GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: מה לגבי אותו רבע ישראלים שנמצאים במרכז ובמערב אירופה?
דב חנין: אנחנו לא יודעים עליהם הרבה, אבל זו בהחלט קבוצה עם צרכים ומאפיינים מיוחדים.
דב חנין: קבוצה רביעית, הנוער הישראלי שהולך וחזור.
דב חנין: אנחנו יודעים מהמחקרים שנכון שאחוז של הישראלים שעוברים לגור בחו"ל בחתך גילאים הגילאים הצעירים הוא אחוז יותר גבוה מהגילאים האלה בארץ.
דב חנין: החדשות הטובות שגם בקרב החוזרים אחוז הצעירים הוא יותר גבוה מאותם גילאים של הנמצאים בארץ.
דב חנין: מי שנשאר בחו"ל הם בגילאי ביניים מבוססים שהיו כבר מבוססים בישראל ונשארים גם, זאת אומרת יש להם יותר ביקוש, יותר דרישה בחו"ל.
דב חנין: כאן אני חוזר על דבריו של עמרי אינגבר, יש בהחלט להתייחס אליהם אחרת.
דב חנין: קבוצה נוספת, אלה הנמצאים על הקן – גרים בשתי מדינות לפעמים שלוש או יותר.
דב חנין: מצד אחד הם לא נכנסים לשום סטטיסטיקה של הירידה, סליחה על הביטוי, אבל מצד פוקוס החיים שלהם הוא יותר בחו"ל מאשר בארץ.
דב חנין: מה עושים איתם?
דב חנין: נראה לי שפה גם הכנסת וגם משרדי הממשלה וגם המגזר השלישי צריכים לפתח את המדיניות כלפי כל קבוצה.
דב חנין: המסר צריך לבוא מהשטח.
דב חנין: פיתוח המדיניות כולל חקיקה, היה וזה נדרש מהכנסת וביצוע ממשרדי ממשלה.
דב חנין: אנחנו פתוחים רק תגידו לנו.
אברהם מיכאלי: מה עם העולים מברית המועצות לשעבר?
אברהם מיכאלי: הרבה ירדו חזרה, אלו נתונים יש לכם כולל לגבי גרמניה וכל המפוזרים במדינות אחרות?
דב חנין: הנתונים שלנו, בשלושת הקבוצות בקרב הישראלים הנמצאים בחו"ל: קבוצה אחת – ילידי הארץ שהיא פחות או יותר מיצגת באופן שווה את כל תת הקבוצות, מגזרים שיש בחברה הישראלית למעט מה שנקרא 'ישראל הראשונה'.
דב חנין: אחוז האשכנזים, משכילים, חילוניים ממרכז הארץ הוא הרבה יותר גובה מהאחוז שלהם בקרב האוכלוסייה הישראלית, למשל יש לנו 2% של קיבוצניקים בארץ וזה 8% של הקהילה הישראלית בארה"ב.
דב חנין: הקבוצה השנייה הם ילידי חו"ל, לפעמים חוזרים לקהילות שלהם ולפעמים לא.
דב חנין: לא נשכח שיש יותר ממאה אלף ערבים ישראלים שנמצאים בחו"ל.
דב חנין: זו גם קבוצה נפרדת שיש לקחת אותה בחשבון.
דב חנין: החברה הישראלית כידוע היא די סלחנית, הייתה לפחות, כלפי ילידי חו"ל, אפילו בקטע של לקחת על עצמה חלק מהאחריות, אבל לא הייתה סלחנית במיוחד, עד הזמן האחרון, כלפי ילידי הארץ.
דב חנין: אני מסכים עם העמיתים שהגיע הזמן להתייחס לקבוצה זו אחרת.
דב חנין: גם השאלה שלך היא שאלה לגיטימית לגמרי.
עינת וילף: אני מאוד מעריכה את הנושא הזה, להתחיל להתייחס לקבוצות קבוצות ולהבין מזה שיש קבוצה מאוד גדולה שצריך לחשוב עליה במונחים של פיתוח הקשר ויצירת מנגנונים לתרומה לישראל בכלל ותרומה מקצועית, אני חושבת שזה דבר מאוד חשוב.
עינת וילף: ביקש רשות דיבור בהיג' מנצור, כי הוא צריך לצאת, בבקשה.
בהיג' מנצור: תודה.
בהיג' מנצור: אני ממשרד החוץ ואדבר בקיצור נמרץ.
בהיג' מנצור: הפריסה של הנציגויות הישראליות בעולם כפי שיודע, אני מקווה שידוע לכם שיש לנו 101 נציגויות כאשר באזור צפון אמריקה יש לנו 13 נציגויות שהן שתי שגרירויות ואחת עשרה קונסוליות.
בהיג' מנצור: נציג משרד לקליטת העלייה אמר נכון, בכל קונסוליה יש את הבית הישראלי.
בהיג' מנצור: בשיתוף פעולה עם המשרד לקליטת עלייה אנחנו מנסים לעשות הכל כדי להיות בקשר עם כל הישראלים השוהים ברחבי ארה"ב.
בהיג' מנצור: עיקר האוכלוסייה שוהה בארצות הברית, יש גם באירופה אבל המספרים הם קטנים יותר.
בהיג' מנצור: הקונסוליות מצוות לשמור על קשר עם הישראלים בכמה תחומים.
