GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה מולה: אבל הדבר הכי חשוב אבל באמת ללמוד, לעשות בגרות, להיות תלמידים ממושמעים, ובסופו של דבר, מה שאתם תעשו לעצמכם, זה למען החברה.
שלמה מולה: אני רוצה להודות לכל הצוותים שעושים במלאכה, לפעמים אתם גם ההורים, גם המחנכים, זה תפקיד כפול מאד מיוחד.
שלמה מולה: אני מודה לכם.
שלמה מולה: אנחנו, אני וחבר הכנסת מיכאלי ועוד חברי כנסת שרצו לבוא ולא יכלו לבוא, אנחנו נהיה שליחי הציבור שלכם לנסות לסייע במה שניתן לכם, גם באמצעותכם גם לילדים אחרים ...
שלמה מולה: אני באתי לפה היום באמת, ביטלתי פגישה עם ראש מועצת גן יבנה, היה לי חשוב לבוא, כי זה מאד חשוב.
שלמה מולה: ואני מאמין מכאן, אחרי שהתרגשנו ממה שאתם עושים, אני מקווה שנהיה מליצי יושר, שליחים של ...
שלמה מולה: בכלל המדינה הזאת היא מדינה מיוחדת.
שלמה מולה: מדינה באמת, חברה להתפאר בה.
שלמה מולה: מדינה שמקבצת שחורים, לבנים, רוסים, אתיופים בכל מקום.
שלמה מולה: רואים את החזון של המדינה, זה ביתו של העם היהודי, כולנו כאן.
שלמה מולה: אני מקווה שאנחנו נמשיך לתת, ליצוק יתדות חזקות מאד למען עתידה של החברה שלנו ולעזור לחלשים, ואלה שיש להן יכולת יכולים לעשות את זה, ואני מקווה שבאמצעות החינוך נחולל את השינוי.
שלמה מולה: בסוף תהיה לנו מדינה וחברה יותר חזקה ויותר צודקת, תודה רבה לכם.
יוסי קרוטהמר: תודה לחבר הכנסת שלמה מולה.
יוסי קרוטהמר: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם מיכאלי.
יוסי קרוטהמר: בבקשה.
אברהם מיכאלי: ברשות מנהל הכפר, יוסי.
אברהם מיכאלי: ברשות כל הצוות של הכפר.
אברהם מיכאלי: בוגר הכפר, ידיד מאד יקר, אהרן זאבי פרקש, שאני חושב שהוא הדוגמה בשבילכם, כל מי שגדל בכפר הזה יכול להגיע לפחות לדרגה שלו, חלקם בדברים אחרים, אבל ברוך השם, הכפר הזה כבר יש לו היסטוריה ובוגרים של הכפר יכולים להתגאות בכך שאת החינוך שלהם קיבלו בכפר.
אברהם מיכאלי: הם תפסו עמדות בכירות וחשובות במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: פשוט כל הצוות שהיה פה היום דיון, דיון של ועדת עליה וקליטה, ואני אומר לכם שאנחנו מאד שמחנו לבוא היום אצלכם כדי לראות אתכם ולשמוע חלק מהחברים שלכם שבאו אלינו גם לועדה, כדי להכיר יותר את צרכי הכפר.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאנחנו היום יצאנו מפה מאותגרים גם אני וחברי חבר הכנסת שלמה מולה.
אברהם מיכאלי: גם באמת כמה חברים אחרים שרצו להגיע לא הצליחו להגיע.
אברהם מיכאלי: ועדת כנסת לא מסתובבת עם 20 חברי כנסת.
אברהם מיכאלי: בדרך כלל מסתובבים 2, 3, 4 בסיורים, כי כל אחד נמצא במקום אחר.
אברהם מיכאלי: אבל מה שחשוב לנו שאנחנו היום לקחנו מפה מספר מטלות שנוכל לקחת אותם איתנו הלאה מול מי שצריך לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: אבל אני רוצה לומר לכם, ילדים, אתם היום נמצאים בפנימייה.
אברהם מיכאלי: מי שחושב שפנימייה זה עונש, חלילה.
אברהם מיכאלי: אני אומר לכם, אני בוגר פנימייה.
אברהם מיכאלי: כשהגעתי לארץ גם אני ילד עולה חדש כמוכם, רובכם פה עולים חדשים.
אברהם מיכאלי: הגעתי לארץ ולא ידעתי מילה עברית גם.
אברהם מיכאלי: הכניסו אותי לבית ספר שהוא, בזמנו היתה גאווה גדולה להיכנס לפנימייה כזאת.
אברהם מיכאלי: יש לכם פה אפילו נציג מאד מאד חשוב מהפנימייה הזאת שלמד איתי שם, ואני אומר לכם שלגדול בפנימייה יש כל כך הרבה דברים חיוביים שאתם יכולים לקחת אתכם להמשך החיים.
אברהם מיכאלי: אותו חינוך, אותו, אני קורא לזה – חישול שאתם מקבלים במסגרת חברתית, וגם אחד מקבל מהשני, זה מלווה אתכם אחר כך לאורך כל הדרך כל החיים.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאתם בוודאי ובוודאי איך שאנחנו התרשמנו, היינו מקבלים פה חינוך מצויין.
