GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: כשהיינו בביקור של ראש הממשלה ברוסיה, אצל פוטין, נסעתי יחד עם ראש הממשלה, בין השאר עלה שם לדיון הסוגיה של ההשפעה של יהודים דוברי רוסית בפוליטיקה הישראלית וכדוגמה אמרתי שראשי הסיעות הגדולות היום בקואליציה הם דוברי רוסית, גם אני, כראש סיעת הליכוד, גם חברי רוברט אילטוב כראש סיעת ישראל ביתנו ואפילו יושב ראש סיעת ש"ס, גם הוא דובר רוסית.
זאב אלקין: אז הוא מאוד התעניין ושאל, 'הייתכן, אתה אמרת שהם יהודי יוצאי מזרח?
זאב אלקין: אז למה דובר רוסית?
זאב אלקין: ' אמרתי, 'כי הוא יהודי שבא מגרוזיה', ואז פניו של פוטין קצת נחמצו וכנראה שלא קלעתי למצב רוחו.
אברהם מיכאלי: מאז אין לי אישור כניסה למוסקבה.
זאב אלקין: האמת היא שאני חושב שלא במקרה לקהילה הזאת יש ייצוג היום בכנסת ויכול להיות ייצוג אפילו יותר רחב, כי זו קהילה שתרמה ותורמת המון למדינה ומשפיעה מאוד, ובגלל שהיא משפיעה בכל מקום, אז היא משפיעה היום מאוד גם בכנסת.
דני דנון: תודה רבה לחבר הכנסת זאב אלקין.
דני דנון: אני מבקש מחברי הטוב דוד פפאיה, שהגיע מבת ים ופועל רבות ועוזר רבות לכלל ישראל, לא רק ליוצאי העדה, אני מאוד שמח שאתה פה, בבקשה עורך דין פפאיה.
דוד פפאיה: תודה רבה.
דוד פפאיה: מכובדיי, כבוד יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת דני דנון, חבר הכנסת אברהם מיכאלי, חבר הכנסת זאב אלקין, כבוד השגריר, מר שבתאי צור, כבוד השגריר הגיאורגי בישראל, אדון וחטנג.
דוד פפאיה: אני קודם כל רוצה לברך על היוזמה הזאת, יוזמה בהחלט חשובה, ראויה, שטוב שהיא מתקיימת ואני מקווה שזו רק ההתחלה ולא הסוף.
דוד פפאיה: אכן לבני העדה שאני נמנה עליהם, ואני דור שלישי פה בארץ, בהחלט ראוי לציין יום כזה, על פועלם, על עשייתם, על השתלבותם בחברה, על היותם כוח יצרני, פרודוקטיבי, חיובי, שעשה המון לתועלת למדינת ישראל.
דוד פפאיה: הזכירו פה את ההיסטוריה של בני העדה בישראל ואני הייתי מבקש, לא רוצה את המלה 'טובה', אבל בהחלט הייתי מבקש, והפעם אני אומר את זה גם לאוזניך, חבר הכנסת דנון, ששר החינוך הנוכחי, שהוא בהחלט משלנו, אפשר לומר, ירים את הכפפה הזאת סוף כל סוף ויכניס בספרי הלימוד פרק על העלייה הגיאורגית לישראל, שמתחילה למעשה עוד מהמאה ה-19, והם היו חלק מאותו גרעין ששמר על הזיקה של העם שלנו ושל יהודי גיאורגיה בפרט לירושלים בירתנו.
דוד פפאיה: בהמשך כמובן התפקיד החשוב שמילאו ח"י המשפחות למען עם ישראל חי ובזכותם למעשה נפתחו שערי העלייה מברית המועצות כולה.
דוד פפאיה: אלה דברים שהם בהחלט חשובים, שצריך להנחיל אותם לבני הדור שלנו, הילדים שלנו, הנכדים וכו' והייתי מבקש שבעניין הזה סוף כל סוף אנחנו נמצא ביטוי בספרי החינוך שלנו.
דוד פפאיה: בהזדמנות הזאת גם הייתי מבקש קצת יותר עזרה לאותן שכבות חלשות שישנן, במיוחד בקרב העלייה החדשה שבאים מגיאורגיה, שידם אינה משגת לפעמים לרכישת ספרים---
דני דנון: כמה עולים בשנה, יש לך נתונים?
דוד פפאיה: אין לי נתון לגבי כמות העולים שיש בשנה בממוצע מגיאורגיה, אני מעריך שמדובר אולי במאות בשנה.
קריאה: השנה הגיעו מעל 180.
דוד פפאיה: אז זה אפילו לא מאות, אבל חלקם לפחות נזקקים לסיוע, במיוחד בתחום הלימודי, אם זה מלגות, אם זה עזרה ברכישת ציוד ושיעורים פרטיים אם צריך, דברים שאם לעלייה מהדור שלי לא היה, הייתי מבקש שכן יהיה לפחות לבני העלייה הנוכחית.
דוד פפאיה: זה דבר שהוא בהחלט חשוב וצריך לעשות אותו.
דוד פפאיה: כמה מלים, אם אפשר, לאדון וחטנג, להתייחס קצת.
דוד פפאיה: (מדבר בגיאורגית).
וחטנג ג'אושוילי: (מדבר בגיאורגית).
דוד פפאיה: תודה רבה, אדוני היושב ראש ותודה רבה לכולכם.
