GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נדיה אליס: Afterwards I will give you an over view of what is being and has been done in Europe and in America as well, in order to advance the situation of women, after which I will be speaking about Israel, more specifically of course, and finally, I will give some recommendations in order to improve the situation.
נדיה אליס: So even though Shifrah said that the situation is lightly better and it is true, still the situation is still far from being ideal.
נדיה אליס: What you can see in the slide here is that the higher we go in the budget of American Jewish organizations the lower is the presentence of women whom lead them.
נדיה אליס: In organizations where the budget is lower than 250,000$, we have 64% women leading, but the percents drops dramatically to 16% when the budget raises above 50 millions$.
נדיה אליס: So, in this year of women leadership and congregations, the jewish world continuous to lay behind, unfortunately.
נדיה אליס: The situation in the wage gap, as you reminded before, is not better.
נדיה אליס: Female e.c.o.’s earn slightly more than 62 cents for every dollar that their mail counterpart earns, and the situation in the jewish world is even worse than the global national american situation where women working full time, earn 77 cents for every dollar that a mail counterpart earn.
נדיה אליס: This persistent absence of women from the highest runs of professional leadership, effects very large concern of the system.
נדיה אליס: First of all, the absents of women c.e.o.
נדיה אליס: highlights and reflects the system over all the efficiencies in recruitment, retention and development of qualified personal.
נדיה אליס: Younger women, moreover, may read the absents of women e.s.o.’s as a very discouraging massage, and they may start to look elsewhere for a satisfying career.
נדיה אליס: And finally, of course, a federation system that is dominated by older mail donors and middle age mail fundraisers, will eventually appear as less innovated, less inclusive and ultimately less appealing to the next generation, where we will have more female donors and female activists.
נדיה אליס: We already have, in fact.
נדיה אליס: The leaking pipe line in the jewish world is not much different from the rest of the American situations as Shifrah said, you can see here, in the slide, that as up to 2011 only 16% of the 500 boards had women sitting in.
נדיה אליס: This situation can be partly explained by the level of female attrition from the work force.
נדיה אליס: The numbers of women and men graduate entering the work force is practically equal, however, the equality whereas its maintain at the junior management positions, suffers a mark drop in the senior management levels.
נדיה אליס: As you can see in the next slide, the current picture shows that men tend to be highly concentrated in the top professions such as supervisors, managers, executives, and on the other hand, women tend to be way over represented in the lowest ranking and in the lowest pay professionals in the work force, such as secretaries, sell associates, teachers, nurses, child care providers and in this stereotypically mail occupations 60-75% of the workers in the higher are men and then those occupations are way over paid compared to the 60-75% occupations that women are in.
נדיה אליס: This situation – I’m positive, all of you heard about the expression “glass ceiling” its called glass ceiling, it is the unseen and un reachable barrier that keep women from rising to the upper ranks of the corporate ladder, and it’s due to many factors.
נדיה אליס: I can’t now enter to all of the factors that cause the situation, however, I can mention some of them, First of all, in equal, division of duties in the household and then, the perception, the cultural perception – not only in , of course, that women’s first responsibility is at home.
נדיה אליס: And this is the perception that is also shared by many women, which cause some sort of “self selection” in that many women at some point “shoes to drop out”.
נדיה אליס: It is also a matter of personal choice but sometimes, in many times, it is not a personal choice.
נדיה אליס: And of course, there are other factors that are very important, the lack of flexibility at work, sexual harassments –which is a main problem for women and nobody likes to talk about it but it is a big factor, the fact that women under estimate themselves and find it very difficult to advance and of course, there is a lack of appropriate policy to overcome issues.
נדיה אליס: In this slide –I’m afraid you can’t see very well (I was hoping for this screen to be better or bigger) I’m just giving here an over view of what happens mainly in Europe, for the situation is much much better than in the United State and Israel.
נדיה אליס: I’m speaking, of course, not about the Jewish world, I’m talking about the general situation, just to show that there are ways to improve situations.
נדיה אליס: In , for instance – which is the best example in the world right now, in February 2002 the government gave a dead line of three years, for private listed companies to raise the proportion of women in their boards to 40%.
