GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: זה יכול להיות מסיבות שהם חושבים אולי, תמימות, או לדעתם בנושאים של צער בעלי חיים שהדברים האלה היום יותר מפותחים ויותר מקובלים, וזה יכול להיות בין אם זה סיבות אנטישמיות וזה יכול להיות עוד סיבות כאלה וכאלה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים דבר אחד, שלנו יש מחויבות.
אורי מקלב: לנו כאן כמדינה, כשאנחנו יושבים יש לנו מחויבות לעזור ולפעול, כל מה שצריך לעשות באירופה כדי למנוע את הגזרה או חקיקת החוקים שימנעו את השחיטה היהודית.
אורי מקלב: וכפי שאנחנו יודעים גם כן, שגם אם יבואו כיפי נפש שלא ימנעו מהיהודים לשחוט לעצמם, אבל כפי שהסבירו את זה וכפי שנאמר גם על ידי השר מעל בימת הכנסת, וכפי שגם ראיתי מסמכים שאתם צרפתם, שאם לא רואים את השחיטה כלגיטימית גם לגבי אחרים, אז אי אפשר לשחוט.
אורי מקלב: אם לא יכולים את מה שלא כשר לשחיטה, להעביר את זה לשיווק כללי, אם אוסרים לשווק בבהמות שלא הומתו לפני זה באימום, רק על ידי שחיטה ולא נותנים את זה לשווק את זה הלאה, זה יגרום לזה שהשחיטה לא יכולה להתקיים וזה גם סיבה מספקת שאנחנו יודעים שזה גם המהות של הדברים.
אורי מקלב: ואני חושב שבכל מה שנעשה אנחנו יודעים שחבר הכנסת אדרי וחבר הכנסת יזמו משלחת עכשיו לאירופה ועוד פעולות שצריכים לעשות.
אורי מקלב: אנחנו אבל כן נגיד דבר אחד, שלפי דעתי האחדות כמו שכאן עכשיו בישיבה הזאת, האחדות של כל הבית פה, של מדינת ישראל, וזה לא סוד באירופה שמדינת ישראל על כל פלגיה הם לא מאוחדים, אבל כשיש מסר שמכל מפלגות הבית באים ודורשים וגם כן תומכים ופועלים בעניין הזה של השחיטה, המסר של האחדות כאן של הבית הזה, הוא זה שיכול להסביר שבאמת מדובר כאן במשהו שהוא מאד מאד חשוב ליהודים, שהוא מהותי מאד ליהודים וכשהיהודים כולם מתאחדים סביב הדבר הזה, זה יכול למנוע ולעזור למנוע חוקים של איסורי שחיטה באירופה.
אורי מקלב: אני מתנצל על זה שאני באמצע דיון שאני יזמתי גם כן, זה במקרה יצא ביחד בוועדה לזכויות הילד, דיון גדול מאד שאני לא יכול להמשיך להיות כאן.
דני דנון: תודה רבה חבר הכנסת מקלב.
דני דנון: אנחנו כמובן נצטרך לסיים.
דני דנון: אני כבר מודיע שאנחנו נקיים דיון המשך בנושא הזה, אנחנו לא נמצה את הדיון היום.
דני דנון: אנחנו גם נבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת להכין נייר מקיף לוועדה לקראת הדיון הבא ואני מבקש מכל הגורמים, מכל הרבנים שיש להם את המידע ואת הידע, להעביר אלינו לוועדה את כל החומר שיש לכם – ההיסטורי, החוקתי, המכתבים, פעילות משרד החוץ, כל החומרים שצוינו פה.
דני דנון: אנחנו נכין נייר מקיף שיבחן את הנושא הזה וכמובן כמו שנאמר, אנחנו נקיים עוד דיון, וכמובן כל מי שלא הספיק לדבר היום, יש לנו פה את מנכ"ל הרבנות הרב גולדברג, אנחנו ניתן לכולם כמובן להתייחס.
דני דנון: אתם תקבלו את הנייר לפני הדיון שתוכלו לקרוא אותו, ואז אנחנו נצא מפה עם תוכנית אופרטיבית לפעולה, כי מדינת ישראל לא תאפשר לפגוע בחופש הדת של יהודים באשר הם, ואנחנו רואים בזה כחובה של מדינת ישראל לתת יד ולסייע לקהילות היהודיות בכל העולם.
דני דנון: זה יכול להיות בסן פרנסיסקו, זה יכול להיות באמסטרדם, איפה שנמצאים יהודים חובתנו לסייע להם לממש את זכותם כיהודים.
דני דנון: משפט קצר, חבר הכנסת אזולאי, גם מיוזמי הדיון, ואני מתנצל בפני שאר הדוברים שרצינו שידברו.
דני דנון: אנחנו נקיים את הדיון מיד אחרי שהנייר יוכן על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
דני דנון: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי.
דוד אזולאי: אדוני יושב הראש אני רוצה קודם כל בשמי ובשם חברי, להודות לך על כל שנתת קדימות לדיון הזה ואכן אנחנו יושבים כאן היום.
דוד אזולאי: דיברו כבר קודמי כאן על הנוכחות פה של חברי הכנסת כמעט מכל סיעות הבית.
דוד אזולאי: זה מעיד שהנושא הוא מאד מאד חשוב.