דני דנון: דוד פפאיה, זה לא יהיה בפרוטוקול, כי אני לא חושב שהפרוטוקול של הכנסת הבין מה שנאמר.
דני דנון: תורגם לי שהדברים שאמרת לנו כלפי משרד החינוך ייכללו גם בתכנית של ממשלת גיאורגיה, אנחנו בהחלט מברכים על כך.
אברהם מיכאלי: אני קודם תבעתי כבר, לא ביקשתי, מאז שאני בכנסת, שתכנית הלימודים תכלול, בקצרה לפחות, את ההיסטוריה ומפעל 18 המשפחות שילמדו, כי זה מפעל היסטורי ולצערנו משרד החינוך עדיין לא ביצעו את זה ואני מבקש שזה יסתיים סוף סוף.
קריאה: העלייה הראשונה מגרוזיה קדמה לעלייה הראשונה.
אברהם מיכאלי: התייחסתי לזה גם.
אברהם מיכאלי: יש לי משפחה מאז, מ-1900 בערך, משפחת רבקה מיכאלי ומסביב לה, בני דודים ישירים שלי, מאותה תקופה.
דני דנון: בבקשה, מר לב ברדני.
לב ברדני: קודם כל תודה רבה ליוזמה לגבי הקהילה של יוצאי גיאורגיה.
לב ברדני: אני באמת מברך אותך, חבר הכנסת דנון, שאתה הפכת את ועדת הקליטה למאוד פעילה והיום זה מאוד מודגש בכל הערים, שאתה מקיים את הישיבות בערים מסביב וזה באמת מאוד מבורך.
לב ברדני: תודה לך, חבר הכנסת מיכאלי, על היוזמה של היום.
לב ברדני: אני רוצה להיות קונקרטי, יש שני דברים שהיום מנחים כלל מהיהדות, לדעתי, מכיוון שההיסטוריה למעשה בגולה כבר נסגרת לקהילת יוצאי גיאורגיה ונשארו 4,000-4,500 מתוך הכמות שאנחנו מנתחים יוצאי גיאורגיה, ומתוכם כ-30% הקהילה האשכנזית בגיאורגיה, ולא נשכח, מתוך 24,000 עלו בסביבות 7,400 דוברי רוסית מגיאורגיה, כי שם הקהילה האשכנזית היתה מאוד חזקה.
לב ברדני: ראשית, הייתי מבקש, כבוד היושב ראש, אם אפשר לחשוב להקים איזה שהיא קרן, אולי עם השגרירות, לשמירת המורשת של היהדות בגיאורגיה דווקא משתי סיבות.
לב ברדני: סיבה אחת, שמכובדי ציין פה, לגבי אותם המקומות שהיו בהם יהדות גיאורגיה, בטביליסי, בקוטאיסי קצת, בבאטון 17 משפחות.
לב ברדני: למה אני אומר את זה?
לב ברדני: אם ניקח את ההיסטוריה, הרוב המוחלט של אוכלוסיית יוצאי גיאורגיה היו גרים בפריפריה, לא בערים, התזוזה התחילה אחרי מלחמת העולם השנייה, זאת אומרת עד אז יש הרבה מקומות יוצאי דופן שהשורשים של היהדות מושרשים אפילו בפריפריות של גיאורגיה.
לב ברדני: אז מה שאני רוצה לבקש, אם האפשרות קיימת, עם השגרירות, להקים איזה שהיא קרן, גם אנחנו נעזור, לשמירת המורשת שלנו שם.
לב ברדני: יש שם היום בגיאורגיה, עיר קטנה כמו ירושלים הקטנה, קולאשי, זה היה הבסיס של הקהילה עם 17 בתי כנסת, אם אני לא טועה, היום שם אין אף יהודי, אבל ההיסטוריה קיימת.
לב ברדני: הייתי מבקש, אם זה אפשרי, לחשוב על איזה שהוא כיוון שהמורשת בעזרתכם ותמיכתם ויוזמתכם, עם השלטון הגיאורגי, ושם אין שום בעיה, שתשמור את זה גם לדורות הבאים שלנו.
לב ברדני: אני חושב שזה יהיה מאוד מבורך ותודה לכם.
דני דנון: גב' בר לביא, בבקשה.
רחל בר לביא: אני קודם כל מודה לך, עשית לנו את היום הזה, ואני מקווה שזה יימשך, כמו שרפי הוביל את יום יהדות גרוזיה כל שנה.
קריאה: מאיזה שנה?
רחל בר לביא: אני לא יכולה להגיד לך מאיזה שנה בדיוק, אבל---
קריאה: הראשון היה ב-1966 או 1967, רפי יזם את זה באשקלון.
רחל בר לביא: רפי התחיל את העלייה במשרד החוץ כשהיתה עלייה מגרוזיה לאיחוד משפחות והוא אמר, זה היה בשנת 1956, כשהיה השגריר הרוסי בישראל והתחילו את העלייה בשקט.
רחל בר לביא: עם מלחמת יום הכיפורים, כשהשגריר הרוסי יצא את הארץ, רפי לקח את העניינים לידיים והוא אמר שכעת אי אפשר להשהות את העלייה.
רחל בר לביא: במלחמת ששת הימים היתה עלייה קטנה מרוסיה והשר ספיר אמר לרפי שהוא העסיק את העובדים שעלו מגרוזיה בכל המפעלים שהיו לנו, שלא היו עובדים.