נדיה אליס: And it didn’t work, it didn’t work.
נדיה אליס: When they got to the dead line only 24% of women were sitting on the boards, so a new legislation was introduced, and this legislation was about sanctions, very very hard sanctions, for companies that will not apply, and, at 2009 44% of women were sitting in the boards of Norwegian companies.
נדיה אליס: is another example of gender and there are many more, I can’t enter right now, to the details of every country, unfortunately but it is very interesting what is going on in .
נדיה אליס: On the other hand, in the , there was a new code that was introduced in 2009 requiring the disclosure of domination comities consider diversity in selecting candidates for boards exposition.
נדיה אליס: Unfortunately, not withstanding, this new code, the situation didn’t improve that much, and according to a catalyst… women have not made such a giant steps in the past six years on the contrary, there are still 10% of the companies that have no women at all, serving on their boards, women hold only 14% of the executive officer positions and only 7% of the top earner positions.
נדיה אליס: Saying is true for England that you see on the right, many initiatives were introduced but they are not laws, and when the law is not introduced companies tend not to comply, unfortunately, and the situation is -if you see it on the right, is that female, non executive directors on boards, are 11% and when we go to women executive directors - the percents drops to 2% so the under presentation is still extremely important.
נדיה אליס: Noe where does stand in all this?
נדיה אליס: , of course, as the center – or one of the centers of Jewish people, the main pool of the Jewish people, in the situation is very good for whatever concerns state companies, there is a law that demands state companies to comprise a balance representation of both sexes and this balance representation was defined at 2007 as 50-50.
נדיה אליס: We arrived at 44% at 2010 – that’s already excellent.
נדיה אליס: However, if we just look at the chair persons of the companies we can see that only 3% are women.
נדיה אליס: As far as public companies are concern, the situation is way worse, much more similar to the rest of the world, much more similar to the United States, in fact, only 18% of the board and directors is Israel are composed with women, or better, women compose only 18% of the boards and here, in this slide, basically you can see the highest percentage of women in boards, which is between 10%-20%.
נדיה אליס: On the left you can see that there are about a 120 companies that have no women at all, and then on the right, you have the number that seems positive but its not – there are 26 -to be precise- companies whom have 50% women on their board now, out of these 26 companies 6 of them have boards of directories that are composed of two people, so it’s a women that make 60% but this is not enough.
נדיה אליס: In the role to equality is really still long, unfortunately, half the women in work in the six traditional female occupation that I mentioned before, secretaries, teachers, nannies, etc.
נדיה אליס: The difference in the salary between women and men is better that in the but still far from idle.
נדיה אליס: Women earn 83% of the men salary, and here you see, we don’t need to go very far, in the Knesset, only 20% of the members are women.
נדיה אליס: Just to show you where stands compared to the rest of the world, I circle in red as you can see, Isreal is not the worse but it is far from being the best.
נדיה אליס: And I believe, as you said, that we have to set the example.
נדיה אליס: needs to set the example and of course, not just for Jewish organizations but also to the rest of the world.
נדיה אליס: Given the situation that I described until now, I believe there is no need for me to make the case for gender diversity, however, I just would like to remind you a few main reasons why gender diversity contributes to businesses and to organizations.
נדיה אליס: First of all the pool of talents, of course, to advance the economy of the organizations it is very important that officers in leading business will be chosen from a pool of talent that is as broad as possible, and second of all, group thinking is very important, meaning that a homogenous board will lightly have a very homogenous thinking, gender diversity is contributing to more productive board discussion or organizations discussion.
נדיה אליס: The third point is what I call consumer demands.
נדיה אליס: There are researches that show that 80% of consumers are women, so women are more likely to understand the consumer but, in the jewish world, specifically, women are the once who hand down tradition and there are the one hand down the Jewish values, traditionally speaking, and women understand this, probably better than men.
נדיה אליס: Now, the lack of women, in very senior positions in the Jewish organizations is almost not logical.
נדיה אליס: I would like to just briefly go to other recommendation shortly.
נדיה אליס: Positive discrimination as I described before, can be made into a lot more, can be suggested is as complying or explained policy, this is what we suggest for American Jewish organizations.
