GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמנון כהן: במצבנו הדמוגרפי אנחנו חייבים לחזק את בישראל עם ישראל.
אמנון כהן: הפעילות מתחילה משם גם עם פרויקט חפציבה ופרויקטים כאלה ואחרים כשאנחנו שולחים את המורים שלנו לשם כדי לתת ולהעניק קצת יהדות, לא חרדית, יהודית ערכית, הלוואי שהיינו מעניקים את זה גם כאן בארץ.
אמנון כהן: אנחנו מחזקים את הפעילות שלכם, עומדים לידכם כדי לחזק אתכם.
אמנון כהן: פרויקט חפציבה חייב להימשך.
אמנון כהן: היות וראינו חשיבות בפעילות הזאת אנחנו מהתקציב הקואליציוני שלנו העברנו כספים לטובת הפרויקט הזה.
אמנון כהן: המדינה אמרה שקשה לה וה-matching של הסוכנות הופסק, אנחנו רואים בזה חשיבות רבה לחיזוק היהודים.
אמנון כהן: שם זה משהו אחר, שם היהדות היא לא כמו פה.
אמנון כהן: אנחנו מברכים אתכם להמשך העשייה.
אמנון כהן: וועדת הפנים עומדת לעזר.
אמנון כהן: לועדת הכספים אין כרגע בעיית כסף אלא טיפול בקריטריונים.
אמנון כהן: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.
אמנון כהן: תמשיכו לעשות.
דני דנון: חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ' יצאה, לוועדה בשלב זה אין שום כוונה להקים מסגרת מתחרה או מסגרת אחרת או לערר על החלטות הממשלות הקודמות.
דני דנון: כן יש רצון לעשות שיתוף פעולה ושילוב יותר טוב.
דני דנון: אני חושב שההודעה שקיבלנו כאן שישקלו את הרחבת הפרויקט נעורים היא הודעה מבורכת.
דני דנון: צריך לבדוק גם את עניין האבחונים, את שיתופי הפעולה כאלה ואחרים ולהגיע לעמק השווה.
דני דנון: אני רוצה להגיע לנציג הסוכנות עופר דהן, אני מכיר אותך בכובע של יוצאי אתיופיה.
דני דנון: נפגשים בשדה תעופה כשמגיעים העולים.
דני דנון: עכשיו יש הרבה שאלות לגבי המבנה החדש של הסוכנות היהודית.
דני דנון: שאלות לגבי הפעילות במערב, יש או אין, מי אמור היום להיות במערב.
דני דנון: היום עדיין אין את "נתיב".
דני דנון: מי אמור לעשות את הפעילות השיווקית במערב?
עופר דהן: אני מתנצל שלא הגיע הנציג שהיה אמור להגיע לכאן.
עופר דהן: נתבקשתי להחליף אותו ואני אענה כמיטב יכולתי.
עופר דהן: במסגרת התכנית האסטרטגית החדשה של הסוכנות היהודית בעצם הוגדרה יחידה שלמה שהיא 'יחידת הספירלה'.
עופר דהן: מנכ"ל הסוכנות היהודית הגדיר בצורה חד משמעית שתכנית נעל"ה הינה תכנית שמממשת את התפיסה הספיראלית של העלייה בעולם המערבי - - -
אברהם מיכאלי: זהות יהודית שילדים לומדים שם ומביאים אותם לארץ.
עופר דהן: לכן הוגדרה תכנית נעל"ה כתכנית ספיראלית מלאה שמביאה צעיר לחיות בישראל, לחוות חוויה ישראלית ואחר כך להחליט אם הוא עולה.
עופר דהן: כמובן שאחר כך הוריו ילכו בעקבותיו.
עופר דהן: התכנית הוגדרה ככזאת גם בפני הנהלת הסוכנות היהודית לפני כשבועיים בכנס ההנהלה של הסוכנות היהודית - זה מבחינת המדיניות.
עופר דהן: הסוכנות עצמה עסוקה בימים אלה בבניית המבנה הארגוני החדש שלה.
עופר דהן: אם נעל"ה הוגדרה כתכנית מובילה אני מניח שזה יגיע גם כן למימוש.
דני דנון: השאלה היא, אני לא יודע אם אתה תוכל לענות לי, מחר בבוקר מישהו בבוסטון מתעניין, או מישהו בארגנטינה מתעניין, איך זה יהיה אם השליחים שהיו בשטח הורדו?
דני דנון: הם היו אמצעי השיווק.
דני דנון: אם הורדו אמצעי השיווק מי זה שידחוף ויעשה את המיון?
עופר דהן: אני לא יודע לענות בשם הסוכנות על פרטי פרטים לגבי השליח בכל מקום.
עופר דהן: אני יודע וזה מה שאמרתי לפני מספר דקות שיש הנחיה שהתכנית נתפסת כתכנית מובילה במבנה החדש, אני מניח שההנחיה תרד, או שמנהלת נעל"ה תדאג שההנחיה הזאת תרד עד לרמת פעילות בשטח.
עופר דהן: יש היום למעלה מ- 200 שליחים בשטח ואני מניח שזה יגיע לשם.
דני דנון: ישעיהו, בשטח מול מי אתם מתנהלים היום בסוכנות?
ישעיהו יחיאלי: שאלה קשה.
ישעיהו יחיאלי: במבנה הקודם של הסוכנות היהודית היתה כתובת ברורה.
