GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאל בן-סימון: פשוט לראות את כולם ולומר כמה מילים.
דניאל בן-סימון: תיראו, אני יושב פה שעה ושומע את הטיפול בבעיות רווחה, אלימות, הכל ברמה הטיפולית הפרטנית כמעט.
דניאל בן-סימון: וכולנו יודעים שהמקום הזה יותר מאשר לטיפול פרטני הוא זקוק למהפכה.
דניאל בן-סימון: וראש העיר יודע.
דניאל בן-סימון: לקחת על עצמך משימה, לא רוצה להגיד הרואית, אבל מכל היישובים בארץ זה כמעט אחד היישובים שנמצאים בנסיגה מסוכנת, כי אופקים יכולה ליפול, עכו אולי, אבל זה מרכז הארץ.
דניאל בן-סימון: זה לב הארץ.
דניאל בן-סימון: עשר דקות מכל מקום, ולכן אני אומר.
רוברט טיבייב: למה אתה מזלזל באופקים?
דניאל בן-סימון: כי אתה יושב לידי.
דניאל בן-סימון: אדוני ראש העיר, אני חייב לומר לך, המקום הזה נמצא בנסיגה לא רק בשל המקום, אלא ביחס ליישובים אחרים שנמצאים בזינוק מדהים בכל הרמות.
דניאל בן-סימון: בפרמטרים של חינוך, של כל הדברים האלה, והאמת היא, שמעתי פה שתי משפחות מקבלות פה, יש מועדון פה.
דניאל בן-סימון: זה מקום שזקוק כמעט, בגלל הקוקטייל שאין בשום מקום בארץ תמהיל כזה של דמוגרפיה, עוני, פשיעה, ונתונים נמוכים.
דניאל בן-סימון: ולכן אני אומר אני מאד מתרשם מכך שמטפלים פה במשפחה, וזה, אבל, אדוני ראש העיר, אם אני יכול לשמוע ממך איזה שהיא תכנית, אם יש, כי כל קודמך כשלו בזה.
דניאל בן-סימון: ניסו.
דניאל בן-סימון: כשלו, ואחד התחלף אחר השני, ואתה באת כמי שהזניק את ראשון לציון באמת לגבהים שלא זכורים, ואני אומר לך כמחמאה יוצאת דופן, במובן הזה ראשון לציון היא אחת הערים הכי מצליחות, והשאלה היא אם יש לך איזה שהוא סוד איך לקחת יישוב, תכנית סמויה, איך לקחת יישוב עם הנתונים כמעט הכי נמוכים בארץ, ושוב, לא רק שאתם מתקדמים לאט, אלא ביחס ליישובים אחרים אתם בנסיגה בכל הפרמטרים.
דניאל בן-סימון: איש לא יבוא, איש נורמלי לא יכול לבוא לגור בלוד בהתחשב שהוא חושב על החינוך, על הרווחה, על הביטחון האישי, אדם נורמלי לא יכול לבוא לפה, לכן אני אומר, אם יש משהו שאתה יודע, תכנית בעצם לא רק הטיפול הפרטני, המקומי בעולים מחבר העמים, ובעולים מאתיופיה, אלא אולי עוד שנתיים שלוש, להפוך את לוד למקום אולי שמתחיל להיראות במושגים ישראליים כמקום שכדאי לחיות בו.
דניאל בן-סימון: אני מכיר את זה כעיתונאי, לא חל שום שינוי.
דניאל בן-סימון: זה מקום תקוע.
דניאל בן-סימון: תקוע במרכז הארץ, ואף אחד לא שם פס עליו.
דניאל בן-סימון: וזה לא דורש, כמו שהקצין אמר, זה דורש טיפול מערכתי פה.
דניאל בן-סימון: זה לא רק עניין של אכיפה, אלא כל המערכות קרסו בלוד, ולכן היחסים האלה בין ערבים ליהודים, המבחן שלהם הוא פה, ואם יש משהו, אם יש איזה שהוא, לא יודע מה, איזה נוסחה שאתה יודע עליה, שאחרים לפניך לא ידעו, שהיא מעבר לטיפול הפרטני, אלא המערכתי הכוללני, כולל להשבית את היישוב ולסגור אותו, ולהגיד: אני הולך עם המפתחות, מחזיר את המפתחות, כי ניתנה לך הזדמנות יוצאת דופן בגלל הרקע שלך, ולכן, אם יש לך איזה שהיא נוסחה שאתה יודע עליה מניסיונך, מחוכמתך, שיכולים לחלץ את היישוב הזה מהמקום שבו הוא נמצא היום?
דניאל בן-סימון: תודה.
דני דנון: רק שאלה, אדוני המנכ"ל, היתה החלטת ממשלה, שאני גם הייתי מעורב בה, החלטה מעל 100 מיליון ש"ח.
דני דנון: קודם כל, היא השפיעה על העולים?
דני דנון: אני לא זוכר את הסכומים.
דני דנון: יש לי בראש 100 מיליון שקל.
יאיר רביבו: היא השפיעה בהיבט הזה שהיא לא מגדרית, היא לא מגזרית.
יאיר רביבו: היא בצד אחד היא הולכת לעשות סדר בנושא הסדרת השכונות הערביות, שגם זה אמור בסוף לתת מענה, כי ברגע שהשכונות הערביות יוסדרו מבחינת תשתיות ומגורים, אז זה בהחלט ייתן מענה גם על חיכוכים שאנחנו, מובילים גם לחלק מהבעיות של הביטחון האישי.