נדיה אליס: Complying explain means you should get to have gender equality in your board and if you don’t then you should explain why and how you got to such a situation that you don’t manage, and this is a policy that has been under taken in many countries in Europe.
נדיה אליס: The next one, Israel specifically has another couple of issues, the child care centers don’t have enough budget, they are not free, you should improve the situation and the glass ceiling in Israel appears also in the army and this is critical, because the relations that men build in the army go along with them in their role career and if women don’t get to the top positions, they are likely to have problems afterwards.
נדיה אליס: This is not exactly my conclusion but quite a nice sentence, as he said, “I don’t think that this is the goal we should aspire to" but, you know, and thank you!
עינת וילף: מצוין.
עינת וילף: תודה רבה ותודה רבה על הנתונים.
עינת וילף: אנחנו מקיימים כאן דיון שיש בו מצד אחד את ההיבט הטכני, אנחנו רוצים לדעת כמה נשים יש, בכמה ארגונים, מה התהליכים, לאן אנחנו מתקדמים, מה נעשה ומהן ההמלצות אבל, יש כאן גם – ושתיכן הצבעתן על זה, היבט ערכי מאד חשוב.
עינת וילף: מדינת ישראל, בהשוואה ליהודים בעולם לא בהשוואה למדינות אחרות, בהרבה מובנים, לא ממצה את הפוטנציאל שלה פה, אם רוב היהודים מחוץ למדינת ישראל יש תואר ראשון ונוטים להשתייך למעמד הבינוני, הבינוני-גבוה ומעלה, אז בישראל זה לא המצב.
עינת וילף: יוצא שמשום מה, בתחום הנשים, מצבנו לא יותר גרוע ובמקרים מסויימים אפילו קצת יותר טוב אז צריך להבין גם מאיפה זה נובע, ההיבט המטריד כמובן הוא לשאול את השאלה האם יש משהו בערכים היהודיים שגורם לזה, מחייב את זה, מביא את זה לשם ואני רוצה לבקש את הרב ניר ורגון, שעוזר לראש "צהר" לחקיקה, שרצה לומר מספר מלים על הדברים הערכיים.
ניר ורגון: תודה רבה.
ניר ורגון: אני מדבר בשם רבני "צהר" ואני בא עכשיו בדיוק מדיון סוער הרבה יותר ממה שיש פה, בוועדת שניט, על חזקת הגיל הרך, שבעצם בו ארגוני הנשים נאבקו על הזכות לגדל את הילד אצלן עד גיל שש, כפי שהחוק במדינת ישראל כיום קובע ולא לתת את זה לתחום השוויון.
ניר ורגון: באיזשהו מקום ההדיינות סביב הענין הזה, וזה הוזכר גם כאן, שלנשים יש את התפקיד הזה, התפקיד האמהי, שעדיין הגברים לא הצליחו לשחרר אותן ממנו, שזו הרי ההטפה של ועדת שניט, כלומר, לחלק את התפקידים יותר טוב, ובמידה מסויימת אני רואה גם מן הדברים ששמעתי מהדוברות החשובות שדיברו לפניי, שהמגבלה ההלכתית היא לא המגבלה שגורמת לנשים בסופו של דבר לא לצמוח אלא זה יותר ענין תרבותי, הרבה יותר רחב.
ניר ורגון: מה שאני באמת רציתי להציג פה היום הוא שגם בהלכה האורתודוכסית, ההלכה המקובלת בעם ישראל, אין איזושהי תקרת זכוכית שאומרת: אשה לא יכולה להנהיג - אין דבר כזה.
ניר ורגון: מי שנדרש לשאלה הזו – ואני מקריא פה מדף מקורות שיחולק, דברים שכתב הרב עוזיאל, מי שהיה הרב הראשון לציון, הרב הספרדי הראשון של מדינת ישראל, כשהוא נדרש לשאלה הזו.
ניר ורגון: הוא דן שם בהרבה דברים כמו האם נשים יכולות לבחור, גם זה לא היה ברור לכולם אבל נתבקשתי להתמקד ביכולת שלהן להיבחר ואז הוא אומר דבר מאד מאד פשוט.