דוד אזולאי: אני רוצה גם להודות לחברי חבר הכנסת יעקב אדרי, שהוא היה מיוזמי הדיון הזה, ובעצם לולא חבר הכנסת אדרי, לא היינו מגיעים לדיון הזה בכלל, מפני שהוא היה בהולנד, הוא שמע והוא נפגש עם האנשים והוא ראה את הנושא שם והוא שמע, ולכן הוא החליט ליזום דיון.
דוד אזולאי: בהחלט ברגע שהוא השמיע בפני את הנושא הזה החלטתי להצטרף אליו מיד.
דוד אזולאי: יחד עם זה, אני חושב שמשרד החוץ, בלא כלום אי אפשר.
דוד אזולאי: לא שאני יש לי ציפיות גדולות מכם, בסדר, אבל אני חושב שהנושא הזה צריך להיות נושא חשוב שאתם גם צריכים לטפל בו.
דוד אזולאי: לא להשאיר את זה רק ברמה הפוליטית בלבד, מפני שהפחד הגדול הוא לא הולנד.
דוד אזולאי: הפחד הגדול שזה מתחיל להתפשט לעוד כל מיני מקומות וזה החשש של כולנו.
דוד אזולאי: ולכן, אין ספק, אני לא מקל ראש בעבודת משרד החוץ, אנחנו גם פה כפרלמנט נעשה את תפקידנו, כי זאת הייתה גם המלצתו של השר לתפוצות, השר יולי אדלשטיין, שגם הוא אמר לעשות את הדברים בחכמה, ואכן אני שמח שיושב הראש קיבל את ההחלטה קודם כל לקבל נתונים לדיון הבא.
דוד אזולאי: נשב פה כולנו עם נתונים ונוכל להתייחס לנושא בצורה יותר ראויה ולראות מה יכולה להיות תרומתנו לנושא הזה.
דוד אזולאי: תודה רבה אדוני.
דני דנון: משרד קצר בשם שר הדתות, עוזר השר אלון נוריאל, בבקשה.
אלון נוריאל: תודה.
אלון נוריאל: השר לשרותי דת יעקב מרגי סובר שצריך להפעיל מכבש מדיני בהסברה על ידי משרד החוץ, לא להרפות מזה, והשר עצמו דיבר על הנושא בפרלמנט באירופה מטעם מרכז רבני אירופה, בביקור שהוא ערך שם והוא התוודע לחשש בקהילה היהודית מפני האיסור של השחיטה.
אלון נוריאל: הוועדה, כך סובר השר, צריכה להורות לראש הממשלה ושר החוץ כי יש להעלות את הנושא על סדר היום ולומר בקול ברור שיהיו לכך השלכות חמורות אם המגמה הזאת לא תיפסק ולא יינתן חופש דת.
דני דנון: משפט קצר, עודד וינר, מנכ"ל הרבנות הראשית.
עודד וינר: כיוון שהכל כמעט נאמר, ברשות יושב הראש, אני ארשה לעצמי להציע אולי הצעה עד הדיון הבא ועד שהחומר ייאסף על ידי הוועדה.
עודד וינר: ברור שלהקים ארגונים עולמיים אנחנו מדברים על אוטופיות, אבל אולי באמת חברי הכנסת הנכבדים, חבר הכנסת אדרי והאחרים שהציעו את ההצעה, או מי שהיושב ראש יקבע, להקים בינתיים איזה ועדת משנה שתהיה כתובת לכל הפניות האלה, כי הדברים עולים חדשות לבקרים.
עודד וינר: פעם זה מילה כמו שנאמר ופעם זה הולנד ופעם זה נורווגיה, ופעם זה סן פרנסיסקו והדברים צצים ועולים.
עודד וינר: אם יידעו שיש איזו כתובת בכנסת שכפי שידעה לתפעל את העסק היום, יודעת להפעיל את משרד החוץ במידת הצורך או משרדים אחרים, או סנטורים וכן הלאה, אני חושבת שזה יהיה אך לתועלת שמערכת כזאת יודעת ליצור את הקשר עם העולם ויהיה דבר טוב שבינתיים, כי לפעמים ועדה כזאת עד שמקבלת את החומר לוקח מספר חודשים, ובאופן קבוע תהיה כתובת בכנסת לנושא.
דני דנון: הרב אריה גולדברג, משפט קצר.
אריה גולדברג: תודה לכם.
אריה גולדברג: אני רוצה לציין בהמשך למה שאלון נוריאל אמר וגם חבר הכנסת יעקב אדרי אמר, שר הדתות, הרב יעקב מרגי וגם הרב הראשי לישראל, הרב יונה מצגר, השתתף איתנו בדיון בפרלמנט האירופאי יחד עם עשרות רבנים מאירופה ביוני האחרון.
אריה גולדברג: הנושא הזה עלה לשם במלוא עוזו, השתתפו שם גם עשרות חברי פרלמנט וראינו שבהסברה נכונה ובהידברות נכונה באמת אפשר להגיע לתוצאות.
אריה גולדברג: אני קורא מפה לחברי הוועדה להחליט על הסברה נכונה גם בדרכים דיפלומטיות שקטות, גם בדרכים גלויות.
אריה גולדברג: אנחנו יצרנו קשר עם אחת מחברות הפרסום הכי מובילות וישבנו איתם כדי לחשוב איך בעצם מסבירים את זה לקהל הרחב באירופה, ויש לזה דרכים, נדרשים לזה משאבים.