רחל בר לביא: הוא סמך את ידיו על הגרוזינים והוא אמר שהם גזע יוצא מן הכלל.
רחל בר לביא: הם באו בשביל לעבוד ולא באו בשביל... נכון, היה איחוד משפחות.
רחל בר לביא: מה שהיה פה זה שרפי אמר לגרוזינים, 'אנחנו לא צריכים עזרה סוציאלית, אנחנו נמצא לכל אחד עבודה' ורפי השתדל, עם כל החבורה שהוא ארגן לעצמו, לתת פרנסה לעולים החדשים.
רחל בר לביא: פרנסה, בית, דיור, כל זה.
רחל בר לביא: הוא הקים כמה בתי כנסת בירושלים, הוא עזר לאנשים לקבל את העבודה שלהם.
רחל בר לביא: דיור היה ברוממה, בכל מיני מקומות, גם שבתאי יכול לציין כמה שהוא פעל, אבל מצד שני, אחרי שרפי נפטר לא היה מי שימלא את מקומו, לצערי הרב, והעניין הלך ונעלם.
רחל בר לביא: אפשר להגיד שזה נעלם מאז מותו של רפי.
רחל בר לביא: יש אצלי בבית מוזיאון קטן, אבל צריך לזכור שאין לנו תמיכה, שום תמיכה, לא מהסוכנות, לא ממשרדי הממשלה, לא מהממשלה בכלל.
שוטה יעקובישוילי: יש מקלט.
רחל בר לביא: אין מקלט, המקלט נסגר.
שוטה יעקובישוילי: יש פה אנשים מכובדים, אנחנו חיכינו לכם.
שוטה יעקובישוילי: סליחה מאוד, יש דוקטור, אהרן יעקובי, 15 שנים אלוף ישראל, הוא עולה---
דני דנון: אני חושב שאתה רוצה לדבר יותר ממנו.
שוטה יעקובישוילי: לא, תכירו, הוא בן אדם מהטלוויזיה, הוא עושה שידורים בטלוויזיה.
אהרון יעקובי: לא אוסיף הרבה, אני חושב שמרב הדברים בקשר לקליטת העדה בישראל נאמרו פה על ידי רוב החברים כאן.
אהרון יעקובי: אני באמת גאה להיות יוצא גיאורגיה בישראל שנשא את שם המדינה ואת שם העדה ברחבי העולם, כספורטאי שייצג את המדינה בכל רחבי העולם, הייתי הספורטאי הגיאורגי היהודי הראשון בעולם שהופיע במשחקים האולימפיים ואני חייב לציין שהתקשורת, עם הספורטאים מברית המועצות ובעיקר עם גיאורגיה לאורך כל הדרך היו מאוד טובים.
אהרון יעקובי: מה שאני הייתי מבקש כאן, כאדם שעוסק בתחום שמקרב לא רק בין עדות בישראל אלא בין עמים בעולם, הספורט זה הדבר היחידי שמאחד את כל העולם, כשעוסקים בספורט כל המחיצות קורסות, אין יהודים, אין גויים, אין חילונים, אין מוסלמים, אין נוצרים, כולנו משפחה אחת.
אהרון יעקובי: אני מקווה מאוד שבשם רוח הספורט, אחוות הספורט, אנחנו נצליח לאחד את העם הזה להיות בעוצמה ובכוח שאנחנו מסוגלים להיות, כי הרוח היהודית היא רוח מאוד חזקה.
אהרון יעקובי: מה שהייתי מבקש, בגלל מה שהספורט עושה לעם, בקרב יוצאי העדה יש לא מעט ספורטאים צעירים מוכשרים, ספורטאים שבאים ממשפחות מצוקה, שאין להם יכולת כלכלית לעסוק בפעילות הספורטיבית שלהם, מדובר ממש על 10 או 12 ספורטאים שיכולים לייצג את המדינה ואת העדה בהצלחה מאוד רבה, אם אפשר היה לסייע להם, זה היה דבר מאוד נפלא, כי הספורט מציל את הנוער גם מפשע וגם מפנה את כל האפיקים והאנרגיות לעיסוק חיובי.
אהרון יעקובי: שתי מלים לשגריר הגרוזיני (מדבר בגיאורגית).
דני דנון: אני רוצה, ברשותכם, להקריא את החלטת הסיכום של הישיבה.
דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קיימה כאן הצדעה בכנסת ישראל.
דני דנון: בישיבה בכנסת השתתפות עשרה חברי כנסת.
דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות מברכת את יוצאי גיאורגיה ומצדיעה להם על פעילותם לקיום המורשת בישראל.
דני דנון: הוועדה פונה לשר החינוך, מר גדעון סער, להכליל את מורשת עלייתם של יהודי גיאורגיה, לרבות מכתב 18 המשפחות, בתכנית הלימודים השנתית בישראל.
דני דנון: הוועדה פונה לשרת הקליטה להקים קרן ייחודית לעולי גיאורגיה, שתתמקד במתן מלגות וסיוע למקרי רווחה מקרב העדה.
דני דנון: הוועדה פונה לשר החוץ, מר אביגדור ליברמן, לבחון הקמת קרן משותפת עם ממשלת גיאורגיה, לשימור אתרי מורשת בגיאורגיה.