ניר ורגון: ההלכה המסורתית מדברת על זה שהמלכים הם זכרים וכך בדרך כלל הם מתמנים וכו' והשאלה היא האם עכשיו אנחנו, בשיטה הדמוקרטית, האם הדבר הזה עדיין קיים, ואז הוא באמת טוען שלא, שברגע שהבחירה היא בחירה של הציבור אז מי שהציבור בוחר בו, מי שהציבור חושב שהוא הכי טוב להנהגה, אין מגבלה הלכתית שזה יהיה דווקא גבר, כמו שהוא אומר – והוא לוקח את התקדים של דבורה הנביאה, שקראנו בבית הכנסת בהפטרה בשבוע שעבר עליה, היא הנהיגה את עם ישראל והוא אומר: הנה, רואים מדבורה הנביאה שאשה יכולה להנהיג והאמת היא שהסיפור שם היה מוזר, שברק בן אבינעם, שר הצבא, הוא אומר: "אם תלכי עמי והלכת, אם לא תלכי עמי" – אני לא הולך בלעדייך, עד כדי כך הגיעה ההנהגה של דבורה הנביאה.
ניר ורגון: הרב כותב, אני לא אקרא את כל הדברים אלא מן השורה השניה "...
ניר ורגון: ולכן במינוי בחירות שהוא קבלת הנבחרים עליהם לאלופים, מדינא..." - מצד הדין "...
ניר ורגון: יכולים לבחור גם בנשים ואפילו לדעת הרמב"ם ולא מצאנו בדברי הראשונים שום חולק בזה...".
ניר ורגון: אחרי זה תוקפים אותו ואומרים: מה זה, זה לא מכובד, יש היום במדינת ישראל הרבה סוגיות שבהן אומרים: זה לא צנוע, אנחנו מכירים את זה מכל מיני דברים אחרים והוא מתייחס גם לדבר הזה, במקור השני: "לא אמרו רבותינו 'אל תרבה שיחה עם האשה' אלא בשיחה בטלה שלא לצורך.
ניר ורגון: ושיחה כזו היא הגוררת עוון אבל לא שיחה של ויכוח בעניינים חשובים וציבוריים ואין הישיבה במחיצה ובכפיפה אחת לשם עבודת הציבור שהיא עבודת הקודש מרגילה לעבירה ומביאה לידי קלות ראש, וכל ישראל - האנשים והנשים קדושים הם ואינם חשודים בפריצת גדר הצניעות והמוסר".
ניר ורגון: כלומר, כאשר עוסקים בדברים חשובים, בתרומה לציבור ובדיני נפשות הרבה פעמים, בדברים האלה אין ענין של קלות ראש, לא על זה נאמר אלא כאשר נמצאים במקום של בילוי, אז ברור שהתערובת בין גברים ונשים עלולה להביא לידי דברים לא רצויים אבל, בוודאי שכאשר מדברים על הנהגת ציבור, על ראיית צרכי הצבור, קריאת המפה הצבורית בוודאי שהדברים האלה הם דברים חשובים וענייניים ואין שום סיבה בעולם, לא מבחינה הלכתית ולא מבחינה יהודית, שנשים לא תכהנה בתפקיד מנהיגות.
עינת וילף: היה לי חשוב שהדברים האלה גם ייאמרו פה בכנסת, מאחר ויש נטיה לפעמים לחשוב שיש איזשהן טענות הלכתיות, הרי המפלגות הדתיות לא שולחות נשים לכנסת, אמנם אין טענות הלכתיות כאלה בארגונים היהודיים בחו"ל אבל תמיד החשש הוא שמחלחלים הבדלים תרבותיים או נורמות תרבותיות היסטוריות גם לכדי מודלים של הנהגה היום, וחשוב מאד שהדברים האלה ייאמרו בכנסת, כי אני מאמינה שכדי להיאבק עבור ערכים מתקדמים וכדי שאכן, כמו שנאמר כאן, נבטיח את חיותו של עם ישראל לעתיד באמצעות קידומן של נשים, חשוב שייאמר בצורה ברורה, שכל נסיון לטעון טענות הלכתיות למניעת הדבר הזה הוא תירוץ עלוב ולא יותר מכך.