בהיג' מנצור: ראשית כל ישראלי שרוצה לחדש את אשרת המעבר שלו או דרכון מחויב להירשם בשגרירות וזה הקשר הראשוני שמתקיים במקום.
בהיג' מנצור: אנחנו מעודדים הרבה ישראלים לבוא ולהיות בקשר עם הקונסוליה או השגרירות הישראלית כדי שאם חלילה תהייה בעיה הוא יוכל לפנות לגורמים הרלוונטיים באותו מקום.
בהיג' מנצור: השגרירות מנסה להשתמש או לנצל מוחות ישראלים שנמצאים בחו"ל באמצעות הרצאות, לשלוח אותם לכל מיני מוקדים הן באקדמיה והן בקהילות יהודית או נוצריות כדי לייצג את מדינת ישראל.
בהיג' מנצור: הם מהווים גורם מאוד חיובי מבחינת השגרירות או הקונסוליה.
בהיג' מנצור: בקבלות פנים הנערכות בקונסוליה הנתח הישראלי הוא חשוב.
בהיג' מנצור: אנחנו משתדלים שהם יהיו חלק מהמסגרת של המוזמנים כדי שהם יהיו שותפים בפעילות שלנו.
בהיג' מנצור: אנחנו כמשרד החוץ רואים שיש הרבה פעילות רחבה של משרדי הממשלה השונים, אבל אין מי שמרכז את הפעילות בצורה מסודרת.
בהיג' מנצור: צריכה להיות מנהלת כדי לתאם את כל הפעילות כולל הפעילות הנעשית בחו"ל וגם הפעילות הנעשית בארץ, כי יש מישהו שמוביל ומכוון ומתכנן ומוציא לפועל – היום זה לא מתקיים.
בהיג' מנצור: כל משרד ממשלתי עושה, פונים לקונסוליות השונות והקונסוליות לא יכולות לתת מענה.
בהיג' מנצור: בקונסוליות שלנו יש ראש נציגות וסגן ועוד חצי מנהלה שלא יכולים לתת מענה לכל הפניות האלה.
בהיג' מנצור: צריך להיות מנגנון מסודר שיכול להוביל את המהלכים האלה כדי שיהיה אפשר לקלוט כמה שיותר ישראלים שרוצים לחזור לארץ.
שלי בנודיס: למשרד החינוך ישנם כמה פרויקטים מאוד חשובים שהמשרד עושה, כדי לחזק את הקשר עם יהדות התפוצות, שניים באמצעות הסוכנות היהודית.
שלי בנודיס: האחד פרויקט "חיל" שאנחנו מעבירים כספים לבתי ספר יהודים בחו"ל למשפחות עם מצב סוציו-אקונומי נמוך כדי לסייע לילדים שרובן בני משפחות ישראלים שהיגרו ולומדים בבתי ספר יהודיים שם.
שלי בנודיס: השני, פרויקט "מורשה" שאנחנו מביאים לארץ סטודנטים שלומדים שם במשך שנתיים לימודי יהדות – ארבע שעות שבועיות – הם מגיעים לארץ לסיור לימודים בארץ במשך שלושה שבועות.
שלי בנודיס: דבר נוסף שאנחנו עושים הוא פרויקט שיש לנו עם ההסתדרות הציונית של שליחים שנמצאים בכל מיני מוסדות אקדמאיים בחו"ל וגם פעילים מקומיים, אירועים ציוניים שחוגגים שם, גם תנועות הנוער העולמיות שאנחנו תומכים בהם, כנסים בין-לאומיים שאנחנו עורכים.
שלי בנודיס: לא מזמן ערכנו כנס בשיתוף ה- OECD כאן בארץ.
עינת וילף: חגי אליצור בבקשה.
חגי אליצור: אני מנהל תחום תפוצות במשרד ההסברה והתפוצות.
חגי אליצור: דווקא הדיון פה הוא מאוד מעניין משתי סיבות.
חגי אליצור: ראשית, דיברת על שינוי ה- ד.נ.א של המשרד לקליטת עלייה ובדיוק בשביל זה יש את משרד התפוצות.
חגי אליצור: משרד התפוצות מיועד כדי לשמור קשר עם התפוצות.
חגי אליצור: השר יולי אדלשטיין כבר מזמן מוביל מהלך שהשנה יכנס לשלבים מעשיים שנוגע להתייחסות לישראלים בחו"ל כאל תפוצה לכל דבר.
חגי אליצור: כשאת רוצה להוביל מהלך את מדברת שנניח שגם היהודים וגם ישראלים בחו"ל הם משאב, אני אומר שעוד לפני זה, אפילו ההתייחסות כאל משאב זה רק השלב האחרון של שיתוף פעולה.
חגי אליצור: ראשית וקודם כל צריך להתייחס אליהם כתפוצה.
חגי אליצור: לידיעה כללית, עניין התפוצות בעולם הוא לא רק ישראלי, כל העולם היום מתעסק בעניין של תפוצות.
חגי אליצור: זה אחד הנושאים הכי חמים שיש גם באקדמיה וגם בכלל.
חגי אליצור: למדינות רבות יש שרי תפוצות.
חגי אליצור: הרעיון, אנחנו כמובן תומכים בו, זה שהקהילה הישראלית בחו"ל היא תפוצה לכל דבר, ואנחנו בדיוק במודל הזה עובדים.