אריה גולדברג: הייתי מאד מצפה שמשרד החוץ ומשרד ההסברה ייכנסו וישתתפו בעניין.
אריה גולדברג: זה יהיה דבר מאד ---
דני דנון: לא הייתי ממליץ לך לחכות לשיק ממשרד החוץ בנושא הזה, כי תקציב ההסברה ---
אריה גולדברג: אני חושב שלפחות חשיבה יחד זה יהיה דבר חשוב ומבורך ביותר, ואפשר הרבה הרבה לעשות.
אריה גולדברג: אני גם מברך על זה שועידת רבני אירופה גם הצטרפה לאחרונה לדבר הזה.
אריה גולדברג: אני חושב שאם כל הארגונים היהודים ביחד באירופה יצטרפו ביחד כלובינג ביחד, כשזה לובינג חזק של כל הארגונים, בוודאי שזה יהיה דבר מבורך.
דני דנון: אני לא נועל את הדיון.
דני דנון: אנחנו נקיים המשך של הדיון תוך 30 יום ובדיון הבא, בהמשך לדיון הזה, אנחנו נקבל את הנתונים ואז נוכל לחשוב איך אנחנו מתקדמים.
דני דנון: אני מודה לכולם שהגיעו.
דני דנון: לישיבה הבאה נא להעביר את כל החומרים לוועדה, מי שיש בידיו מידע.
דני דנון: גם מי שלא קיבל זימון, קיבלנו תלונות מצרפת וממקומות אחרים, אנחנו נוודא וגם אני קורא לכם, תודיעו לכל מי שנוגע בדבר להגיע לדיון הבא לוועדה.
דני דנון: שלום, צהרים טובים לכולם.
דני דנון: אנחנו מתנצלים על העיכוב.
דני דנון: היה לנו פה דיון טעון בנושא הסגרתם של רוצחי לי זיתוני ז"ל מצרפת לישראל, ולכן העיכוב.
דני דנון: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא הרחבת קווי התמיכה לעולים בער"ן והעלאת המודעות לגיוס מתנדבים בקרב העולים - לציון יום ההקשבה הלאומי.
דני דנון: קודם כל, אני רוצה לבקש מאלי שרון, יושב-ראש הוועד המנהל של ער"ן ,לפתוח את הישיבה.
אלי שרון: תודה רבה.
אלי שרון: אנחנו מודים לכם שאנחנו יושבים פה.
אלי שרון: הפגישה היא בין השאר לצורך מודעות, כי ער"ן מטפלת בתמיכה בעולים שנים רבות.
אלי שרון: אומנם, העלייה כבר איננה כמו שהיתה לפני שנים רבות, אבל אנחנו עדיין תומכים בקו בשפה הרוסית.
אלי שרון: ער"ן משרתת סך הכול את כלל ציבור ישראל, כאשר הייעוד של ער"ן הוא להיות כתובת זמינה בטלפון ובאינטרנט לכל אדם שחווה קושי או מצוקה רגשיים ולספק אוזן קשבת, סיוע נפשי ראשוני ומידע, תוך שמירה על סודיות ואנונימיות הפונה.
אלי שרון: כלומר, בתור עמותה שקיימת 40 שנה, התרחבנו עד כדי 1,000 מתנדבים, ושירי אחר כך תיתן סקירה עם מצגת יותר מסודרת.
אלי שרון: בקרב מתנדבי ער"ן ישנם גם עולים חדשים, למרות שמה זה "עולה חדש", ההגדרה לא ברורה לי –מי עדיין עולה חדש ומי לא.
אלי שרון: כל מה שהייתי רוצה להגיד, זה שאנחנו נשמח לעשות יותר אם נוכל, ואם יהיה לנו את האמצעים לזה.
דני דנון: מאיפה מקורות התקציב?
אלי שרון: התקציב השנתי שלנו הוא סדר גודל של 10 מיליון שקל, רובו ככולו מתרומות.
אלי שרון: תרומת המדינה בפועל היא משהו כמו 5%, לפעמים קצת יותר מזה, תלוי אם זה שנת מצוקה, שמוגדרת כשנת מצוקה קשה או לא, אבל התמיכה של המדינה די מזערית.
אלי שרון: אנחנו בדיונים נרחבים על הנושא הזה.
אלי שרון: לב העניין לאו דווקא בוועדת הקליטה.
אלי שרון: על 1,000 מתנדבים יש לנו staff של 20 וכמה עובדים מקצועיים, מנהלי סניפים.
אלי שרון: אנחנו פרושים בכל הארץ.
אלי שרון: עבודת המתנדבים היא עבודת קודש.
אלי שרון: אני מתנדב, כלומר גם היושב-ראש הוא מתנדב בעצם.
אלי שרון: אנחנו מטפלים במאות אלפי פניות לשנה, אנחנו נענים רק ל-40% מהפניות אלינו.
אלי שרון: כל מספר ששירי תראה עוד מעט, תכפילו בשניים וחצי, זה הפוטנציאל שלנו עוד לפני שיהיה פרסום רחב יותר.
אלי שרון: אם אנשים ידעו שיש נגישות, אולי גם תהיינה פניות רבות יותר.