נעה סתת: אני רוצה להודות לכם, לחברות שהביאו את הנושא של הדיון ולָךְ, על הדיון החשוב הזה.
נעה סתת: חשוב לי לומר שאני מייצגת כאן את התנועה הרפורמית ובעינינו שוויון האשה הוא ערך יהודי, חלק מערכי האדם ומבחינתנו זה דבר שהוא לא רק תורם לויטאליטי של הארגון שזה דבר מאד חשוב אלא חשוב לנו להתנהל על פי ערכים, הערכים היהודיים שאנחנו מאמינים בהם.
נעה סתת: לא במקרה הנושא הזה מגיע מחו"ל, אם בארץ אנחנו דנים על מינוי שתי נשים מתוך עשר, לא חמישים אחוז, לוועדה למינוי דיינים, אם בארץ אנחנו דנים על הזכות של נשים לשיר בצה"ל, לשבת מלפנים באוטובוס וכו', ברור שאנחנו עוד לא בשלים לדיון שמעלות חברותינו מחו"ל.
נעה סתת: הסיבה שיש לי לאופטימיות היא דבר אחד – ההתעוררות הצבורית בנושא שוויון הנשים בכלל ושוויון הנשים ביהדות בפרט.
נעה סתת: אנחנו נכנסים לעידן חדש בתחום הזה ושהדיון על הערכים האלה יסייע לנו גם בקידום הנושא הזה.
נעה סתת: וכמובן אני מאד שמחה שאנחנו יכולים לקבל השראה מרבנים חשובים כאלה.
נעה סתת: תודה רבה.
עינת וילף: אגב, במידה שיש לוועדה חזון, זה אחד מהם.
עינת וילף: כחלק מעיצוב המרחב הציבורי בישראל, יש ערך מאד גדול לכך שהדיונים יתקיימו בהקשר היהודי הכולל, כי בגלל שהשאלה של הערכים היהודיים במדינה והקשר שלהם לערכים ליברליים הוא דבר קריטי, אז ככל שאנחנו מרחיבים את הדיון לדיון יהודי רחב, מדינת ישראל פנימה, רק מרוויחה מתוך כך.
גייל נורי: תודה רבה.
גייל נורי: Thank you for the opportunity to speak to you today.
גייל נורי: I am truly honored to be invited, to take part in today’s committee meeting and believe the work that you are doing here today and in general, is vitally important.
גייל נורי: The more we can understand what links us together and how we can work constructively to move this agenda forward – the better.
גייל נורי: It is also very encouraging that here, in the Knesset, there is a discussion going on about how the Israeli government can be more supportive of women in leadership positions in Jewish communities worldwide, and I can say that we would really welcome the opportunity to collaborate in North America.
גייל נורי: As the chair of National Women Philanthropy we help women become successful leaders, and by participant in their Jewish community in the and In Canada.
גייל נורי: Women contribute almost 25% of the Jewish federation annual campaign and remain vital advocates for global Jewish needs.
גייל נורי: Through the end of last year National Women’s Philanthropy raised 160 million dollars for the annual campaign and more than 157 north American Jewish communities.
גייל נורי: As you may know, 60% of all world is concentrated in the hands of women and over 70% of all estates and the majority of philanthropy decisions are made by women.
גייל נורי: I am here as part of the National Women’s Philanthropy, heart to heart mission, which is traveling the country, exploring it, cultural, political, economic and social landscape and learning about the programs that the Jewish federations support.
גייל נורי: This year’s mission includes 150 women from 26 different communities.
גייל נורי: Many of them have never been to before.
גייל נורי: As national women’s philanthropy members and leaders, we work hand in hand, alongside the talented women professional at Jewish federations.
גייל נורי: Our partnership is critical in exemplifying and encouraging women leadership at Jewish federations and in the Jewish communal world.
גייל נורי: For example, our major by annual gathering, the international “lion of ” conference is a phenomenal opportunity for show casing challenge.
