GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט טיבייב: אנחנו נתרגם את זה ונעביר לתקשורת, כי אנשים צריכים להבין איפה הבעיה.
רוברט טיבייב: אנשים לא יודעים על מה מדובר, זאת הבעיה.
רוברט טיבייב: אנחנו יכולים לקבל את זה?
מזל דהרי: אני כל כך דיברתי הרבה שאני כבר לא זוכרת.
רוברט טיבייב: לא, לא, תכתבי על הנושאים שדיברנו, תשלחי לנו בכתב, זה הכל.
רוברט טיבייב: ועוד דבר אחד, קצבת זקנה צמודה למדד נכון?
מזל דהרי: קצבת זקנה היא נגזרת מהשכר הממוצע במשק.
יוליה צירולניק: אבל היא צמודה למדד?
מזל דהרי: היא צמודה למדד בהתאם לסעיף בחוק.
רוברט טיבייב: אם אפשר להצמיד אותה למשכורת המינימום, למינימום, זה מה שאנחנו מבקשים.
רוברט טיבייב: לא למדד, וזה היה דרך אגב.
מזל דהרי: שוב, אני לא קובעת.
רוברט טיבייב: לא, לא, בסדר, אני שואל.
רוברט טיבייב: מזל, אני אגן עליך.
רוברט טיבייב: אני אגן על הביטוח הלאומי.
מזל דהרי: סליחה, אני עובדת באגף זקנה ושארים ואני לא אחראית על תיקוני חקיקה.
מזל דהרי: אני יכולה לענות ולהגיב על תיקון חקיקה, איך זה באמת משפיע ויש את המחקר ---
רוברט טיבייב: וזה משפיע חזק, כי המדד הוא לא משתנה.
מזל דהרי: אבל אני אמרתי שוב, אני עובדת באגף זקנה.
מזל דהרי: יש את המחקר שהוא נותן את העלויות והאם יש לקחת את זה כמו שאתה אומר מהשכר, זה לא, אני לא חושבת שאני קשורה לזה.
רוברט טיבייב: אוקי, זה במסקנות.
רוברט טיבייב: מישהו רוצה להתייחס?
רוברט טיבייב: שנייה, אנחנו סיימנו את השלב הזה.
רוברט טיבייב: מישהו עוד רוצה להתייחס?
רוברט טיבייב: זהו, הבנו.
רוברט טיבייב: מסקנות, משרד הקליטה?
דנה גורדון: לא, הוא אמר שאין לו מה להוסיף.
רוברט טיבייב: אין לו מה להוסיף.
רוברט טיבייב: למשרד האוצר יש מה להוסיף, דני?
דני שפר: הערה קטנה.
דני שפר: אני במגמת הפטורים, אז דיבר כאן האדון שהוא היה מסורב עלייה.
דני שפר: אז בפקודת מס הכנסה נקבע פטור ספציפי לכל תקבול שמקבלים אסירי ציון, מכוח חוק.
דני שפר: כל תקבול כזה הוא פטור ממס בישראל.
דני שפר: יש פשוט סעיף מיוחד בפקודת מס הכנסה שמדבר על הכנסות של אסירי ציון.
רוברט טיבייב: מסורב או אסיר?
דני שפר: בפקודה כתוב הטבה סוציאלית או תגמול לאסירי ציון.
רוברט טיבייב: אסירי ציון, לא מסורב.
רוברט טיבייב: אל תבלבל אותם.
ליה שמטוב: הוא לא יקבל.
רוברט טיבייב: כי אתה עכשיו תקבל ים של שאלות.
רוברט טיבייב: אם אתה רוצה את זה – בבקשה.
דני שפר: אסירי ציון.
ליה שמטוב: מסורבי עלייה עכשיו יקבלו מי שהיה פעיל, הוא יקבל עכשיו קצבה שנתית.
רוברט טיבייב: אז עכשיו מגיעים לשלב ההחלטות של הוועדה.
רוברט טיבייב: כמובן רוב השאלות לביטוח הלאומי, אין מה לעשות.
רוברט טיבייב: מזל, אבל אני אתכם.
רוברט טיבייב: אנחנו לא יודע אם מבקשים או דורשים את מספר הטלפון האדום כמו שאומרים לעולים, ואז אפשר לעשות את המוקד דוברי אנגלית, רוסית או אמהרית, אבל בעיני זה צריך להיות קו מיוחד לעולים.
מזל דהרי: אז אמרתי, יש את ה-6050* שהם בוחרים את השפה.
רוברט טיבייב: בואי ננסה ניסיון עכשיו, את רוצה?
רוברט טיבייב: עכשיו בשידור אנחנו נעשה את זה ונקבל את התשובה.
רוברט טיבייב: אני לא ממליץ לך, דרך אגב.
מזל דהרי: תראה, יש אחראית.
רוברט טיבייב: לא ממליץ מזל.
מזל דהרי: שוב אני אומרת, אני לא מנכ"לית של הביטוח הלאומי.
מזל דהרי: אני שוב אומרת, אני עובדת באגף זקנה ויש לכל אחד ---
רוברט טיבייב: מזל, אנחנו באנו לפתור בעיות.