אלי שרון: אני סיימתי את המבוא שלי, והייתי רוצה שירי תראה את המצגת.
דני דנון: אני צריך לצאת לדקה.
דני דנון: המצגת עובדת?
שירי דניאלס: עובדת.
דני דנון: אנחנו נציג אותה.
דני דנון: אנחנו רוצים לשדר את המצגת בערוץ הכנסת, נטפל בזה עכשיו.
דני דנון: כרגע אנחנו לא משודרים עדיין.
שירי דניאלס: תודה.
דני דנון: אנחנו בשידור בערוץ הכנסת, נשמח מאוד לראות את המצגת ששירי דניאלס תראה לנו.
דני דנון: בבקשה, אלי שרון, יושב-ראש הוועד המנהל של ער"ן, תמצית דבריך.
אלי שרון: תמצית, קודם כל אני רוצה לבסס את ההבנה שלנו, מה עושה ער"ן.
אלי שרון: ער"ן עמותה שקיימת 40 שנה, נוסדה בירושלים, מאגדת היום כ-1,000 מתנדבים, שפרושים על-פני כל הארץ ב-12 סניפים שונים.
אלי שרון: בטלפון ובאינטרנט אנחנו עונים ל-150 אלף שיחות בשנה.
דני דנון: כמה מתוכם של עולים?
דני דנון: יש לכם מיפוי?
שירי דניאלס: במצגת.
אלי שרון: זה יהיה במצגת.
אלי שרון: אני רק רוצה להדגיש שה-150 אלף שיחות שלנו זה היענות של 40% בלבד לביקוש.
אלי שרון: מספר התורנים של ער"ן לא מספיק להיענות ליותר מ-40% מהשיחות שנכנסות אלינו.
אלי שרון: הגידול שלנו הוא זה שעומד על הפרק.
אלי שרון: הייעוד שלנו זה להיות כתובת זמינה בטלפון ובאינטרנט לכל אדם שחווה קושי או מצוקה רגשית ולספק אוזן קשבת, סיוע נפשי ראשוני ומידע, תוך שמירה על סודיות ואנונימיות הפונה.
אלי שרון: מבחינתי אנחנו יכולים לעבור למצגת שהכנתי לוועדה.
דני דנון: אנחנו מבקשים משירי דניאלס להציג את המצגת.
דני דנון: נעבור במהרה, רק נתמקד בנתונים שנוגעים לעולים.
שירי דניאלס: בהחלט.
שירי דניאלס: אז קודם כל, שתי דקות רקע על ער"ן, לפני שאני נוגעת באוכלוסיית היעד שלנו שהם עולים.
שירי דניאלס: אנחנו בעצם שמנו לנו למטרה לטפל במצוקה רגשית, תוך הבנה שמצוקה רגשית היא בעלת השלכות, לא רק על הפרט שחווה מצוקה רגשית אלא גם על בני משפחתו וסביבתו, קל וחומר כשמדובר בעולים חדשים, שמעבר למשבר העלייה ולתהליך ההסתגלות וההתאקלמות בחברה הישראלית, מתמודדים, כמו כל שאר אזרחי המדינה, גם עם משברים נפשיים התפתחותיים, גם עם טרור, חירום לאומי וכך הלאה.
שירי דניאלס: אנחנו מקלים על העומס הרגשי שבו הם נתונים, אנחנו עובדים על הקניה של אסטרטגיות התמודדות, ואנחנו עוזרים גם לזהות סימני מצוקה ולהפנות לטיפול מקצועי בטרם הסלמה.
שירי דניאלס: אנחנו עונים על 150 אלף פניות בשנה באנונימיות, כאשר היתרון הגדול שלנו הוא האנונימיות, לא רואים אותי כשאני מתקשר בטלפון, אם אני פונה דרך האינטרנט, ועולים בהחלט פונים גם דרך האינטרנט, גם לא שומעים אותי, לא רואים אותי, וזה מאפשר לי לחשוף רבדים עמוקים מאוד של הנפש.
שירי דניאלס: אנחנו יכולים לספר שבאמצעות האינטרנט, אנחנו רואים עלייה מאוד גדולה של פניות בנושא של התעללות, פגיעות מיניות, אפילו יותר מאשר בטלפון, בערך פי חמישה מבחינת העלייה באחוזים.
שירי דניאלס: אנחנו נגישים ואנחנו זמינים, כי כשאני במצוקה אני רוצה סיוע מיידי.
שירי דניאלס: אם פונה עולה מתבגר, עולה שכרגע נתקל באיזושהי אטימות במערכת החינוך או רב עם הוריו או נתקל בחרם חברתי, הוא רוצה סיוע מיידי.
שירי דניאלס: אנחנו יודעים שהמחסום של הבושה והחשש מתיוג הוא כל כך גדול, שאנשים, ובמיוחד בני נוער, נמנעים מלפנות לסיוע מקצועי, והם כן פונים לסיוע אנונימי, דבר שעוזר לנו לעבוד על התנגדויות ולהפנות אותם לסיוע מקצועי.
שירי דניאלס: כלומר, השירות שלנו הוא שירות שבהחלט משלים את שירותי בריאות הנפש והחינוך, ואנחנו בשיתוף פעולה עם המערכות האלה.
שירי דניאלס: אני לא ארחיב על הפניות, אני רוצה לעבור לפניות בכלל.
