GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: יש פתיחות בקרב הקהילה בה התמקדתם.
אברהם מיכאלי: הם מגיעים למרפאה בשעה שקודם הם לא הגיעו.
ימימה גולדברג: זה לא היה קודם, ועכשיו כן.
זרה ממויה: לא היה.
זרה ממויה: בחלק מסוים מטעם התוכנית, אני היום עובד בתחנה לבריאות הנפש ברמלה כדי לתת לה לגיטימציה כך שהם יבואו לקבל את השירותים.
קריאה: אדוני היושב-ראש, מה קורה בבתי-הכלא ועם משטרת ישראל?
קריאה: הם יושבים פה ממש בשקט.
קריאה: לא ראינו שום ביטוי לדבר הזה.
אברהם מיכאלי: שמעתי אותך.
אברהם מיכאלי: אתייחס גם לסוגיה זו.
אברהם מיכאלי: האם מישהו מהשב"ס רוצה להעיר?
מרינה סולודקין: לא, קודם משרד הרווחה.
אברהם מיכאלי: דקה, אמרתי שניתן לזה.
אברהם מיכאלי: מר אילן שריף ממשרד הרווחה, בבקשה בצמצום רב.
אילן שריף: אני יכול לדבר בצמצום כי בדף האחרון של המחקר כתוב בדיוק.
אילן שריף: אנחנו שותפים פעילים בוועדה ברמת השטח, ברמת החשיבה, ועובדים ביחד עם הוועדה בעיקר בכיוונים של הכשרת שומרי סף, של הכשרת עובדים הסוציאליים כשומרי סף, והפניה מהירה ככל האפשר לגופים הטיפוליים של בריאות הנפש שגם אותם צריך לציין.
אילן שריף: אני חושב שלמדנו לעבוד ביחד למרות שזה לא פשוט.
אילן שריף: אנחנו גם שותפים בתוכניות של טיפול ביום שאחרי.
שלמה מולה: למה זה לא פשוט לעבוד ביחד?
אילן שריף: אני חושב שזה יותר מדיון כזה בוועדה.
אילן שריף: אבל, יש כל מיני חיכוכים וכל מיני בעיות, החל ברמת השטח ועד רמת משרדי הממשלה.
אילן שריף: אבל, אני חושב שאנחנו למדנו בוועדה לעבוד ביחד ולשפר את זמני ההפניה, לשפר את האיתור.
אילן שריף: אני חושב שאפשר לראות ששיתוף הפעולה הזה בהחלט מצליח.
אילן שריף: אני רק רוצה להזכיר גם שאנחנו שותפים גם ביום שאחרי, גם לטיפול בבני המשפחה ביום שאחרי - אני רוצה להזכיר בהקשר זה את עמותת "בשביל החיים", אנחנו מטפלים ביחד – ויצירת קבוצות טיפוליות.
אילן שריף: זה פיילוט שאנחנו עושים במחוז צפון.
אילן שריף: כמו כן, גם עם משרד הבריאות בהקשר אחר בטיפול בשורדים של הניסיון האובדני והפנייתם לטיפול מתאים.
אברהם מיכאלי: בוועדת העבודה והרווחה שמענו הבוקר את דבריו בהרחבה.
אברהם מיכאלי: הם שותפים מלאים בדבר הזה.
אברהם מיכאלי: לא רק זה, אלא שאני שוחחתי כבר עם שר הרווחה.
אברהם מיכאלי: מבחינתו, הוא מוכן להתגייס כמשרד הרווחה ולהוסיף את חלקו בעניין הצלחת הוועדה הבין-משרדית בצורה מקסימאלית.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שבפתרון הכוללני משרד הרווחה יהיה שותף מלאים.
אברהם מיכאלי: רבותי, אני כבר מתנצל כלפי כל אלה שרצו לדבר ולא נתתי להם לדבר בגלל קוצר הזמן.
אברהם מיכאלי: נציגת משרד החינוך כבר הסבירה קודם בוועדת החינוך את הסוגיה.
אברהם מיכאלי: אולי תוסיפי בכמה מילים מה שרצית לומר קודם.
אברהם מיכאלי: לא בהרחבה, כי שמענו אותך ואנחנו יודעים.
אברהם מיכאלי: אפילו מנכ"לית משרד החינוך כיבדה את ועדת החינוך והיא הופיעה שם.
אברהם מיכאלי: הדברים נשמעו כבר היום בכנסת.
אברהם מיכאלי: אם אני לא מצליח לשמוע את כל אחד מהחברים פה בוועדת העלייה והקליטה אז זה לא בגלל שהם לא השמיעו, אלא מכיוון שיש פה לחץ זמן.
אברהם מיכאלי: אני חייב תוך כמה דקות לסגור את הישיבה.
יפת אלמו: עד עכשיו לא דיברו על השאלה מהו הגורם העיקרי.
יפת אלמו: אני רוצה להגיד מהו הגורם העיקרי.
קרן פישזון: בדיוק.
קרן פישזון: כולם מדברים על ההפניה לבריאות הנפש.
קרן פישזון: אבל, אף אחד לא אמר מה הבעיה העיקרית לתופעה זו.
יפת אלמו: לא דובר מהו הגורם העיקרי.
אברהם מיכאלי: קודם כל, לא להרים קול.
קרן פישזון: - - - מה זה החוצפה הזאת?
אברהם מיכאלי: את מוכנה לצאת החוצה, בבקשה?