אברהם מיכאלי: השקעה שאני מאמין שצריך להגדיל אותה עוד ועוד, אבל אתם מקבלים פה את כל מה שניתן לתת היום במסגרת חינוך במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: אני מאמין שזה יישא פירות בהמשך.
אברהם מיכאלי: תפקידנו כאנשי ציבור לבוא ולעזור לכם.
אברהם מיכאלי: ילד שהגיע, לא משנה מאיזה מדינה, אבל ילד שהגיע מאתיופיה, ואני וחברי שלמה מולה, היינו בגונדר לפני שנתיים, חזרנו משם נחושים שאת הפרשה הזאת של העלאת יהודי גונדר חייבים לסיים אותה.
אברהם מיכאלי: איך שחזרנו לארץ, ברוך ה', תוך מספר חודשים, בלחץ של יושב ראש הכנסת שלנו, שיתף את ראש הממשלה, בסוף סגרנו את הפרשה, ובעזרת השם, כל היהודים שנמצאים היום בגונדר הם טיפין, טיפין, נכון, לא בקצב שאנחנו היינו רוצים, אבל טיפין, טיפין עולים לארץ.
אברהם מיכאלי: הם כולם יגיעו לארץ.
אברהם מיכאלי: כולם ייקלטו פה, ובעזרת השם ירגישו יהודים טובים לכל דבר במדינה.
אברהם מיכאלי: לכן אתם עולים שהגעתם, חלק ותיקים, חלק חדשים, וחלק אפילו שההורים שלהם עולים לשעבר, אתם צריכים היום לקבל את כל הכלים שתצליחו במדינת ישראל, בעזרת השם, בכל תפקיד שתירצו.
אברהם מיכאלי: זה לא אומר ששיא החשיבות זה להיות חבר כנסת, אבל אני מבטיח לכם שאתם תשימו לעצמכם אתגרים שתוכלו לסמן אותם, להגיע אליהם.
אברהם מיכאלי: אתם תוכלו לעשות.
אברהם מיכאלי: אני חושב לכפר הזה יש מטרה חשובה בעניין הזה ואני באמת מברך את יוסי ואת כל הצוות שנמצא פה.
אברהם מיכאלי: באמת יש פה עבודת קודש.
אברהם מיכאלי: עבודה שמי שחווה אותה ביום יום יודע להעריך את זה.
אברהם מיכאלי: מי שלא התבגר קשה לא עדיין להבין כמה העבודה היא מאד חשובה.
אברהם מיכאלי: אני מאחל לכם בעזרת השם שתתגברו על כל הקשיים שיש בדרך ובעזרת השם שכל נער מכם, וכל אחד מכם שמסיים את הלימודים ימשיך בהמשך הדרך וישתלב להיות אזרח טוב במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: אני מאחל לכם שבעזרת השם שניפגש בסיורים הבאים בצורה עוד יותר טובה, ויותר מוצלחת.
יוסי קרוטהמר: עוד שני מברכים בבקשה.
יוסי קרוטהמר: אני מבקש להזמין את דוד יאסו, מבכירי משרד הקליטה.
יוסי קרוטהמר: ואחר כך את רועי, מפקד מחלק הנוער במשטרת נתניה.
יוסי קרוטהמר: ברכה קצרה, ויסכם האלוף אהרן זאבי פרקש, יושב ראש ההנהלה הציבורית שלנו.
דוד יאסו: מכובדי, צהרים טובים.
דוד יאסו: אני מאד שמח להיות כאן.
דוד יאסו: חלק מהמדריכים אני גם מכיר, כי גם למדתי בפנימייה ב – 84' שהגעתי.
דוד יאסו: לא שאלו אותי ...
דוד יאסו: למדתי בהודיות.
דוד יאסו: באותם שנים היו לי שני חלומות: חלום אחד היה – אני רוצה לשרת בצבא, לצאת עם ברזל על הכתף.
דוד יאסו: אני לא יודע מה זה קצונה והכל.
דוד יאסו: החלום השני היה להשתלב בחברה הישראלית.
דוד יאסו: אני רוצה להגיד לכם שבאותם התקופות שהייתי גם עולה חדש בפנימייה שמתי לי את שתי המטרות האלה.
דוד יאסו: גם היום אתם כיתות י' כבר תציבו לכם, שתי מטרות תסמנו.
דוד יאסו: המטרות האלה לא תזניחו.
דוד יאסו: אני היום רב סרן.
דוד יאסו: בשנה הבאה כנראה סגן אלוף במילואים.
דוד יאסו: התגייסתי ליחידה ממש שרציתי אותה.
דוד יאסו: גם בעבודה, השתלבות בחברה הישראלית – אני חושב שבאמת אני יכול להגיד, ואני מאד מאד שמח איפה שאני נמצא וזה הכל עניין של רצון.
דוד יאסו: מה שנתן לי בשלב כזה שלמה מולה וגם חבר כנסת מיכאלי שמע, הבסיס קיבלתי אותו בפנימייה.
דוד יאסו: זה שאתם נמצאים בפנימייה זה אבן דרך שלכם.
דוד יאסו: אתם תצליחו מאד.
דוד יאסו: את ההורים והאחים שנמצאים בבית תתנו לנו לסייע להם.
דוד יאסו: אתם תגידו להורים: תיראו, אנחנו לומדים, מכינים שעורי בית.
דוד יאסו: כל המלחמה שלנו לא איך לצאת בבוקר לקנות שקית חלב או לחם להורים להביא, אלא איך אני מוציא בגרות הכי טוב שיכול להיות כאן.