חגי אליצור: כאן מדברים על 15 אלף שהם בערך אחוז מהישראלים בחו"ל.
חגי אליצור: אנחנו מדברים על משהו הרבה יותר בסיסי.
חגי אליצור: כשאנחנו מסתכלים על ישראלים בחו"ל, לפחות לתפיסתנו, יש שלושה שלבים דווקא בגלל ההיסטוריה של התייחסות שלילית אליהם.
חגי אליצור: קודם כל והדבר הראשון, אמרה את זה נטלי, אין קהילות ומדענים הם לא קהילה.
חגי אליצור: מאחר ובארץ נושא הקהילה באופן כללי פחות מפותח ובחו"ל הוא מאוד מפותח.
חגי אליצור: ישראלים שמגיעים מהארץ לחו"ל להם אין בראש את המושג קהילה שזה מנגנון יהודי עתיק למי שלא חי בארץ.
חגי אליצור: הדבר הבסיסי ביותר הוא איך בונים קהילות של ישראלים בחו"ל.
חגי אליצור: כמו שאתם יודעים, הם לא תמיד מתחברים ליהודים האמריקאים, כרגע אני מדבר על צפון אמריקה, אבל זה לא רק שם, לכן הדבר הבסיסי שאנחנו מתחילים השנה לחשוב ולהביא לפסים מעשיים של בניית קהילה יהודית בחו"ל.
חגי אליצור: אחרי שבנית קהילה ישראלי בחו"ל, אני מדבר על משרד ממשלתי, קהילה שמיועדת לישראלים שמדברת ישראלית, מתעניינים בדברים של ישראלים.
חגי אליצור: אחרי שבנית את הקהילה זה בניית קשר עם הקהילה.
חגי אליצור: השלב השלישי אחרי שבנית קשר עם הקהילה זה איך משתפים פעולה, איך זה נהייה דו-כיווני של עזרה בבעיות 'חוק גיוס' ,מיסים, בחזרה למי שרוצה וכדומה.
חגי אליצור: אסור לנו לקפוץ כאן.
חגי אליצור: כאמור השלב הראשון והוא הדבר שאנחנו מתחילים לעשות השנה ולהרחיב בשנים הבאות, הוא בניית קהילה של ישראלים בחו"ל, כי כל עוד אין קהילה מאוד קשה לעבוד עם האנשים.
חגי אליצור: כמו שזאב חנין מדען המשרד לקליטת העלייה אמר, מדברים על בעיות של התבוללות וכדומה.
חגי אליצור: מנגנון ההגנה הבסיסי שיהודים בחו"ל פיתחו של קהילה ששומרת על זהות וכדומה, הישראלים בחו"ל לצערנו לא פיתחו.
חגי אליצור: מה שהמשרד עושה השנה הוא התחלתו של התהליך הזה.
חגי אליצור: זה בעיניי התהליך הכי בסיסי.
חגי אליצור: מי שכן רוצה וכן מעוניין לשתף פעולה עם מדינת ישראל, מבלי קשר לעלייה, כל העניין של דיפלומה ציבורית הוא שוב בדיוק מה שהמשרד מתעסק בו בצד ההסברה.
חגי אליצור: על זה אולי צריך לדבר אחר כך, אבל זה דבר נפרד.
חגי אליצור: אני חושב שהמפתח צריך להיות ברור שהישראלים בחו"ל הם תפוצה לכל דבר וכדי שיהיה אפשר לשנות גישה אמיתית צריך לבנות קהילות של ישראלים בחו"ל ואת זה אנחנו מתחילים לעשות.
עמיר גבעון: אני יודע שזו שאלה יחסית קשה, אליך היא תהייה הרבה יותר קלה, למשרד לקליטת העלייה היא תהייה עוד יותר קשה.
עמיר גבעון: האם כסף יוקצה לעזרה לישראלים שם לעשות דברים שהם לאו דווקא להביא אותם חזרה לארץ?
עמיר גבעון: אני משער שמהדברים שלך אתה אומר שהם כן.
חגי אליצור: התשובה היא חד משמעית כן.
עמיר גבעון: למשל למצוא עבודה שם.
עמיר גבעון: אני יודע שזה קשה לכמה אנשים.
חגי אליצור: אני לא יודע.
יוגב קרסנטי: בנושאים משמרי זהות כן, בנושאים של עבודה פחות.
יוגב קרסנטי: בנושאים משמרי זהות יש הקצאה של משאבים לישראלים בחו"ל ממשלת ישראל.
יוגב קרסנטי: זה קיים.
עמיר גבעון: הנקודה שאני יוצא ממנה, גם אמרתי אותה בהתחלה, דבר ראשון הערה שהיא מאוד חשובה כאן ויכול להיות שגם כמה מהדברים כאן יהיו עם מטען קצת יותר גבוה, להשקיע באלה שאומרים שהם לא רוצים לחזור זה לא אומר שלא משקיעים באלה שכן רוצים לחזור.
עמיר גבעון: בשני הכיוונים האלה אנחנו טוענים שצריכים ללכת.
עמיר גבעון: התחלתי, זה היתרון שהייתי ראשון ואחר כך יכול להקשיב לכולם, מה עושים עם אלה שאומרים שהם רוצים להיות שם?