רוברט טיבייב: זה מה שקיים, אנחנו יודעים.
רוברט טיבייב: זה לא עובד.
מזל דהרי: אז צריך להפנות את זה, אם יש בעיה במוקד שלא מקבלים תשובה מהירה, צריך להפנות את זה למנהלת האגף שקוראים לה נחמה, ולהגיד לה שבעצם הטלפון הזה הוא לא יעיל.
רוברט טיבייב: מזל, רק שאלה אחת.
רוברט טיבייב: את יודעת מה, לא את כל העולים, בכמה דוברי רוסית מטפל המוסד לביטוח הלאומי?
רוברט טיבייב: כמה במספרים, יש לך נתון?
מזל דהרי: מבחינת מספרים, לא, אין לי נתון.
רוברט טיבייב: לתת לך אותו?
מזל דהרי: אין לי נתון.
רוברט טיבייב: מספר ענק, נכון?
רוברט טיבייב: אני משוכנע ובטוח שחייב להיות מספר טלפון שאנשים יפנו לשם עם כל השאלות.
רוברט טיבייב: אין מצב שחלק מהאוכלוסייה, גדול, ענק, לא מקבל מענה.
רוברט טיבייב: זה לא יתכן.
מזל דהרי: אוקי, יש לי הצעה.
מזל דהרי: כשאתם כותבים את הפרוטוקול ושאתם מעבירים אלי, אני אעביר את השאלה, את הסוגיה הזו, למי שמטפל בזה והוא ישיב.
רוברט טיבייב: מזל, אנחנו בוועדה של הכנסת.
רוברט טיבייב: בואי נכבד את הכנסת.
רוברט טיבייב: לפחות שהביטוח הלאומי יכבד את הכנסת ולא נקבל אישור מביטוח לאומי מה לרשום בפרוטוקול.
מזל דהרי: לא, סליחה.
מזל דהרי: אמרתי את הבקשות שלכם, אז לא ניסחתי את עצמי נכון.
מזל דהרי: את הבקשות שלכם, שיש בקשות, אז אני יכולה להפנות לגורם המתאים שיענה האם אפשר לפתור את הבעיה.
רוברט טיבייב: מזל, מזל, כנראה לא הבנת, זה לא בקשה, זאת דרישה.
רוברט טיבייב: זו באמת דרישה.
רוברט טיבייב: כי אין מענה.
רוברט טיבייב: אנשים קיימים, אמרתי לך, בואי נעשה ניסיון עכשיו ותקבלי את התשובה כי עשינו את זה כבר מהצד.
רוברט טיבייב: עשינו.
רוברט טיבייב: אני לא רוצה להכניס את המוסד לביטוח לאומי למצב לא כל כך נעים.
רוברט טיבייב: לא רוצה.
רוברט טיבייב: אבל בואי נפתור את הבעיה.
מזל דהרי: אין בעיה, אנחנו תמיד מוכנים לפתור בעיות.
רוברט טיבייב: אז איך?
מזל דהרי: אז אני אומרת שוב ---
רוברט טיבייב: אז הוועדה פונה למוסד לביטוח לאומי לארגן, לא יודע, לבנות קו ישיר לעולים.
רוברט טיבייב: מזל, ובמיוחד, כנראה, כמעט בטוח כל פקיד במוסד לביטוח הלאומי יודע לדבר באנגלית.
רוברט טיבייב: ברוסית לא בטוח, בכלל לא בטוח, ואם אנחנו נשאל כמה דוברי רוסית עובדים במוסד לביטוח לאומי אנחנו נקבל מספר לא מתאים לגודל הסוגיה של הבעיה.
רוברט טיבייב: תודה מזל.
רוברט טיבייב: דבר נוסף, אנחנו נפעל בהתאם לבטל או שלהתייחס לסוגיה של המיסוי מפנסיה מארצות.
רוברט טיבייב: זה בעיני דבר חשוב.
רוברט טיבייב: איך לעשות את זה – זה סיפור אחד, ופה אני מבטיח שאנחנו נשתף פעולה עם הביטוח הלאומי.
רוברט טיבייב: לא נגיש הצעת חוק בלי שאנחנו לא נסגור עם הביטוח הלאומי, כי כמו שלמדנו, אין טעם.
רוברט טיבייב: אתם הרבה יותר חזקים מאיתנו, אין מה לעשות.
רוברט טיבייב: זו עובדה.
רוברט טיבייב: זה סיפור אחר.
רוברט טיבייב: אתם הרבה יותר חזקים מאיתנו.
רוברט טיבייב: אז אני מבקש ממזל לשתף איתנו פעולה, לעזור לנו.
רוברט טיבייב: זו פנייה מהכנסת למוסד לביטוח לאומי, אם הבקשה הזאת מקובלת.
מזל דהרי: בתחום שלי אני מוכנה לעזור.
רוברט טיבייב: אוקי, תודה, ועוד בקשה אחת.
רוברט טיבייב: אנחנו נעבוד ולא יודע איך, כנראה על ידי חקיקה, מרינה, להצמיד את קצבאות הזקנה למשכורת מינימום, כי זה לא יתכן שקצבאות הזקנה, זה לא קשור רק לעולים, זה קשור לכל הקשישים.