יאיר רביבו: חלק גדול מהתקציב הופנה לפיתוח תשתיות תחבורה.
יאיר רביבו: העיר הזאת מחולקת על ידי מסילות ברזל, כמו שאמר חבר הכנסת, שהיא תקועה, חפרו פה כבישים, כביש 40, מסילת ברזל, וחתכו פה את העיר הזאת, וקשה מאד להגיע מחלק אחד לחלק שני, והחלטת הממשלה מדברת גם על זה.
יאיר רביבו: חלק שלישי מדבר על שיפור תשתיות חינוך וספורט שאמורים להשפיע על כלל האוכלוסיות, ביניהם גם העולים.
דני דנון: הכסף הגיע?
יאיר רביבו: זה תהליכים.
יאיר רביבו: כן.
קריאה: גם תקציב הרווחה.
יאיר רביבו: ותקציב הרווחה.
דני דנון: לא, אבל סליחה, זה הגיע לתושב כבר?
דני דנון: או שזה עדיין בצנרת?
גיל חדד: הבירוקרטיה די קשה.
דני דנון: זה עדיין בצנרת.
יאיר רביבו: בצנרת, אבל אנחנו רואים שיש - - -
דני דנון: כן דני, רק בקצרה בבקשה, אנחנו רוצים להתכנס לסיום.
דני קסהון: אני חושב שראשית כל צריך להודות לך על הפעילות הענפה בתוך היישוב, לראות את הבעיות האמיתיות, להתרשם ולטפל בהם.
דני קסהון: אכן כיושב ראש ועדת עליה וקליטה אני משתתף המון פעמים, איש ציבור כמוך ... שעושים את עבודתם בצורה הכי נכונה, ... מלמטה, מהשטח, לטפל בהם.
דני קסהון: אני חושב שאם ראש העיר הקודם היה הייתי צועק.
דני קסהון: אבל מכיוון שראש העיר נמצא כמה חודשים, מאיר ניצן, אני חושב שעשה מעשה אדיר בראשון לציון, אני מקווה, כולי תקווה שגם המעשה הזה יביא אותו ללוד, יעשה מעשה שאף אחד לא הצליח.
דני קסהון: אני מקווה שזה יהיה ככה, כי עם ראש העיר הקודם לפחות דיברנו המון, מהמון שדיברנו לא יצא כלום.
דני קסהון: אני לא רוצה להגיע לנקודה הזאת ולדבר על זה.
דני קסהון: נושא אחד שאני מדבר עליו, נושא של החינוך – ישנו בבית ספר "רמב"ם" למשל, יוצאי אתיופיה אחוז מאד גבוה, בין 80 ל – 90.
מאיר ניצן: לא נכון.
מאיר ניצן: אבל לא חשוב.
דני קסהון: אם אני טועה, אני אשמח.
מאיר ניצן: אבל הרבה, הוא גבוה מאד.
דני קסהון: בבית ספר מתחילים המון בעיות.
דני קסהון: צריך לטפל בהם ביסודיות כדי שיהיה שילוב ואינטגרציה בתוך הבתי ספר.
דני קסהון: ביטחון אישי – אני חושב שהקצין פה אמר דברים נכונים.
דני קסהון: אני חושב שאם יש פה נציגים שהכשרנו אותם, שמתנדבים שעות, ימים כלילות, ואם נפעיל אותם עם המשטרה, ועם שילוב של הקהילה, אפשר להביא תוצאה שם.
דני קסהון: ולתת להם מקום ראוי כדי שיפעלו נכון.
דני קסהון: תרומתם בהתנדבות היא תהיה אדירה.
דני קסהון: צריך לקחת בחשבון שיתוף פעולה של הקהילה, היא מאד חשובה.
דני קסהון: כיום הקהילה, אני לא יודע עד כמה היא משתפת פעולה, כי נציג הקהילה אמר את זה, ואני לא רוצה להרחיב.
דני קסהון: הבעיה העיקרית, אני התרשמתי בעיקר, יש בעיית סמים ואלכוהול.
דני קסהון: אני לא יודע עד כמה מטופל, אבל אם זה בקרב הילדים, בקרב הנוער, וזה נורא כואב שצריך לטפל בהם ברגישות רבה.
דני קסהון: יכול להיות שזה מעל יכולתם.
דני קסהון: אי אפשר לבוא בטענה ולהגיד: למה אתם לא מקבלים?
דני קסהון: צריך למצוא את המשאבים הנכונים כדי לטפל בבעיות הבוערות, כי הם פצצה מתקתקת לדור העתיד.
דני קסהון: אז לכן יש בעיה נוראית, ואני מסתובב פה עם נציגי הקהילה, ראיתי את זה בעיניים שלי, ואני מתרשם מאד לרעה.
דני קסהון: אני מקווה שהדבר הזה יטופל.
דני קסהון: אם לא יטופל אנחנו בבעיה מאד קשה, לפחות בפן הקהילתי, ויוצאי אתיופיה.
דני קסהון: אני לא חושב שהמוקד נותן שירות לקהילה.
דני קסהון: כי הרי מסיבות שונות, לא בגלל שהמנהלת.
דני קסהון: המוקד נמצא רחוק מהקהילה.
דני קסהון: צריך לתת מקום ראוי, שהוא קרוב, שיכול להביא את כל השכונות, כדי שהמוקד ייתן את הטיפול בצורה הכי נכונה.
דני קסהון: אלימות במשפחה היא דבר נורא ואיום, ולא רק בלוד, והוא ברחבי הארץ.