דני דנון: הוועדה מודה לשגריר גיאורגיה שהשתתף בישיבה, לשגריר לשעבר שבתאי צור, לכל חברי הכנסת, לחבר הכנסת מיכאלי, לכל הנציגים הפועלים בכל רחבי הארץ, הפועלים לקידום ושימור מורשת יהודי גיאורגיה.
דני דנון: תודה רבה לכולם שבאתם.
דני דנון: אני שמח לפתוח את ישיבת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: הנושא על סדר יומנו הוא מעקב אחר הרחבת הייצוג ההולם של בני העדה האתיופית בשירות הציבורי ובשירות המדינה.
דני דנון: בפתח דבריי אני אבוא ואומר שאנחנו העברנו פה בוועדה חוק חשוב שהרחיב את הרחבת הייצוג בשירות הציבורי.
דני דנון: אנחנו נדון בזה גם היום, למרות שהמשרדים הרלוונטיים עדיין לא מחויבים לדווח על פי החוק, כי החוק עבר בחודש פברואר ותושלם שנה בפברואר ואז נעשה ישיבה שנעקוב, אבל זה נותן לנו קנה מידה, וכבר אני אומר פה לנציגים השונים, לדעת מי כן הולך לעמוד בחוק ומי כבר לא הולך לעמוד בחוק הזה.
דני דנון: זה דבר חשוב.
דני דנון: קיבלנו פה סקירה מקיפה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, עם נתונים קשים, ואני אומר את זה כחבר בקואליציה, אבל משרדי הממשלה צריכים להתבייש בנתונים שראיתי פה.
דני דנון: לא כל משרדי הממשלה, אני אומר זאת, משרד ראש הממשלה ומשרדים אחרים עומדים באחוז המתבקש, אבל משרדים רבים פשוט לא מצאו לנכון לשלב, בניגוד לחוק.
דני דנון: לפני שנפתח את הדיון אני רוצה לקבל סקירה קצרה מפלורה, שעשתה עבודתה נאמנה, כרגיל, לגבי הנתונים שהיא הכינה לנו.
דני דנון: בבקשה, פלורה.
פלורה קוך דבידוביץ': הכנו סקירה, שמבוססת על דוח נציבות שירות המדינה ל-2010, ופנינו כמו כן לרשויות מקומיות, לחברות ממשלתיות, לגופים ציבוריים.
פלורה קוך דבידוביץ': ראשית אני אציין שהנתונים מצביעים כי ליוצאי אתיופיה ישנם חסמים שונים בקליטה לשוק העבודה בישראל, כשבשירות המדינה אנחנו מדברים על חסם נוסף והוא הקושי לעמוד במבחני נציבות שירות המדינה כשגורמים שונים טוענים כי בעצם המבחנים לא תמיד מותאמים למי שגדל בתרבות שאינה מערבית ועל כן ישנו קושי לעמוד בכך, וייתכן שקושי זה אפילו פוגע במוטיבציה של האוכלוסייה הזאת לגשת למכרזים.
פלורה קוך דבידוביץ': לגבי נתונים על שירות המדינה - בין השנים 2009-2010 ישנה עלייה במספר יוצאי אתיופיה המועסקים בשירות המדינה ובשיעורם, מ-782 עובדים ב-2009 ל-841 ב-2010.
פלורה קוך דבידוביץ': הם כיום כ-1.3% מכלל המועסקים בשירות המדינה, שיעור שעדיין נמוך משיעורם באוכלוסייה שעומד על כ-1.5%.
פלורה קוך דבידוביץ': יש גם עלייה בשיעור יוצאי אתיופיה האקדמאים בשירות המדינה, מ-17% ל-18.9%, עם זאת שיעורם של אקדמאים יוצאי אתיופיה מקרב כלל האקדמאים בשירות המדינה הוא 0.5% בלבד, שיעור הנמוך משיעורם באוכלוסייה.
פלורה קוך דבידוביץ': לגבי אקדמאים באוכלוסייה הכללית, שיעורם נמוך גם שם וזה נתון שהצגנו כבר בוועדה כאן, שיעורם בקרב בעלי תואר ראשון בשנת תשס"ט עמד על כ-0.7% ותואר שני 0.3%, לכן חשוב גם לזכור נתון זה כשבאים להתייחס לנושא הזה.
פלורה קוך דבידוביץ': לגבי דירוגים בשירות המדינה, כ-61% מיוצאי אתיופיה דורגו בדירוג המנהלי, לעומת כ-31.5% מכלל עובדי שירות המדינה.
פלורה קוך דבידוביץ': כ-6% הם בדירוג מדעי החברה והרוח, 17% הם בדירוג אחיות, שזה שיעור גבוה.
דני דנון: דירוג מנהלי, תפרטי מה זה.
פלורה קוך דבידוביץ': דירוג מנהלי הוא בדרך כלל דירוג שאינו מקצועי.
פלורה קוך דבידוביץ': אולי אתה תרחיב בנושא?
נאדר אל-קאסם: דירוג של מי שאין לו תואר, עד 12 שנות לימוד.
פלורה קוך דבידוביץ': בעצם לא דורש תואר אקדמי.
נאדר אל-קאסם: אבל התפקיד יכול להיות תפקיד מקצועי מאוד.
נאדר אל-קאסם: היו"ר דני דנון: מבחינת רמות השכר, זה יכול להיות כל רמות השכר או שזה מוגבל?
נאדר אל-קאסם: לפי הדירוג המנהלי, יש טבלאות לדירוג המנהלי.