רוברט טיבייב: קצבאות הזקנה צריכות להיות צמודות למשכורת מינימום.
רוברט טיבייב: כי מה המשמעות?
רוברט טיבייב: ככל שהמשכורות עולות – המצב של הקשישים, לפחות קצת, חייב לעלות.
דני דנון: יש לנו שתי ישיבות קצרות היום.
דני דנון: ישיבה ראשונה היא פורמאלית, חילופי יו"ר ועדת משנה לקשרי ישראל והתפוצות.
עינת וילף: אגב, יש לי שאלה לפני כן, אפשר לשנות את השם של הוועדה?
עינת וילף: במה כרוך אם רוצים לשנות את השם?
דנה גורדון: אני צריכה לבדוק את זה בתקנון.
דנה גורדון: אני חושבת שהוועדה האם צריכה להחליט.
עינת וילף: כן, כן.
עינת וילף: הועדה האם מחליטה ומציבה.
דני דנון: על שינוי.
דנה גורדון: צריך להודיע על זה.
עינת וילף: לא, אני מבינה.
דני דנון: זה לא יהיה כרגע.
עינת וילף: אבל זה דרכך?
עינת וילף: כי אני רוצה לחשוב על זה.
עינת וילף: ישראל לעם היהודי, משהו כזה.
דני דנון: כן, אז בסדר.
דני דנון: אז בואו נעשה את החילופין.
עינת וילף: כן, כן, אני רק מתריעה מראש.
דני דנון: ההצעה שאני מציע היא להחליף את יושב ראש ועדת המשנה, שחברת הכנסת עינת וילף תחליף את חבר הכנסת דני דנון.
דני דנון: אני מביא את הנושא להצבעה.
דני דנון: הנושא אושר פה אחד.
דני דנון: בעד – פה אחד ההצעה אושרה
דני דנון: אני מברך את חברת הכנסת וילף שתעמוד בראשות ועדת המשנה.
דני דנון: אני בטוח שנעבוד בשיתוף פעולה מלא לטובת העם היהודי.
דני דנון: אנחנו עוברים לנושא השני על סדר יומנו.
דני דנון: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא הצעת חוק התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון מספר 6), התשע"ב-2011, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
דני דנון: מדובר בתיקון מספר סעיפים בחוק.
דני דנון: אני יודע שאין הסתייגויות לנושא ולכן אני אבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להציג את התיקון, להקריא אותו ואנחנו נצביע עליו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: מפנה את תשומת הלב לנוסח שחולק כאן.
נירה לאמעי-רכלבסקי: עשינו מספר תיקונים בתיאום עם נציגי המשרדים הממשלתיים, משרד המשפטים, ואני פשוט אקריא.
נירה לאמעי-רכלבסקי: חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, את מספר התיקון אנחנו נקבע אותו יש להניח בשנייה ושלישית, התשע"ב-2011.
נירה לאמעי-רכלבסקי: הוספת סעיף 4 (א) בחוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ"ב-1992, (להלן – החוק העיקרי), (א) אחרי סעיף 4(ג) יבוא: "(ד)(1) על ערר לפי סעיף זה ועל ועדת הערר יחולו ההוראות לפי חוק בתי דין מנהליים, התשנ"ב-1992 (להלן – חוק בתי דין מנהליים), בשינויים המחויבים, למעט סעיף 45; (2) על אף האמור לעיל, תקנות לפי סעיף 54 לחוק בתי דין מנהליים, לעניין ועדת הערר וערר לפי סעיף זה, יותקנו גם בהתייעצות עם השר לקליטת העליה, ובמקום ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת יקראו ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת".
נירה לאמעי-רכלבסקי: (ב) אחרי סעיף 4 יבוא: "ערעור לבית המשפט לעניינים מינהליים 4א.
נירה לאמעי-רכלבסקי: החלטה סופית של ועדת ערר בערר לפי סעיף 4 ניתנת לערעור לפני בית המשפט לעניינים מינהליים".
נירה לאמעי-רכלבסקי: (ג) בסעיף 24, בסופו יבוא "למעט בעניינים שבסמכותה של ועדת הערר לפי סעיף 4 או בסמכותו של בית המשפט לעניינים מנהליים לפי סעיף 4א".
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מציעה, יחד עם זה שהקראתי כבר תיקון שהוא מקובל, שהנציג של משרד המשפטים גם יסביר לנו באמת על מה ולמה התיקון, לאחר שזה כבר מתואם.
דני דנון: בקצרה, בבקשה.
דין ליבנה: בחוק תגמולים לאסירי ציון ובני משפחותיהם ישנם שני רבדים.
דין ליבנה: רובד ההכרה באדם כאסיר ציון או כהרוג מלכות, ורובד התגמולים.
דין ליבנה: רובד ההכרה נעשה על ידי רשות שמינה השר לקליטת עלייה, השרה לקליטת עלייה, ועל החלטותיה ניתן לערור לוועדת ערר.
דין ליבנה: עד היום החוק שתק לעניין זכות הערעור על ועדת הערר, ולכן הרבה מאד שנים היו צריכים לפנות בעתירה לבג"ץ.
דני דנון: ופנו?