דוד יאסו: כי שם הורים עושים את המאבק שלהם ביישוב איפה שהם נמצאים.
דוד יאסו: אני חושב שכל אחד ואחד פה שנמצא, עם, והצוות, יש לכם פה צוות לתפארת, היום כשאני שומע מהמשטרה, ותאמינו לי שאני מכיר ברמה הארצית מה קורה עם בני נוער שעד היום גם החברה הישראלית וגם יוצאי אתיופיה, ולשמוע שבני נוער שנמצאים פה הם, איך אומרים?
דוד יאסו: אין שום בעיה איתם.
דוד יאסו: אני כל כך שמח עם כל הקשר, בשבילי זה הפתעה.
דוד יאסו: אני אגיד לך את האמת.
דוד יאסו: אני מאד מאד מופתע, ואמן, שרק נופתע מדברים טובים.
דוד יאסו: אני מאחל לכם הצלחה, ותודה יוסי על הכל.
יוסי קרוטהמר: תודה רבה.
יוסי קרוטהמר: משטרת ישראל, מפלג הנוער, בבקשה.
רועי יעקבי: תודה רבה.
רועי יעקבי: קוראים לי רועי יעקבי, אני ראש מחלק נוער בתחנת נתניה במשטרת ישראל, מחוז מרכז.
רועי יעקבי: רק רציתי להגיד לכם דבר אחד: אני עובר המון המון בבתי ספר, בפנימיות, גדלתי בירושלים ואני יכול להגיד לכם דבר אחד, שבן אדם שגדל במשפחה טובה, ויש כסף ויש את כל התנאים לגדול כבן אדם באופן נורמטיבי, זה לא דבר שאני, זה לא דבר כל כך מיוחד.
רועי יעקבי: לדעתי ומהניסיון חיים שצברתי, דווקא לקום ממצוקה, ולבוא מקשיים ולהיות בן אדם נורמטיבי וטוב ואוהב, ואני אומר לכם פה מההיכרות הארוכה שלי עם המקום הזה ועם המדריכים שיש לכם פה, אתם משפחה אחת גדולה וטובה.
רועי יעקבי: ואתם אנשים מקסימים.
רועי יעקבי: אני רואה בני נוער, אני רואה מה קורה בחוץ.
רועי יעקבי: יש בחוץ המון המון דברים לא טובים שקורים.
רועי יעקבי: המון סכנות.
רועי יעקבי: הרבה יותר קשה לגדול ולתרום כשבאים מכורח מציאות שהוא קשה יותר.
רועי יעקבי: שתדעו לכם שאנחנו מאד מעריכים אתכם.
רועי יעקבי: מעריכים את העשייה שלכם.
רועי יעקבי: אנחנו מעריכים מאד את השקט שיש פה.
רועי יעקבי: שתדע לך, זה לא דבר שמובן מאליו.
רועי יעקבי: באמת, באמת יישר כוח.
רועי יעקבי: אז שיהיה לכם בהצלחה.
אהרן זאבי פרקש: חבר הכנסת מיכאלי, אני מאד מעריך שבאתם.
אהרן זאבי פרקש: אני חושב שזה חשוב מאד למקום הזה וזה כבוד לנו.
אהרן זאבי פרקש: קודם כל ומעל הכל זה חשוב מאד לילדים להבין שהם לא לבד.
אהרן זאבי פרקש: אני הרבה פעמים אוהב לספר סיפור שאני חושב שהוא ימחיש עד כמה אתם יכולים להיות חשובים ותורמים.
אהרן זאבי פרקש: ילד הסתובב על שפת הים ולקח כוכבי ים, שאם הם על החוף הם מתייבשים ומתים וזרק אותם חזרה לים.
אהרן זאבי פרקש: ניגש יהודי זקן אליו ואומר לו: ילד, אבל יש מיליארדים כאלה.
אהרן זאבי פרקש: ואז הוא הרים כוכב ים, הסתכל עליו ואמר לו: אתה רואה?
אהרן זאבי פרקש: בשבילו אני כל ההבדל.
אהרן זאבי פרקש: אני רוצה שאתם תעשו את כל ההבדל בבן – יקיר.
אהרן זאבי פרקש: כי אנחנו לא יכולים להרים את המשימה הזאת ...
אהרן זאבי פרקש: ומה שעושה פה הסגל זה עבודת קודש.
אהרן זאבי פרקש: תרומה באמת מהבוקר ועד הערב בשביל הילדים, על מנת לתת להם צ'אנס להגשים את החלומות שלהם.
אהרן זאבי פרקש: כל אחד מה שהוא רוצה להיות.
אהרן זאבי פרקש: באמת הגבול, אתם תקבעו.
אהרן זאבי פרקש: מה שנראה לנו קריטי שתעזרו לנו, בדלת הקטנה הזאת שאנחנו נוכל לעשות מה שאנחנו רוצים, להגדיל פה את הכמות של הילדים שיוכלו לבוא לכאן.
אהרן זאבי פרקש: לתת להם יותר לימודי חול, ואת האווירה הנדרשת במקום יהודי כזה, ולהגיע, להתגייס לצבא ולהפוך לאזרחים תורמים ומשפיעים.
אהרן זאבי פרקש: אין לי ספק שאתכם נעשה את זה יותר קל.