עמיר גבעון: אתה אמרת כמה פעמים להתייחס אליהם בתור תפוצה, אולי אתה יכול להרחיב על זה, אני לא יודע מה המשמעות להגיד על מישהו שהוא תפוצה או חלק ממנה.
חגי אליצור: המשמעות היא מה שאתה אומר.
חגי אליצור: לגבי השאלה האם אנחנו רוצים שהאדם הזה יעלה או לא?
חגי אליצור: יש משרד שממונה על זה שקוראים לו המשרד לקליטת עלייה ולכן יש להם יעדים משרדים.
חגי אליצור: משרד התפוצות בדיוק מתעסק במה שאתה אומר.
חגי אליצור: אני לא שואל את האדם האם אתה רוצה לעלות או לא.
חגי אליצור: בתור מדינת ישראל רוצה ליצור קהילה שהאדם הזה ירגיש קשר למדינה ולזהותו היהודית – זה הכל.
חגי אליצור: אם נצליח ונשכיל יחד, זו עבודה משותפת, אבל אם נצליח ונשכיל.
חגי אליצור: אנחנו עושים את זה עם ההסתדרות הציונית העולמית ביחד עם הישראלים בחו"ל.
חגי אליצור: לפתח קהילה ועל כל מה שאתה מדבר עליו של מציאת עבודה, זה מה שקהילות יהודיות לא ישראליות בחו"ל עושות, את זה הקהילה תעשה.
חגי אליצור: אנחנו צריכים קהילות ישראליות בחו"ל.
חגי אליצור: זה הגשר הכי בסיסי, זה השלב בסיסי.
חגי אליצור: כשנתחיל אותו אז הקהילה תתפתח בתוך עצמה, היא תדאג גם למנגנונים שקשורים לזה והמדינה תוכל לדאוג למנגנונים של בניית הקשר, של עזרה מהצד שלנו בחוקים ומיסים ועזרה מהצד שלכם של הסברה ודברים כאלה כמו שאנחנו עובדים עם תפוצה יהודית בכל מקום בעולם.
יוגב קרסנטי: כשמדברים על תפוצה ישראלית, לא סתם אני חושב שהתבלבלת בין תפוצה ישראלית לבין תפוצה יהודית, כי כשבאים להעביר את הדור הראשון של תפוצה ישראלית אז מהר מאוד מגלים שההורים כשהם מחפשים את הקשר שלהם ליהדות ולזהות של עצמם שלהם לא מוצאים אותם בחו"ל, בסופו של דבר הם פונים לקהילה היהודית.
יוגב קרסנטי: אחד האתגרים הכי גדולים של התפוצה הישראלית תהייה להראות שהיא ברת-קיימא.
יוגב קרסנטי: שהזהות הישראלית בחו"ל ברת-קיימא מעבר לדור הראשון של ההורים ושהם מסוגלים להעביר אותה לילדים.
יוגב קרסנטי: אני לא יודע מה זה אומר או אם ניתן בכלל לקחת זהות ישראלית שהיא זהות כל כך גיאוגרפית, כל כך משתנה, כל כך תלוית מקום ולנסות להעביר אותה לחו"ל בלי כל המעטפת היהודית שלה שהיא המעטפת שהופכת אותה לגלובלית.
יוגב קרסנטי: אני יודע מה אתם עושים בלוס אנג'לס ואני מכיר, אבל עדיין כשאנחנו באים להעביר את הזהות דור אחד הלאה, וכשאנחנו מסתכלים על אחוז נישואי חוץ.
יוגב קרסנטי: רק עכשיו אנחנו מתחילים לקבל את הנתונים לגבי ילדים של ישראלים, מה שקורה שם לעומת מה שקורה בקהילות היהודיות בארה"ב וזה הרבה יותר קיצוני.
יוגב קרסנטי: מהבחינות האלה אנחנו מדברים לפעמים על כמעט 80% נישואי חוץ ואז אתם יכולים לשאול מה נשאר בסוף מהזהות הישראלית של אותם ילדים בחו"ל אם הם פועלים במנותק מהקהילה היהודית.
יוגב קרסנטי: אני חושב שיש מקום לטפח את הישראלים ובהחלט לטפח את הזהות של הישראלים ואת זהות ילדי הישראלים.
יוגב קרסנטי: כמו שעינת וילף אמרה קודם זה צריך להיות חלק ממנועי ההתחדשות של הקהילה היהודית.
יוגב קרסנטי: כלומר, הקהילה היהודית צריכה למצוא דרך להכיל בתוכה את הישראלים וצריך למצוא דרך לשיתופי פעולה בין השתיים גם בקשר למדענים.
יוגב קרסנטי: זו הערת השוליים שלי לגבי קהילות של ישראלים.
יוגב קרסנטי: אני מאוד מקווה שתצליחו כי ההצלחה בסיפור הזה תהייה הצלחה של כולנו.
יוגב קרסנטי: כשאנחנו מדברים על מדענים שזה הנושא כאן, בדרך כלל אנחנו מדברים על דור ראשון של ישראלים, לא עד דור שני.
יוגב קרסנטי: אנחנו מדברים על אנשים שגדלו בישראל, שהזהות שלהם התעצבה בישראל והזהות הישראלית שלהם היא זהות מאוד חזקה.