נאדר אל-קאסם: כל אחד וקורות החיים שלו.
אופיר אקוניס: זאת אומרת שהשכר הוא מטבע הדברים מראש הרבה יותר נמוך.
נאדר אל-קאסם: לא הרבה יותר נמוך.
אופיר אקוניס: הרי אם אתה בדרגה 38-39 אתה יותר נמוך מיד, בהגדרה.
אופיר אקוניס: אגב, אני אשמח לשמוע שלא, אני לא מאשים אתכם בכלום, חלילה, אני תמיד אשמח לשמוע הפוך ממה שאני יודע.
דני דנון: תיכף ניתן לכם להתייחס, קודם תשלימי את הדוח, בבקשה.
פלורה קוך דבידוביץ': בדירוגים נוספים:
פלורה קוך דבידוביץ': בדירוג האחיות כ-1.4% מכלל המועסקים הם יוצאי אתיופיה בשירות המדינה, שזה בעצם שיעור שהוא קרוב לשיעורם באוכלוסייה, גם בדירוג הפארא רפואי, במרפאים בעיסוק, בעובדי משטרת ההגירה.
פלורה קוך דבידוביץ': עם זאת בדירוגי המהנדסים, פרקליטים, רופאים, עובדי הוראה, שיעורם מאוד נמוך, אפילו פי שניים משיעורם באוכלוסייה.
פלורה קוך דבידוביץ': לגבי משרד ראש הממשלה, כפי שהזכרת, אדוני היושב ראש, בהתחלה - במשרד ראש הממשלה הם כ-1.5% מכלל המועסקים ובמשרד ההסברה והתפוצות כ-1.9%.
פלורה קוך דבידוביץ': ברשות האוכלוסין 4.6%, המשרד לקליטת עלייה 4.3% ובמשרד הבריאות קרוב ל-2%.
דני דנון: ראיתי נתון שרציתי לקבל הבהרה.
דני דנון: במשרד הבריאות כ-67% מכלל העובדים נמצאים במשרד הבריאות?
פלורה קוך דבידוביץ': כן, יוצאי אתיופיה.
פלורה קוך דבידוביץ': צריך לציין שמערכת הבריאות מעסיקה קרוב למחצית מעובדי שירות המדינה בכלל, אבל שיעורם של יוצאי אתיופיה שם הוא גבוה במיוחד.
פלורה קוך דבידוביץ': לגבי חברות ממשלתיות, רשויות מקומיות, גופים ציבוריים נוספים, מצאנו שברוב הגופים שענו לנו הנושא כן נמצא על סדר היום והם כן פועלים להרחבת הייצוג של האוכלוסייה הזאת.
פלורה קוך דבידוביץ': לגבי חברות ממשלתיות בפרט, החברות הממשלתיות הגדולות שהשיבו לנו, שבהן למעלה מ-1,600 עובדים, בכל אחת מהן נמצאו יוצאי אתיופיה, בשיעורים שנעו בין 0.5% בחברת החשמל, ל-1.3% בדואר ישראל.
פלורה קוך דבידוביץ': עם זאת השיעור עדיין נמוך משיעורם באוכלוסייה.
פלורה קוך דבידוביץ': בחברות הקטנות יותר, שמעסיקות עד 330 עובדים, רק ב-2 מתוך 7 החברות שהשיבו לנו נמצאו יוצאי אתיופיה.
פלורה קוך דבידוביץ': בהקשר הזה יש לציין שבחברות שהשיבו, שבהן אין יוצאי אתיופיה, גם אמרו שלא ידוע על יוצאי אתיופיה שניגשו למכרזים בחברה הזאת.
פלורה קוך דבידוביץ': אם כי לא מדובר על חברות גדולות, אלה חברות קטנות יחסית.
פלורה קוך דבידוביץ': לגבי רשויות מקומיות - פנינו ל-17 רשויות מקומיות שבהן גרו יותר מ-2,000 תושבים יוצאי אתיופיה ב-2010.
פלורה קוך דבידוביץ': ב-9 הרשויות שהשיבו לפנייתנו---
דני דנון: כמה רשויות השיבו?
פלורה קוך דבידוביץ': סך הכל כ-11 שהעבירו נתונים מלאים לגמרי.
דני דנון: אני אבקש לקבל את הנתונים למי פניתם.
פלורה קוך דבידוביץ': העברנו לדנה.
פלורה קוך דבידוביץ': רוב הרשויות שהשיבו אמרו שהן נוקטות באמצעים להרחבת הייצוג ההולם של יוצאי אתיופיה ונמצא כי ברשויות שהשיבו שיעורן דומה לשיעורן באוכלוסייה, ברשויות של חיפה ועפולה שיעורם מקרב אוכלוסיית יוצאי אתיופיה של אותה עיר היה אף גבוה יותר.
פלורה קוך דבידוביץ': במשטרת ישראל שיעורם כ-2%.
דני דנון: אני רוצה להשלים את הנתונים ואני אבקש ממר נאדר אל-קאסם, שהוא מרכז בכיר בנציבות שירות המדינה, להתייחס לנתונים, בבקשה.
נאדר אל-קאסם: דבר ראשון אני רוצה לפתוח בזה שנציבות שירות המדינה רואה חשיבות רבה בשילוב בני האוכלוסייה האתיופית בשירות המדינה ועושים מאמצים רבים ומשקיעים הרבה משאבים בהסברה, בהנגשת המידע על מכרזים, על בחינות ועל הליך בחירה לכל המועמדים מקרב האוכלוסייה.