דני דנון: זה היה אלי כהן.
ישעיהו יחיאלי: מנכ"ל המחלקה לקליטה ולעלייה.
ישעיהו יחיאלי: מאז שפורקו המחלקות אין לנו בעצם כתובת.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו שואלים את אותה שאלה, אנחנו לא יודעים.
אברהם מיכאלי: בעצם היום בשטח מי אמור לדאוג שילדי נעל"ה יגיעו מהמערב?
אברהם מיכאלי: בעצם אין לך היום כתובת שתוכל להתחבר אליה.
אברהם מיכאלי: איך אתה יכול להתנהל כשאין לך שום כלי?
יחיאל שילה: זו אחת ההחלטות שצריך לקבל בסוף הישיבה וזה לקורא לסוכנות היהודית להמשיך למלא את יעודה בין השאר בעידוד עלייה, בפרסום והסברה באותן מדינות כפי שעשתה זאת ולעמוד בהתחייבות כפי שסוכם גם איתנו קרי משרד החינוך.
ישעיהו יחיאלי: יחד עם זאת אם תתמלאנה ההמלצות של הצוות הבין משרדי המדינה תשקיע כמו שהיא משקיעה - - -
אברהם מיכאלי: יש לכם מזל שיש לכם רשת כמו רשת "אור אבנר" ששם מגדלים ילדים לכיוון הזה.
אברהם מיכאלי: אין לך את זה בבוסטון ואין לך את זה בארגנטינה.
ישעיהו יחיאלי: עם כל הכבוד לרשת "אור אבנר", "אור אבנר" הביאה למיון 55 ילדים מתוך 850 ילדים.
דני דנון: סליחה, זה לא הדיון כרגע.
דני דנון: אני רוצה לבקש מנציגת "נתיב" אורית כפיר ראש מחלקת תחום פיתוח, בבקשה.
אורית כפיר: שלום אדוני, תודה רבה.
אורית כפיר: להשלים ולחזק את התמונה על הנעשה בחבר העמים.
אורית כפיר: ארגון "נתיב" חזר לפרויקט לפני שנתיים פלוס.
אורית כפיר: קיבל ממשלת ישראל 3 מיליון לא מוגדרים לטווח זמן.
אורית כפיר: מאז אנחנו עושים בכסף שימוש בשיתוף החלק של הסוכנות היהודית ומנהלת נעל"ה.
אורית כפיר: בכל חבר העמים הגברנו בשנתיים האחרונות את מידת ההתעניינות ואת ההרשמה לנעל"ה בקרוב ל- 30%, אם איני טועה ואני לא טועה, הנתונים כאן לפני.
אורית כפיר: זה לאו דווקא מהמסגרות של "אור אבנר" אלא בכלל גם מבתי הספר החילוניים ובכלל מתוך הקהילות.
אורית כפיר: כל עוד אנחנו נמצאים בתהליך אנחנו נמשיך גם בשנה הבאה לתגבר את פעילות הפרסום והאיתור וכל הנעשה בשטח על מנת להביא יותר ויותר ילדים.
דני דנון: התקציב הזה מבחינת
דני דנון: כם מספק?
אורית כפיר: הוא תקציב שלא הוגדר בזמן, הוא לא הוגדר בזמן ואנחנו מנצלים אותו בחכמה.
אורית כפיר: אין רעיון לבזבז אותו בשנה אחת כאשר אתה לא יודע אם בשנה הבאה אתה תתוקצב שוב.
אורית כפיר: בינתיים זה מצדיק את עצמו - - -
אברהם מיכאלי: אם אתם תבזבזו אותו, לשנה הבאה נדאג לכם.
אורית כפיר: זה יפה.
אורית כפיר: זה צבוע רק לטובת זה ולא נעשה בו שום שימוש אחר.
אברהם מיכאלי: תבזבזו אותו במובן החיובי ושניגע לתקציב נוסף נדאג לעזור לכם.
דני דנון: אני רוצה לשמוע את נציג צה"ל בבקשה תתרום לדיון.
רפי שושן: יש גם נציגות גם מחיל החינוך וגם מ"מיטב" שהוא הגוף האמון על הגיוס והשיבוץ בצה"ל.
רפי שושן: התכנית בשיתוף מנהלת החינוך איתנו, מר אליה דובינצקי שעובד איתנו באופן שוטף בצורה מעוררת הערכה.
רפי שושן: אנחנו קולטים בצורה מרוכזת את הטיפול והלווי החל מכיתה י"ב.
רפי שושן: צריך לזכור שגם לאור מעמדם האזרחי שכרגע לחלקם עדיין אין אזרחות ובעצם אנחנו מתחילים איתם את כל הליך המיון והגיוס לצה"ל.
רפי שושן: במסגרת ההליך הזה אנחנו מתחילים איתם אפילו בסוג של רשומה ותעודת זהות פיקטיבית עד שהם מסדירים את מעמדם האזרחי.
רפי שושן: אנחנו מטפלים בהם גם כקבוצה באופן מרוכז החל מצווי גיוס מרוכזים, מגיעים ללשכות הגיוס בצורה מרוכזת.
רפי שושן: כל התהליך ההכנה לצה"ל מתבצע בשיתוף עם חיל החימוש.
רפי שושן: כל מה שקשור להליכי הסברה לקראת הגיוס מתבצע בצורה טובה.