יוגב קרסנטי: אני חושב שאם מסתכלים על מאזן ההגירה שזה מספר היוצאים מישראל לתקופה של שנה ומעלה לעומת החוזרים לישראל לאחר שהות של שנה ולמעלה בחו"ל, רואים שבשנתיים האחרונות מאזן ההגירה היה נמוך ביותר מזה שלושים שנה.
יוגב קרסנטי: זאת אומרת אולי זה משהו שהוא קצת הפוך למגמה שעליה דיברנו כאן, שזה עניין כלכלי, אבל העניין הכלכלי הזה מקיף גם מדענים.
יוגב קרסנטי: כשאנחנו מדברים על חזרה לישראל מה שקורה בשנים האחרונות ובמיוחד לאור הקשיים בגיוס הון למחקרים ולמעבדות בארה"ב, הקשיים באירופה לעמוד ביעדים שהם קבעו לעצמם לגבי גיוס של כוח אדם מיומן, בעצם יוצרים כאן איזו הזדמנות שאם כן רוצים להחזיר את אותם מדענים ארצה.
יוגב קרסנטי: מה שקורה בעקבות המשבר הכלכלי זו איזו הזדמנות שאני לא יודע מתי היא תחזור, אבל זו בהחלט משהו שקורה.
יוגב קרסנטי: אנחנו צריכים כן מצד אחד לטפח את הקשר עם אלה שלא יחזרו, אבל לשים לב שיש כאן איזו שעת כושר שלא הייתה עד היום.
יוגב קרסנטי: בנוסף, מחקרים שבדקו מדענים שיצאו לחו"ל גילו שדווקא הטובים ביותר הרבה פעמים הם אלה שבכל זאת חוזרים.
יוגב קרסנטי: הם לא עושים את זה דווקא ממניעים של טיב המחקר או של איכות המחקר בישראל אלא משלל מניעים אחרים, אבל הטובים ביותר מצליחים להשתלב באקדמיה הישראלית.
עינת וילף: אני רוצה שוב להתייחס.
עינת וילף: אני חושבת שאנחנו עוסקים כאן בכמה דברים.
עינת וילף: אין ספק שנוצרה כאן הזדמנות בלתי רגילה למדינת ישראל בזכות ההצלחה הכלכלית בישראל בשנתיים האחרונות אל מול מה שקורה באירופה וארה"ב.
עינת וילף: הזדמנות נדירה להחזיר הרבה מאוד אנשים ואנשים איכותיים לארץ.
עינת וילף: יש גם את הנושא הגדול יותר של כל נושא הערכי.
עינת וילף: אני חושבת שבמקביל מעבר לניצול של שעת הכושר הזאת אנחנו צריכים לחשוב על מנגנונים שיודעים לקחת את היהודים והישראלים בעולם ולגרום להם לתרום למדינת ישראל גם אם הם לא קיבלו החלטה שהיא או אחד או אפס.
עינת וילף: זה הדבר.
עינת וילף: אנחנו צריכים להתחיל לחשוב על הרבה מאוד מנגנונים.
עינת וילף: המנגנונים האלה הם בפירוש לא לעזור למי שהוא ישראלי למצוא עבודה בחו"ל.
עמיר גבעון: אני אמרתי את זה בצורה קיצונית.
עינת וילף: אפילו כקיצונית זה בכלל לא בטווח.
עינת וילף: אנחנו מדברים על דברים כמו אותו הרעיון שהיה לך לקחת שבריר אחוז מהתקציב של מרכזי מצוינות והחזרת ישראלים לארץ ולהגיד כנס שנתי גדול.
עינת וילף: יש את ועידת הנשיא של מדינת ישראל.
עינת וילף: בועידת הנשיא האחרונה הציגו מחקרים של ישראלים.
עינת וילף: אם למשל במקביל היו לוקחים כסף שנותנים כדי לקחת מדענים ישראלים שיבואו כל שנה לישראל להציג את תוצרי המדע שלהם, אז אתה נותן להם הכרה והוקרה ותחושה שמדינת ישראל זה מקום שמעריך את הידע שהם צברו בחו"ל, מי יודע מה יצא מזה?
עינת וילף: מי יודע מהם הקשרים שיצאו מזה?
עינת וילף: סמסטרים פה, מחקרים משותפים ועוד.
עינת וילף: לכן מדובר כאן בסך הכל על דבר שהוא נפרד.
גלית דיין: חזרתי משליחות עם בעלי שהיה הקונסול הכללי בלוס אנג'לס.
גלית דיין: היינו שם ארבע שנים.
גלית דיין: אחד הדברים שראינו זו התופעה של הישראלים שנמצאים שם ולא התייחסו אליהם כתפוצה.
גלית דיין: אני רוצה לספר על גוף שהקמנו שהצליח, אני חושבת שהוא יכול להיות כן מודל גם במקומות אחרים.
גלית דיין: ראינו שאותו ישראלי כמו שאמרתם, לא רוצה להגיע לבית הכנסת.
גלית דיין: אנחנו יכולים לחשוב אם זה טוב או לא, אבל הוא לא רוצה להגיע לבית הכנסת ולקבל את כל שירותי הקהילה והפעילות כדי לשמר את הזהות היהודית והישראלית שלו.
גלית דיין: יותר מזה הוא אפילו מצהיר על עצמו שהוא ישראלי והוא לא בהכרח יהודי, לחלק מאיתנו קשה לקבל את זה.