אהרן זאבי פרקש: אני מנצל את ההזדמנות עוד הפעם להגיד פה תודה ליוסי ולכל הצוות שעושים במלאכה, לסוכנות, למשרד החינוך, לכל הגורמים שמעורבים בנושא הזה, כי אני חושב שלבד להשאיר אותם כאן בשטח זה מאד קשה.
אהרן זאבי פרקש: אז תודה רבה לכולם, ועוד פעם הערכה רבה - - - [שירת מקהלת התלמידים]
קריאה: גם לנו, לבן – יקיר, יש המנון משלנו, אנחנו נשמיע לכם אותו.
קריאה: [שירת המקהלה]
דני דנון: אני פותח את הדיון של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: אנחנו ממשיכים את הדיונים הרבים שקוימו בנושא החשוב – הצעת חוק המרכז למורשת יהדות אתיופיה.
דני דנון: אני מזכיר לחברים שכבר דיברנו בעבר ואני מכבד את השר מיכאל איתן שנמצא אתנו, וגם השר יולי אדלשטיין יכול להיות שיצטרף בהמשך הישיבה.
דני דנון: את חברי הכנסת היוזמים של החוק והאחרים שעוזרים בדחיפתו.
דני דנון: אני רוצה לומר שאנחנו רוצים להתקדם היום.
דני דנון: להתקדם ולסיים.
דני דנון: ולכן אני מבקש מהחברים, שמענו את רובכם או את כולכם בדיונים הקודמים, ואנחנו כרגע רוצים להתקדם בהליך החקיקה ולסיים אותו, על מנת שהחוק הזה יתקדם סוף סוף.
דני דנון: ואני רוצה להודות ליועצת המשפטית של הוועדה, עורכת הדין נירה לאמעי, שדיברה עם נציגי המשרדים השונים, קבילה את הארותיהם ואת הערותיהם וגיבשה אותן בתוך נייר שהועבר לכולם.
דני דנון: אני רוצה שמבחינת הליכי הדיון, אנחנו דיברנו עד סעיף 10 בדיון הקודם, ונירה, אני מבקש, וכמובן שאני אתן לך להתייחס ולהבהיר מספר דברים, אבל להמשיך מסעיף 10 בהקראת החוק, ולאחר מכן אנחנו נצביע על החוק כמקשה אחת.
דני דנון: אם יהיה איזה משהו בעייתי אנחנו נפריד ונחזור לזה בהמשך.
דני דנון: בבקשה, עורכת הדין נירה לאמעי.
שלמה מולה: למה לחזור בהמשך?
דני דנון: לא, אני אומר שאם יהיה איזה סעיף בעייתי.
נירה לאמעי: אני אתייחס עכשיו למה שיש לפני סעיף 10 שיש התייחסות.
שלמה מולה: בוא נדון על הכל ואז נצביע.
דני דנון: נירה, מבחינתי עד סעיף 10 דובר.
נירה לאמעי: כן, יש שתי התייחסויות בכל זאת שאני רוצה להבהיר.
נירה לאמעי: הנוסח שנמצא על השולחן הוא נוסח שאנחנו ערכנו כבר עם הממונה על נוסח החוק בכנסת, על מנת להיערך לסיום המושב מחרתיים, כדי שנהיה מוכנים.
נירה לאמעי: לכן מבחינה ניסוחית הוא כבר מנוסח לקראת הצבעה.
נירה לאמעי: הוא כמובן כולל את ההערות מאותו דיון בדצמבר, שדיברנו כאן והסכמנו עד סעיף 10.
נירה לאמעי: כמו כן הוכנסו שינויים שוב, בדברים היחסית טכניים שנעשו בהמלצת משרד המשפטים.
נירה לאמעי: היות שמדובר כאן בתאגיד סטטוטורי ובמשרד המשפטים הולכות ומתגבשות המלצות לגבי פעולתם של תאגידים סטטוטוריים בכלל, לא רק המועצה שלנו.
נירה לאמעי: אז יש כל מיני הערות שהועלו.
נירה לאמעי: אנחנו נראה אותן גם מעבר לסעיף 10, אז אנחנו נדבר על הדברים האלה.
נירה לאמעי: מה שנמצא לפני סעיף 10 שאני רוצה להתייחס אליו, שני דברים.
נירה לאמעי: אחד, סעיף 5, סעיף המועצה.
נירה לאמעי: קיבלנו את המלצת משרד המשפטים למשהו שאני העליתי כאן לגבי הקטנת מספר חברי המועצה ל-15 ולא 17, מה שאמור לבוא לטובת המועצה, כדי שתהיה יעילה.
נירה לאמעי: אז קיבלנו את הערת משרד המשפטים.
שלמה מולה: למה הוקטן?
שלמה מולה: מה הנימוקים?
שלמה מולה: מה הנימוק להקטנה?
נירה לאמעי: תראה, קודם כל זה עלה כאן אצלנו בכלל אחרי שקיצצנו את נציגי השרים משניים לאחד מכל משרד.
נירה לאמעי: אחרי שראינו שראש רשות מקומית ונציג שלטון מקומי זה הרבה פחות רלבנטי כאן, והוא הופך את המועצה למשהו גדול באמת בלי שום סיבה, הגענו למסקנה, אני הצעתי ששלושה חברי ארגונים זה אמור להספיק.