דין ליבנה: ופנו בעתירות לבג"ץ בנושא.
דין ליבנה: היה הרבה מאד בלבול לרבות פסיקות סותרות בנושא, מי יכול לדון בזה, מי לא יכול לדון בזה.
דין ליבנה: בתיקון המוצע אנחנו מבקשים לעשות פה סדר.
דין ליבנה: גם להכיל על ועדת הערר את חוק בתי דין מנהליים התשנ"ב-1992, שקובע מסגרת דיונית לוועדת הערר וסדרי דין אחודים וטובים שיתוו את ההליך של הערר.
דין ליבנה: וגם לקבוע שבית המשפט לעניינים מנהליים, שהוא בית משפט מחוזי שמוסמך ודן בדרך כלל בביקורת על החלטות של ועדות מעין שיפוטיות, ידון בערעורים כאלה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לעניין ההכרה באסירי ציון, ועשינו כאן איזה שהן התאמות קטנות, כמו שאתה מחיל על ועדת הערר את הפרוצדורות של חוק בתי דין מנהליים, אנחנו צריכים לעשות איזה שהן התאמות שהן יותר מתאימות לוועדת הערר, בין היתר למשל התקנת תקנות בנושא הספציפי של ועדת ערר לחוק תגמולים, ואז באמת מי שיהיה השר אחרי זה, השר לקליטת עלייה ולא שר המשפטים, וזה יבוא לוועדה שלנו ולא לוועדת החוק.
דין ליבנה: התיקונים שהציעה היועצת המשפטית מקובלים עלינו.
דני דנון: אוקי, התייחסויות?
דני דנון: יש פה נציגים של ההגנה והלח"י.
דני דנון: אתם מתנגדים לתיקון המוצע, תומכים בו?
אברהם בן-הר: אף אחד לא הבין על מה מדובר.
דני דנון: אוקי, אנחנו נמצאים בתיקון של סעיף שמאפשר לאסירי ציון לגשת לוועדת ערר במקום לגשת לבית משפט.
אברהם בן-הר: כן.
דני דנון: זה הדיון.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה תיקון הוא טכני בעיקרון, שבעצם עושה סדר בכל הפרוצדורה של הכרה באדם כאסיר ציון או כהרוג מלכות והתיקון אומר שאותה ועדת ערר שדנה בהכרה ורשאית לתת הכרה לאדם, תהיה עליה ערכאת ערעור וערכאת הערעור שתהיה עליה זה בתי משפט לעניינים מנהליים שדנים בדרך כלל בדבר הזה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה בא לעשות סדר בגלל שהיה בלבול קודם לכן.
נירה לאמעי-רכלבסקי: החוק לא היה לגמרי ברור לגבי מה עושה אדם שרוצה לערער על החלטת ועדת ערר.
נירה לאמעי-רכלבסקי: ולכן כאן אנחנו קובעים במפורש שמי שרוצה לערער על החלטת ועדת ערר לגבי הכרה בו כאסיר ציון או כהרוג מלכות, יפנה לבית המשפט לעניינים מנהליים, שהוא בית משפט מחוזי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: בנוסף, החוק הזה מדבר על כל מיני דברים אחרים – מענקים והטבות ובכל הנושאים האחרים שלא קשורים להכרה - אנחנו מבהירים שבית דין אזורי לעבודה ימשיך להיות הערכאה שמוסמכת לדון בכל העניינים האחרים.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כל זה להבדיל מאותן ועדות רפואיות שקשורות למי שמוכר כנכה, אסיר ציון שהוא גם נכה, שזה משהו נפרד.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקי?
נירה לאמעי-רכלבסקי: הדברים ברורים עכשיו?
שרגא דירקטור: במילים אחרות, כוונתך כאן בעבר, אם אדם לא בא על סיפוקו מבחינת זכויותיו, במילים אחרות, בקיצור, הייתה לו הזכות לערער בעבר בפני בית דין לעבודה.
שרגא דירקטור: האם אני מגדיר את זה נכון?
דין ליבנה: אדוני ---
שרגא דירקטור: רגע, תן לי לגמור איתה רגע, מותר לי?
נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה יכול גם לשאול אותו, זה בסדר.
שרגא דירקטור: לא, אבל עוד לא גמרתי את דבריי.
שרגא דירקטור: אז אליך, בבקשה.
שרגא דירקטור: קלטת מה דיברתי עד עכשיו?
דין ליבנה: קלטתי אדוני ואני אשמח לענות.
שרגא דירקטור: אני רוצה לקלוט כאן, נקודת הכובד בוועדה הזו, בדיון הזה, היא האם זכותו של אדם לערער או בפני ועדה קודמת שדנה, שאני עוד לא יודע את שמה, או להעביר את זה לסמכות אחרת.
דין ליבנה: אז תרשה לי לעשות קצת סדר.
דין ליבנה: בחוק התגמולים ישנם שני רבדים.
דין ליבנה: הרובד הראשון זה שאדם מגיע ואומר – תכירו בי כאסיר ציון.
דין ליבנה: מי שמכיר בך או לא מכיר בך כאסיר ציון זה רשות במשרד לקליטת עלייה, שעל החלטותיה אפשר להגיש ערר לוועדת ערר.