שירי דניאלס: אז פניות בכלל, אנחנו עוסקים בפניות שעוסקות במשבר תוך אישי, כלומר התמודדות עם בעיות רגשיות, דיכאון, חרדה, טראומות שונות, פוסט טראומה.
שירי דניאלס: ואנחנו עובדים גם על הרבה בעיות בין-אישיות – יחסים של הורים וילדים, יחסים בין בני זוג, תלמיד מורה או כל מערכת בין-אישית אחרת – לצד לחצים סביבתיים, וכאן אנחנו רואים הרבה פניות סביב משברים בעבודה, בתעסוקה.
שירי דניאלס: אם אנחנו מדברים על עולים, אנחנו יודעים שהמשפחה מתמודדת עם אתגרים רבים גם בתחום התעסוקה וגם בתחום החינוך.
דני דנון: אפשר יהיה לראות את הנתונים של העולים, ד"ר דניאלס.
שירי דניאלס: בבקשה.
שירי דניאלס: על מניעת אובדות אנחנו נדבר, וגם על פרויקטים עם תרצו, אבל בעצם אנחנו נותנים מענה באמצעות קו בשפה הרוסית.
שירי דניאלס: אנחנו יודעים שקו בשפת הפונה מתגברת על מחסומים, ומאפשרת לנו לתת סיוע שמותאם באמצעות מתנדבים, שעוברים הכשרה ייעודית ונותנים סיוע בשפה הרוסית.
שירי דניאלס: יש גם פניות שמגיעות לא רק לקו בשפה הרוסית אלא פניות לקו הכללי ל-1201 של ער"ן, כאשר הפונים, למרות שהם באים ממשפחות יוצאי רוסיה בדרך-כלל, פונים בקו הכללי כי הם דוברי עברית, אבל התרבות והמשבר שהם מתארים, עדיין מתאר משפחות בתהליך של הגירה וקליטה.
שירי דניאלס: אנחנו מדברים על 33 אלף פניות בשנה של אוכלוסייה דוברת רוסית, בעצם 20% מסך הפניות שלנו, כאשר מתוכם מחצית מתנהלות באמצעות הקו בשפה הרוסית.
דני דנון: יש הפרדה בין בני נוער לבין מבוגרים בשפה הרוסית?
שירי דניאלס: בני נוער פונים בעיקר באמצעות האינטרנט.
שירי דניאלס: כאשר באינטרנט - - -
דני דנון: באינטרנט ראיתי את הנתונים, לא הרבה פונים באינטרנט.
שירי דניאלס: באינטרנט אנחנו מטפלים ב-15 אלף בני נוער בכלל.
שירי דניאלס: חשוב לציין שבעצם הפנייה היא אנונימית, לכן אני לא אדע אם אותו אדם הוא עולה, אלא אם הוא בחר לספר לי שהוא עולה.
שירי דניאלס: ישנם עולים שפונים, אבל הם לא מתארים את הבעיה כקשורה להתמודדות עם משבר העלייה או הקליטה, וברגע שלא מדווחים שהם עולים, אנחנו לא יודעים.
שירי דניאלס: הנתונים שלנו מתייחסים רק לאותם פונים, שבחרו לספר לנו שהם עולים או משפחות לעולים.
שירי דניאלס: אני כן רוצה לדבר על שיתוף פעולה של - - -
דני דנון: המתנדבים שלכם עונים לשיחות לפי מיקום גיאוגרפי, או שזה עובר ברשת, כל אחד עונה, הוא לא יודע מאיפה השיחה הגיעה?
שירי דניאלס: קו ער"ן הוא קו ארצי.
דני דנון: זאת אומרת, המתנדב מכרמיאל עונה לשיחות רנדומליות.
שירי דניאלס: בדיוק.
דני דנון: זה יכול להיות מכרמיאל וזה יכול להיות מבאר-שבע.
שירי דניאלס: נכון.
שירי דניאלס: המערכת מזהה איפה יש תורן פנוי, ובעצם השיחה מגיעה לאותו תורן.
שירי דניאלס: במסגרת הסיוע שלנו לעולים, אנחנו גם נותנים סיוע במסגרת התוכנית הלאומית למניעת אובדנות, כאשר כאן מעבר לקווים ה"חמים" שאנחנו מפעילים לעולים, יש לנו גם קו סיוע יזום לקשישים בדיכאון, וחלקם הם עולים, חלקם מקבלים סיוע בשפה הרוסית.
שירי דניאלס: כאן בנינו תוכנית מיוחדת למניעת אובדנות, ואנחנו מקיימים 12 שיחות יזומות עם קשישים בדיכאון, והפנייה של הרווחה ורופא משפחה.
דני דנון: מי מעבד את הנתונים, את חומר הגלם של הפניות?
שירי דניאלס: בעצם, יש לנו יחידת מחקר בער"ן, פרופ' יצחק גילת עומד בראש המחקר של ער"ן.
שירי דניאלס: אנחנו יודעים לתת מיפוי ברזולוציה שנובעת ממה שהפונים משתפים, עד לרמה מסוימת.
שירי דניאלס: אנחנו יכולים לפלח את הקריאות.
דני דנון: לא, אבל השאלה שלי, אתם מוציאים איזשהו דוח - -
שירי דניאלס: כן.