נירה לאמעי: מה שמביא אותנו ל-5 נציגי ציבור.
נירה לאמעי: 3 חברי ארגונים, קייס אחד ורב שעוסק בתחום מורשת יהדות אתיופיה.
נירה לאמעי: דיברנו כבר על הדברים האלה במפורט.
נירה לאמעי: ואחרי המלצת משרד המשפטים אני באמת לא ראיתי שום סיבה שבאמת לא נשאר עם המספר חמישה, שזה מספר שלקחנו בחשבון.
דני דנון: איזה עוד שינויים היו?
נירה לאמעי: דבר נוסף הוא המשפט – "מקרב יוצאי אתיופיה".
נירה לאמעי: תסתכלו בסעיף 5 (ב).
שלמה מולה: רק שנייה, לגבי סעיף 5, הייתה פה בקשה של נציגי יד בן צבי.
נירה לאמעי: רשומים.
שלמה מולה: רשומים.
שלמה מולה: זאת אומרת שזה נכנס?
שלמה מולה: זה לא כהערה.
נירה לאמעי: שלושה אנשי אקדמיה, זה סעיף קטן 5.
שלמה מולה: מאה אחוז, מצוין.
נירה לאמעי: סעיף 5 (ב): "שליש לפחות מחברי המועצה יהיו מקרב יוצאי אתיופיה".
נירה לאמעי: אנחנו כאן לא ידענו ---
זבולון אורלב: עוד הפעם, מה את קוראת?
נירה לאמעי: 5 (ב).
נירה לאמעי: "שליש לפחות מחברי המועצה יהיו מקרב יוצאי אתיופיה".
נירה לאמעי: אנחנו כאן התחבטנו איך להגדיר את זה באופן הרחב ביותר.
נירה לאמעי: אז אחרי דיונים פנימיים גם אצלנו בלשכה המשפטית, זאת הצעה שאני הצעתי ----
דני דנון: משרד המשפטים חי עם זה?
נירה לאמעי: משרד המשפטים קיבל את הצעתי, שזה הדבר הרחב ביותר, כי את "צאצאיהם' אנחנו לא יודעים איפה להפסיק.
מיכאל איתן: השאלה אם אנחנו לא צריכים לכתוב יוצאי אתיופיה או צאצאיהם.
נירה לאמעי: לא.
נירה לאמעי: מיקי, אנחנו היינו בעניין של צאצאיהם.
זבולון אורלב: יוצאי אתיופיה זה גם צאצאיהם.
נירה לאמעי: בדיוק, זה מספיק רחב.
מיכאל איתן: יוצאי חלציהם.
נירה לאמעי: לא, כי צאצא זה משהו משפטי מאד ספציפי, ופה אתה לא רוצה.
שלמה מולה: בואו נשאל שאלה אחרת.
שלמה מולה: בעוד 50 שנה יהיו נניח זוגות מעורבים וילדיהם.
נירה לאמעי: לא רק 50 שנה, גם בעוד 5 שנים.
שלמה מולה: שנייה, גם עכשיו יש, אז האם כלולים או לא?
נירה לאמעי: כן, וודאי, וודאי, זאת ההגדרה הכי רחבה שאתה יכול לקבל.
שלמה מולה: רק רגע חברה', זו שאלה משפטית.
שלמה מולה: אני שואל את נציגת משרד המשפטים, זה בסדר?
שלמה מולה: ילדים מעורבים ---
לירון נעים: גם.
לירון נעים: וגם יוצאי אתיופיה.
מיכאל איתן: לא רק מעורבים.
מיכאל איתן: נגיד מישהו שנולד בארץ, עזוב מעורבים, לא מעורבים.
מיכאל איתן: קודם נתחיל עם הורים, הבן נולד בארץ, הוא לא יוצא אתיופיה, הוא יליד ישראל כבר.
דני דנון: לא, הוא מוגדר יוצא אתיופיה.
מיכאל איתן: איפה ההגדרה של יוצאי אתיופיה?
שושנה בן-דור: כפי שיש יוצאי בבל ויש להם מרכז מורשת ---
נירה לאמעי: ועדיין נמצאים בו הנכדים.
מיכאל איתן: באמת, אבל זה עניין משפטי.
דני דנון: שנייה, אני רוצה הבהרה מנציגת משרד המשפטים.
דני דנון: כשאנחנו רושמים יוצאי אתיופיה, האם זה מכסה גם את אותם אלה שנולדו ומי שעלה מאתיופיה?
זבולון אורלב: את יוצאי חלציהם, מה שנקרא.
לירון נעים: אין הגדרה משפטית רחבה יותר מזו.
לירון נעים: יוצאי אתיופיה, יכול להיות שבעוד 50 שנה הדבר הזה יהיה נתון לפרשנות משפטית שקשורה לתכלית החוק, אבל כמו שאנחנו מבינים את זה היום, יוצאי אתיופיה זו ההגדרה הרחבה ביותר שאפשר לקבל.
מיכאל איתן: תגידי לי, יש לי שאלה אליך, מאיפה ההורים שלך?
לירון נעים: ההורים שלי ילידי הארץ.
מיכאל איתן: ילידי הארץ.
מיכאל איתן: ההורים שלי נולדו בפולין, אני יוצא פולין?
מיכאל איתן: כן?
מיכאל איתן: אני בחיים שלי לא שמעתי ולא חשבתי על זה ככה.