שרגא דירקטור: על עצם הכרתו.
דין ליבנה: על עצם הכרתו, לא על הזכויות.
שרגא דירקטור: אני קולט.
דין ליבנה: על החלטת ועדת הערר, לפי ההצעה הזאת, ניתן יהיה לערער לבית משפט לענייניים מנהלים, כאשר שוב מדובר רק על עצם ההכרה.
דין ליבנה: לא מדובר על הזכויות.
שרגא דירקטור: הבנתי.
דין ליבנה: החלק השני, הרובד השני, שהוא מדבר על כל הזכויות והתגמולים – נשאר בבית הדין האזורי לעבודה, שהוא בית המשפט המומחה בעניין דברים אלה והוא דן בכל העניינים של הביטוח הלאומי והתגמולים.
שרגא דירקטור: הבנתי, תודה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה היה סעיף 1.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני אמשיך להקריא?
דני דנון: לא, אנחנו נצביע עליו ואז נמשיך.
דני דנון: אנחנו מצביעים על סעיף 1 כפי שהוקרא.
דני דנון: בעד – פה אחד
דני דנון: הסעיף עבר.
דני דנון: תודה, נמשיך לסעיף הבא, בבקשה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: תיקון חוק בתי משפט לעניינים מינהליים בחוק בתי משפט לעיינים מינהליים, התש"ס-2000 (להלן – חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, בתוספת השנייה, אחרי פרט 20 יבוא: "21.
נירה לאמעי-רכלבסקי: ערעור לפי סעיף 4א לחוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ"ב-1992".
דין ליבנה: אני רק רוצה לציין פה שהמספרים של הפרטים כנראה השתנו, כי כבר נוספו פרטים מאז שהצענו את זה לתוספת.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני יכולה להמשיך להקריא.
נירה לאמעי-רכלבסקי: תיקון חוק בתי דין מינהלים בחוק בתי דין מינהלים, התשנ"ב-1992- (להלן – חוק בתי דין מינהליים), בתוספת אחרי פרט 23 יבוא: "24.
נירה לאמעי-רכלבסקי: ועדת ערר לפי סעיף 4 לחוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ"ב-1992.
נירה לאמעי-רכלבסקי: " אולי נעשה כאן הפסקה ואני פשוט אסביר שזה בדיוק ---
דני דנון: לא, אני מציע נירה בואי תסיימי את ההקראה וניתן הסבר כללי על הכל.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקי, זה פשוט מתייחס לתיקון שעשינו ב-1, ואחר כך אנחנו עוברים למשהו טיפה שונה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: מה שהקראתי עכשיו בעצם היה עיגון של מה שאני והיועץ המשפטי ממשרד המשפטים הסברנו עד עכשיו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקי, פשוט מתקנים את חוק בתי משפט מנהליים וחוק בתי דין מנהליים, כדי שגם הם יתאימו לתיקון שאנחנו עושים כאן היום.
נירה לאמעי-רכלבסקי: תחולה והוראות מעבר (א) הוראות חוק זה יחולו גם על ערר שהוגש לוועדת ערר לפי סעיף 4 לחוק העיקרי, לפני יום תחילתו של חוק זה (בסעיף זה – יום התחילה) וכן על החלטה של ועדת ערר בערר כאמור שניתנה לפני יום התחילה, הכל בכפוף להוראות סעיף זה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: נינתה החלטה של ועדת ערר בערר לפי סעיף 4 לחוק העיקרי, בתקופה של 60 הימים שלפני יום התחילה, יראו את יום התחילה כמועד מתן ההחלטה, לצורך הגשת ערעור לבית המשפט לעניינים מינהליים לפי סעיף 4א לחוק העיקרי ופרט 21 בתוספת השנייה לחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, כנוסחם בסעיפים 1 ו-2 לחוק זה.
נירה לאמעי-רכלבסקי: תובענה שהוגשה לפי יום התחילה לבית דין אזורי לעבודה על החלטת ועדת הערר לפי סעיף 4 לחוק העיקרי, תועבר לבית המשפט לעניינים מינהליים שוועדת הערר נמצאת בתחום שיפוטו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: ואולם אם החל הדיון בתובענה כאמור לפני יום התחילה, לא תועבר התובענה לבית המשפט לעניינים מינהליים לפי סעיף קטן זה, אלא אם כן בית הדין האזורי לעבודה החליט להעבירם, מטעמים שיירשמו.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מציעה שניתן הסבר.
דני דנון: כן, הסבר לפני זה.
דין ליבנה: אוקי.
דין ליבנה: סעיף תחולה והוראות מעבר שמוצע פה הוא סעיף שהוא ברובו טכני ואומר כך – קודם כל, אם כבר הוגש ערר לוועדת הערר ונדון בימים אלה, הוראות חוק בתי דין מינהליים והוראות חוק בתי משפט לעניינים מינהליים שמאפשרים את הערעור וקובעים סדרי דין – יחולו עליו.
דין ליבנה: ככה שאם מחר תישאל שאלה לגבי סדרי הדין – תהיה לנו תשובה.