נאדר אל-קאסם: אצלנו גם יש, כמעט אפשר להגיד קו פתוח למועמדים מבני הקהילה, לכל אחד שרוצה לשאול, להתעניין, לעזור, אם יש לו בעיה.
אופיר אקוניס: איך?
נאדר אל-קאסם: יש לנו פשוט קו טלפון לפניות.
אופיר אקוניס: שמדברים באמהרית?
נאדר אל-קאסם: לא, בעברית.
אופיר אקוניס: כללי.
אופיר אקוניס: אוקי.
נאדר אל-קאסם: הם מכירים את המספר, מתקשרים, ואליי אישית מתקשרים אנשים שהם לא עובדי מדינה, אנשים שמגישים מועמדות, אני מקבל בשבוע, לא רוצה להגיד עשרות אבל מקבל הרבה טלפונים, 'ניגשתי למכרז, מה אני צריך לעשות?
נאדר אל-קאסם: איך אני צריך להתכונן?
נאדר אל-קאסם: מה זה התפקיד?', אנחנו עוזרים להם, מה שאנחנו לא עושים לכל אחד.
נאדר אל-קאסם: לא כל מועמד שמתקשר אנחנו מתחילים להסביר לו, אבל לבני האוכלוסייה האתיופית, וכאן חברי העמותה יכולים להעיד, אנחנו נותנים את כל המשאבים והעזרה שאנחנו יכולים לתת לאנשים, כדי שבאמת יוכלו להתמודד למכרזים.
נאדר אל-קאסם: מבחינת הנתונים - אני רוצה להגיד שאחוז האוכלוסייה האתיופית בתוך כלל אזרחי המדינה הוא 1.5%, בשירות המדינה היום הוא עומד על 1.3%.
נאדר אל-קאסם: אם אנחנו משווים את הנתון, ואני לא רוצה פה לעשות השוואות לשאר האוכלוסיות שהן זכאיות לייצוג הולם, האוכלוסייה האתיופית היא בעלת אחוז הייצוג הכי טוב.
נאדר אל-קאסם: אם נשווה את זה למשל לדרוזים, שיש מספר דומה של אזרחים דרוזים ואזרחים אתיופים במדינה, הייצוג כמעט---
שלמה מולה: אתם סופרים את עובדי הקבלן?
נאדר אל-קאסם: לא, אני מדבר רק על עובדי מדינה.
נאדר אל-קאסם: אצל האתיופים יש 840 עובדים ואצל הדרוזים יש 640 היום, אז אנחנו רואים שהאחוז באמת.
נאדר אל-קאסם: .. לא צריך להגיד תמיד את הדברים האלה, יש גם דברים טובים שהאחוז שלהם טוב יחסית לשאר האוכלוסייה.
אופיר אקוניס: צריך להגיד לא דברים טובים ולא דברים רעים, פשוט את העובדות ואז נחליט אם זה טוב או רע.
נאדר אל-קאסם: בסדר, אז מבחינתנו אנחנו חושבים שזו הצלחה, למרות שצריך לעשות יותר.
נאדר אל-קאסם: ברור שצריך לעשות יותר ולהגיע לאחוז שלהם באוכלוסייה.
נאדר אל-קאסם: אנחנו רואים היום שמבחינה כמותית הייצוג שלהם די טוב.
נאדר אל-קאסם: אנחנו רוצים, וזו גם בקשה של בני האוכלוסייה ושל העמותות, שנתמקד יותר בקליטת האקדמאים מבני האוכלוסייה, לכן בשנה שעברה קידמנו החלטת ממשלה והחלטנו על 30 תקנים, 13 תקנים---
דני דנון: אוישו התקנים האלה?
דני דנון: כי שמענו עליהם גם בפעם שעברה.
דני דנון: אני יודע שזה בתהליכים, אבל אני לא ראיתי אנשים שיושבים במשרדים.
נאדר אל-קאסם: יש לי פה את הדוח, אנחנו לא יכולים בכל משרד לעקוב כל הזמן, אבל אני אגיד מה הסיבות.
נאדר אל-קאסם: פה יושבת גם אלכס מאגף התקציבים ששותפה בהליך הזה, 13 התקנים החדשים, תוספתיים, שאגף התקציבים מתקצב, ועוד 17 תקנים שהם מתוך שירות המדינה שאנחנו מסמנים את המשרות.
נאדר אל-קאסם: כל המשרות תוקצבו, חלק מהמשרות אוישו.
נאדר אל-קאסם: למשל אני יכול להגיד, בביטחון פנים שתי המשרות אוישו, ברשות האכיפה שתי המשרות אוישו ואלה תפקידים אקדמאים.
נאדר אל-קאסם: יש משרדים שהמשרות עדיין בהליך איוש.
נאדר אל-קאסם: למשל היום, בדקתי לפני שבאתי, התפרסם מכרז של עוזר משפטי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
נאדר אל-קאסם: זה לא הליך רק למשרות של בני האוכלוסייה האתיופית, זה כל המשרות בשירות המדינה, זה הליך שצריך לעבור ומפרסמים את המשרות.