גלית דיין: הקמנו גוף "מרכז תרבות ישראלית" שכל הרעיון היה לשמר ושלא יהיה מצב של התבוללות לאותה קהילה גדולה.
גלית דיין: בלוס אנג'לס אנחנו מדברים על 250 אלף ישראלים שבינתיים רשומים, אנחנו בטוחים שיש מספרים יותר גדולים כי חלק גדול מהישראלים שנמצאים שם לא רשומים אצלנו בקונסוליה.
גלית דיין: במשך שנתיים וחצי הקמנו בעצם שני סניפים של אותו מרכז תרבות ישראלי.
יוגב קרסנטי: 250 אלף רשומים אצלכם שהם היום בלוס אנג'לס?
גלית דיין: נכון.
יוגב קרסנטי: מהי ההגדרה שלך לישראלים?
גלית דיין: בעלי דרכון ישראלי.
יוגב קרסנטי: היה סקר של פדרציית לוס אנג'לס, שדיבר על 100 אלף, אחר כך בדקו והיו רק 14 אלף.
גלית דיין: לא.
גלית דיין: 250 אלף, כאשר הקהילה היהודית מונה כ-500 אלף.
גלית דיין: אנחנו מדברים על למעלה מ- 700 אלף יהודים וישראלים שחיים בלוס אנג'לס.
גלית דיין: מבחינת הישראלים אלו מספרים עצומים.
יוגב קרסנטי: גם לגבי ישראלים בלבד זה לא משקף- - -
דב חנין: 500 אלף בכל העולם ו- 250 אלף רק בלוס אנג'לס?
גלית דיין: 600 אלף בכל העולם.
גלית דיין: אני יכולה לומר שאלו המספרים שיש לנו, אנחנו יכולים אחר כך לעשות הבחנה.
עינת וילף: גלית, השאלה כאן האם הם רשומים בצורה מובהקת?
גלית דיין: בהחלט, ניתן לבדוק את הנתונים, חבר'ה משרד החוץ יכול לתת לכם - - -
יוגב קרסנטי: היה סיפור כזה עם פדרציית לוס אנג'לס בעבר שהיא טענה שבשנות ה-80 לדעתי, יש 100 אלף ישראלים בלוס אנג'לס ובשנות ה- 90 כשזה נבדק מחדש גילו שיש רק - - -
גלית דיין: זה לא הפדרציה, אלו הנתונים שלנו של משרד החוץ.
גלית דיין: מי שרוצה אני מזמינה אותו לבוא ולראות.
גלית דיין: אנחנו עשינו, מבחינת הפוקוס של הדיון, הקמנו משהו שהוא בעצם כמו מתנ"ס.
גלית דיין: המודל של מתנ"ס שפועל בארץ עם חוגים.
גלית דיין: הכל מתנהל בשפה העברית, הרצאות שאנחנו מביאים, אנשים מגיעים לשם בשביל לחבר את הדור השני והשלישי - רוצים להתחבר כקהילה.
גלית דיין: מנסים לשחזר קצת את המתנ"ס הישראלי כדי לשמר את הקהילה.
גלית דיין: הגדלנו את רשימת התפוצה דרך הקונסוליה עם הרבה מאוד ישראלים שלא היה להם קשר.
גלית דיין: זה התחלתי ויש הרבה מאוד פעילות שתיכנס.
גלית דיין: מבחינתנו זה היה גם מינוף עצום כדי לרכז את הקהילה בשביל הרבה מאוד אירועים שרצינו לעשות יחד ולא יכולנו להגיע לישראלים.
גלית דיין: לעומת זאת יכולנו להגיע מהר מאוד ליהודים דרך בתי הכנסת.
גלית דיין: היום הגוף הזה מת"י – מרכז תרבות ישראלי, בעצם עוזר להרבה מאוד פעילויות וקשר עם אנשים.
גלית דיין: אם תרצו, לחלק זה אולי עצוב, לחלק אולי פחות, אבל הרגשנו שמה שמשך אותם זה לעשות דברים יחד כמו שהיינו עושים בארץ, פעילות בעברית שאין לה את הסממן של בית כנסת.
גלית דיין: לזה קשה להם מאוד להתחבר, תרבות ולא דת.
גלית דיין: ברגע שאתה מספק להם את המסגרת הזאת הם מחפשים אותה מאוד.
גלית דיין: כמובן שהבית הישראלי בקשר עם מרכז תרבות ישראלי כך שמי שכבר רוצה לעלות לארץ כבר יש לנו את האדם שייקח אותו לצעד הבא ועם מי שלא אנחנו עושים הרבה פעילות גם לילדים, הדור השני והשלישי כדי שיכירו ישראלים ושימשיכו לשמר את השפה והקשר לארץ.
גלית דיין: אנחנו לאט לאט רואים שזה הפך להיות מקום שהרבה מאוד משרדים מגיעים אליו, כל אחד עם האינטרס שלו.
גלית דיין: המרכז הזה מרכז את הקהילה והצליח לנו.
גלית דיין: הלוואי וזה יצליח גם במקומות אחרים כי אולי יש כאן מודל שאפשר להמשיך אותו.
אירוס הומינר: אני מנהלת יזמות עסקית במשרד לקליטת העלייה.