דין ליבנה: הסעיף השני אומר, בגלל שיש עכשיו אי בהירות בנוגע למועד הערעור ועד מתי ניתן לערער, אנחנו באים פה ואומרים – אם ב-60 ימים האחרונים קיבלה ועדת הערר החלטה – אנחנו קובעים בחוק שרואים את היום כאילו ניתן ביום שהחוק התחיל, כלומר ביום שפרסמו אותו ברשומות ואז יש לך 45 ימים להגיש על זה ערעור לבית משפט לענייניים מינהליים, בהתאם לחוק בתי המשפט לענייניים המינהליים.
דין ליבנה: עכשיו, בגלל חוסר הבהירות שקיים בחוק היום, חלק מהערעורים על ועדת הערר הוגשו כתובעות לבית הדין לעבודה.
דין ליבנה: מה שאנחנו אומרים פה זה שאם מישהו יגיש תובענה לבית הדין לעבודה, אנחנו נעביר אותה לבית משפט לעניינים מינהליים שאנחנו מסמיכים אותו בחוק הזה, אבל אם הדיון כבר החל, אז אנחנו נותנים את הסמכות לשופט בית הדין האזורי לעבודה להשאיר את הדיון אצלו, כי הוא כבר התחיל את הדיון ואנחנו לא רוצים לבזבז זמן שיפוטי יקר ולגרום לעוררים ולמערערים סבל שיפוטי.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל אנחנו משאירים את שיקול הדעת לבית הדין האזורי לעבודה, בכל זאת להעביר אם הוא מחליט כן, אם הוא עדיין בדיון מקדמי והוא לא רוצה לפתוח, אז מן הסתם.
דני דנון: אוקי, הערות לסעיף הזה?
דני דנון: אם כך אנחנו מצביעים על סעיפים 2 3 ו-4 כפי שהוקראו.
דני דנון: מי בעד? מי נגד?
דני דנון: הסעיפים יעברו.
דני דנון: אם כך אני מכריז שאנחנו סיימנו את הכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
דני דנון: אני מבקש ממנהלת הוועדה, הגברת דנה גורדון להביאו למליאה בשבוע הבא.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אני עוד אעשה כמה תיקונים.
דני דנון: אני מודה לנציגים של משרד המשפטים, לנציגים השונים, תודה רבה.
דני דנון: האוצר, קליטה וכל מי שנמצא פה, תודה רבה לכולם.
דני דנון: כן, אתה רוצה להתייחס אדוני, בבקשה?
מיכאל מרגוליס: מיכאל מרגוליס, ארגון אסירי ציון מרוסיה.
מיכאל מרגוליס: אני הייתי לבד 10 שנים לבד, בערעור עם מר כהן.
מיכאל מרגוליס: אני בעד חוק שאתם עכשיו הגשתם.
מיכאל מרגוליס: אני לא רואה פה את אייזנברג, שהוא היה דווקא מהאנשים ששלח מכתב לבג"ץ על העניין החשוב.
מיכאל מרגוליס: אחרי הערעור, שהוא היה סופי לכל השלטון, זאת אומרת אם הוא לא קיבל תעודה, זהו, סופי.
מיכאל מרגוליס: עכשיו יש אפשרות לפי חוק, איך שאני הבנתי, לשלוח מכתב לבית משפט כללי.
מיכאל מרגוליס: זה לא ברור לי על מה מדובר.
מיכאל מרגוליס: בית משפט לעבודה, או בית משפט כללי?
מיכל לבנטל: בית משפט לעניינים מנהליים.
מיכאל מרגוליס: תדברי, אני לא שומע, אני בן 80.
מיכל לבנטל: בית משפט לעניינים מינהליים, כי זאת החלטה מינהלית.
מיכל לבנטל: ועדה מעין שיפוטית, ועדת ערר, והערעור עליה הוא לבית משפט לעניינים מינהליים.
מיכאל מרגוליס: מה זאת אומרת בית משפט מאוחד?
מיכל לבנטל: כן.
נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, הוא בית משפט מחוזי בעצם, אבל הוא יושב ודן באופן מיוחד בעתירות מינהליות.
נירה לאמעי-רכלבסקי: עתירות על עניינים מנהלים, כמו שהסבירה היועצת המשפטית.
מיכאל מרגוליס: אחרי הערעור?
נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון, אחרי ועדת הערר, כן.
מיכאל מרגוליס: תגידי אם אני הבנתי, משרד הקליטה קיבל את החוק הזה, אני חושב, בגלל שאני הייתי 10 שנים בוועדת ערעור.
נירה לאמעי-רכלבסקי: בוודאי.
מיכאל מרגוליס: היו מאות מקרים שלא קיבלו תעודה ולא הייתה כתובת.
נירה לאמעי-רכלבסקי: אז הנה, אז עכשיו יש.
דין ליבנה: אז היום אנחנו עושים כתובת, בית משפט מיוחד שהמומחיות שלו זה לדון בערעורים על החלטות של ועדות ערר.
מיכאל מרגוליס: יש לי עוד שאלה.
מיכאל מרגוליס: בגלל שאני יודע את העניין טוב טוב, לפי שאני יודע, אני לא רואה פה אנשי אסירי ציון מאתיופיה.
מיכאל מרגוליס: אף אחד.