קרן פישזון: אני מוכנה לצאת, ולהגיד ש- - -
אברהם מיכאלי: תצאי, תצאי.
אברהם מיכאלי: איך שאת מדברת, אני לא רוצה אפילו להתייחס אלייך כבר – חוצפה כבר.
קרן פישזון: - - - להתייחס לעולים חדשים, כל אחד מסיים בזה שלא שלחנו נציג - - -
אברהם מיכאלי: תצאי החוצה, בבקשה.
אברהם מיכאלי: את מרשה לעצמך פה חופש, באמת.
קרן פישזון: אף אחד לא אומר מה הסיבה העיקרית.
קרן פישזון: בשביל שאלה כזאת מקדישים שעה אחת.
אברהם מיכאלי: תצאי החוצה.
קרן פישזון: אני יוצאת.
קרן פישזון: (קרן פישזון יוצאת מחדר הוועדה.
קרן פישזון: )
אברהם מיכאלי: נותנים לה לדבר, והיא עוד מדברת בחוצפה.
אברהם מיכאלי: רבותי, אני מבקש – בואו נבין את מטרת הדיון היום.
אברהם מיכאלי: יש פה עשרים איש, ולכל אחד יש מה לומר.
יפת אלמו: אבל, זו סיבה מוצדקת, סליחה כבוד היושב-ראש.
אברהם מיכאלי: אתה לא יכול לנתח את זה פה כרגע.
יפת אלמו: תן לי להגיד רק סיבה אחת, תן לי להגיד.
יפת אלמו: אני מאוד רוצה להציל נפש בישראל.
יפת אלמו: אף אחד לא דיבר על הנושא המרכזי ביותר, ואני רוצה שהוא ידובר.
אברהם מיכאלי: אני אתן לך.
אברהם מיכאלי: אבל, אתה לא מבין כרגע את מטרת הדיון.
אברהם מיכאלי: לא הזמנו את כל האנשים לדיון הזה על מנת לדבר על הסיבות וכו' וכו'.
אברהם מיכאלי: יש גוף בין-משרדי שעוסק בזה.
אברהם מיכאלי: המנדט של הגוף הזה הולך לפוג עוד מעט.
אברהם מיכאלי: עוד מעט לא יהיה להם שקל לטפל בזה.
אברהם מיכאלי: אם ניתן לך לדבר, אנחנו לא נדון בסוף בעיקר.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לתקצב איתם ושהבעיות שאתה מעלה יישמעו בוועדה הבין-משרדית.
אברהם מיכאלי: עוד מעט לא יהיה לך לא ועדה ולא תקציב.
אברהם מיכאלי: אני אתן לך חצי דקה ותגיד מה שאתה רוצה לומר.
אברהם מיכאלי: אבל, לא בצעקות.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את נציגת צה"ל.
אברהם מיכאלי: במילה אחת תספרי לי על התופעה החיובית שיש בצה"ל בעניין הזה.
אברהם מיכאלי: שמענו את אלוף משנה פרוכטר בדיון בבוקר בהרחבה, נמסרו נתונים חיוביים.
אברהם מיכאלי: לוועדת העלייה הצד של חיילים עולים הוא זה שחשוב.
קרן גינת: חשוב לי להוסיף כמה נתונים.
קרן גינת: שמי קרן גינת, אני הפסיכיאטר הראשי של הצבא.
קרן גינת: המפקד שלי, אלוף משנה ד"ר אייל פרוכטר, דיבר הבוקר על תוכנית המניעה בצה"ל.
קרן גינת: הוא חלק מהתוכנית הבין-משרדית למניעת אובדנית.
קרן גינת: אני רק רוצה לומר דברים אופטימיים.
קרן גינת: בקטן, כיוון שאנחנו במספרים יותר קטנים, אנחנו עשינו דברים דומים.
קרן גינת: ירדנו ב-40% נומינאלית במספר האובדנות כשבעצם הצבא גדל.
קרן גינת: זאת אומרת, זו אפילו ירידה של יותר.
קרן גינת: לשמחתי, אני יכולה להגיד שבשנה שעברה לא היתה אף התאבדות של מישהו מקרב בני העדה האתיופית.
קרן גינת: עדיין יש שיעור גבוה בקרב העולים מברית-המועצות.
קרן גינת: אנחנו סופרים כעולים גם כאלה שההורים שלהם הגיעו אחרי שנת 90'.
קרן גינת: בזה אנחנו עדיין לא.
קרן גינת: אנחנו גם רואים באלכוהול.
קרן גינת: אנחנו פיילוט לפיילוט.
קרן גינת: המשפט היחיד שרציתי לומר הוא שאם משקיעים את המאמצים ועושים את הדברים הקונקרטיים, רואים שזה מצטמצם וזה עובד.
אברהם מיכאלי: חשוב לי שנבין מהדברים שלך שאפשר להתמודד עם הבעיה.
אברהם מיכאלי: אתם התמודדתם באופן ממוקד בבעיה.
קרן גינת: משנת 2005 עד 2011 – כבר שש שנים.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים גם בזה לתת דוגמה לגופים האחרים שעד עכשיו חשבו שזה בלתי ניתן לטיפול.
אברהם מיכאלי: אתם שותפים מלאים גם בוועדה הבין-משרדית, וזה מה שחשוב.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לחברי הכנסת.
