לקבל תשובות מהמשרד לביטחון פנים ומשרדי הממשלה השונים על מה נעשה בנושא הזה, כי ברור לנו שהמצב הקיים לא יכול להימשך.
דני דנון: גם כל שר שדיברתי איתו, ודיברתי עם כמה שרים, אומרים 'אנחנו מוכנים לעזור'.
דני דנון: בפועל כולם מוכנים לעזור, יש הרבה מאוד ידיים בתוך העסק הרגיש הזה, אבל הביטחון של המבקרים בהר הזיתים לא קיים.
דני דנון: אני רוצה לבקש מידידי, מלקולם הונליין, לפתוח ולהציג את הדברים, ולאחר מכן נשמח לשמוע את אותם חברים שהיו שם גם בשבוע שעבר וחוו את החוויה הלא נעימה.
דני דנון: בבקשה, מלקולם הונליין, סגן יושב ראש ועידת הנשיאים.
מלקולם הונליין: Thank you.
מלקולם הונליין: I just want to show you that I didn't take it personally, the rocks.
מלקולם הונליין: But I take the issue very personally, even though I have no relatives buried on Har ha-Zeytim.
מלקולם הונליין: You know, our tradition, our mesora tells us there are two kinds of yerusha: a yerusha and a morasha.
מלקולם הונליין: A yerusha is something a rich uncle leaves you and it's yours to do it as you wish.
מלקולם הונליין: You can spend it or waste it.
מלקולם הונליין: A morasha is given to you in trust for future generations.
מלקולם הונליין: And there are two things that Torah tells us are a morasha: Torah and , Eretz Yisroel, and they are given to us, to every generation, to enhance for future generations.
מלקולם הונליין: We dare not waste it, we dare not sacrifice it.
מלקולם הונליין: We can only be judged by the degree to which we protect and assure that they'll be there for future generations.
מלקולם הונליין: In there was a conference a few months ago of a group called ISESCO, which was made of representatives from 40 countries plus UNESCO.
מלקולם הונליין: And the agenda was to declare Kever Rachel, Me'arat ha-Machpela and the Kotel Muslim holy sites: Abu Rakwo, Qutab Rachel, a mosque named for Mohammad's driver, and Me'arat ha-Machpela, obviously not a Jewish site.
מלקולם הונליין: And one wonders why would they invest all this time and energy?
מלקולם הונליין: Why would Arafat and why would Abbas only yesterday speak in and deny the existence of the batei mikdash?
מלקולם הונליין: Why would he deny the Jewish past?
מלקולם הונליין: He supposedly wants to be a partner for peace.
מלקולם הונליין: How can you be a partner for peace if you deny the heritage, the rights and the existence of the party with which you're supposed to negotiate?
מלקולם הונליין: The answer is that they seem to understand better than many of us the importance of our past, that if you take away our past, you take away our future; that Judaism puts an emphasis on history not because we get lost in history but because we learn the lessons of history.
מלקולם הונליין: We value the past because it's a guide to the future.
מלקולם הונליין: What is the lesson if a site that for 3,000 years was a holy site to the Jewish people, Har ha-Mishcha was the Mountain of Anointment; it was the place where David ha-Melech went; it was a place where Jews buried from the time of the First Beis ha-Mikdash and even bas Paro is supposedly, the daughter of Paro, is supposedly buried there; that for 3,000 years this place was held sacred.
מלקולם הונליין: Even when we lost the Beit ha-Mikdash, people would go to be oleh regel, would go to the Har ha-Zeytim.
מלקולם הונליין: The conference in is a message to us; it's a message about our failure.
מלקולם הונליין: And it's not just Har ha-Zeytim.
מלקולם הונליין: In Keren ha-Ofel, in many other places, there is a failure to protect Jewish interests, Jewish history and the Jewish future.
מלקולם הונליין: And I think it's really responsibility, and I have to say we have to give hakarat hatov to this government because, for the first time, steps have been taken with 90 cameras, and we're told that within 2 weeks the substation on the Seven Arches at the top of Har ha-Zeytim will be opened and will be established.
מלקולם הונליין: But it's still not enough.
מלקולם הונליין: That we, a delegation, some of whom are here, together with two members of Congress, could stand on Har ha-Zeytim with police protection and get stoned not with just one stone, and I had it here but I was afraid it would be declared a weapon, so I didn't bring it in, that maybe somebody here would want to throw it, but the fact is that we could not stay there and visit and not be subjected to this kind of an assault.
מלקולם הונליין: And I think that the message to the members of Congress, who used the term "disgraceful" about the conditions of the cemetery, the fact that so many graves were disrupted and were destroyed, the fact that people, people from Queens, a rabbi from Queens only recently was subjected to an assault, and this is repeatedly the case.
מלקולם הונליין: We live in a generation of forgetfulness, we're told.
מלקולם הונליין: Jews cannot afford to forget.
מלקולם הונליין: Jews remember.
מלקולם הונליין: Zechira is a central concept of Judaism.
מלקולם הונליין: There's no word for "history" in Hebrew; it's zechira.
מלקולם הונליין: And zechira is different; it's remembrance, and remembrance means that you have to understand all that leads to an event and all that flows from it.
מלקולם הונליין: If we don't understand how we got here, if we cut ourselves our from our past, if we relegate it to insignificance, if we can look at 3,000 years of history and relegate it to conditions as we saw, then this is an abla for us, and future generations will hold us to account.