גייל נורי: There are 17,500 Lions of Judah worldwide, who give, at least, a minimum contribution of 500,000$ and some up wards of toward 50,000$ every year and supporting the needs in their local Jewish communities in and around the world.
גייל נורי: I’m certain that we could find a ways for the government to be more engaged and supportive this year, when we gather in , in September and in 2014, when we meet here, in .
גייל נורי: And you should know that there is also a vibrant group of Israeli alliance who hosted us last night, actually, for dinner and we already planned on coming to the conference in .
גייל נורי: We are proud that there are so many women in senior positions at the Jewish federations.
גייל נורי: As you heard there are only two women at the top of the federation communities in the largest – and Montreol but there are already 50 women executives to other the federation system.
גייל נורי: And I also want to emphasize the importance that we place in gender acuity in all executives’ searches that take place which are facilitated by J.F.N.A. mental center.
גייל נורי: I certainly wish that many of these women had been appointed sooner but I do think that we have actually breached significant barrier, and I believe that we will see more leadership appointments, such as this going forward.
גייל נורי: We are actively investing in developing women leaders are incredibly excited about the new jewish federations professional women’s leadership conference, which will be held, again, for the second year of 2012.
גייל נורי: The women’s leadership conference provides an incomparable opportunity for Jewish federation professionals to enhance their leadership’s skills, network with their women colleagues and here, for strong women leaders in the Jewish communal world, including J.F.N.A.’s chair of the board, Kathy Manning.
גייל נורי: If the government will be interested in helping us include more women leaders in this important forum… and coming leaders, for example, I know we will welcome them with open arms.
גייל נורי: As community leaders we are continuing to push federations to address issues that affect woman leadership’s, family and work balance skills development, training and mentoring.
גייל נורי: This has certainly been the case as we seek to address the very significant concerns, in our communities, around the status of women, here in .
גייל נורי: Becki caspi who serves as the director general of the J.F.N.A.
גייל נורי: Israel office, and our senior vice president for overseas, is here today obviously with me, and she and her team work extensively to bridge gaps and build understanding around these challenges.
גייל נורי: I want to stress here today and for the protocol, the importance of not under estimating the way these issues and the tremendous coverage that they have received in the global press, and they are impacting our work and our efforts to build strong support for .
גייל נורי: Though that isn’t the focus of today’s discussion, we encourage you to act swiftly and decisively to address every single incident which calls women’ rights for the status of women in Israeli society into question.
גייל נורי: And we encourage the government to work pro actively to strengthen women’s leadership everywhere.
גייל נורי: We believe this practice starts at home.
גייל נורי: We urge you to continue addressing the worries of incidence in Beit Shemsh and elsewhere, perpetrated against women by individuals in the “charedi community”.
גייל נורי: We welcome your support of women in professional roles in the Jewish communal world and ask you to consider becoming greater advocates of women in leadership positions in the Diasporah.
גייל נורי: This advocacy could come in the form of scholarship assistant for women, to learn some of the premier educational institutes, in an order to give a deeper understanding of the relationship between and the North American Jewish community, for example.
גייל נורי: We ask her to consider creating professional cooperate positions for women leaders from North America to work alongside some of your own women leaders to learn more about Israeli society and, we invite you to focus on expanding the groups of women, involved in some of Jewish federations established programs for young people, like “Otzma” which brings young Jewish adults to live in Israel, learn Hebrew and volunteer in small communities and partnership with their local Jewish federations.
גייל נורי: Thank you for your time today and your hospitality toward the many many Jewish federations groups which visit .
גייל נורי: With Your partnership we look forward to accomplishing new and exciting things in the area of professional development for women in our communities.
גייל נורי: This is how we can work together to advance and advocate for women social equality throughout the Jewish community.
גייל נורי: Thank you.
עינת וילף: תודה רבה לך ואין ספק שאכן מדובר כאן במאבק משותף שהוא על דמותה של החברה הישראלית ועל דמותו של העם היהודי בכללו.
גלית דשא: אני אדבר גם בכובע של שדולת הנשים ואני גם רוצה קצת לייצג את ארגוני הנשים בישראל למספר דקות.