אברהם מיכאלי: אבל, אני רוצה לשמוע אותך חצי דקה.
אברהם מיכאלי: תבין אותי, בבקשה.
אברהם מיכאלי: צריכים לסגור פה את הישיבה בגלל הזמן הדחוק – זה הכול.
יפת אלמו: קודם כל, תודה רבה.
יפת אלמו: שמי אלמו יפת, יושב-ראש של נציגות קהילת יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: הרב אלמו יפת, בבקשה.
יפת אלמו: אני אח מוסמך העוסק בתחום יותר מעשרים שנה.
יפת אלמו: זה טוב מאוד שאני מכיר את המקצוע הזה.
יפת אלמו: קודם כל, בכנות גמורה מאוד אני רוצה לומר שנושא של יוצאי אתיופיה נבחן במונחים מערביים, ולא מבינים בדיוק מה הבעיה.
יפת אלמו: היום גברים יוצאי אתיופיה תקועים על הקיר, וילד שנמצא שם בוודאי - - -
מרינה סולודקין: אתה לא צריך להסביר את זה בוועדה הזאת.
מרינה סולודקין: אנחנו דנים שנים על הגברים האתיופים.
יפת אלמו: הם ממש על הקיר.
יפת אלמו: הדבר העיקרי – צריך למצוא פתרון.
יפת אלמו: הפתרון הוא לא במשטרה.
יפת אלמו: כל גבר אתיופי פוחד היום מהמשטרה.
יפת אלמו: המשטרה לא שואלת מה הסיבה.
יפת אלמו: כל דבר נבחן במונחים מערביים, ואף אחד לא מבין את הבעיה.
יפת אלמו: כל פרויקט ענק ויפה שיוצא לא יפתור את הבעיה היום של גברים עולים יוצאי אתיופיה.
יפת אלמו: כבוד היושב-ראש, הם ממש על הקיר.
אברהם מיכאלי: מר אלמו, אני מבקש ממך.
אברהם מיכאלי: אני אשמע אותך שעתיים.
אברהם מיכאלי: אבל, יש לנו פה נציג מטעם העדה שיושב בתוך הוועדה הבין-משרדית.
אברהם מיכאלי: הוא איש מקצוע שמכיר את הקהילה ואת המקצוע.
אברהם מיכאלי: אתה טוען שגם אתה איש מקצוע.
אברהם מיכאלי: אני רוצה שאת הדברים המקצועיים תעביר לגורם שמטפל בדברים.
אברהם מיכאלי: תבינו, הוועדה לא דנה בזה ובפתרון הבעיה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לחזק את הגוף הזה שכן דן בבעיות כך שהם יוכלו להביא את הדברים, כמו שאתה אומר, ולהתייחס לזה בהתאם.
אברהם מיכאלי: במחילה, אני רוצה שתבין שזה לא שאני לא רוצה לשמוע אותך.
אברהם מיכאלי: אני יכול לשמוע אותך שעתיים.
אברהם מיכאלי: אבל, אני רוצה למצוא פתרונות חיוביים שיאפשרו להתקדם.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מולה, בבקשה.
שלמה מולה: קודם כל, אני רוצה להגיד כל הכבוד ותודה רבה לעוסקים במלאכה, ולאלה שהתחילו במהלכים לפחות לנסות לאתר ולנסות לגבש עבודה משותפת.
שלמה מולה: אנחנו מכירים את הנתונים, וגם ללא קשר למחקרים שמאוששים את זה בצורה מוחלטת.
שלמה מולה: אנחנו מכירים גם את הקשיים.
שלמה מולה: זה לאו דווקא רק הסטאטוס של הגבר האתיופי, יש גם בעיות אחרות: בעיות חברתיות, בעיות בחינוך וקשיים יום יומיים, מצוקות כלכליות, פערים חברתיים, פערים בין-תרבותיים.
מרינה סולודקין: דיור ציבורי.
שלמה מולה: אפשר לצייר את הנסיבות מלמעלה עד למטה, ואולי נצטרך להוסיף ולגלגל אפילו עוד דף.
שלמה מולה: זה לא רק זה.
שלמה מולה: אבל, אני מאוד שמח לשמוע את הסיפור של צה"ל.
שלמה מולה: אני זוכר שלפני שלוש-ארבע שנים בוועדה הזאת כל אחד מאיתנו קם וצעק, וגידף את צה"ל.
שלמה מולה: אני מודה – לא בצדק.
שלמה מולה: אבל, אם כתוצאה מזה הצבא הפיק לקחים והוא באמת להצליח איכשהו להראות נתונים חיוביים, אז זה דבר חשוב.
שלמה מולה: גם גופים שהם גופי סמך ומסגרות שהן דומות באפיון שלהן לצה"ל - משטרת ישראל, שירות בתי-הסוהר - צריכים ללמוד מכם, ובהחלט תבורכו.
שלמה מולה: יחד עם זאת, אני גם לא משלה את עצמי.
שלמה מולה: לא נגיע למצב של אפס אובדנות גם אם הרף שלנו יהיה אפס.
שלמה מולה: רמת הציפיות שלנו צריכה להיות מותאמת ליכולת שלנו לצמצם עד כמה שניתן את הקשיים.
שלמה מולה: בנקודה זו אני רוצה לפנות אל הוועדה הבין-משרדית.
שלמה מולה: שתפו פעולה עם העמותות ועם הארגונים, הם יכולים להיות עוגן עבורכם.