דני קסהון: אני לא יודע עד כמה העובדים הסוציאליים מבינים את הקוד התרבותי של הקהילה, והאם מתקיימת בכלל יוצאי אתיופיה בשירות הרווחה שנותנים את המענה.
דני קסהון: אפילו אני אומר לך, יוצאי אתיופיה, אם אני לוקח אנשים צעירים שלמדו פה, השכילו פה, ולא מבינים את הקוד התרבותי, הם לא ימצאו את הפתרון.
דני קסהון: צריך לחפש את האנשים הנכונים שיתנו את הפתרון, כי אם האנשים הנכונים ישבו במקומות הנכונים, אני חושב שאפשר לפתור את הבעיה של לוד בפן הקהילתי.
דני דנון: מאיר יחיאלי, משרד הקליטה, בקצרה בבקשה.
מאיר יחיאלי: בקצרה.
מאיר יחיאלי: אני רוצה להשלים.
מאיר יחיאלי: התחלתי להתייחס לנושא של ממתיני דיור ציבורי תושבי לוד.
מאיר יחיאלי: אני מתייחס לתושבי לוד.
מאיר יחיאלי: אז אני מתייחס לסך הממתינים בלוד, 460 ראשי אב.
מאיר יחיאלי: 90 יחידים זה 200 נפש, וזוגות 60 זה 150 משפחות.
מאיר יחיאלי: אני מתייחס מבחינת הפתרונות שיתאפשרו בלוד.
מאיר יחיאלי: מאחוריכם שני בניינים של הסוכנות היהודית שמשרד הקליטה השכיר אותם.
מאיר יחיאלי: אותו סגנון כמו המקבץ, ובתקווה שבשנה הבאה זה כבר יהיה אפשר לאכלס כ – 80 יחידות, 60 אחוז מהם עבור יחידים.
מאיר יחיאלי: זה בנושא של גם פתרונות דיור ציבורי לעולים שגרים, שוכרים בשוק הפרטי.
מאיר יחיאלי: אני אתייחס לנושא התייחסות לנושא של סיוע של משרד הקליטה, לנושא של קליטה בקהילה, ומוקד.
מאיר יחיאלי: יש תחומים שיש להוסיף אותם שמסייעים ללוד, בתכניות - - -
דני דנון: יש העדפה מתקנת, מאיר?
דני דנון: מתקצבים את לוד לפי מספר עולים וזהו?
דני דנון: או שיש איזה שהוא קריטריון שנותן דחיפה תקציבית?
מאיר יחיאלי: הקריטריון שמתייחס הוא בנושא של ...
מאיר יחיאלי: של כמעט ואין צורך, או אין השתתפות של הרשות, שזה 10 אחוז, לעומת ערים אחרות.
מאיר יחיאלי: זה בנושא הזה.
מאיר יחיאלי: אני כן רוצה להתייחס בנושא של המוקד.
מאיר יחיאלי: העיקרון של משרד הקליטה זה מוקד כרעיון, או כהפעלה.
מאיר יחיאלי: הדבר העיקרי בנושא של כוח אדם למען הרשות, כוח אדם שהוא יוצא הקהילה, שהוא צריך לסייע למען הרשות, זה הדבר העיקרי, זה העיקרון שככה זה עובד המוקדים בכל הארץ.
מאיר יחיאלי: בהתחברות לכל הנושא של תכניות פעילות, וזה התפקיד של מנהל כוח אדם, והצלחה, או אי הצלחה של המוקד המקומי כאן בלוד בהשוואה ל – 22 מוקדים בארץ מתייחס לבעייתיות של תקציב ביניים.
קריאה: מה התקציב של המוקד?
מאיר יחיאלי: חצי מיליון.
מאיר יחיאלי: כוח אדם שצריך להיות ארבעה.
מאיר יחיאלי: ארבעה תקנים: מנהל מוקד.
יאיר רביבו: זה 400 אלף שכר, ו – 100 אלף לפעילות.
מאיר יחיאלי: הרוב זה שכר, ו – 60 אלף לפעילות, או 100 אלף ...
מאיר יחיאלי: מנהל מוקד למרכז תעסוקה, מרכז נוער ומזכירה.
דני דנון: מה לגבי "ציפורי לילה"?
מאיר יחיאלי: אני אתייחס.
מאיר יחיאלי: בנושא שמצב של לוד – אין כרגע מרכז תעסוקה.
מאיר יחיאלי: יש בעיה שמוגדרת כתקציב ביניים, או מימון ביניים של הרשות הזאת.
מאיר יחיאלי: כל רשות מנסים לפתור את הנקודה הזאת, בתקווה שזה יסתדר.
מאיר יחיאלי: אף יוצא קהילה לא מוכן לבוא, וגם כשעשינו לרכז תעסוקה אף אחד לא רוצה, כשהוא שומע שהשכר לא ייכנס אליו בזמן.
יאיר רביבו: בנקודה הזאת פנינו לשר, ראש העיר.
מאיר ניצן: אני אתייחס.
מאיר ניצן: אני שומע כאן בשקט.
דני דנון: משפט סיכום מאיר, בבקשה.
מאיר יחיאלי: נושא של התייחסות ל"ציפורי לילה", או התכנית שעבדה דרך קליטה בקהילה – ההחלטה היא צריכה להיבחן בנושא של הפעלה.
מאיר יחיאלי: אני מתייחס למשרד הקליטה למה היא הופסקה.