דני דנון: - - שבא ואומר: יש פה בעיה היום בקרב עולים קשישים או בקרב צעירים מתגייסים, או מגמות שונות, אלו שעולות מהפניות?
שירי דניאלס: אנחנו יכולים לזהות מגמות, ויתרה מכך לא רק בשגרה אלא גם בחירום לאומי, אנחנו יכולים לראות שבעיות של עולים מתעצמות בתקופות הללו, ואז המשבר הרגשי תופס מימדים גדולים יותר.
שירי דניאלס: עוד סיוע שאנחנו מעניקים לעולים, דווקא נובע מתחום אחר, שזה הגדלה והנגשה של השירות שלנו לאוכלוסיות בארץ.
שירי דניאלס: אנחנו מקיימים, זו השנה השלישית, גם שיתוף פעולה עם תיכון "שבח מופת" בתל-אביב, שיש בו 1,500 תלמידים עולים ו-170 אנשי צוות, בתוכם 100 עולים.
דני דנון: ומה קורה במקרים שמזוהים כמקרה חירום, למשל עולה עם נטיות אובדניות, מה הנהלים שלכם במקרים כאלה?
שירי דניאלס: יש לנו 4,000 שיחות בכלל בער"ן מדי שנה בנושאים אובדניים.
שירי דניאלס: כ-500 מקרים הם מקרים בהם האירוע האובדני הוא מיידי, כלומר, מתקשר מתבגר לאחר שהוא כבר בחר איפה הוא הולך לתלות את עצמו, לאחר שהוא נטל כדורים.
שירי דניאלס: היתה לנו פניה כזו רק בשבוע האחרון.
שירי דניאלס: במקרה כזה ער"ן מפעילה נוהל חירום, כאשר המתנדבים שלנו, שהם אנשים מסורים ומאומנים, מיומנים, עושים הערכה של סיכון אובדני ביחד עם מנהל סניף, שהוא איש מקצוע שמדריך את המתנדבים ואמון על ההכשרה והליווי שלהם, ורשת של כוננים – אנחנו ביחד עם היחידה למשא ומתן של המשטרה פועלים כדי להציל חיים.
שירי דניאלס: וזה קורה ממש על בסיס קבוע.
דני דנון: ואתם מפעילים איתור?
שירי דניאלס: מפעילים איתור, כי חלק גדול מהפונים מתקשרים מטלפונים חסויים, ואז אין לנו את היכולת, למרות שזה – הדקות הללו הן קריטיות, קשה לנו מאוד בלי שיתוף פעולה לחשוף את הקווים ולהגיע לאותו - - -
דני דנון: כמה מקרים כאלו של הצלת חיים או הצלת ניסיונות אובדניים בשנה?
שירי דניאלס: בין 500 ל-750 של ממש הפעלת נוהל חירום, של להביא להערכה פסיכיאטרית, והתערבות משטרה באופן מיידי.
דני דנון: יש עלייה במספרים האלו, ירידה?
דני דנון: מה המגמות?
שירי דניאלס: אנחנו רואים יותר נטייה במקומות שבהם ער"ן נגישה יותר לציבור, שיש חשיפה תקשורתית, אם זה במסגרת הסיוע של התוכנית הלאומית למניעת אובדנות, במקומות שהציבור שומע על ער"ן, רואה פרסום, רואה את הקו של ער"ן, יש עלייה באותה תקופה, לא כי המצוקה עלתה אלא פשוט מוצאים ערוץ כדי להידבר ולהתמודד.
שירי דניאלס: וצריך להדגיש שחלק מהפונים לער"ן הם חולים בבעיות רגשיות מאובחנות, לפעמים מטופלים גם פסיכיאטרית או פסיכו-תרפויטית, אבל את הפסיכיאטר הם רואים אחת לכמה חודשים, ולכן גם המטפלים עצמם אומרים לחלק מהפונים, שבינתיים הם יכולים להיעזר בשירות ער"ן כדי להפיג את הבדידות, שהיא בעצם 30% מהפניות לער"ן, עוסקות בבדידות בכל מעגלי החיים.
שירי דניאלס: בזה אני אסיים, נדבר רק על המלצות.
שירי דניאלס: אז אנחנו רואים צורך לממן בעצם וליזום קו ער"ן, שהוא ייעודי גם לעולים יוצאי אתיופיה - - -
דני דנון: יש קו למשרד הקליטה ליוצאים – אבל זה שונה לחלוטין.
שירי דניאלס: זה קו - - -.
שירי דניאלס: אנחנו נותנים סיוע רגשי ראשוני בחירום.
שירי דניאלס: אנחנו מפנים לטיפול, ואנחנו יודעים לזהות מצוקה בטרם ההסלמה שלה, אנחנו יודעים גם לעזור להפנות ולתת מידע.
שירי דניאלס: יש לנו ניסיון של 40 שנה עם אוכלוסיות מאובחנות, שממעטות לפנות לטיפול.
שירי דניאלס: אנחנו רוצים גם – מציעים לעשות שימוש במשאב שיש לנו של ניסיון ממושך בסיוע רגשי לאוכלוסיות שונות ומאובחנות, וכן לתת לנו אישור והזמנה ותקצוב להיכנס לבתי-הספר, להנגיש את השירות – בבתי-הספר בהם הפעלנו תוכנית של דיאלוג לתלמידים ולהורים ולמורים, אנחנו רואים היענות יפה של מיומנויות סיוע – וגם להתאים דרכי סיוע שמותאמות לגיל.