נירה לאמעי-רכלבסקי: זה בהחלט ייתן סעד גם לאסירי ציון מאתיופיה.
מיכאל מרגוליס: למה אני שואל, אני מכיר ברוך השם את כל הסיפור של אסירי ציון.
מיכאל מרגוליס: בעדה האתיופית 80 אנשים, לפי האינפורמציה שאני קיבלתי, לא קיבלו תעודה מכל מיני סיבות, ועכשיו, לפי מה שאני מבין, הם יכולים לעשות ערעור.
מיכאל מרגוליס: את זה הבנתי, אבל אף אחד אין.
דני דנון: הם לא צריכים להיות פה אדוני, הם יכולים לראות את זה באינטרנט או לקרוא על זה בעיתון מחר, אבל זה מתייחס גם אליהם.
מיכאל מרגוליס: כל הכבוד.
מיכאל מרגוליס: אני מקווה שהם או יקראו או אתם תסבירו.
דני דנון: אנחנו נוציא הודעה לכל הארגונים שעוסקים בנושא ונעדכן אותם בתיקון לחוק.
מיכאל מרגוליס: למה אני דווקא דאגתי לדבר על העדה האתיופית, אנשים של-90% אין מחשב, אין אינפורמציה, ואף אחד גם אין.
מיכאל מרגוליס: ואם אין, אני מכיר את כל ראשי אסירי ציון, גם אין.
מיכאל מרגוליס: טוב, בקיצור, אני חושב שוועדת הקליטה תדבר, תיתן אינפורמציה, ותהיה כתובת נכונה לפי חוק זה.
דני דנון: הישיבה נעולה, תודה.
דני דנון: אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: נושא חשוב מאד על סדר יומנו – הקהילות היהודיות באירופה נאבקות בחוקים האוסרים שחיטה יהודית של חברי הכנסת יעקב אדרי, ואורי מקלב.
דני דנון: בפתח דברי אני אומר שמדובר בנושא רגיש וחשוב, שמטריד קהילות יהודיות רבות והיום יש מגמה בעיקר באירופה, של חקיקה שמגיעה לא מהאנטישמיות ולא משנאת יהודים, היא מגיעה בעיקרה משיקולים של צער בעלי חיים, שיקולים הומניטאריים ודברים דומים, שבאים להגביל את נושא השחיטה הכשרה, דבר שהוא בעייתי מאד לקהילה היהודית, מכיוון שהוא מעלה את המחיר של הבשר והעופות, וקיים כבר היום בחלק מקהיליות יהודיות שצריכות לייבא בשר והמחירים גדולים ומקשים על יהודים לממש את זכותם לחיות על פי ההלכה.
דני דנון: היום אנחנו שומעים שבהולנד יש הצעות שונות שבבית התחתון כבר עברו ומגמה של להרחיב את החקיקה בנושא הזה, ולכן אנחנו נדון בנושא הזה.
דני דנון: הגיעו גם לדיון נציגים מאירופה, שיציגו את הבעייתיות, גם נציגים שהגיעו מהולנד וגם מרומא, אני מברך אותם, להשתתף בדיון.
דני דנון: ויש נציגים נוספים שלא יכלו להגיע לדיון הקיים ואם יהיה צורך אנחנו נעשה דיון נוסף ונזמין גם אותם להשתתף בו.
דני דנון: אני רוצה קודם כל לשמוע את הנציג, את הרב של הולנד, הרב בנימין יעקב, הוא נמצא פה?
יעקב אדרי: אדוני יושב הראש, אני חושב שנהוג שמי שהגיש את ההצעה הוא שמעלה אותה.
יעקב אדרי: ככה אני מבין, אלא אם כן זה לא ככה.
דני דנון: אני אשמח לתת לך חבר הכנסת אדרי להציג את הדבר.
דני דנון: אני רק רוצה לדעת אם הרב של הולנד נמצא.
קריאה: הוא יגיע.
דני דנון: הוא לא נמצא בחדר.
דני דנון: חבר הכנסת יעקב אדרי, בבקשה.
יעקב אדרי: תודה לך אדוני יושב הראש.
יעקב אדרי: אני רוצה באמת, איך אומרים, מי שמביא את הדברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם, אז אני בכל זאת התוודעתי לנושא בביקורי בבלגיה ובהולנד יחד עם עוד חברי כנסת, והרב של הולנד, שביקרנו בבית כנסת בעיר הולנדית שאני לא זוכר, ונדרסבורגט, מידלבורג, זה חשוב.
יעקב אדרי: וביקרנו שם והרב עלה ואמר - רבותי עוד פעם חוזרים לתקופה של הגזרות הקשות, הולכים לגזור עלינו דבר בלתי אפשרי וזה לאסור את השחיטה הכשרה.
יעקב אדרי: אני כמובן, יחד עם חברי, הבטחתי שאני אעלה את זה בכנסת ואכן העליתי את זה בכנסת יחד עם חבר הכנסת וחבר הכנסת אורי מקלב, העלינו את זה בנשיאות והנשיאות הכירה, נשיאות הכנסת, שגם חבר הכנסת דנון וגם אני נמנים על הנשיאות.
יעקב אדרי: הבאנו את זה כהצעה דחופה למליאה וזה עבר מהמליאה לפה.