דניאל בן-סימון: לא יוצא פולין.
דניאל בן-סימון: מוצא.
דני דנון: שאלה לאדוני הפרופסור קורינאלדי, אתה מסכים להגדרה הזאת.
מיכאל איתן: זה כן, אבל לא יוצא.
מיכאל איתן: כאן כתוב יוצא.
לירון נעים: אפשר להוסיף לצאצאיהם.
נירה לאמעי: לא, סליחה, אני לא רוצה להיכנס דווקא לאן שהוא יהודי.
נירה לאמעי: אתה העלית את זה גם בפעם הקודמת.
דני דנון: בואו נתקדם בבקשה, נירה.
נירה לאמעי: אוקי.
נירה לאמעי: עניין נוסף, הצעה נוספת של משרד המשפטים, יש לנו הרי עניין עם התוספת אם אנחנו מפרטים שם ארגונים או לא.
נירה לאמעי: העניין של נציגי הארגונים, נציגי העדה.
שלמה מולה: באיזה סעיף?
נירה לאמעי: אני מדברת באופן כללי.
נירה לאמעי: הרי יש לנו שלושה מחברי ארגונים המייצגים את העדה האתיופית ותהינו האם עלינו לרשום רשימה סגורה שתהיה עכשיו בתוספת, שזה בעייתי בפני עצמו, או להשאיר את זה לשיקול דעתו של השר ועלתה הצעה.
נירה לאמעי: אני פשוט מעלה את זה כי זה נכנס כבר לפני סעיף 10.
נירה לאמעי: האם להוסיף בנוסף לשלושת הנציגים, חובת התייעצות רחבה עם נציגי העדה.
נירה לאמעי: איזו שהיא חובת התייעצות של המועצה בפעולותיה, עם נציגי העדה באופן כללי.
נירה לאמעי: ככה שאפשר יהיה ---
דני דנון: אני לא מבין למה צריך את זה.
נירה לאמעי: אני מעלה את ההצעה של משרד המשפטים.
דני דנון: אם קיימת מועצה ואת רוצה שהיא תפעל, את רוצה שהמועצה תפעל.
נירה לאמעי: נכון.
דני דנון: ולא כל דבר שהיא תחליט יהיו עתירות.
דני דנון: אני מכיר מועצות ציבוריות שהיום משותקות בגלל ניסוחים לקויים.
נירה לאמעי: אבל את זה אנחנו לוקחים בחשבון כששלושה נציגים של הארגונים הם אנשים שהשר ממנה לא מתוך רשימה סגורה בתוספת, כי זה כנראה הרבה יותר בעייתי.
שלמה מולה: אתה לא יכול לסגור רשימה.
נירה לאמעי: אלא פשוט שלושה נציגים לשיקול דעתו של השר.
דני דנון: יש התנגדות לנוסח המוצע?
דני דנון: התנגדות, לא הערה.
משה באטה: לא, הנוסח כן, אבל יוצאי אתיופיה, מכיוון שבאו מכל מיני כפרים שונים, ממקומות שונים, הרשימה צריכה לכלול גם את כל יוצאי אתיופיה.
משה באטה: זה לא צריך להיות מאזור מסוים בלבד.
משה באטה: זו ההערה שלי.
דני דנון: זה לא רשום.
שלמה מולה: רגע, אבל זה בשיקול דעת של השר, אי אפשר לכתוב את זה בחוק.
דני דנון: זה לא כתוב.
דני דנון: זה גם לא על שולחן הוועדה.
דני דנון: אף אחד לא דיבר אזורים.
שלמה מולה: אני יודע למה משה מעיר, אבל ---
דני דנון: פה זה לא רשום.
שלמה מולה: משה, זה בתקנות.
נירה לאמעי: אני ממשיכה, הערה אחרונה ממש טכנית.
נירה לאמעי: בסעיף 10 על כינון מועצה חדשה, פשוט איחדתי את זה עם חוקים אחרים: "החליט השר לפזר את המועצה כאמור בסעיף 9, תמונה מועצה חדשה, בדרך הקבועה בסעיף 5, בתוך שישים ימים מיום הפיזור"
נירה לאמעי: זה מה שמקובל לתת ולכן שיניתי את זה.
דני דנון: הגיוני.
דני דנון: בואו נתקדם להקראה לסעיף 11.
נירה לאמעי: אני מקריאה את סעיף 11 החזר הוצאות: "חבר המועצה לא יקבל מהמרכז שכר בעד שירותי, אך חבר המועצה שאינו עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב או נציג של גוף שהוא מייצג במועצה יהיה זכאי להחזר הוצאות שהוציא במילוי תפקידו, בשיעורים שיקבע השר, באישור שר האוצר; בסעיף זה "עובד המדינה" ו"עובד גוף מתוקצב" – כהגדרתם בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985".
נירה לאמעי: ולזה קיבלתי את האישור בעל פה של נציגי האוצר.
דני דנון: הערות לסעיף?
דני דנון: אין הערות.
דני דנון: הלאה.
נירה לאמעי: סעיף 12, תקופת כהונה: "חבר המועצה ימונה לתקופה של ארבע שנים, וניתן לשוב ולמנותו לשתי תקופות כהונה נוספות, וכן למנותו שוב לאחר הפסקה של שלוש שנים רצופות לפחות".