שלמה מולה: אני לא יודע אם אתם עושים את זה.
קריאה: הם חלק מאיתנו.
שלמה מולה: ראיתי בשקף שאתם משתפים את הקייסים, למשל.
שלמה מולה: אני לא בטוח – ואני אומר את זה בזהירות, אני חס וחלילה לא רוצה לפגוע במעמדם של הקייסים – שהסיפור של הקייסים הוא הדבר שנותן מענה לסוגיה הזאת.
שלמה מולה: אני רואה את שלמה אקלה.
שלמה מולה: קחו, למשל, את ארגון "בהלצ'ין" וגופים כאלה שכן יכולים לסייע בהכוונה ובמתן פתרונות.
שלמה מולה: אני מניח שאותו הדבר גם לגבי עולים מחבר העמים, כי אני מניח שיש בקרבם גם אנשי מקצוע בתחום הפסיכיאטריה ובתחומים אחרים ואפשר בהחלט להיעזר בהם בהתמודדות עם המצוקות ועם הבעיות.
שלמה מולה: ועכשיו המשפט האחרון, אתם לא חייבים לענות.
שלמה מולה: הוא אמר שלמרות הקשיים עובדים בהרמוניה בוועדה הבין-משרדית.
שלמה מולה: אני מתרגם את זה לכך שישנם קשיים.
שלמה מולה: אני גם מכיר את המשוכות הבין-ארגוניות כאשר כל ארגון מושך לכיוון שלו ולצד המקצועי שלו, וכל הזמן עולה שאלת מידת ההתערבות.
שלמה מולה: לכן, אני חושב במונחים של הקמת רשות למניעת אובדנות, כמו שיש רשות למלחמה בתאונות הדרכים, וכמו שיש רשות למלחמה בסמים.
שלמה מולה: יכול להיות שצריך לחשוב במונחים האלה כדי שלא נצטרך כל שנה גם כן לעמוד ליד הדלת של ועדת הכספים או לבקש מחבר הכנסת מיכאלי להשתדל מול חבר הכנסת גפני שהוא יושב-ראש ועדת הכספים.
שלמה מולה: אני מבקש שתחשבו במסגרת הוועדה הבין-משרדית שלכם האם דבר כזה יכול לבוא בחשבון.
שלמה מולה: אני לא נכנס עכשיו לחלוקה המיניסטריאלית ולמבנה הארגוני של הקמת רשות כזאת.
שלמה מולה: יכול להיות שנצטרך לעשות בדיקה עם גופים אחרים.
שלמה מולה: לא יכול להיות שיותר מ-400 אנשים יתאבדו בשנה.
שלמה מולה: ההשוואה הזאת אומנם לא בדיוק נכונה מול מה שקורה במלחמה בתאונות הדרכים.
שלמה מולה: יש עלויות תקציביות אדירות מול הרשות למלחמה בתאונות הדרכים, ומול כל מיני גופים אחרים.
שלמה מולה: משרד התחבורה מתקצב וגם הרשויות המקומיות עוסקות בעניין.
שלמה מולה: התאבדות במשפחה מביאה להרס פנימי של המשפחה, ויש לכך השלכות חברתיות לטווח רחוק.
שלמה מולה: להבדיל, במצב של תאונות דרכים יש חברות ביטוח ואפשר להגיש תביעה, ולקבל אפילו פיצויים.
שלמה מולה: במקרה ואדם מתאבד ואתה הולך לביטוח לאומי, אז רק אם יש לך נכות, אתה מקבל.
שלמה מולה: אם לא – אז לא.
שלמה מולה: לכן, אני רוצה שנחשוב במונחים מאוד מקצועיים.
שלמה מולה: זה לא משהו פופוליסטי.
שלמה מולה: תחשבו על כך בוועדה הבין-משרדית.
שלמה מולה: אני, ושני חבריי שיושבים כאן, בוודאי נשמח לשמוע המלצה מקצועית לגבי השאלה האם נכון לעשות את זה או לא.
אברהם מיכאלי: שלמה, אחד ההורים אמר היום פה שהמניעה בעניין התאבדויות היא מניעה הזולה ביותר.
אברהם מיכאלי: אנחנו מצילים פה חיי אדם.
אברהם מיכאלי: זה לא כבישים ולא גשרים.
אברהם מיכאלי: הוא צודק בזה.
אברהם מיכאלי: מדובר פה בתופעה שיותר קל למנוע.
מרינה סולודקין: אברהם, קודם כל אני רוצה להודות לך ולוועדת העלייה והקליטה.
מרינה סולודקין: מאוד חשוב לדון שוב בנושא האובדנות בקרב העולים כיוון שזו תופעה שאנחנו מכירים כבר עשרות שנים.
מרינה סולודקין: תודה לכל אלה שהגיעו ודיווחו על הדיונים שלהם, ועל המסקנות.
מרינה סולודקין: אבל, אלו הן דרכים ישנות, ואת זה לא אהבתי לשמוע בדיון.
מרינה סולודקין: קחו דוגמה מצה"ל.
מרינה סולודקין: הם התמקדו במניעה בצבא, ובמשך חמש, שש, שבע שנים התמודדו עם תהליכים מאוד מאוד קשים.
מרינה סולודקין: כשאני שומעת שבפנימיות הנוער יש התאבדויות, זה אומר שזה קורה תחת אפה של המדינה ששלחה את הנוער למוסדות האלה.