יעקב אדרי: אני חושב שהנושא הזה של לאסור שחיטה כשרה, ואנחנו תיכף נשמע את הפרטים, הוא דבר שבלתי מתקבל על דעתנו.
יעקב אדרי: אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו בעניין הזה.
יעקב אדרי: אני שמח שגם יושב הראש, חבר הכנסת דנון, גם נרתם לעניין הזה, כי הנושא הוא בנפשנו.
יעקב אדרי: תמיד אישרו את השחיטה הכשרה ולא נסכים, נעשה את זה בכל דרך אפשרית, לא נסכים שיאסרו את השחיטה הכשרה.
יעקב אדרי: כמובן יש לזה היבטים פוליטיים.
יעקב אדרי: לעניין הזה יש גם, אני מוסיף את הנושא של המוסלמים שגם הם רוצים שחיטה כשרה ויש כמובן בעיות שונות.
יעקב אדרי: אבל אני חושב שכפי ששמעתי גם הבוקר מיושב ראש הוועדה, אנחנו לא נוכל להסכים כמדינת ישראל.
יעקב אדרי: נפעיל את כל מה שרק אפשר על מנת שהנושא של השחיטה הכשרה לא יוטל בספק, ולא יהיה איסור גורף בכל מועצת אירופה, בכל מדינות אירופה, שיאסרו את הכשרות.
יעקב אדרי: אני רוצה להוסיף עוד משהו אחרון.
יעקב אדרי: אנחנו גם במגע, בהידברות עם הפרלמנט האירופאי, אנחנו נגיע גם אליהם, על מנת לראות איך אנחנו מקדמים את הנושא שהמשך השחיטה הכשרה יהיה כדת וכדין ולא יאסרו את העניין הזה.
יעקב אדרי: תודה.
דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת אדרי שהביא את הנושא בפנינו.
דני דנון: אני רוצה לבקש מהרב בנימין זיגפריד יעקבוס, יו"ר ועד הרבנים של הולנד, נמצא פה כבוד הרב?
יעקב אדרי: עוד לא הגיע.
דני דנון: עוד לא הגיע.
דני דנון: אני מקווה שיגיעו.
דני דנון: אנחנו בינתיים נבקש מהרב פרופסור ריקרדו דיסייני, נשיא ועידת רבני אירופה והרב של רומא, בבקשה.
ריקרדו שמואל דיסייני: קודם כל תודה רבה שהזמנתם אותי בנושא הזה.
ריקרדו שמואל דיסייני: הייתי רוצה לברר כמה עניינים.
ריקרדו שמואל דיסייני: הכוחות שמתנגדים לשחיטה באירופה באים משני צדדים.
ריקרדו שמואל דיסייני: מצד אחד זה מפלגת הירוקים ועושים את זה להגנת בעלי החיים, ומצד שני זה כל המפלגות הקיצוניות שמתנגדות להגירה והן לא בפירוש מצהירות אנטישמיות, אבל יש להן זיקות אנטישמיות שראוי לשייך להן.
ריקרדו שמואל דיסייני: כל הדבר קשור גם להתנגדות נוכחות האסלאם באירופה.
ריקרדו שמואל דיסייני: אלא מה קורה, קורה כשהם רוצים לעשות את השחיטה, לא רוצים לעשות את השחיטה, אלא מבקשים את האימום לפני השחיטה.
ריקרדו שמואל דיסייני: אז אנחנו לא יכולים לקבל את האימום לפי ההלכה, בוא בזמן שהמוסלמים רובם מקבלים את ההיתר של האימום.
ריקרדו שמואל דיסייני: אז דבר שמתחיל נגד האסלאם, הופך להיות דווקא חוק נגד היהודים.
ריקרדו שמואל דיסייני: עוד דבר שצריכים לקחת בחשבון, אני לא רוצה לפתוח פה לשטן, אבל יחד עם השחיטה התחילה וממשיכה מלחמה גם נגד משהו אחר שקושרת אותנו למוסלמים וזאת המילה.
ריקרדו שמואל דיסייני: כלומר, לא רק על השחיטה אנחנו צריכים להיות מודאגים, אלא גם על חוקים שיאסרו או ש---
דני דנון: נושא המילה כבר עלה בהצעות חוק שונות?
ריקרדו שמואל דיסייני: כן.
דני דנון: איפה, בהולנד?
דני דנון: באיטליה?
ריקרדו שמואל דיסייני: באיטליה כבר התחילו לעשות בעיות, בשבדיה עשו בעיות.
יעקב אדרי: הנה, הגיעו הרבנים.
יעקב אדרי: הנה הרבע של הולנד הגיע.
ריקרדו שמואל דיסייני: עוד דבר אחד בסוף רוצה לשים על השולחן.
ריקרדו שמואל דיסייני: כשעושים את החוקים האלה לא רק שעושים את השחיטה המקומית, אלא גם יבואו לאסור גם את הייבוא של הבשר שנשחט כהלכה.
דני דנון: אבל היום יש מדינות באירופה שאסורה בהן שחיטה, נכון?
דני דנון: אין מדיניות באירופה?
קריאה: שוויצריה ושוודיה.