שירי דניאלס: אנחנו יודעים שבני נוער עולים, ולא רק עולים, מה שהכי נגיש להם זה הטלפון הסלולרי, אנחנו יודעים גם שבארבע מדינות באירופה עובד שירות באמצעות אס.
שירי דניאלס: אם.
שירי דניאלס: אס, גם אנחנו רוצים להכניס שירות כזה, להטמיע אותו, זה שירות שהוא מאוד נגיש, הוא יכול להציל חיים ברמה מיידית.
שירי דניאלס: והדבר אחרון שאנחנו מבקשים, זה כפי שאמרתי – ער"ן נגישה מאוד בשגרה, ולכן גם בחירום נוטים לפנות לער"ן, בעת של משבר לאומי או על רקע ביטחוני – אנחנו רוצים להטמיע מערכת מיוחדת שתאפשר למתנדבים שלנו לעבוד גם מהבית, דבר שיאפשר לנו לאייש משמרות מתוגברות בכל שעות היום והלילה, וגם למתנדבים שלנו זה יאפשר לקבל ליווי ותמיכה מקצועית של מנהל באמצעות מערכת, שתאפשר לנו בחירום להיעזר בפרישה ארצית ובתשתית הניהולית שלנו.
דני דנון: אני רוצה לבקש מנציג משרד הביטחון, סגן אלוף חוויאר רוזנפלד מאכ"א, להתייחס בקצרה.
חוויאר רוזנפלד: אני אתייחס בקצרה לתחום המתנדבים העולים.
חוויאר רוזנפלד: אנחנו פועלים בתחום העולים בשני היבטים.
חוויאר רוזנפלד: בהיבט האזרחי, טרם גיוסם לצה"ל, אנחנו נמצאים בקהילה, בבתי-ספר, נמצאים בקשר עם עמותות שונות, ארגונים שונים – בין אם זה הסוכנות, בין אם זה "נפש לנפש", "נעל"ה", "סל"ע" וכיוצא בזה – כדי לטפל ולתת מענה לאוכלוסיות ייחודיות, ביניהם העולים.
חוויאר רוזנפלד: כמובן, אם אני עושה את ההקשר לער"ן, אז אל מול לשכת הגיוס יש את גורמי בריאות הנפש, שנמצאים בקשר ויודעים לטפל פרטנית באוכלוסייה.
חוויאר רוזנפלד: בהיבט של העולים ובכלל החיילים המשרתים, אז יש את גורמי הרפואה, בר"ן עם בריאות הנפש של חיל הרפואה שיודעים לתת מענה במקרים כאלה ואחרים.
חוויאר רוזנפלד: בתחום העולים אנחנו מייחסים חשיבות רבה לאוכלוסייה כאוכלוסייה ייעודית, עם בעיות כאלה ואחרות, שאנחנו יודעים לזהות ולטפל בהם באופן מיטבי.
חוויאר רוזנפלד: זהו.
דני דנון: שרה כהן ממשרד הקליטה.
שרה כהן: אנחנו מעריכים ומוקירים את השירות שער"ן נותן לאוכלוסיות של העולים.
שרה כהן: אנחנו חושבים שזה שירות שהוא מקצועי ונכון.
שרה כהן: בשנתיים האחרונות היה שיתוף פעולה של המשרד במסגרת התוכנית הלאומית לצמצום אובדנות, וכשם שצוין כרגע במצגת שהציגה שירי מער"ן, נעשה בהחלט מהלך שהמשמעות שלו זיהוי ואיתור של אוכלוסיות, שמצויות בסיכון גבוה יותר מבין אוכלוסיית העולים והפנייה שלהם לער"ן.
שרה כהן: ובחלק מהמקרים של זקנים עולים עם סממנים אובדניים, אז גם נוצר קשר ישיר בין המתנדבים של ער"ן לבין הזקנים העולים עצמם.
שרה כהן: אני רוצה להגיד כמה משפטים כהמשך לדיון שהיה גם בוועדת העבודה והרווחה, שהוא מתקשר גם להמלצות שכרגע הוצגו כאן.
שרה כהן: אני חושבת שהמדינה, הממשלה, בהקשר של ער"ן צריכה לקבל איזושהי החלטה – שהיא כרגע נמצאת לא במגרש של משרד הקליטה, כי משרד הקליטה הוא משרד שעוסק רק בנישה מסוימת, וכיוון שההמלצה של ער"ן מתייחסת לעניין של מימון ממשלתי, אז הדרך של מימון ממשלתי לצורך שירות, היא דרך שצריכה לעבור קודם כל דרך בעצם הבחינה של כל המשמעות של עבודת הממשלה – באמצעות משרד הבריאות, שאותו אני רואה כמשרד הממשלתי המרכזי - -
שרה כהן: - - שנמצא בקשר עם ער"ן.
שרה כהן: הנישה של משרד הקליטה היא נישה מאוד מסוימת, וכשם שאני גם ציינתי קודם, הדרך היחידה היום שמשרד הקליטה יכול לסייע גם בתקציבים לער"ן, זה רק באמצעות פנייה של ארגון לוועדת - -
דני דנון: ועדת תמיכות.