אירוס הומינר: רציתי בהקשר למה שנאמר כאן לומר שאני מאוד מתחברת לעניין של ניצול חלון הזדמנות.
אירוס הומינר: יש כאן תקופה מאוד משמעותית שיכולה להוות שינוי מאוד דרמטי בכל ההחלטה לחזור או לעלות לישראל בהיבט הכלכלי של המילה.
אירוס הומינר: לצורך העניין המשרד יזם ומפעיל שלושה כיוונים מאוד מרכזיים בעניין הזה.
אירוס הומינר: המשרד יחד עם רשות המיסים מחוקק חוק בכל מה שקשור לנושא פטור ממיסים למשך עשר שנים לתושבים חוזרים ועולים בכל מה שקשור - - -
קריאה: זה נחקק בוועדה הזאת, נא לדייק.
אירוס הומינר: אני אגיד, שאפילו לכבוד לי להדגיש את העניין הזה ובצדק רב.
אירוס הומינר: המשמעות של החוק הזה שהוא הביא לשינוי תפיסתי בכל מה שנוגע לעניין כדאיות כלכלית כחזרה ועלייה לישראל.
אירוס הומינר: מדינת ישראל פתאום היוותה, גם בהקשר של חלון הזדמנויות, עם כל מה שקורה עם המשבר הכלכלי העולמי, ישראל הפכה להיות אטרקטיבית בעניין של השקעות גם במובן הכלכלי של המושג.
אירוס הומינר: כלומר מעבר לעלייה ולחזור לישראל יש כאן היבט כלכלי מאוד משמעותי ואנחנו רואים מאסות של אנשים בעלי הון שמעוניינים להשקיע בישראל ושבעקבות החוק הזה הגיעו חזרה ועלו לישראל.
אירוס הומינר: אנחנו מפעילים משנת 2004, פרויקט גדול מאוד שנקרא Business il שמדבר על כל העניין של בדיקה של כדאיות כלכלית להשקיע בישראל ולפתוח חברות ועסקים בישראל עוד בהיותם בחו"ל.
אירוס הומינר: פתחנו לצורך העניין הזה אתר מיוחד, הכל נעשה בצורה דיסקרטית בחמש שפות, זה בעצם פתוח לכל העולם.
אירוס הומינר: עד היום בעקבות התהליך מצמידים יועץ עסקי שמלווה אותו בכל ההליך וגם לפעמים עם "לקיחת הסיכון" שאולי הוא לא יחזור או יעלה לישראל.
אירוס הומינר: אנחנו מדברים עד היום על הקמה של אלפי עסקים וכשמכפילים את זה במכפלות אנחנו מדברים על מאסה מאוד גדולה שעלתה לארץ והקימה עסקים בישראל.
אירוס הומינר: נכנסנו גם בכל נושא של יזמות עסקית מתחיל מאוד לעניין את המגזר של חבר'ה שלומדים בתחומי הפוסט-דוקטורנטים, במיוחד למה ששייך למדעי החיים.
אירוס הומינר: יצאנו לכנס גדול של BIOBUS שבעצם פונה להקים חברה בישראל בכל מה שקשור ליזמות טכנולוגית.
אירוס הומינר: יש הענות גדולה מאוד, יש התעניינות גדולה מאוד בעניין הזה.
אירוס הומינר: בעצם יש ליווי כי הרבה פעמים יש רעיון, יש כישורים מאוד מיוחדים והגנים היהודים עובדים פה שעות נוספות.
אירוס הומינר: יש פה הרבה נחת רק שהרבה פעמים לא יודעים לחבר את זה לנושא של איך הופכים את זה לכסף במובן הפשטני, ברגע שמצמידים להיבט הזה אנשים מומחים בתחום אז באמת יש פה הצלחה מאוד גדולה.
אירוס הומינר: הקמנו גם מוקד של סטרט-אפ, לאנשים שמעוניינים עוד מחו"ל להקים חברות סטרט-אפ, מלווים אותם, מצמידים להם מישהו שמתמחה בתחום שלהם ומחברים אותם לקרנות הון סיכון, לחממות טכנולוגיות ומלווים אותם בכל התהליך מהרעיון ועד הקמה של חברת סטרט-אפ.
אירוס הומינר: אני יכולה לומר בשמחה רבה שגם זה מצליח מאוד.
עינת וילף: אני רוצה קודם כל לסכם ולהודות למשתתפים שהגיעו לדיון הזה.
עינת וילף: זו פגישה – דיון ראשון ממה שאני מקווה שיהיה תהליך שיעסוק יותר ויותר בדברים שלא נמצאים בקצוות ההיסטוריים שבהם אנחנו רגילים לעסוק בקשר שבין ישראל ובין ישראלים ויהודים שנמצאים בחו"ל.
עינת וילף: אני חושבת שבסוף, אין דבר יותר חזק ממדינת ישראל כדי ליצור את תחושת הקהילה בקרב ישראלים החיים בחו"ל.
עינת וילף: לדעתי לאורך זמן וכמו שהתברר שהביקור בישראל הוא הדבר הכי חזק לשמירת הזהות היהודית בחו"ל, אני חושבת שגם הקשר עם ישראל הוא הדבר הכי חזק לשמירת הזהות הישראלית בחו"ל ושום תחליף לא יהיה מספיק טוב, לא מתנ"ס, תפוצה, קהילה.