דני דנון: כלומר זה 12 שנה, הפסקה של שלוש ואז עוד 12 שנה.
דני דנון: זה נרחב מאד.
דני דנון: זה גם במקומות אחרים ככה?
נירה לאמעי: כן, זה מה שמקובל היום בתאגידים ציבוריים.
דני דנון: יש הערות?
נירה לאמעי: אחרי ארבע שנים הוא צריך לעמוד שוב בכשירות ולקבל שוב את המינוי של השר.
דני דנון: ברור, הוא עובר את התהליך, אבל הוא זכאי לזה.
נירה לאמעי: "סעיף 13, פקיעת כהונה והשעיה: חבר המועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר; הוא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כחבר המועצה; הוא חדל להיות עובד המשרד הממשלתי או נציג הגוף שאותו הוא מייצג במועצה.
נירה לאמעי: הוגש נגד חבר המועצה כתב אישום בשל עבירה שמפאת מהותה, חומרה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כחבר מועצה, רשאי השר להשעותו מכהונתו עד לסיום ההליך בעניינו ולמנות לו ממלא מקום למשך תקופת ההשעיה, לפי הוראות סעיף 5."
דני דנון: זה זהה לכל הדברים האחרים.
נירה לאמעי: בהחלט.
נירה לאמעי: זה הכל לקוח מחוקים של תאגידים ציבוריים.
דני דנון: אוקי, הלאה.
נירה לאמעי: סעיף 14, העברה מכהונה: "השר רשאי, לאחר שנועץ ביושב ראש המועצה, להעביר חבר המועצה מכהונתו לפני תום תקופת כהונתו, לאחר שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו"- הוספנו כאן שימוע.
נירה לאמעי: "בשל אחת מאלה: נצבר ממנו, דרך קבע, למלא את תפקידו; הוא נעדר משלוש ישיבות רצופות של המועצה; הוא איננו ממלא את תפקידו כראוי.
שלמה מולה: מה זה אומר?
שלמה מולה: מה זה ההגדרה הזאת?
נירה לאמעי: התבקשנו להוסיף, משרד המשפטים אולי יסביר את זה.
נירה לאמעי: נתבקשנו ממשרד המשפטים להוסיף משהו שכרגע מקובל להוסיף, על שיקול דעת נרחב יותר לשר.
שלמה מולה: יש לי הערה לסעיף הזה.
דני דנון: הסעיף הזה קיים בחוקים אחרים?
נירה לאמעי: כן, הוא בא ממשרד המשפטים שביקש להוסיף את התוספת, שנראתה לי סך הכל סבירה, כי צריך לזכור שיש פה חובת שימוע.
נירה לאמעי: זאת אומרת אנחנו נותנים לשר שיקול דעת לא רק אם נבצר ממנו למלא את תפקידו או הוא נעדר.
נירה לאמעי: אלא אם יש איזה שהוא נושא אחר ---
שלמה מולה: איך אני יכול להבטיח שפה לא יהיו שיקולים פוליטיים?
דני דנון: לירון, הסעיף הזה קיים במועצות אחרות?
לירון נעים: כן, הסעיף הזה קיים למשל בחוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וציונים ובחוקים נוספים ---
דני דנון: מועצה ציבורית להנצחת גנדי, ז'בוטינסקי, כל המועצות הציבוריות?
לירון נעים: אני יודעת שבחלקן, אני לא יכולה לומר בוודאות שבכולן.
לירון נעים: אבל זה סעיף שהיום אנחנו מקדמים גם במסגרת טרום תזכיר חוק התאגידים הציבוריים, שמשרד המשפטים מקדם היום.
לירון נעים: אנחנו רוצים לאפשר לשרים אפשרות להעביר מכהונה, גם בנסיבות אחרות.
שלמה מולה: רק רגע, השאלה היא איך אנחנו מתמודדים עם השאלה הפוליטית, אם יש מישהו שיש לו ---
נירה לאמעי: זה שימוע.
שלמה מולה: שר חדש יבוא ויגיד זה לא מוצא חן בעיני ---
זבולון אורלב: זה בניגוד לחוק.
שלמה מולה: רק רגע, אני שואל.
זבולון אורלב: יש בג"ץ, יש כנסת.
שלמה מולה: אני שואל.
שלמה מולה: אני מסתכל עכשיו על נציגת משרד המשפטים.
שלמה מולה: אתם חיים עם זה טוב?
לירון נעים: כן.
לירון נעים: אנחנו חושבים שהשימוע הוא כלי מספיק טוב כדי להבטיח שההליך יהיה תקין ושלא ישקלו שיקולים זרים, וכמובן שההליך הזה כפוף לביקורת שיפוטית.
מיכאל איתן: אבל הביטוי הזה – 'איננו ממלא את תפקידו כראוי' – מאד רחב.
שלמה מולה: הוא רחב מדי, כן.
לירון נעים: אפשר אולי להחליף אותו בניסוח שקיים היום למשל ---
דני דנון: מה קיים?
לירון נעים: בחוק הרשות הישראלית לחילופי נוער וצעירים, כתבנו – 'נתקיימו נסיבות אחרות אשר לדעת השר פוסלות אדם מהיות חבר המועצה'.
דני דנון: נסיבות מיוחדות אולי, לא אחרות.
דני דנון: אנחנו רוצים שזה יהיה חריג ולא שמישהו ---
שלמה מולה: זה באמת רחב מדי בעיני.