רפי שושן: בחלק מהדברים בפקודת העולים יש מגבלות מסוימות שצריך להכיר אותם, יש כאן צוות חינוכי וגם דתי, גם חרדי.
רפי שושן: צריך לזכור שההישארות שלהם בארץ מחייבת אותם בשירות צבאי.
רפי שושן: לפעמים בסיטואציות מסוימות וגם כי חלק נושר מתוך התכנית, עלו כאן נתונים של ממוצע של 15%-20% של אנשים שנושרים מהתכנית ומוצאים את עצמם בארץ.
רפי שושן: אולי זה חלק מהדוגמאות שגם אנחנו מתקשים לאתר, אבל עצם הישארותם בארץ מחייבת אותם באופן מלא בהליך גיוס לצה"ל.
רפי שושן: כאן אני מוכרח להודות שאנחנו קצת מתקשים, זה הליך שאנחנו עובדים בשיתוף עם המנהלת.
רפי שושן: צריך לציין שהפרויקט מוביל להיקף מאוד מאוד גבוה של אנשים שמשרתים שירות משמעותי.
דני דנון: מה אחוז הנושרים מהשירות?
רפי שושן: אחוז הנושרים אינו שונה מאחוז של כלל האוכלוסייה, אפילו נמוך יותר.
רפי שושן: צריך לציין שאחוז האנשים שבסופו של תהליך משרתים שירות משמעותי - קרי שירות קרבי או תפקידים ייחודיים הוא גבוה מאוד.
רפי שושן: הקבוצה מגובשת, גם מאוחדת.
רפי שושן: אני חושב - - -
דני דנון: ובנוגע להגעה לכלא צבאי?
דני דנון: ערכנו כאן דיונים לגבי אחוז העולים שמגיעים לכלא, אלו מספרים מפחידים.
דני דנון: הוועדה גם ביקרה לפני מספר חודשים.
דני דנון: איפה בוגרי נעל"ה נמצאים בסולם הזה?
רפי שושן: אני לא יודע להגיד לך את זה עכשיו.
רפי שושן: אני מוכרח להגיד לך באופן כללי שלגבי העולים המספרים נמוכים יותר.
רפי שושן: אני מוציא כרגע את יוצאי אתיופיה, אני שם אותם בצד, זו אוכלוסייה אחרת - - -
דני דנון: אין לך את הנתונים, נשמח לראות אותם.
דני דנון: בכלא 6 כשעברנו באגפים - - -
רפי שושן: בקרב העולים או בקרב בוגרי נעל"ה?
דני דנון: העולים.
דני דנון: ראינו עולים רבים יוצאי אתיופיה ועולים רבים יוצאי חבר העמים.
דני דנון: זו הייתה האוכלוסייה שאכלסה את האגפים.
רפי שושן: שים את האתיופים בצד, זו אוכלוסייה שהיקף הכליאה ובעיות המשמעת במהלך השירות גובהות מאוד ובלי שום יחס לשיעורם באוכלוסייה.
רפי שושן: זה נתון שאם תרצו כמובן נוכל להפיץ לכם.
רפי שושן: בקרב בוגרי נעל"ה אני צריך לעשות הפרדה.
רפי שושן: אני חושב שבוגרי נעל"ה הם קבוצה מלוכדת ומגובשת ואיכותית גם במאפייני השירות שלה - קרי היעדים אליהם הם הולכים, בעיקר ליחידות השדה וגם בסוגיות המשמעתיות שכרגע ציינת.
רפי שושן: אפשר להפיץ את הנתונים ואני לא רוצה להציג נתונים שאינם סגורים.
רפי שושן: אנחנו מרגישים בצבא בסך הכול מאוד מאוד טוב עם האוכלוסייה הזאת.
רפי שושן: אני מניח שזה מוכיח שגם ההשתלבות שלהם במערכת החינוך ואחר כך כאזרחים טובים יותר מוכיחים את עצמם.
רפי שושן: בשירות הלאומי כמו שאמרתי תהליך העבודה מתבצע בלווי וברגישות, תהליך ההכנה לצה"ל מתבצע באופן ייחודי.
רפי שושן: אני אתן דוגמה אחת קטנה.
רפי שושן: בשנה שעברה הייתה קבוצה שעשתה פעילות הכנה לצה"ל בדומה לגדנ"ע, פעילות באחד מבסיסי הצבא באופן מלא ובצורה מאוד מרשימה.
דני דנון: משרד הביטחון יש לכם מה להוסיף?
חיים דנה: אנחנו כמעט לא מעורים בנושא של נעל"ה.
חיים דנה: אנחנו מעורבים באגף לביטחון חברתי באופן מסוים.
חיים דנה: היה לנו קשר מסוים עם מנהלת נעל"ה בעיקר במסגרת שעסקה בשיבטה.
חיים דנה: זו היתה סוג של מסגרת ניסיונית של תכנית גדנ"ע והיא לא המשיכה.
חיים דנה: כלומר אנחנו פתוחים ורוצים להיות קצת יותר מעורבים בפעילות של נעל"ה.
חיים דנה: האגף שלנו מתעסק עם נערים אחרים כמו "מרווה", "צבר", "מח"ל" וכדומה.