מאיר יחיאלי: היא פעלה גם בלוד, וגם בפתח תקווה, ולהחלטה של אגף הקליטה בקהילה להפסיק אותה, להתייחס למה היא הופסקה, זה הנקודה.
דני דנון: שלום בוחבוט, המשרד לאזרחים ותיקים.
שלום בוחבוט: המשרד לאזרחים ותיקים בעצם פועל בעיר לוד בכמה מישורים, כאשר ההתייחסות היא לכלל האוכלוסייה של האזרחים הותיקים.
שלום בוחבוט: אנחנו פועלים כאן בעיר בתכנית למאבק באלימות כלפי זקנים.
שלום בוחבוט: יש אותה פרוייקטורית שמפעילה תכנית שמפורטת על מנת להגביר את הביטחון האישי, כמה שאפשר, בשכונות בקרב האוכלוסייה המבוגרת.
שלום בוחבוט: תכנית משותפת שלנו, יחד עם אש"ל - אנחנו מפעילים פה תכנית - "בשיבה טובה" יחד עם אש"ל בהיקף של 600 אלף ש"ח לסיוע לזקנים נזקקים במגוון תחומים.
שלום בוחבוט: יחד עם אנחנו סייענו פה לעיר ב – 150 אלף ש"ח לטיפולי שיניים לאוכלוסייה המבוגרת.
שלום בוחבוט: בהקשר של אוכלוסיות מיוחדות – המשרד מפעיל שתי תכניות: 1 – עם עולים מקרב יוצאי אתיופיה.
שלום בוחבוט: כאן בעיר היא לא קיימת כיוון שהישובים בהם היא פועלת ביישובים בהם יש למעלה מ – 500 זקנים בתכנית הזו.
שלום בוחבוט: אנחנו מתוכננים בחודשים הקרובים להיכנס לעיר לוד לתכנית להקמת מועדון העשרה חברתית, יחד עם הקונגרס ליוצאי יהודי בוכרה.
שלום בוחבוט: זה דבר חדש.
שלום בוחבוט: עוד לא הופעל.
שלום בוחבוט: אנחנו מתוכננים לעשות כאן ביישוב כאן.
שלום בוחבוט: יש לנו מיזם משותף איתם בהיקף של 2 מיליון ש"ח ל – 10 יישובים, ביניהם גם העיר לוד, כיוון שהיא מרובה באוכלוסייה מקרב יוצאי בוכרה.
שלום בוחבוט: יש לנו כמובן תכניות נוספות שאנחנו מפעילים סטודנטים שמקבלים מלגות לפעילות במגוון נושאים.
שלום בוחבוט: לשנה הבאה, לשנת הפעילות 2011, 2012 בכוונתנו לגייס סטודנטים מקרב העדה האתיופית על מנת שיפעלו כאן בהתנדבות בקהילה עצמה.
שלום בוחבוט: אז אלה התכניות.
דני דנון: אני אבקש ממר מאיר ניצן, יושב ראש הועדה הממונה, לסכם לפני שאנחנו נקרא את החלטות הישיבה.
מאיר ניצן: אני שמעתי בשקט ובתרעומת רבה מאד חלק מהטענות, ואני גם אסביר לכם.
מאיר ניצן: אני אתן סקירה קצרה.
מאיר ניצן: אני הגעתי לכאן ב – 7 בפברואר שנה זאת.
מאיר ניצן: ב – 17 במרץ הופעל שיטור עירוני.
מאיר ניצן: 14 פקחים של עיריית לוד צורפו למשטרת ישראל, עם 17 שוטרים.
מאיר ניצן: עובדים יום ולילה בכל המקומות, שופכים אלכוהול של צעירים שמנסים לשתות, ולי יש דו"ח יום יומי על מה שנעשה פה, כולל בגני אביב, לגבי הנערות וגירוש הנערים משם, כולל ברמת אשכול שטוענים שמפחדים ללכת, אני לא יודע למה, אבל יכול להיות שזה עניין של הרגל, ואני מסתובב, והסתובבתי שם.
מאיר ניצן: הדבר הראשון שניסינו לעשות ברמת אשכול, ועשינו אותו, היה חושך.
מאיר ניצן: תיקנו את כל התאורה, את הכבישים, התחלנו לשפר את הסביבה כדי לאפשר יותר ביטחון לאנשים שהולכים, ואני שמח שבקרב הקהילה האתיופית יש גם קצינים, וגם קצינות, וגם סמלים, ואחד מהם בשם עוזי יבוא עם העמותה "מעשה" ש – 10 מהם כבר באוגוסט יהיו כאן, ועוזי מוליך אותה.
מאיר ניצן: דווקא איש הקהילה האתיופית, ויתחילו לפעול פה בקרב האוכלוסייה.
מאיר ניצן: אני לא בן המדברים, ואני לא אוהב דיבורים.
מאיר ניצן: ממני גם לא תשמעו הבטחות.
מאיר ניצן: אני עושה.
מאיר ניצן: זאת השיטה שלי.
מאיר ניצן: ולדבר אני יכול לדבר עם עשרות אנשים, ולבזבז את כל היום בלהיות בחור נחמד, וללטף את כולם, אבל מזה לא יצא כלום.
מאיר ניצן: אני הולך הלאה.
מאיר ניצן: כאשר מדובר על החינוך – הוא הדבר השני שהעסיק אותי בנוסף לביטחון.
מאיר ניצן: ציינתי את הביטחון ב – 17 במרץ.