מרינה סולודקין: אני, שלמה, ואברהם נתחיל לחוקק חוק על רשות מהסוג הזה, ונשמע את הדעות שלכם בנושא רשות למאבק בהתאבדויות.
מרינה סולודקין: אבל, קודם כל, בכל מקום שהוא קשור למדינה צריך להתמודד ולהיאבק.
מרינה סולודקין: אני שוב שומעת שהקייסים הם מאוד כאילו רלוונטיים בהתמודדות עם הבעיות.
מרינה סולודקין: אבל, זה לא נכון.
מרינה סולודקין: אני קיבלתי ממשרד הרווחה מכתב ונדהמתי.
מרינה סולודקין: אמרו לי: כמה חבל שאנחנו יכולים לא לגשר בקהילה הרוסית על פערים, וזאת בגלל שלאתיופים יש קייסים, לערבים יש שיח'ים, וליהודים יש רבנים.
מרינה סולודקין: ריבונו של עולם, חבר'ה, ממויה אמר דבר מאוד נכון.
מרינה סולודקין: מדברים על בריאות נפש במונחים אחרים.
מרינה סולודקין: אתם צריכים להתעורר במשרדים, על מה אתם מדברים?
שלמה מולה: הקייסים נאבקים למען הסטאטוס שלהם בכלל בחברה הישראלית.
אברהם מיכאלי: זה נושא לדיון אחר.
מרינה סולודקין: אני לא מדברת על קייסים, זה לא ענייני.
מרינה סולודקין: אבל, אני חושבת שאנחנו צריכים לומר שחלק מבעיית ההתאבדות בקרב עולים – אני לא מדברת על ילידי הארץ – זה לא רק פערים תרבותיים ומנטאליות.
מרינה סולודקין: קשה לחיות, יש הרבה בעיות חברתיות בכל עלייה.
מרינה סולודקין: עם זה אנחנו מתמודדים כאן בוועדה הזאת.
אברהם מיכאלי: רבותי, - - -
קריאה: כבוד היושב-ראש, לאור הוועדה בז'נבה בה סיכמו - - -
אברהם מיכאלי: העלנו את זה היום כמה פעמים.
קריאה: אני רק רוצה לבקש - - -
אברהם מיכאלי: אתה רוצה לבקש רשות או להשתלט?
אברהם מיכאלי: אם תשתלט, אני אוציא אותך החוצה.
אברהם מיכאלי: נמצאים פה חברים שלך ואיתם דיברתי היום.
אברהם מיכאלי: אני אדבר על זה הערב במליאה, בלי נדר.
אברהם מיכאלי: אל תפריע עכשיו, אני רוצה לסכם.
קריאה: רק בקשה קטנה.
אברהם מיכאלי: אני יודע על ז'נבה, ועל - - -
קריאה: אני לא מדבר על ז'נבה.
קריאה: אני מבקש רק בקשה קטנה, ברשותך.
אברהם מיכאלי: אתה משתלט על הדיון, אתה משתלט.
אברהם מיכאלי: רבותי, אני מתנצל מאוד מאוד בפני אלה שרצו לדבר ולא נתתי להם.
אברהם מיכאלי: רבותי, אני מבטיח לכם שכל הדברים שהיום - - -.
אברהם מיכאלי: אתה לא יודע בכמה ועדות אחרות היינו.
קריאה: הייתי בכל הוועדות.
אברהם מיכאלי: יופי, השמיעו את הדברים שלכם, מספיק.
קריאה: אני רק רוצה לבקש ממך.
אברהם מיכאלי: אל תבקש כרגע כי אני יודע מה אתה רוצה.
קריאה: אתה לא יודע מה אני רוצה.
קריאה: אני רוצה לבקש ממך, בבקשה, ועדה לבדיקת האובדנויות בקרב אבות גרושים.
אברהם מיכאלי: בסדר, שמעתי, שמעתי.
אברהם מיכאלי: רבותי, אני מסכם בשם ועדת העלייה שנקרא לממשלת ישראל להפוך את הפיילוט לתוכנית לאומית.
אברהם מיכאלי: כל הדברים שאנחנו מעלים פה יובאו לדיון בתוך הוועדה הבין-משרדית.
אברהם מיכאלי: לא יהיה חלק אחד שלא יובא לדיון.
אברהם מיכאלי: מי שחושב שמקפחים אותו וסוגרים לו את הדלתות – אף אחד לא יסגור לאף אחד דלת.
אברהם מיכאלי: כל הדברים שלכם יושמעו ויובאו לדיון.
אברהם מיכאלי: אני כן קורא לכל חברי בכנסת שיכולים לסייע בדבר הזה לחזק תקציבית את הוועדה הבין-משרדית על מנת שהיא תוכל להמשיך לפעול בכל הארץ, ולא רק בפיילוט בשלושה יישובים כפי שהם פעלו עד עכשיו.
אברהם מיכאלי: אני חושב שכל דחייה של יום אחד בטיפול בבעיה הזאת יכולה להביא חלילה, חלילה, לאובדן של עוד אדם ועוד אדם.
אברהם מיכאלי: כל המציל נפש אחת כאילו הציל עולם מלא.
אברהם מיכאלי: תודה רבה לכולם.
דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: על סדר היום קמפיין המשרד לקליטת העלייה להחזרת ישראלים מארצות הברית.