חיים דנה: יש לנו יחידה שלמה שהיא להכנה לצה"ל, המנדט שלנו הוא כיתות י', י"א ו-י"ב ובשוליים בני ה- 14, .15 כמובן שנוכל להתגמש ונשמח לשתף פעולה.
דני דנון: דוקטור אבי אהרונסון מהתנועה הקיבוצית בבקשה.
אבי אהרונסון: בקצרה יש לי כמה נקודות.
אבי אהרונסון: ראשית אני רוצה לומר שהיום מתחנכים בתנועה הקיבוצית כ- 210 ילדים בארבעה מקומות.
דני דנון: מאילו מדינות?
אבי אהרונסון: גם מחבר העמים לשעבר וגם מאמריקה הלטינית.
אבי אהרונסון: יותר מחבר העמים, באותה פרופורציה שהם באים.
אבי אהרונסון: שנית, אנחנו עושים פרויקט מיוחד שנקרא פרויקט של משפחות מארחות.
אבי אהרונסון: אצלנו אין ילד שאינו מחובר לאיזו משפחה אצלנו בעקבות הקהילתיות המיוחדת שהתנועה הקיבוצית מצליחה לספק לטובת מקומות הקליטה אלה.
אבי אהרונסון: אני רוצה לנגוע בשתי נקודות מרכזיות, האחת זה מה שנגע נציג צה"ל וזה המסלול המיוחד שבו חניכי נעל"ה עוברים, ההתערות האמיתית שלהם במדינת ישראל זה השירות בצה"ל.
אבי אהרונסון: השירות בצה"ל הוא במקומות הכי הכי הכי.
אבי אהרונסון: לצערי לא תמצא אותם בכלא 6, לצערי הרב תמצא חלק מהם בבתי הקברות, לצערי.
אבי אהרונסון: הם יושבים ביחידות הכי קרביות שיש לנו, זה חשוב להגיד את זה כי זו מערכת חינוך שמכוונת לשם, להתערות נכונה בחברה הישראלית – זה מבחן.
אבי אהרונסון: שנית בנוגע למערב, לנו יש פרויקט שנקרא פרויקט צבר, אלו ילדים שמגיעים דרך הגרעינים של הצופים, מגיעים להתגייס.
אבי אהרונסון: היום יש שישה גרעינים.
אבי אהרונסון: יש שיווק אגרסיבי במערב על העניין הזה - - -
אורית כפיר: השנה נפתח גרעין צבר.
אבי אהרונסון: נכון.
אבי אהרונסון: אם ממקדים שיווק, זה כך כי זה ברור לגמרי ובואו לא ניתמם, במקום בו המצוקה הכלכלית יותר חזקה יש יותר עליה, במקום בו המצוקה פחות חזקה יש פחות עלייה וצריך לדעת ולשים את הדברים על השולחן.
אבי אהרונסון: אם ממקדים שיווק נכון, אני מודה ניסיתי יחד עם ישעיהו, חברי הטוב באמת חברי הטוב, הסגן של שרנסקי, אבל התיק שלו בפנים והתיק שלו בחוץ.
אבי אהרונסון: יש קושי וזה העניין וזה המיקוד.
אבי אהרונסון: אנחנו גם עושים דברים סופר, כלומר כל מוסד שרוצה לקלוט אני מוציא בנאדם מתוך בית הספר עם מימונו ובמימון נוסף של המדינה כדי לייצר שיווק.
אבי אהרונסון: כלומר אנחנו לא יושבים ומחכים, אנחנו יוצאים החוצה.
אבי אהרונסון: לכן גם אם הסוכנות וגם אם המשרד ימקדו שיווק נכון גם המוסדות שלנו יוציאו אנשים כדי למקד.
אבי אהרונסון: אכן נוכל ויש לנו אפשרות לקליטה נוספת.
אבי אהרונסון: נכון שלקלוט בקיבוץ זה אחרת מלקלוט בכפר נוער, מביאים את החבר'ה אל תוך הקהילה וזה היתרון שלנו גם אם זה נמצא בשתי פנימיות כמו מבואות עירון ומבואות הנגב, אבל הן נמצאות בתוך קיבוץ.
אבי אהרונסון: זה הסיפור.
אבי אהרונסון: צריך למקד שיווק נכון.
דני דנון: חבר הכנסת רוברט אילטוב בבקשה.
רוברט אילטוב: יש לי שאלה אחת, מי בעצם מבצע בפועל את תכנית נעל"ה, מי בעצם הזרוע הביצועית?
יחיאל שילה: משרד החינוך באמצעות המנהל לחינוך התיישבותי, פנימייתי ועליית הנוער, הוא זה האחראי על קביעת המדיניות, על התקצוב, על הפיקוח ועל קביעת כל המערכת הזאת.
יחיאל שילה: התכנית הזאת מבוצעת כרגע על ידי מכרז שאנחנו יוצאים מדי שנה.
יחיאל שילה: יש לנו פטור ממכרז, האגודה לקידום החינוך זוכה בו, מנהלת נעל"ה כבר מספר שנים טובות מובילה אותו.
רוברט אילטוב: גופים אחרים יכולים לגשת?
יחיאל שילה: המכרז פטור, בינתיים קיבלו פטור ממכרז.
יחיאל שילה: אם לא יקבלו פטור ממכרז - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה קיבלו פטור ממכרז?