מאיר ניצן: תשע"ב לא תהיה דומה בכלום ל – תשע"א.
מאיר ניצן: עשינו שינוי מהקצה אל הקצה.
מאיר ניצן: זה לא התחולל ביום אחד, גם, למרות שאני עשיתי את השינוי.
מאיר ניצן: ומהו השינוי?
מאיר ניצן: החינוך היסודי, הממלכתי בלוד יהיה 8 יסודי, בניגוד למה שקיים בכל הארץ.
מאיר ניצן: וזה בהסכמת משרד החינוך, בהסכמת ארגון המורים העל יסודיים.
מאיר ניצן: רן ארז היה פה ונתן הסכמתו.
מאיר ניצן: זה דבר יוצא דופן.
מאיר ניצן: כדי לאפשר רצף לימודי, ושילמדו בעיר ולא במקום אחר.
מאיר ניצן: אבל זה ייקח זמן עד שהם יתרגלו, כי קודם היה חטיבת ביניים, וכדומה, ואז הם ברחו לנו באמצע החוצה, בגלל חטיבות הביניים.
מאיר ניצן: אז חסמתי את הדרך הזאת, כי נתתי להם 8 כיתות.
מאיר ניצן: ברגע שחסמתי, אני משאיר אותם לתיכון.
מאיר ניצן: אבל זה ייראה בעוד כמה שנים.
מאיר ניצן: הערבים לא היה להם איפה ללמוד כאן.
מאיר ניצן: היה, פתחו לפני שנה תיכון אחד שהוא התחיל בדרך, אבל הוא לא הספיק אפילו ל – 15 אחוז מהתלמידים.
מאיר ניצן: פותחים בשנה, ב – תשע"ב עוד תיכון ערבי ועוד מגמה של חטיבה עמלנית, או מרכז, מח"ט קוראים לזה, מרכז חינוכי טכנולוגי.
מאיר ניצן: כלומר, עבודות עמלניות.
מאיר ניצן: לא רק לערבים, אלא כל מי שלא יכול להשתלב במערכת אחרת.
מאיר ניצן: אין מקום לתנועות נוער, והזכרתי קודם.
מאיר ניצן: יש לי טענות כבדות מאד כלפי ממשלת ישראל בדבר אחד, והמקור הוא באוצר, אני אומר לך מאיפה זה בא.
מאיר ניצן: כי אי אפשר להאשים לא את משרד הקליטה, ולא את משרד החינוך.
מאיר ניצן: אף אחד מהמשרדים.
מאיר ניצן: למה?
מאיר ניצן: כי הם חושבים שהרשויות המקומיות זה המממן שלהם.
מאיר ניצן: תוציא כסף מהקופה, נחזיר לך.
מאיר ניצן: אולי כן, אולי לא.
מאיר ניצן: אין דבר כזה.
מאיר ניצן: למי שיש חשב מלווה, כמו שיש לי, ולי יש אחד מיוחד, כן?
מאיר ניצן: לא ייתן להוציא אגורה אם לא נכנסה אגורה.
מאיר ניצן: איך ייתכן שיגידו שיש לך הקצבה, תוציא את הכסף.
מאיר ניצן: מאיפה אני אוציא?
מאיר ניצן: מה, אני לוקח הלוואות בבנק?
מאיר ניצן: למה לא יתנו מימון מוקדם?
מאיר ניצן: תן 30, 40 אחוז מזה, והעירייה תתחיל לגלגל.
מאיר ניצן: לא.
מאיר ניצן: לכן מרכז הקליטה, מוקד הקליטה לא יכול לעבוד רציף, כי כל פעם מפסיקים את זה וצריך להחליף את האנשים.
מאיר ניצן: זה כמעט, יש פה אנשים שלא מקבלים גם משכורת חודשים.
מאיר ניצן: זה בושה וחרפה.
מאיר ניצן: זאת בושה וחרפה.
מאיר ניצן: ככה.
מאיר ניצן: כי ככה החליטו החשבים.
מאיר ניצן: זה אצל החשב.
מאיר ניצן: את זה צריך לשנות במהות.
מאיר ניצן: לא לראות בנו, ברשויות המקומיות, ובמיוחד לא בחלשות, מקור.
מאיר ניצן: בראשון יכולתי להוציא את הכסף ואחר כך גלגלתי.
מאיר ניצן: אבל היה לי עודף תקציב.
מאיר ניצן: פה אנחנו חיים מהיום למחר.
מאיר ניצן: לא יתכן.
מאיר ניצן: זה פשוט שיטה פסולה מן היסוד.
מאיר ניצן: המוקד כשהוא פועל, הוא פועל בסדר, אבל השיטה הזאת שאתה לא יודע מה יקרה מחר, מתי, החשב עוד לא חתם, ואתה נשאר בלי משכורת.
מאיר ניצן: אתה נשאר בלי אנשים.
מאיר ניצן: זה לא מתקבל.
מאיר ניצן: אותו דבר של "ציפורי לילה" שהוזכר שם.
מאיר ניצן: למה הפסיקו את זה?
מאיר ניצן: אני לא יודע.
מאיר ניצן: כשאני באתי לא מצאתי את "ציפורי הלילה" האלה.
אלי זרחין: לא היה.
אלי זרחין: הופסק באפריל 2009.
מאיר ניצן: אני אומר, אני לא מצאתי.
מאיר ניצן: בראשון לציון יכולתי לעשות "ציפורי לילה" עצמיים שלי.
מאיר ניצן: אני יודע, יכולתי לעשות "ציפורי לילה" שלי, כי היה לי ממה לממן אותם.