נאדר אל-קאסם: אני יודע גם על משרות שנבחר מועמד מבני הקהילה והמועמד החליט, כמו כל בן אדם שזכותו להחליט, לא לקבל את התפקיד, ואז זה גורם להתחיל עוד פעם בהליך האיוש, לכן הליך האיוש מסובך בשירות המדינה ולכן גם פה במשרות האלה זה מסובך ולוקח זמן לאייש.
נאדר אל-קאסם: היום, בדוח שיוצא, יש 14 משרות של אקדמאים שהם בהליך מכרז.
נאדר אל-קאסם: מכרז, אני אומר, או שזה בהליך פרסום, או בחינות בכתב, או מרכז הערכה, או ועדה, או שיכול להיות שפשוט הבן אדם יושב בתחקיר ביטחוני, שהוא נבחר ועכשיו הוא בתחקיר ביטחוני, בדיקת רישום פלילי וכל הדברים לפני השלמת הליך הקליטה.
נאדר אל-קאסם: כל המשרות תוקצבו ואני מאמין שתוך כמה חודשים כל המשרות גם יאוישו.
דני דנון: מה המשרה הבכירה ביותר שנמצאת?
נאדר אל-קאסם: מנהל התחום.
נאדר אל-קאסם: אנחנו החלטנו שהרמה הכי בכירה תהיה מנהל תחום, אבל אני יודע שעכשיו אנחנו---
דני דנון: זה בכיר?
דני דנון: תסלח לי על הבורות.
נאדר אל-קאסם: כן, זה תפקיד די בכיר, מעליו זה כבר ראש אגף, מנהל תחום בכיר ומעליו זה כבר חוזה בכירים.
נאדר אל-קאסם: בוא נגיד, זה דרג הביניים הגבוה, זה יותר גבוה מהמשרה שלי.
נאדר אל-קאסם: זה הגבוה בביניים, זו הרמה הגבוהה בדרג הביניים.
אופיר אקוניס: יש ראשי אגפים?
אופיר אקוניס: בחוזה בכירים?
נאדר אל-קאסם: ראשי אגפים יש, יש אחד בחוזה בכירים.
מרינה סולודקין: סליחה, אני רוצה לדעת כמה שגרירים יש.
נאדר אל-קאסם: היה אחד שהפסיק עבודתו.
נאדר אל-קאסם: הוא היה בשירות החוץ.
קריאה: הוא לא היה שגריר.
נאדר אל-קאסם: יש אחד שאמור להתמנות באתיופיה, אז בסדר, שייקלט ויעבור את כל ההליך.
אופיר אקוניס: אדוני היושב ראש, רק לציין בחדר הזה שלפני חודש, אם אינני טועה, המשרה הבכירה ביותר היא סגן יושב ראש הכנסת, חבר הכנסת מולה.
אופיר אקוניס: זו לא משרה במשרה, אבל בהחלט דבר ש---
דני דנון: זו מציאות.
נאדר אל-קאסם: השאלה בנוגע לראשי האגפים, כשנבדוק את הנתונים האמיתיים, אנחנו נקדם עוד הצעת החלטה כדי לתגבר שילוב אקדמאים אתיופים בשירות המדינה ואנחנו הפעם כן נשקול לתת תפקידים של ראשי אגפים, לא הרבה משרות, שתיים-שלוש.
נאדר אל-קאסם: צריך להבין שכשאתה קובע משרה של ראש אגף, אתה צריך לקבוע לו סמכויות.
נאדר אל-קאסם: לראש אגף יש בדרך כלל עובדים מתחתיו, אתה לא יכול לתת ראש אגף, להגיד לו, 'שב, אתה ראש אגף ואין לך סמכויות, אין לך עובדים'.
נאדר אל-קאסם: אנחנו בודקים במשרדים שצריכים ראשי אגפים ואולי כן ניתן כמה משרות של ראשי אגפים.
נאדר אל-קאסם: מעל זה כבר זה חוזה בכירים ואנחנו לא נותנים משרות של חוזה בכירים.
שלמה מולה: שיטת הבדיקה שאתם עושים, אם נניח במשרד מסוים יש 200 עובדים, אתם באים ואומרים, 'אוקי אנחנו אומרים שיהיה 2%, או 1.5% יוצאי אתיופיה', או שאתם באים ורואים את עובדי המינהל והמשק בעיקר בבתי חולים, שהם מהווים את ה-500 עובדים מתוך ה-800 עובדים, לא שאני מזלזל בזה, זה חשוב, השאלה אם מבחינת
שלמה מולה: כם אתם רואים את כל המשרות של שירות המדינה ואתם אומרים, 'אוקי, אנחנו עמדנו ביעדים', או ש...
שלמה מולה: כי יוצא מכך שיש הרבה מאוד משרדים שיכלו לקלוט יותר, או שהם נמצאים ב-0, הם בכלל לא קלטו, או שמספרם הוא נמוך.
שלמה מולה: השאלה אם אתם חושבים על שיטה אחרת, או שאתם רוצים להמשיך, רק להראות לנו שיש עובדים בנציבות שירות המדינה.
נאדר אל-קאסם: התשובה היא כן וכן.
נאדר אל-קאסם: קודם כל החוק אומר 'ייצוג הולם', ההגדרה של ייצוג הולם זה---
שלמה מולה: במשרדי ממשלה.
שלמה מולה: אם יש משרד ממשלתי אחד שאין לו אף אחד?
נאדר אל-קאסם: אני אגיד לך, גם אצל הערבים זה עובד ככה, גם אצל הדרוזים, ההגדרה של ייצוג---
שלמה מולה: אז צריך לתקן גם אצל הערבים והדרוזים.