יחיאל שילה: מאחר וזה הגוף שמבחינתנו הוא גוף מקצועי שעושה עבודה טובה כבר מספר שנים.
רוברט אילטוב: אבל אנחנו רואים שיש נתונים שמעידים שיש ירידה במספר הילדים, כנראה לא מסתדרים.
רוברט אילטוב: אני יודע שיש גופים שיכולים לבצע את הדברים האלה ויכול להיות שיש צורך.
רוברט אילטוב: אני לא רואה שום סיבה שמספר הילדים ירד.
רוברט אילטוב: השאלה אם אפשר לפתוח את זה לתחרות?
רוברט אילטוב: במכרז לגורמים נוספים?
רוברט אילטוב: אז נראה אם יש ירידה או אין ירידה, איפה הבעיות.
רוברט אילטוב: יכול להיות שהגוף הזה קצת נסוג.
יחיאל שילה: אחד מהתפקידים שהיו לסוכנות היהודית בעבר, זה לגרום לגיוסם של הילדים האלה באמצעות הסברה, באמצעות פרסומים, יחסי ציבור וכדומה.
יחיאל שילה: בנוסף לכך, דוקטור אהרונסון הסביר את העניין הזה, יוצאות משלחות גם מהמוסדות, גם מכפרי הנוער, גם מהקיבוצים כדי להסביר את הפרויקט.
יחיאל שילה: יוצאים, ולא שלא נעשית הסברה.
יחיאל שילה: אני רוצה לומר ואני אומר את זה גם לחבריי שצריך להשקיע בהסברה, צריך להשקיע בכסף.
דני דנון: יחיאל, אני אפרט את דבריי של חברי, אני לא אומר את עמדתי בנושא, אבל הוא בא ואומר שאם יש היום רק נעל"ה אולי נוציא מכרז ויהיה גוף אחר בנוסף לנעל"ה, יהיו כמה גופים שהמדינה מפעילה לצורך העניין.
דני דנון: במהלך הדיון אמרתי שהכוונה של הישיבה היא לשפר ולשתף פעולה בפעילות הקיימת של "נעל"ה עם הגופים שעובדים היום בעולם.
דני דנון: חבר הכנסת רוברט אילטוב מעלה את השאלה אם לא צריך לקיים כאן תחרות בין נעל"ה לבין "נעל"ה 2" שיתחרו ביניהם ותהייה עבודה יותר טובה.
דני דנון: זאת השאלה שהוא שואל.
יחיאל שילה: בעבר כשהיה מכרז המדינה, אנחנו מחויבים לצאת למכרזים על פי 'חוק המכרזים'.
יחיאל שילה: כשיצאנו למכרזים קיבלנו גופים פרטיים, אני לא רוצה להזכיר כרגע את הגופים האלה, גופים שאן להם שום מושג לא בנושא בחינות, לא בנושא לווי, לא בנושא גיוס ולא בשום דבר.
יחיאל שילה: לכן החלטנו ללכת ולבקש פטור ממכרז.
דני דנון: מתי היה המכרז?
יחיאל שילה: לפני הרבה שנים.
חיים דנה: זה לא חייב להיות אותו גוף, אני ממשיך את דבריו של דוקטור אבי אהרונסון שדיבר על "צבר" בו אנחנו מעורים.
חיים דנה: אנחנו עושים את זה דרך תנועות נוער, שליחים שקיימים, נמצאים וחיים שם ופעם בשנה נוסעים כדי לראיין אנשים.
חיים דנה: לא צריך להיות איזה מכרז שמישהו ילך ויעשה שם עבודה חדשה.
חיים דנה: נעל"ה יכולים לעבוד כאן בישראל עם נוער שיגיע מחוץ לארץ, השיווק קיים וזה משהו שניתן לעשות מחר בבוקר.
חיים דנה: להפעיל את תנועות הנוער, הם מפוזרים בכל העולם ויש להם שליחים קיימים, אפשר לתת להם עוד קצת עבודה וזה לא יעלה כסף.
יחיאל שילה: זה חלק מהאסטרטגיה של הסוכנות שצריכה לתקוף את הבעיה הזאת.
אבי אהרונסון: אני רוצה להזהיר את הוועדה מלהחיל את חוקי השוק על נושא חינוך.
אבי אהרונסון: צריך לשים כאן קו מאוד ברור.
אבי אהרונסון: כאיש חינוך אני אומר לכם זה אסון, זה פשוט יהיה אסון.
אבי אהרונסון: זה לא לתחרות.
אבי אהרונסון: אני רואה את הילדים, אני מלווה אותם בשטח, כשהילד לא בשל זה פשע לו, פשע למשפחתו ובסוף פשע גם למדינה.
אבי אהרונסון: צריך להיזהר מזה זהירות יתרה, אין כאן תחרות.
אבי אהרונסון: צריך להביא גוף מקצועי שיודע לעשות את מה שהוא עושה נכון.
רוברט אילטוב: למה אתה לוקח את זה למקום הלא המקצועי בגלל שאני העליתי את הנושא הזה.
רוברט אילטוב: כל הכבוד, כל הכבוד, יש מכרז, יש תנאי מכרז, תכתבו שם מי צריך להיות על פי החוק, על פי נהלים ועל פי הכול.
רוברט אילטוב: עם כל הכבוד לא ביקשתי שום הטבה לאף אחד.