שרה כהן: - - התמיכות של המשרד.
שרה כהן: ארגון ער"ן, מאז 2004 לא פנה ולא ביקש תמיכה מהמשרד.
דני דנון: תודה, שרה.
דני דנון: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע.
דני דנון: אני יודע שעכשיו אתם הולכים לוועדה נוספת לפניות הציבור.
דני דנון: אנחנו רואים חשיבות רבה בפעילות של ער"ן.
דני דנון: אנחנו חושבים שהנושא של העולים הוא מהותי, כי הם באים פה לאיזושהי תקופת מעבר קריטית שבה הם במשבר, ולכן אנחנו כן קוראים לבחון במשרד הקליטה והרווחה מציאת דרכים לתקצוב.
דני דנון: אני לא אכנס פה לפרוצדורה אם זה בתמיכות או בצורת מכרז.
דני דנון: אני לא אכנס לעניין ה-איך, אבל הוועדה כן קוראת למשרד הקליטה והרווחה להגדיל את התקצוב או להתחיל בתקצוב של פעילות עמותת ער"ן.
דני דנון: הנושא על סדר יומנו הוא נושא כאוב, נושא דריסתה, רציחתה של לי זיתוני ז"ל.
דני דנון: הנושא הזה מעורר רגשות רבים וקולות רבים, הן בישראל, הן בקהילה היהודית בצרפת והן בקהילה היהודית הצרפתית שגרה בישראל, ואנחנו נדרשנו היום לדון בנושא הזה, לראות היכן הדברים עומדים, מה נעשה במישור המשפטי, במישור הציבורי, במישור של עמדתה של ממשלת ישראל.
דני דנון: אני מודה לשגריר צרפת בישראל, כריסטוף ביגו, שנמצא איתנו והגיע בהתראה קצרה לדיון.
דני דנון: הייתי רוצה לפתוח קודם כל ולבקש מרועי פלד, בן זוגה של לי זיתוני, שנדרסה, כפי שכולנו יודעים, והדורסים שלה היום מסתובבים חופשי ברחובות צרפת עם דיווחים בעיתונים, אני לא יודע אם נכונים או לא, שגם שם הם נוהגים בצורה רשלנית ופושעת, אבל בפועל, הדרישה להסגירם ולהביאם למשפט צדק בישראל, אנחנו רוצים לשמוע מה העמדות השונות של הגופים הממשלתיים, אבל כמו שאמרתי, קודם כל אבקש מרועי לפתוח.
דני דנון: רועי, בבקשה.
יוסי פלד: יסלחו לי חברי הפאנל המכובד פה, אבל אנחנו באנו להקשיב ולשמוע.
יוסי פלד: אני שמח קודם כל ומודה לך, דני, על היוזמה המאוד מאוד מבורכת הזאת ואנחנו כרגע באנו להקשיב, לשמוע ולקוות שבאמת מפה אנחנו נצא הלאה עם החלטות ושזו לא תהיה ועדה שמתכנסת על מנת לכנס ועדה, אלא שבאמת נוכל להתקדם מפה הלאה.
יוסי פלד: המצב הוא בלתי נסבל.
יוסי פלד: כרגע השניים מסתובבים חופשי, על פי פרסומים נתפס אחד מהם במהירות מופרזת ברכב חדש באזור הריביירה.
יוסי פלד: זה כבר נהיה מגוחך, השניים האלה מוכיחים שוב ושוב שהם מצפצפים על רשויות החוק, על השלטון, הם עשו את זה בארץ והם ממשיכים לעשות את זה בצרפת.
דני דנון: אתה יכול לתאר למי שלא מכיר את המקרה, מתי זה קרה, מתי הם ברחו.
דני דנון: בקצרה מאוד.
יוסי פלד: שוב, הכול על פי דיווחים שאנחנו קיבלנו מהתקשורת.
דני דנון: לא, לא מה שקרה בצרפת.
יוסי פלד: ב-16 בספטמבר השנה לי יצאה מביתה בתל אביב, בשעה 12 דקות ל-7 עברה במעבר חצייה במרכז תל אביב, בצומת הרחובות פנקס-וייצמן, הגיח רכב נהוג על ידי קלוד איזק חייט ואריק יאן רובין, שני נושאי דרכון צרפתי, הם פגעו בה והשאירו אותה למות על הכביש.
יוסי פלד: לי, כידוע לכולנו, לא שרדה את התאונה, השניים נסעו מיד לביתם, השאירו את הרכב בחניון וברחו בהקדם האפשרי לצרפת ומאז הם שם.
דני דנון: מה היה מעמדם בישראל?
דני דנון: הם היו עולים חדשים?
יוסי פלד: לא, הם היו תושבי צרפת.
דני דנון: תיירים.
יוסי פלד: ככל הידוע לי תיירים.
יוסי פלד: אין להם דרכון ישראלי.
יוסי פלד: והשניים מאז מסתתרים מאחורי איזה שהוא הסכם הסגרה שלא קיים והם אומרים שהם מוכנים להישפט בצרפת.
יוסי פלד: על פי מה שידוע לנו, הענישה על פגע וברח בצרפת היא שנתיים עד חמש, זה משהו שהוא מגוחך ולא מתקבל על הדעת ואנחנו נעשה את כל שביכולתנו על מנת שהשניים האלה יוסגרו לישראל.