מאיר ניצן: פה אין ממה לממן אותם.
מאיר ניצן: אין ממה לממן אותם.
מאיר ניצן: לא מבין את זה, לא חושב שזה נכון.
מאיר ניצן: לא חושב שצריך.
מאיר ניצן: דיברתי עם שרת הקליטה לפני שיצאה לחו"ל, והיא הבטיחה לי להסדיר את הנושא, שיעבירו כסף, כי נשארנו פה בלי תשלום לאנשים.
מאיר ניצן: לכן הנושא הזה מטופל.
מאיר ניצן: אני מקווה שגם נושא החינוך יהיה טוב.
מאיר ניצן: יש נושא אחר שצריך להדאיג אותנו.
מאיר ניצן: צריך להדאיג אותנו הרבה מאד, זה היעדר התייחסות לתרבות של הקהילה האתיופית.
מאיר ניצן: לנו יש מרכז אומנויות, על זה ידבר יאיר בכמה מילים, אבל לא יתכן שאין כסף לבנות בית כנסת להם.
מאיר ניצן: ולי יש דגמים של בתי, אני הלכתי לבנות את זה בראשון, לא הספקתי, אבל יש לי דגמים של בתי כנסת שהיו באתיופיה.
מאיר ניצן: ואני לא רוצה לנתק אותם מהמסורת ומהמורשת שלהם.
מאיר ניצן: לא מהקייס, ולא מבית הכנסת.
מאיר ניצן: לא רוצה להפוך אותם כמו, סליחה שאני אומר את זה, כן?
מאיר ניצן: אריה דרעי תמיד הייתי שואל אותו: למה אתה הולך עם השטריימל ועם זה?
מאיר ניצן: למה אתה לא הולך באותה גלבייה שהלכו במרוקו?
מאיר ניצן: תתגאה במסורת שלך.
מאיר ניצן: אני חושב שצריך לשמור על המסורת האתיופית.
מאיר ניצן: ובית הכנסת האתיופי הוא מיוחד במינו.
מאיר ניצן: אני אראה לך דגמים, יש לי אפילו בבית.
מאיר ניצן: כי למדתי את הנושא, ואני חושב שצריך לעודד אותם.
מאיר ניצן: אין אגורה אחת לבניה.
מאיר ניצן: אני כבר לא מדבר על מועדון, או על דברים נוספים.
מאיר ניצן: וצריך להקים אותו במקום שהוא מרוחק משכונה, כדי לאפשר התכנסות בעת אבל או שמחה, כי הם צריכים הרבה מאד שטח לדברים האלה.
מאיר ניצן: יש אפשרות לעשות, אבל לזה צריך גישה, ואהבה.
מאיר ניצן: אהבה לעדות, ולא לראות, לנסות לעשות מזה כור היתוך.
מאיר ניצן: אין פה כור היתוך.
מאיר ניצן: נכשלנו בזה.
מאיר ניצן: אנחנו צריכים לשמר את התרבות.
מאיר ניצן: ולתרבות הזאת אין מספיק כסף.
מאיר ניצן: אני רוצה להגיד לכם שיש להם מוסיקה יפה.
מאיר ניצן: אני מכיר סיפורים אתיופיים, אני יכול לעשות לכם ערב סיפורים מלא סיפורים.
מאיר ניצן: ערב סיפורים אתיופיים מצויינים, עם הרבה מאד חוכמה ודעת של ניסיון חיים, ועוד הרבה מאד דברים אחרים.
מאיר ניצן: לקרוא אתיופית אני לא יודע את הכתב שלהם.
דני קסהון: הנושא של המועדון "קרן ידידות" ו"קרן היסוד" מממנים עד 800 אלף דולר.
מאיר ניצן: למי?
דני קסהון: לרשויות.
מאיר ניצן: אולי תגידו לי למי?
מאיר ניצן: אני מחפש את הכסף הזה.
מאיר ניצן: תביא אותו.
דני קסהון: "קרן ידידות" נותנת תקציב אדיר בנושא של בנית בית כנסת ומועדונים עד 800 דולר.
דני קסהון: לכל רשות.
מאיר ניצן: הנה, הרשות קיימת.
מאיר ניצן: תביאו.
דני קסהון: לא מזמן בנו בגדרה.
מאיר ניצן: כאן לא גדרה.
מאיר ניצן: אני לוד.
דני קסהון: "קרן היסוד" היא נתנה את התקציב.
מאיר ניצן: אני בלוד.
דני קסהון: צריך לבקש.
קריאה: תביא מסמך כוונות.
מאיר ניצן: אה! גם השיטה הזאת, צריך לבקש.
מאיר ניצן: מה?
מאיר ניצן: לא יודעים שיש פה קהילה אתיופית?
דני קסהון: צריך לפנות אליהם.
אברהם נגוסה: אדוני, אתה צודק, אבל אם באים בתכנית ודורשים, מבקשים ומגייסים.
מאיר ניצן: כשבאים עם תכנית, כדי לעשות תכנית עולה כסף.
מאיר ניצן: כדי לעשות תכנית עולה כסף, ותגיד לי מאיפה אני אקח כסף פה לעשות תכנית?
מאיר ניצן: אולי תסביר לי?
אברהם נגוסה: מכתב אחד לבקש מ"קרן היסוד" או מ"קרן ידידות" שאנחנו רוצים לבנות.