רוברט אילטוב: אמרתי שניתן לעשות מכרז ושיש גופים מקצועיים, אפשר לבנות גופים מקצועיים נוספים.
רוברט אילטוב: תנו גם לשוק לקבוע את הדברים, עם כל הכבוד גם למנהל בית הספר יש מרכז ולא אומרים שעכשיו הוא לא יהיה מורה עם כל הכבוד.
רוברט אילטוב: בואו נרגיע את הדברים.
רוברט אילטוב: אנחנו לא מושכים לכיוון ההוא, אנחנו רוצים לדעת האם בתחום הזה ניתן לעשות תחרות בין גופים מקצועיים.
רוברט אילטוב: לא ביקשנו לעשות משהו לא מקצועי ולא שום דבר.
עופר דהן: רק מילה אחת קטנה.
עופר דהן: כמו שאמרתי קודם יש כעת איזה תהליך שנעשה בסוכנות היהודית.
עופר דהן: במקביל לכל ההצעות שהעלו כאן, כל אותן תנועות נוער, פרויקט צבר, "מסע" וכל הפרויקטים המשווקים בחו"ל.
עופר דהן: פרויקטים בחינוך וכדומה נעשים בסופו של דבר על ידי שליחים שהם שליחים של הסוכנות היהודית ותנועות הנוער.
עופר דהן: בואו ולא נתבלבל במה שנאמר כאן.
עופר דהן: כל מי שמציע להקים גוף פרטי בסוף זה מגיע לסוכנות היהודית כי הם השליחים שנמצאים בשטח - אותם 260 איש שמסתובבים בארצות המערב, בין בבתי הספר ובתנועות נוער, קהילות וכדומה.
דני דנון: וועדת הקליטה, העלייה והתפוצות קיימה ישיבה בנושא פרויקט נעל"ה שהינו פרויקט חשוב ומבורך התורם רבות לעידוד עלייה והמהווה אבן שואבת למשפחות רבות.
דני דנון: הוועדה מברכת את העושים במלאכה וקוראת להרחבת הפעילות ושילוב כלל הארגונים הפועלים לקידום הפרויקט.
דני דנון: הוועדה מברכת על כוונת המשרד להרחיב את פרויקט נעורים למוסדות נוספים כמו כפר סיטרין ואחרים.
דני דנון: הוועדה ממליצה לקיים דיאלוג בין נציגי המוסדות הפועלים בחבר העמים לבין מנהלת נעל"ה לגבי הליכי האיתור והמיון.
דני דנון: הוועדה קוראת לסוכנות היהודית לקיים - - -
יחיאל שילה: לבין משרד החינוך, להקים זרוע של המשרד.
דני דנון: אין בעיה, לבין המשרד.
דני דנון: הוועדה קוראת לסוכנות להמשיך ולקיים את התחייבויותיה כלפי פרויקט נעל"ה בכל הקשור לשיווק במערב.
דני דנון: הוועדה קוראת לוועדת השרים לעלייה, הקליטה והתפוצות לאמץ את הדוח הבין משרדי ולתקצב את פעילות נעל"ה במערב כפי שתוקצבה במדינות חבר העמים באמצעות "נתיב".
דני דנון: אני רוצה להודות לכל הנוגעים.
יהודה בלוי: סליחה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות, נמצאים כאן מהקרן לידידות, אני רוצה להודות גם להם, הם עושים דברים משלימים למה שמשרד החינוך עושה.
יהודה בלוי: שיפוץ בניינים, ריהוט - - -
דני דנון: כמובן, אנחנו מברכים את הקרן לידידות ואת הארגונים העושים במלאכה.
דני דנון: הנושא שעל סדר היום, עבריינות בקרב בני נוער עולה.
דני דנון: בפתח דבריי אומר, שבוועדת העלייה והקליטה אנחנו לא אוהבים לתייג וליצור סטיגמות.
דני דנון: הוועדה מסיירת גם ברשויות המקומיות, מסיירים, פוגשים ושומעים על המצב, אבל חשוב לנו לראות מגמות.
דני דנון: אני בשאיפה ובתקווה שאנחנו בעתיד הקרוב נפסיק לעסוק במגמות ונראה שבפועל בדברים רבים אין הבדל בין נוער עולה לבין נוער שאינו עולה.
דני דנון: חשוב לנו כן לראות שהמשרדים לומדים מפנימים את דברים מהעבר.
דני דנון: הוועדה ביקשה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לערוך עבורנו בדיקה לגבי היקף תופעת הפשיעה בקרב בני נוער עולים, אנחנו יודעים שבעבר הנתונים היו בעייתיים, שמחתי לראות שעכשיו המגמות אחרות.
דני דנון: אני מבקש בפתח הישיבה מפלורה קוך דבידוביץ', שערכה את הנייר, לתת לנו סקירה קצרה.
דני דנון: בבקשה פלורה.
פלורה קוך דבידוביץ': תודה רבה.
פלורה קוך דבידוביץ': כפי שאמרת המסמך שלנו מתמקד בנתונים במספר שנים אחרונות ובמגמות הפשיעה בקרב קטינים עולים.
פלורה קוך דבידוביץ': המסמך מתבסס על נתונים שהועברו אלינו על ידי משטרת ישראל, משרד הרווחה והשירותים החברתיים, המשרד לקליטת העלייה והמועצה לשלום הילד.