עינת וילף: תחושתי האישית שבסופו של דבר שעל מה שאנחנו צריכים לעבוד זה יצירת מתכונות שבהם נשמר כל העת את הקשר עם ישראל ולא עם ייצוג של ישראל בחו"ל, אלא עם ישראל עצמה.
עינת וילף: הדבר הזה הוא טוב לשני הצדדים, הוא הדבר היחיד שיעזור ליהודים ולישראלים בחו"ל לשמר את השייכות והזהות שלהם ומאפשר לישראל ליהנות ממשאב אדיר של כישרון ויכולת שרק באמצעות קשר מתמיד יכול לידי ביטוי.
עינת וילף: הקשר המתמיד הוא לא ביקורים, הצפי שאלו יהיו אנשים שמבקרים באופן רגיל בישראל, אלא קשרים בין אקדמאים לישראל.
עינת וילף: שיהיה מצב, לצורך העניין, חזון שבו כל אקדמאי ישראלי בחו"ל קשור באיזו צורה לאוניברסיטה או חברה בארץ.
עינת וילף: שתהייה איזו מתכונת שמאפשרת שאנשי הייטק בחו"ל קשורים באיזו צורה לחברות בארץ.
עינת וילף: צריך לחשוב על יותר מתכונות שבהן הקשר הזה נשמר לאורך זמן ומאפשר לישראל באמת להיות ביתם השני של כל מי שלא הפך אותה ושהיא אינה ביתם הראשון.
עינת וילף: אני רוצה לעודד את היושבים מסביב לשולחן כאן להיות בקשר האחד עם השני.
עינת וילף: אם שמעתם כאן דברים שיכולים להיות בעלי עניין ויש לכם רעיונות לתרום, לדעתי זו אחת המטרות של כינוס הישיבות האלה.
עינת וילף: לבקש מהעוסקים בתחום וגם ממשרדי הממשלה, ככל הניתן להתחיל לחשוב יותר ויותר ויותר גם, אני חושבת הרבה, אבל להתחיל לחשוב גם בכיוון הזה של איך מיצרים את המסגרות שמאפשרות ליהודים ולישראלים בחו"ל להיות בקשר מתמיד, מקצועי ובעל משמעות עם ישראל באופן שמאפשר להם לתרום מהיכולות שלהם למדינת ישראל.
עינת וילף: אני חושבת שהטכנולוגיה והטיסות הזולות מאפשרות לנו לחשוב על מתכונות אחרות.
עינת וילף: אנחנו גם נמשיך את הדיונים האלה בהמשך.
עינת וילף: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.
דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח ישיבה דחופה של העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: על סדר יומנו: הדרת יוצאי אתיופיה משכונות מגורים – מקרה קריית מלאכי.
דני דנון: כולנו ראינו את התמונות הקשות, ואפשר לומר גם המרגשות, של ההפגנה של יוצאי אתיופיה ושל ישראלים אתמול בקריית מלאכי.
דני דנון: ראש העיר יצטרף אלינו בעוד מספר דקות.
דני דנון: הנושא של קריית מלאכי הוא "מקרה בוחן", הוא מניף דגל אדום בחברה הישראלית.
דני דנון: הגענו למצב, ותמיד ידענו שיש אפליה בקרבנו, אבל מצב שבו מתארגנים - - -
רוני בר-און: אני ער לרגישות שלך, אדוני.
רוני בר-און: הוא מניף דגל שחור.
דני דנון: סליחה, סליחה, דגל שחור, אדום, המצב שבו מתארגנים קבוצה של ועדים וחותמים על הסכמים יחד עם מתווכים, זה דבר חדש במחוזותינו, דבר חמור ביותר שהחוק היום מגדיר כעבריינות.
דני דנון: אבל אמצעי האכיפה שיש לשוטרים – ונמצא פה גם מפקד המשטרה – מוגבלים ביותר, ולכן היום אנחנו רוצים לצאת מפה, מהוועדה, לא רק עם אמירות והזדהות עם יוצאי העדה שנמצאים פה, ויגיעו נציגים נוספים, אנחנו רוצים לצאת עם החלטות, הן במישור החקיקתי, שיבהירו בחוק שמי שנוהג כך ומתארגן ומתאגד עובר על החוק, ולקבוע עונשי מינימום.
דני דנון: וכמו כן, לפנות לשרת הקליטה שנמצאת אתנו ולשר החינוך שלא נמצא אתנו, לפעילות הסברתית-חינוכית בקרב הדור הצעיר על-מנת שמקרים כאלו לא יישנו.
דני דנון: ואני אומר פה בידיעה: קריית מלאכי זה לא מקרה יחיד.
דני דנון: אנחנו בוועדה טיפלנו בתחילת שנת הלימודים בפתח-תקווה, שם ניהלנו מאבק קשה שבסופו הצלחנו לפרק את בית-הספר שהיה כולו על טהרת יוצאי אתיופיה.
דני דנון: אני חושב שהמקרה הזה שמונח לפתחינו, הוא מקרה לא פחות חשוב ואנחנו צריכים לתת - -
שלמה מולה: רק למען הדיוק: יש 24 בתי-ספר.
שלמה מולה: הצלחנו עם בית-ספר אחד, אז לא צריך להתהדר בזה יותר מדי.