מאיר ניצן: תאמין לי שגם קודמיי, אני לא מותח ביקורת על קודמיי, אני רוצה להגיד לך שגם קודמיי ביקשו.
מאיר ניצן: זה לא עוזר.
מאיר ניצן: לא כל מה שאתה מבקש אתה מקבל.
מאיר ניצן: שערי תפילה לא תמיד פתוחים.
מאיר ניצן: שערי תשובה כן, שערי תפילה לא.
מאיר ניצן: מה שאני מנסה לומר שיש פה הרבה מאד מה לעשות.
מאיר ניצן: אבל הגישה צריכה להיות גישה של התחשבות במצבה הכספי של הרשות המקומית.
מאיר ניצן: אני לא באתי פה כי אני, אני לא מחפש קריירה.
מאיר ניצן: אני לא רוצה להיות חבר כנסת.
מאיר ניצן: בגילי היה לי טוב מאד ליד אשתי, אני בן 79 והתנדבתי לבוא לכאן, התנדבתי רק כדי שעיר במרכז הארץ לא תרד לטמיון, ואני מקווה שאפשר להוציא אותה.
מאיר ניצן: אפשר להוציא אותה, אני בטוח.
מאיר ניצן: יש לי פה צוות טוב מאד של אנשים שיעשו את זה, ונוציא אותה.
מאיר ניצן: צריך גם קצת סבלנות, וקצת כבוד, וקצת יחס, ולהבין שכשאני סופר ואני אומר: אני 5 חודשים ו – 17 יום פה, זה בדיוק.
מאיר ניצן: אני סופר כל יום, כי יש תכונה גרועה לימים הללו, הם לא חוזרים.
מאיר ניצן: מה שעבר – עבר.
מאיר ניצן: ואני צריך להספיק לעשות דברים בזמן קצר מאד, בדיוק כמו שאמר בן גוריון לטרומן.
מאיר ניצן: טרומן שאל את בן גוריון: "מה הבעיה המרכזית של מדינת ישראל"?
מאיר ניצן: הוא חשב שהוא יגיד לו: כסף, הוא אמר: "לא.
מאיר ניצן: לדחוס 100 שנה בעשור".
מאיר ניצן: אני חייב לדחוס 25 שנה בשנתיים וחצי.
מאיר ניצן: זה התקופה בערך שאני אהיה פה.
מאיר ניצן: כי אחר כך אני מקווה שיהיו בחירות.
מאיר ניצן: אז אין לי זמן לכל ה – "בוא ניפגש".
מאיר ניצן: כשאומרים לי נושא.
מאיר ניצן: דבר שני, הטלפון שלי, כולל בבית, פתוח בפני כולם וידוע לכולם.
מאיר ניצן: מפורסם.
מאיר ניצן: ומטלפנים אלי אנשי לוד.
מאיר ניצן: כך שלבעיות קונקרטיות אני מתייחס.
מאיר ניצן: בעיות שמתחילים לדבר איתי פוליטיקות אין לי זמן לזה.
מאיר ניצן: אני לא באתי לפוליטיקה.
מאיר ניצן: אני באתי לעשות.
מאיר ניצן: אז תגידו לי מה הבעיה, מה הפיתרון שלכם לדעתכם, ואני אחפש אותו, ואני אנסה לעזור.
מאיר ניצן: כמו שאמר קצין המשטרה, תאמינו לי שעושים פה.
מאיר ניצן: לא ראיתי אף פעם שוטרים עובדים ככה בבניה, בשיפוץ ושיקום, בצביעה, כולל מפקד התחנה.
מאיר ניצן: והייתי איתם, וראיתי גם את הילדים עובדים.
מאיר ניצן: לכן רבותיי, גם צריך קצת סבלנות, וקצת יחס.
מאיר ניצן: אני רוצה לומר לכם, יש הרבה מאד עבודה בלוד.
מאיר ניצן: ואני שמח שביקרתם ושמעתם אותה מקרוב.
מאיר ניצן: הבעיה העיקרית היא גישה, כשאתה נותן שירות למישהו, אל תגיד לו: אני מקציב, אתה רוצה לשמוע דבר חדש?
מאיר ניצן: אספר לך.
מאיר ניצן: ראש הממשלה אישית אמר והצהיר שצריך לחזק את השדרה הניהולית בעיר לוד.
מאיר ניצן: לכן יש 10 תקנים לקליטת שדרה ניהולית.
מאיר ניצן: באתי ואמרתי: איפה הכסף?
מאיר ניצן: לא, יש לך אישור.
מאיר ניצן: בחייך, מה?
מאיר ניצן: עושים צחוק מאנשים?
מאיר ניצן: זה לא פתרון.
מאיר ניצן: פתרון זה כשאתה נותן אותו, תן אותו מכל הלב, ותן לא אפשרות לעבוד.
מאיר ניצן: זה הכל.
מאיר ניצן: ואני מבטיח לך שהילדים יחזרו אלינו הביתה.
מאיר ניצן: כי אני הולך להקים גם פה מגמה של אקדמיה לפני צבא, כמו שעשיתי בראשון יהיה גם פה.
מאיר ניצן: וילמדו.
דני דנון: תודה רבה למאיר ניצן.
דני דנון: משפט קצר לסיכום, מנכ"ל העירייה, עו"ד יאיר רביבו.
יאיר רביבו: לא רציתי לדבר אחרי ראש העיר, אבל במשפט אחד, אדוני יושב ראש הועדה.
יאיר רביבו: לוד היא עיר שהצטיינה בקליטת עלייה.