פלורה קוך דבידוביץ': עולה מהמסמך שקיימת מגמת ירידה בשיעורי הפשיעה בקרב קטינים עולים בגילאי 12 עד 17, אם כי שיעור החשודים בעבריינות עדיין גבוה משיעורם באוכלוסיית הקטינים והוא עומד על כ- 13% בשנת 2010 לעומת 7.2% שהם מהווים בקרב כלל אוכלוסיית הקטינים.
דני דנון: אפשר לומר שזה כמעט כפול.
שרה כהן: זה היה 11.3% בשנת 2009.
פלורה קוך דבידוביץ': מספר התיקים שהועברו אלינו מהמשטרה - - -
שרה כהן: אי אפשר להשוות תיקים - - -
דני דנון: אני אשמח מאוד לשמוע אם יש נתונים שונים ובמיוחד אם הם יותר טובים.
דני דנון: אני אבקש שנשמע את הסקירה ואחר התייחסות של הגורמים השונים.
פלורה קוך דבידוביץ': צריך גם לציין שהגדרת המשטרה שונה במעט מהגדרת עולים של משרד הקליטה ומשרד הרווחה.
פלורה קוך דבידוביץ': ההגדרה של המשרדים רחבה יותר והיא כוללת גם ילדי עולים, כלומר גם ילדים שנולדו בארץ, המשטרה מתייחסת בנתונים שלה לעולים שעלו בעצמם משנת 1990 ואילך.
דני דנון: הנתונים שאת הקראת לנו, מתייחסים לעולים עצמם ולא לילדי עולים?
שרה כוח דוידוביץ: בעולים עצמם.
שרה כוח דוידוביץ: כמו שאמרתי משנת 2005 אנחנו רואים ירידה משמעותית בשיעורי הפשיעה בקרב קטינים עולים, מ- 22.4% בשנת 2005 לכ- 13.2% בשנת 2010 כפי שעולה ממספר התיקים.
שרה כוח דוידוביץ: למרות זאת בשנת 2009 עמד שיעור התיקים הפליליים שבהם היו מעורבים קטינים עולים על כ- 15.3% שהוא שיעור גבוה משיעור הקטינים באוכלוסייה הזאת שעמד על 7.2% כאמור.
שרה כוח דוידוביץ: אנחנו גם רואים ירידה משמעותי בחלקם של מספר העולים הקטינים החשודים במעורבות בפלילים מ- 14.3% בשנת 2007 ל- 11.3% בשנת 2009, למרות שנתון זה מראה על מגמת שיפור עדיין יש כאן שיעור גבוה משיעורם באוכלוסייה.
שרה כוח דוידוביץ: פילוח אוכלוסיות לפי מוצא – לא קיבלנו נתונים בנושא מהמשטרה, אבל נתונים לשנת 2007 מראים שבשנה זאת שיעור העולים מברית המועצות היה כ- 71.2% והוא שיעור גבוה מהאוכלוסייה שעמד על 50%.
שרה כוח דוידוביץ: בקרב יוצאי אתיופיה השיעור עמד על כ- 17% - נתון שהוא דומה לשיעורים באוכלוסייה בשנה ההיא.
שרה כוח דוידוביץ: בני נוער החשודים בעבירות מופנים גם לשירות המבחן לנוער, הנתונים שקיבלנו משירות המבחן לשנים 2009 ו- 2010 מראים ששיעור הקטינים מכלל העולים עמד על כ- 14.4% והוא שיעור הגבוה פי שניים משיעורם באוכלוסייה.
שרה כוח דוידוביץ: תופעה מדאיגה שמצאנו בנתוני שירות המבחן היא עלייה בקרב ילדים צעירים יותר החשודים בעבירות, כפי שציינו במסמך בגיל 12 למשל בשנת 2010 הופנו לשירות כ- 102 ילדים לעומת כ- 50 ילדים בגיל זה בשנת 2009.
שרה כוח דוידוביץ: התייחסנו גם בתמצית לתכניות המופעלות למניעה ולטיפול בתופעת העבריינות בקרב עולים קטינים לדוגמת תכנית 'סיכויים', תכנית 'משפחה תומכת'.
שרה כוח דוידוביץ: התכנית 'סיכויים' זכתה מחקרי הערכה שנערכו לגביה בכך שהיא משיגה את היעדים שהיא הציבה לעצמה ואילו לפי הנתונים שלנו התכנית 'משפחה ותומכת' יתכן - - -
דני דנון: מה לגבי צריכת האלכוהול ובעיות אלימות הקשורות לאלכוהול?
דני דנון: זה נושא שאנחנו מדברים עליו הרבה.
פלורה קוך דבידוביץ': ראינו במסמך שהפיק מכון ברוקדייל, בשיתוף משרד קליטת העלייה, אומנם אין לנו נתונים להשוות לאוכלוסיית הכללית, אבל ראינו למשל שיעור של כ- 14% מבני נוער עולים מברית המועצות שצורכים אלכוהול.
דני דנון: כמה זה לעומת אחוז של שאר האוכלוסיה בני גילם?
פלורה קוך דבידוביץ': אין לנו נתונים, לא הצלחנו להפיק נתונים בעניין הזה.
דני דנון: את לא יכולה לבוא ולומר לנו שיש צריכת אלכוהול גדולה יותר בקרב בני נוער עולים משאר האוכלוסייה.