דני דנון: בפתח דברי אני אומר שאנחנו קיימנו דיון עם השרה ומנכ"ל המשרד לפני כשנה אני חושב, בחודש נובמבר, בנושא פעילות עבור ישראלים בחו"ל ואני מברך על היזמה ועל הרעיון להתמקד בקהל זה כקהל מטרה של מיליוני ישראלים שנמצאים בגולה, ואנחנו רוצים, שלא כולם, זה לא ריאלי לומר כולם, אבל שיתחילו לחשוב על הנושא ויתחילו לחשוב על חזרה לארץ ישראל, ואני מברך על הפעילות של המשרד בנושא חשוב זה של עידוד חזרתם של ישראלים לישראל.
דני דנון: אנחנו קיבלנו פניות רבות, הנושא גם עלה לכותרות בשבוע שעבר בעקבות קמפיין של המשרד שעלה בארצות הברית, שיועד באופן ספציפי לקהילת הישראלים שיושבת בארצות הברית.
דני דנון: הקמפיין, אנחנו גם נשמע סקירה מלאה, אבל הוא יועד לאזורים שבהם יש ריכוז של ישראלים.
דני דנון: הקמפיין הזה גרר תגובות קשות מאד מהאוכלוסייה היהודית, מחלקים נרחבים מהנהגת האוכלוסייה היהודית, למרות שזה מושג נרחב לומר זאת, יש זרמים רבים וקולות רבים, אבל הקולות האלה נשמעו בצורה רמה והגיעו מעברו השני של האוקיינוס גם לישראל, בטענות שהקמפיין פוגעני, פוגע ברגשות, פוגע בהם כקהילה יהודית, והקולות האלה גם, אני חייב לומר באופן אישי, קיבלתי את זה ממכרים שלי וידידים שלי בארצות הברית ששלחו לי אימיילים בנושא, גם הוועדה קיבלה, וגם ראש הממשלה קיבל את הפניות האלו, ולכן אנחנו נודע לנו שהקמפיין הסתיים.
סופה לנדבר: לפני חודש וחצי.
דני דנון: לפני חודש וחצי.
דני דנון: ראש הממשלה גם בנושא הזה ---
נחמן שי: איזה ניסים עוד קורים בעולמנו?
נחמן שי: צריך להגיד לראש הממשלה שעבודתו כבר נעשתה בידי אחרים.
דני דנון: אנחנו נבהיר את הנושא הזה, חבר הכנסת שי, היום אני מאמין.
דני דנון: והייתי רוצה לפני שנבקש מהשרה, ואני מודה לה שהיא מכבדת אותנו בנוכחותה בוועדה, אני ביקשתי לראות את הסרטון 'הבעייתי' נקרא לו.
דני דנון: יש מספר סרטונים ---
נחמן שי: יש שלושה.
דני דנון: אבל הבנתי שיש סרטון אחד שהוא יצר את התרעומת בין החנוכה לקריסמס.
סופה לנדבר: אנחנו בשמחה רבה, את הוועדה המקצועית של מי שעסק בדבר, נציג כאן ואני חושבת שיכולה להיות רק גאווה, לפחות כך אנחנו קיבלנו מתושבים חוזרים ואתם יכולים לצפות.
דני דנון: אז אני הייתי מבקש שנראה סרטון אחד.
סופה לנדבר: שלושה.
דני דנון: כמה זמן זה כל סרטון?
סופה לנדבר: אתם תראו את כולם.
דימטרי אפרצ'ב: סליחה, אדוני יושב הראש, אבל למה צריך להוציא מהקשר כללי סרטון אחד?
סופה לנדבר: דימה, אנחנו מסתדרים.
דני דנון: אין לי בעיה לראות את שלושת הסרטונים.
דני דנון: אז בואו נראה את שלושת הסרטונים.
דימטרי אפרצ'ב: אבל למה לא לעשות את זה בהצגה של הקמפיין כולו?
סופה לנדבר: דימה, לא להתרגז.
סופה לנדבר: זה רק מחמאות אפשר לקבל.
דני דנון: בואו נראה את שלושת הסרטונים ואחרי הסרטונים נעביר את רשות הדיבור לשרה ולמנכ"ל, ונשמע את עמדתכם, ואני בכלל חייב לומר שהעמדה שהשרה הציגה, שהיא "לוקחת אחריות", אין פה זה, אבל היא עומדת מאחורי הקמפיין הזה ומאחורי הדברים, ולכן אין פה שום בעיה.
סופה לנדבר: אחרי 15,000 איש שחזרו את גם לוקחת אחריות בביצוע.
נחמן שי: כמה חוזרים כל שנה?
סופה לנדבר: אנחנו נציג עכשיו.
סופה לנדבר: נציג, לא לדאוג.
נחמן שי: מאה אחוז, תציגו את כל הנתונים.
סופה לנדבר: אנחנו נציג את כל הנתונים.
דני דנון: אוקיי, איציק.
דני דנון: (מוצגים סרטונים)
דני דנון: לפני שניתן לשרה להתייחס, אנחנו נראה מצגת קצרה בנושא, גברתי?
סופה לנדבר: רבותי, אני גאה, קודם כל גאה שאחרי שנים רבות שמדינת ישראל לא התייחסה כמו שאני מבינה שצריכים להתייחס לישראלים שנמצאים אחרי הגבולות של מדינת ישראל, ממשלת ישראל לפני שנה המשיכה את הפעילות עם ישראלים חוזרים ארצה.