יאיר רביבו: 80 או 90 אחוז מתושבי העיר היהודיים הם דור ראשון או שני לקליטה.
יאיר רביבו: יש בעיר, אני פעם ספרתי, אני חושב שזה רק בירושלים, יש פה 13 בתי כנסת של עדות שונות.
יאיר רביבו: כמעט אין עדה שלא מיוצגת כאן, וזה מראה על קהילות שונות, מגוונות שחיות פה בהרמוניה.
יאיר רביבו: הזכיר ראש העיר פה לעדה האתיופית מקום מדהים שאתם חייבים לבקר בו שנקרא: אלמז, פה מפעל לאומנות אתיופית עתיקה, שנמצא ליד מוקד הקליטה היפהפה.
יאיר רביבו: אגב, בלוד יש מוזיאון ייחודי שגם כן לא יודעים עליו, נקרא: מוזיאון למורשת עדות ישראל.
יאיר רביבו: מוזיאון שהוא בתקציבים דלים מפעיל 10 חדרים, שכל חדר מוקדש לעדה מסויימת, אוטנטי מאד, ובהזדמנות תבואו לבקר שמה.
יאיר רביבו: אני חושב, אדוני יושב ראש הועדה, התייחסנו פה רק לקליטה.
יאיר רביבו: אני חושב שהעיר לוד לא קלטה מאז העלייה של שנות ה – 90' עולים בכלל.
יאיר רביבו: העיר סבלה מהגירה שלילית החוצה, לשוהם, למודיעין, אני חושב שאם תעזרו לעיר הזאת גם לקלוט עולים ממדינות שונות, וראינו עכשיו את העלייה במחירי הדירות, לא כל אחד שבא מצרפת יכול לגור באשדוד או בנתניה, יכול לגור גם בלוד, ועל כך, זה דבר שיכול לעזור מאד ללוד.
דני דנון: כם להקריא הודעת סיכום: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קיימת את ישיבתה בעיר לוד, שהרכבה המיוחד מהווה אתגר לראש העיר, צוותו ולמדינה כולה.
דני דנון: הועדה התרשמה מהפעילות הנמרצת של יו"ר הועדה הממונה ומנכ"ל העירייה, ומודה לכל העושים במלאכה.
דני דנון: הועדה פונה למשרד הקליטה להרחיב את מרחב הפעולה הניתן לרשות בנושא שימוש בתקציב.
דני דנון: כמו כן לשקול את ההפעלה המחודשת של פרוייקט "ציפורי לילה" בעיר.
דני דנון: הועדה פונה למשרד לביטחון פנים להמשיך בתגבור הכוחות, ובהגדלת הנוכחות בשכונת רמת אשכול, ולתגבר את מספר החוקרים דוברי אמהרית ברמה הארצית, כמענה לתופעות אלימות במשפחה.
דני דנון: הועדה פונה למשרד ראש הממשלה ולמשרד האוצר לקדם באופן מיידי העברת תקציבים בהתאם להחלטת הממשלה שהתקבלה ב – 31 באוקטובר 2010.
דני דנון: הועדה פונה לכל משרדי הממשלה לפעול להגדלת המשאבים הניתנים לעיר לוד, על מנת לסייע לה באתגר העומד בפניה.
דני דנון: אני רוצה להודות לכל הנוכחים, לחברי הכנסת שהגיעו, תודה רבה לכולם.
דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: הנושא שעל סדר היום, פרויקט נעל"ה לבני נוער העולים במסגרת נעל"ה.
דני דנון: במהלך סיורים רבים של הוועדה, נחשפנו לפעילות המבורכת של נעל"ה.
דני דנון: באופן אישי, אני נחשפתי לכך במהלך סיור שנערך ברוסיה במטרה לראות את ההכנות של בני הנוער לפני שהם מגיעים לפרויקט וכן במסגרת סיורים שלנו בחוות נוער, באולפנים, פגשנו את המשתתפים וכמובן גם את הבוגרים.
דני דנון: מטרת הישיבה היום היא לקבל סקירה על הפעילות הארגון, של המסגרת ולבחון איך מגדילים את היקף הפעילות, איך אנחנו מנצלים את התקציב במלואו שהוקצב על ידי מדינת ישראל לפרויקט.
דני דנון: יש כאן נציגות של משרד האוצר?
דני דנון: עדיין לא, אבקש לבדוק את נוכחותם כי יש עניין של ניצול התקציב.
דני דנון: בפעם האחרונה שעסקנו בנושא, זה היה בשנת 2009 כמדומני, בזמן מצוקה שעלו קולות כאלה ואחרים לגבי המשך הפרויקט.
דני דנון: הוועדה כמובן אמרה את דברה בנושא החשוב הזה ולגבי חשיבות המשך הפרויקט.
דני דנון: אבקש מיחיאל שילה ממשרד החינוך לסקור בקצרה את הפרויקט, אחריו ישעיהו יחיאלי ראש מנהלת נעל"ה שיתן לנו סקירה קצרה או מצגת לגבי הפעילות ואז נפתח את הדיון.
יחיאל שילה: בוקר טוב לכולם, ליושב ראש.
יחיאל שילה: אני חושב שלחלק גדול מהיושבים כאן נעל"ה חדש לו.
יחיאל שילה: לפחות שני שליש מהאנשים שיושבים כאן מכירים את פרויקט נעל"ה ואת תכנית נעל"ה.
יחיאל שילה: לטובת אלה שלא מכירים את תכנית נעל"ה אני אסביר במספר דקות.