פלורה קוך דבידוביץ': את זה אני לא יכולה להגיד, למרות שראינו פילוח של סוגי עבירות.
דני דנון: אני מבקש מנציג שירות בתי הסוהר, ראש מחלקת מחקר גונדר משנה דרור ולק בבקשה, נשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם.
דרור ולק: אני בעצם בא להשלים את מה שפלורה ציינה ובאמת לצייר את תמונת הכליאה של בני הנוער בשירות בתי הסוהר.
דרור ולק: לציין את היקף הפשיעה החמורה, זו שמגיעה עד לאחורי הסוגרים.
דרור ולק: תחילה בקצרה אדבר על מגמות כליאת נוער בכלל, לומר שיש כאן ירידה דרמטית מאז 2009 שאז היה שיא של למעלה מ-900 קליטות של נערים ממעמדים שונים, כעצירים או כשפוטים, היום אנחנו מדברים על כ-400.
דני דנון: ה- 900 באיזו מסגרת זמן?
דרור ולק: בתקופה של חודש אחד.
דרור ולק: בשנת 2009 הגענו ל- לחודש, 900 לשנה זה המכפלה של המספר הזה.
דרור ולק: בכל אופן לא מדובר על מגמת ירידה בפשיעה בהכרח אלא יותר במדיניות של המשטרה או של גורמים אחרים להקטנת היקף המעצרים, ברמת השפוטים אנחנו לא רואים הבדלים גדולים.
דני דנון: אתה יכול לפרט את מה שאמרת?
דני דנון: כלומר, שהיו בעבר עבירות שהיו עוצרים קטינים והיום המשטרה לא עוצרת, על אילו עבירות?
דרור ולק: אם יש כאן נציגות מהמשטרה אולי היא תוכל להשלים את הנתונים.
דרור ולק: אנחנו רואים את זה במספרים שלנו.
הילה מזרחי: למה יש פחות מעצרים?
דני דנון: מהנתונים שעלו בפנינו נשאלת מהי הסיבה, למה הייתה ירידה?
הילה מזרחי: באופן כללי אתם יודעים שהמגמה של המשטרה היא קודם כל למנוע תיוג של קטינים ולנסות להוציא אותם ממעגל העבריינות ובטח למנוע הגעתם ממש לכדי מעצר.
הילה מזרחי: יש את השינוי ב'חוק הנוער' שמחייב אותנו עכשיו לנהוג אחרת כלפי קטינים גם במעמד החקירה וגם אחר כך בבית המשפט.
הילה מזרחי: השפיטה של נערים עד גיל 18 היא בבית משפט לנוער.
הילה מזרחי: חוץ מזה יש פרויקטים רבים שמופעלים על ידנו מחלקת הנוער ובכלל במשטרה שמטרתם בעצם לעזור ולשקם, כמו "'קדם", "סיכויים" המטרה בדרך למשוך אותם החוצה ולמנוע את ההליך הפלילי הרגיל.
דני דנון: דרור, תמשך בבקשה.
דרור ולק: עכשיו נגיע לעולים שפה החדשות הן פחות טובות.
דרור ולק: אנחנו רואים באופן עקבי שההשתתפות שלהם במאסרים היא גדולה יותר מאשר בקרב כלל האוכלוסייה.
דרור ולק: כאן אני מציג נתונים מתוקננים ל- 100,000, כלומר שבמקום להתעסק עם חלקיקי אחוז אנחנו מדברים על מספר כלואים - - -
דני דנון: יש לך מספר אבסולוטי של בני נוער הכלואים היום?
דרור ולק: כן בהחלט.
דרור ולק: המספר האבסולוטי של כלל הכלואים הוא 208, מתוכם 123 יהודים שמתוכם 20 עולים או בני עולים, מחבר מדינות העמים.
דני דנון: יש בסך הכל 208?
דרור ולק: כעת בזמן נתון יש 208 בני נוער כלואים בכלל שירות בתי הסוהר, נערים בני 14 עד סוף 17.
דרור ולק: החלוקה של עולים: מחבר העמים – 20, עולים או בני עולים מאתיופיה – 13.
דרור ולק: להזכירכם שההגדרות - - -
דרור ולק: בסך הכל 33 עולים או בני עולים מתוך 208.
דרור ולק: נכון.
דרור ולק: אגב לדברים האלה יש ביטוי מאוד חריף, אנחנו מתקננים אותם מאחר מדובר כאן באוכלוסיות די קטנות.
דרור ולק: אני רוצה לחדד את ההגדרות, כשאנחנו מדברים על עולים או בני עולים זה המונח שמשתמשים בו ברשויות הרווחה, אז כשאנחנו מדברים על עולים או על כאלה שהוריהם עלו בשנת 1990, וכשמדובר על יוצאי אתיופיה או בני עולי אתיופיה מדובר על אלה שהוריהם עלו בשנה כלשהי.
דרור ולק: כשמתקננים את זה התמונה נראית הרבה יותר דרמטית.
דרור ולק: בכדי לתת לנו פרספקטיבה בינלאומית, אנחנו רואים שבאנגליה ווילס השיעור הכלואים בני 14 עד 17 כלומר עד שמלאו להם 18, הוא 56% ובישראל הוא נמוך כך שבפרספקטיבה בינלאומית מצבנו בכליאת בני נוער הוא לא רע בכלל.