סופה לנדבר: ישראלים חוזרים ארצה, לא בוגדים, לא יורדים, ישראלים שלא מצאו כאן מקום וחיפשו אותו רחוק מהבית.
סופה לנדבר: אנחנו בזמן הקמפיין שהיה, ואני לוקחת אחריות אדוני יושב הראש.
סופה לנדבר: לא רק אחריות, אני בגאווה רבה בוועדה הזאת, אחרי שנה, יכולה להגיד לך, 15,000 איש, תושבים חוזרים, חזרו אחרי שממשלת ישראל, בחודש מאי קיבלה את ההחלטה.
סופה לנדבר: ראש הממשלה ואני הבאנו לממשלה את העניין של תושבים חוזרים, ממשלה קיבלה החלטה.
סופה לנדבר: רק בזמן הקמפיין 155,000 ישראלים נכנסו לאתר האינטרנט שלנו.
סופה לנדבר: 155,000 כניסות היו.
דני דנון: איך יודעים שזה ישראלים?
סופה לנדבר: תשמע, התעניינות הייתה רבה ביותר ואני מאמינה שבזמן ---
דימטרי אפרצ'ב: הוא ייתן הסבר.
סופה לנדבר: תשמע, אני עושה את זה בגאווה.
סופה לנדבר: אני חושבת שלפני שאני נכנסתי לתפקיד ובזמן שאני נכנסתי לתפקיד, אני פעלתי לכך שמדינת ישראל צריכה לחבק אותם יהודים שנמצאים רחוק מהבית ולחבק אותם ולעשות הכל כדי שגם קליטה של עולים תהיה יותר רכה, שמדינת ישראל, אומרים תמיד, אתה יודע, בוועדה הזאת אמרו לא פעם אחת – אוהבים את העלייה, לא אוהבים את העולים.
סופה לנדבר: אנחנו עשינו שינויים רבים ואני אציג לך אותם, לא בישיבה הזאת, אבל בגאווה רבה אגב.
סופה לנדבר: עשינו שינויים רבים ואנחנו מחבקים את העולים במדינת ישראל, וגם מתייחסים לישראלים שנמצאים בכל מקום איפה שהם נמצאים.
סופה לנדבר: אנחנו רוצים שיחזרו הביתה, וכך אנחנו פעלנו ופועלים והממשלה קיבלה את ההחלטה הזאת.
סופה לנדבר: אני, כאשר נכנסתי לתפקיד, היה קמפיין ואתה מכיר אותו – חוזרים ב-60, ואני אמרתי שהמדינה חייבת להחזיר את האנשים לא רק בחגים של מדינת ישראל, לא רק בציון 60 למדינת ישראל.
סופה לנדבר: אז אנחנו נמצאים במצב שלמעלה ממיליון איש עזבו את המדינה, ישראלים אני מדברת.
סופה לנדבר: עזבו את המדינה ונמצאים איפה שהם נמצאים, חצי מיליון בצפון אמריקה.
סופה לנדבר: אנחנו במשרד פעלנו, אחרי החלטת הממשלה, עשינו כמה דברים כדי להחזיר אותם הביתה.
סופה לנדבר: במסגרת ההחלטה קיבלנו החלטה, אגב ההחלטה הייתה אחרי אישור ממשלה.
סופה לנדבר: גם החלטה תקציבית ---
דני דנון: כמה התקציב?
סופה לנדבר: שלושה מיליון.
דני דנון: שקלים?
סופה לנדבר: שקלים.
סופה לנדבר: זה לא כסף, מי שעוסק בפרסומת מבין שזה לא כסף רב.
סופה לנדבר: אגב, החוזרים ב-60 עלה למדינת ישראל פי שניים, שישה מיליון.
דני דנון: וזה רק לארצות הברית יועד השלושה מיליון שקלים, או עולמי?
סופה לנדבר: הדובר יסביר את זה.
סופה לנדבר: הקמפיין הסתיים לפני חודש וחצי, הסתיים עם הצלחה, כך אנחנו מבינים.
סופה לנדבר: ובזמן שאחרי החלטת הממשלה, חזרו למדינת ישראל 15,000 תושבים חוזרים, וסך הכל במשך 4 שנים חזרו למעלה מ-40,000, זו הצלחה של מדינת ישראל, זו הצלחה של המשרד לקליטת עלייה שמבצע את הדברים האלה.
סופה לנדבר: עכשיו, אחרי החלטת הממשלה, לפני שיצאנו עם הקמפיין, ומי שהיה צריך לבצע את הקמפיין נמצא כאן ואני רוצה להגיד לכם, אני קיבלתי מיליון מחמאות ואני מעבירה אותן אליכן.
סופה לנדבר: אתם מקצועיים, אתם מצוינים ---
דני דנון: אלה המשרד שהפיק את הקמפיין?
סופה לנדבר: לפ"מ, כן.
קריאה: לשכת הפרסום הממשלתית.
סופה לנדבר: אבל לפני שיצאו עם קמפיין, נעשה מחקר עומק.
סופה לנדבר: עכשיו, נעשה מחקר עומק לקבוצות ישראלים שנמצאים ---
נחמן שי: אצל מי עשו?
סופה לנדבר: הם יסבירו עכשיו את כל השאלות.
נחמן שי: גם בקרב הקהילה היהודית?