דני דנון: אני מציע שהתיקון יהיה – נתקבלו נסיבות מיוחדות ותמשיכי את המשפט.
לירון נעים: 'אשר לדעת השר פוסלות אדם מהיות חבר המועצה'.
לירון נעים: אני לא משוכנעת ש---
דני דנון: כן, אוקי.
דני דנון: ואז זה גם כפוף לשימוע והוא יצטרך לנמק מה הנסיבות המיוחדות.
נירה לאמעי: שימוע בכל מקרה הוספנו.
שלמה מולה: מאה אחוז, בסדר גמור.
נירה לאמעי: בסדר, אז אני אוסיף את זה.
לירון נעים: נראה לי שהמילה 'אחרות' מתאימה יותר מהמילה 'מיוחדות'.
דני דנון: לא, אנחנו רוצים 'מיוחדות', כי אנחנו לא רוצים שהשר יחליט כראות עינו אם מישהו לא ---
זבולון אורלב: מה ההבדל בין 'אחרות' לבין 'מיוחדות'?
לירון נעים: 'אחרות' זה אחרות מסיבות אחת ושתיים; 'מיוחדות' זה אומר משהו חריג במיוחד.
זבולון אורלב: תכתבי – 'אחרות ומיוחדות'.
זבולון אורלב: אין לי בעיה.
שלמה מולה: לא, אתה לא יכול.
שלמה מולה: 'מיוחדות' זה בסדר.
דני דנון: 'מיוחדות', אוקי.
דני דנון: תודה, בואו נתקדם.
נירה לאמעי: סעיף 15, תוקף פעולות: "קיומה של המועצה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר מחבריה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו, ובלבד שרוב חברי המועצה מכהנים כדין".
נירה לאמעי: סעיף 16, ראש המרכז ותפקידיו.
נירה לאמעי: קיבלנו הערה לקרוא לזה עכשיו מנהל ולא ראש, כמו שכתבנו בהתחלה.
נירה לאמעי: קיבלנו את ההערה.
נירה לאמעי: "(א) המועצה, באישור השר, תמנה את מנהל המרכז.
נירה לאמעי: ( ב) תפקידי מנהל המרכז הם: לנהל את המרכז – המכון והארכיון; ליישם את החלטות המועצה; להכין את תכנית העבודה השנתית והתקציב השנתי ולהביאם לאישור המועצה; לדווח למועצה על פעילויות המרכז – המכון והארכיון".
נירה לאמעי: הייתה כאן הערה להוסיף הכנת דו"ח פעילות שנתי והגשתו לשר.
נירה לאמעי: אני מניחה שזה יהיה אבל בתפקידיה אולי של המועצה, שהמנהל מכין ומגיש למועצה והמועצה תגיש את זה לשר.
נירה לאמעי: אני חושבת שהסעיף מקובל.
שלמה מולה: זה סדר הדברים.
נירה לאמעי: אז אני אוסיף את זה כתפקיד נוסף.
שלמה מולה: הוא כפוף למועצה, לא לשר המנהל.
שלמה מולה: פועל יוצא של זה אז הוא חייב לדווח רק למועצה.
נירה לאמעי: כן, אני אוסיף את זה כתפקיד מתפקידיו, וההגשה של הדו"ח השנתי על ידי המועצה לשר.
נירה לאמעי: "סעיף 17, כהונת המנהל ותנאי העסקתו: מנהל המרכז ימונה לתקופה של חמש שנים, וניתן לשוב ולמנותו מחדש, באישור השר, לתקופת כהונה נוספת".
שלמה מולה: למה לא ארבע?
שלמה מולה: מה מקובל בתאגידים סטטוטוריים?
נירה לאמעי: שוב, כאן הייתה האחדה.
נירה לאמעי: זה מה שכרגע מקובל.
נירה לאמעי: זה ההסדר החדש, להעלות את זה לחמש, מכיוון שמדובר בתפקיד אופרטיבי.
דני דנון: ולהגביל לשתי כהונות.
נירה לאמעי: בדיוק.
נירה לאמעי: כי עד שבן אדם נכנס לתפקיד זה תפקיד אופרטיבי, ונכנס לעניינים והופך להיות מומחה בדבר ---
דני דנון: אז אולי נוסיף לתקופת כהונה נוספת בלבד.
מיכאל איתן: אבל יושב הראש צודק.
מיכאל איתן: כתוב כאן 'מנהל המרכז ימונה לתקופה של חמש שנים, וניתן לשוב ולמנותו מחדש".
מיכאל איתן: זה יכול להיות עוד חמש ועוד חמש ועוד חמש.
נירה לאמעי: לא, לא, לא.
דני דנון: לתקופת כהונה נוספת.
נירה לאמעי: אני אוסיף אחת נוספת.
שלמה מולה: אחד נוספת בלבד.
נירה לאמעי: מנהל המרכז יחדל לכהן לפני תום כהונתו באחת מאלה: הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר וליושב ראש המועצה; המועצה החליטה על הפסקת כהונתו ברוב של שני שלישים לפחות מכלל חבריה; הוא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כמנהל המרכז.
שלמה מולה: או שנבצר ממנו, אפשר להכניס באיזה שהוא מקום.
שלמה מולה: אם הבן אדם הזה נבצר ממנו.