נאדר אל-קאסם: אני אגיד לך, היום ההגדרה של ייצוג הולם, וזה מה שפלורה הציגה, זה ייצוג בגדול, כמותית, לפי האחוז באוכלוסייה.
נאדר אל-קאסם: זו ההגדרה של ייצוג הולם היום ואנחנו עובדים ככה.
נאדר אל-קאסם: אבל למרות זאת אנחנו כן מקפידים שבמשרדים מסוימים, שהם חשובים לנו, שיהיו עובדים אתיופים.
נאדר אל-קאסם: למשל אני יכול לקחת את שע"מ.
נאדר אל-קאסם: שע"מ, שירות עיבודים ממוכנים, זה אגף שעושה שירותי מחשב לרשות המסים, שם לא היו עובדים אתיופיים מקצועיים ולשע"מ יש בעיה של תקנים, הם לא יכולים לתת לנו תקנים, למרות זאת אנחנו אישרנו שני תוכניתנים לשע"מ.
נאדר אל-קאסם: בשע"מ קליטת שני אנשים זה היי טק.
נאדר אל-קאסם: לקלוט שני עובדים לשע"מ, אלה משרות שהם יהיו לכל החיים, שני העובדים האלה יהיו שלוש-ארבע שנים בשע"מ, אחרי זה הם יכולים לצאת להיי טק, וייקלטו שניים במקומם, וכך... זו הכוונה שלנו, שהם ייקלטו ואחרי זה יעקרו לתעשיות.
דני דנון: תודה, נאדר.
דני דנון: לפני שנשמע את חברי הכנסת, יש לי שאלה לגליה מרשות החברות.
דני דנון: אנחנו נשב פה בפברואר, נגיד עברה שנה מאז החוק של חבר הכנסת אקוניס ואחרים שהעברנו פה, ואני כבר אומר לכם, אתם תהיו בבעיה.
דני דנון: השאלה מה עשיתם עד עכשיו, מה אתם עושים ולמה אתם מחכים?
גליה אמיר: רציתי להתייחס למחקר המאוד מעניין הזה.
גליה אמיר: המחקר פנה, בין היתר, לחברות המעסיקות פחות מ-50 עובדים.
גליה אמיר: כזכור פטר חברות ממשלתיות שמעסיקות פחות מ-50 עובדים לכן אני מציעה בפעם הבאה לפנות לחברות שהחוק התייחס אליהן.
שלמה מולה: גם חברות שמעסיקות פחות מ-50, אם יש בן אדם מוכשר, לא יקבלו אותו בגלל שהוא אתיופי?
גליה אמיר: לא, אם יש בן אדם מוכשר, יקבלו אותו, זה ודאי, ואין שום ספק בזה, וזה לפי---
שלמה מולה: אז לא צריך לראות בזה כמכשול.
דני דנון: הערתך נרשמה.
דני דנון: לעניין המהותי שלכם.
גליה אמיר: בעניין המהותי, בחודש מאי אנחנו הוצאנו חוזר שמחייב את החברות הממשלתיות ואת הדירקטוריונים של החברות הממשלתיות לקבוע מדיניות העסקה והחברות הממשלתיות מחויבות לדווח לנו בינואר כל שנה.
גליה אמיר: הואיל ועדיין לא הגיע ינואר והחוזר יצא במאי, אין לנו כרגע נתונים.
דני דנון: אנחנו נקיים ישיבת מעקב בפברואר, תרשמי ביומן.
דני דנון: אבל התחושה שלי שזה לא הולך לכיוון טוב.
דני דנון: זאת אומרת, לפי הנתונים שקיבלנו אין בחברות איזה שהיא התגייסות או הירתמות או הבנת החשיבות.
גליה אמיר: צריך לקחת בחשבון שחברות ממשלתיות זה עולם מאוד גדול ומגוון, שיש בו ריינג' מאוד רחב, מחברות גדולות שנמצאות בעצם בצמיחה ובפיתוח, לבין חברות ממשלתיות גדולות שכולנו יודעים שהן נמצאות לפני תהליכי התייעלות מאוד משמעותיים.
גליה אמיר: צריך לראות.
גליה אמיר: מן הסתם אני מניחה ש---
שלמה מולה: גם חברה שנמצאת בתהליך התייעלות צריכה לעבוד לפי החוק.
גליה אמיר: הם יקלטו עובדים אם אין להם תקנים או אם הם עשו הפחתה של תקנים?
שלמה מולה: אני יודע שכשה
שלמה מולה: חוק הזה התקבל זה לא היה כל כך נוח לחברות הממשלתיות, אבל מרגע שהחוק התקבל, צריכים לעשות מאמץ.
שלמה מולה: כמו שאני חושב שבעיר תל אביב, למשל, עיר ענקית שאין בה יוצאי אתיופיה, או גבעתיים או רמת גן, לא יכול להיות שהערים האלה לא יקלטו.
שלמה מולה: זאת אומרת, דינם יהיה כדין אותן חברות ממשלתיות.
דני דנון: אני רואה שאין פה נציגים של השלטון המקומי.
דני דנון: יש פה נציגות?
דני דנון: גם ברשויות המקומיות אני רואה שנכנסים לבעיה וקיבלנו תשובות, או שלא ענו כולן, או בתשובות מצחיקות למרכז המידע.