סופה לנדבר: רבותי, אנחנו עם הקמפיין הזה פנינו לישראלים.
סופה לנדבר: אנחנו פנינו לישראלים, ואתה לא צריך להיות ברוגז.
סופה לנדבר: עכשיו, אני חושבת, אנחנו לא רצינו ---
נחמן שי: לא, לא, בגלל שהגברת לנדבר ---
סופה לנדבר: גברת לנדבר לוקחת אחריות.
נחמן שי: הטילה ספק בכישורים וביכולות שלי בתחום, אז אני מנסה להבין יותר.
נחמן שי: וכדי להבין ---
סופה לנדבר: בזמן שאתה מנסה לתקוף ---
נחמן שי: כדי להבין יותר טוב על הקמפיין.
סופה לנדבר: אז אני מרשה לעצמי ---
נחמן שי: בגלל שהגברת לנדבר הטילה ספק, אז אני רוצה להבין עכשיו יותר פרטים, כדי שאני אוכל לדעת.
דני דנון: בואו ניתן לשרה לסיים בבקשה.
סופה לנדבר: עכשיו יסבירו לך.
סופה לנדבר: אני אסיים ויסבירו לך.
נחמן שי: אוקי, תודה.
נחמן שי: הנחתי שהשרה מבינה בתחום הזה.
דני דנון: תודה חבר הכנסת שי.
נחמן שי: אני מבין שהשרה מבינה בתחום.
סופה לנדבר: אני לא מבינה בתחום פרסום.
נחמן שי: לא, הרגע חילקת מחמאות ליכולת המקצועית, אז אני מבין שאת מבינה בזה.
דני דנון: חבר הכנסת שי, השרה יש לה עמדה ברורה בנושא ---
נחמן שי: יופי, גם לי.
דני דנון: אז אתה חולק עליה.
דני דנון: ואני אשמח לשמוע אותך, אבל בוא ניתן לשרה לסיים בבקשה.
נחמן שי: מאה אחוז.
סופה לנדבר: זה היה מחקר עומק עם קבוצות ישראלים, הוא כלל רק קבוצות ישראלים.
סופה לנדבר: לא התכוונו לפגוע באף אחד.
סופה לנדבר: לא התכוונו לפגוע, ואם מישהו נפגע – אני מצטערת על כך.
סופה לנדבר: למשרד לקליטת עלייה, צר לי על כך, קהילה של יהודים שנמצאת באמריקה ובכל מקום בעולם, לא הייתה במבט עין שלנו.
סופה לנדבר: אנחנו פנינו לישראלים, רצינו להחזיר אותם ואם הקהילה באמריקה נפגעה, אני שוב אומר – סליחה, לא הייתה לנו, לא התכוונו.
ליה שמטוב: אני חושבת שאת לא צריכה, למה את צריכה ---
סופה לנדבר: אני גם לא צריכה לבקש סליחה, אבל אני חושבת שבגלל שלימדו אותי ככה ואני אישה עם נימוס, אני אומרת מצטערת.
ליה שמטוב: אנחנו צריכים לבקש סליחה על זה שיהודים יגיעו לארץ?
ליה שמטוב: אנחנו צריכים לבקש סליחה על זה?
סופה לנדבר: רבותי, אדוני יושב הראש, הקמפיין ירד לפני חודש פלוס.
סופה לנדבר: הוא תוקצב לפי החלטת ממשלה.
סופה לנדבר: הייתה החלטת ממשלה והמשרד, שאני עומד בראש המשרד הזה, היה צריך לבצע את הדברים ואני למי שביצע את הדברים, אנשים מקצועיים במשרד שלי, גם אומרת תודה רבה.
סופה לנדבר: עכשיו, אתה צריך לדעת שיש לנו היום 14 בתים ישראלים, ולחלק של אנשים שחיים אחרי גבולות של מדינת ישראל, הקשר היחידי עם מדינת ישראל – אנחנו מבצעים, המשרד לקליטת עלייה, ואתה צריך לדעת על כך.
סופה לנדבר: עכשיו, הקמפיין היה גם מבחינה שיווקית מאושר על ידי ממשלת ישראל.
סופה לנדבר: זאת אומרת היה סעיף באישור של הממשלה, של ---
דני דנון: סעיף תקציבי.
סופה לנדבר: סעיף תקציבי אני מתכוונת.
סופה לנדבר: עכשיו, אם מישהו נפגע מכתבה אחת, רבותי, מכתבה אחת שהייתה מגמתית וכך אני אומרת.
סופה לנדבר: כתבה שתוקפת את ראש הממשלה שלך ושלי ושל כולנו, שהוא נלחם עם קריסמס.
סופה לנדבר: איזה כוונה הייתה?
סופה לנדבר: כוונה הייתה לגעת בלב של ישראלים שנמצאים אחרי הגבולות של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: הכוונה הייתה לדבר לרגש של אותם ישראלים.
סופה לנדבר: ואתה יודע, אני במקרה אתמול ושלשום נפגשתי עם כמה ישראלים, תושבים שחזרו הביתה ואחת מהן פה, ואני רוצה להקריא לכם מכתב, רבותי.
סופה לנדבר: מכתב שקיבלתי רק אתמול מאוסטרליה.
סופה לנדבר: "כישראלים החיים בחו"ל צפינו כמו כולם בפרסומות של המשרד לקליטת עלייה, הקוראות לישראלים לחזור הביתה.