GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יחיאל שילה: תכנית נעל"ה הוקמה בראשית שנות התשעים, בשנת 1992 על ידי ממשלת ישראל ומשרד החינוך.
יחיאל שילה: שר החינוך דאז זבולון המר ז"ל הקים את הפרויקט הזה ביוזמת "נתיב".
יחיאל שילה: שנה לאחר מכן הסוכנות היהודית במסגרת 'עליה 16' של עליית הנוער, הריצה שתי תכניות במדינות חבר העמים.
יחיאל שילה: ראש הממשלה דאז יצחק רבין ז"ל החליט על איחוד שתי התכניות.
יחיאל שילה: תכנית נעל"ה 16 משנת 1992 עד 1997 ובשנת 1997 התכנית הזאת הועברה למנהלת האגודה לקידום החינוך - כאשר עליית הנוער התאחדה.
יחיאל שילה: התכנית כפי שאמרתי הוקמה על ידי ממשלת ישראל ומשרד החינוך הוביל את התכניות האלה.
יחיאל שילה: היתה שותפות בין הסוכנות היהודית לבין משרד החינוך וגם משרד הקליטה היה שותף.
יחיאל שילה: במימון של התכנית שכללה שני מרכיבים, המרכיב המרכזי הוא דמי אחזקה של תלמידי הפנימייה, חוץ מהשכל"ם (שכר לימוד) שהוא באחריות משרד החינוך - כל ילד וגם תיירים מקבלים היום שכר לימוד בהתאם לגיל ולכיתה בה הם לומדים.
יחיאל שילה: דמי אחזקה עבור תלמידי הפנימייה היו במימון עליית הנוער דאז בסוכנות היהודית והיום זה במימון מינהל החינוך ההתיישבותי שאני עומד בראשו במשרד החינוך שאחראי על כל החינוך הפנימיות בישראל כולל מנהלת נעל"ה.
יחיאל שילה: כאמור, הייתה שותפות בין הסוכנות בחלוקה של: 48% - סוכנות יהודית, 52% - משרד החינוך, גם באחזקת המנהלת וגם באחזקת הילדים בפנימייה.
יחיאל שילה: לפני כשלוש שנים בגלל תזרים כספים של הסוכנות היהודית הסוכנות היהודית לכאורה יצאה למעשה מהתכנית הזאת.
יחיאל שילה: המימון של כל התכנית וגם של המנהלת הוא בסדר גודל 8 מיליון שקל היום לאחזקת המנהלת, גם של אחזקת תלמידי הפנימייה, כולל השכל"ם שחל כולו על משרד החינוך.
יחיאל שילה: מדובר על כ- 70 מיליון שקל.
יחיאל שילה: התכנית בשיאה, אני זוכר את הנתון מאחר ותקופה מסוימת אני הקמתי את התכנית הזאת וניהלתי אותה כמשנה למנכ"ל החינוך בסוכנות היהודית, בשיאה הגיעו כ- 3,700 ילדים שלמדו בו זמנית, מדובר כמעט עד לשנת 1997-8, אז חלה ירידה כללית בעלייה למדינת ישראל וגם כנתון נוסף, כנגזרת מהעניין הזה גם ירידה בקליטה.
יחיאל שילה: היום אנחנו מדברים על סדרי גודל של 1,200 תלמידים מכל העולם.
יחיאל שילה: נעל"ה כשהוקמה בזמנו הוקמה כדי להביא ילדים מחבר העמים בלבד.
יחיאל שילה: ברבות השנים היתה פנייה לממשלה והיא הרחיבה את התכנית לעוד מדינות במערב, כמובן שזה לא בא על חשבון הילדים מחבר העמים, מאחר ומספר הילדים קטן ולא הכסף.
יחיאל שילה: המדינה והאוצר תקציבו את התכנית ל -3,500 ילדים.
יחיאל שילה: כלומר במשך שנים היה המספר עם הכסף, כעת נשאר המספר בלי הכסף.
יחיאל שילה: הסיכום עם האוצר הוא שברגע שנדע שיש עוד ילדים שיעלו במסגרת אנחנו פונים לאוצר ונקווה שיתנו את הכסף.
יחיאל שילה: עד היום לא היתה בעיה.
יחיאל שילה: בשנים האחרונות הסידור הזה של 100-150 ילדים, לצערי אין מספיק ילדים שמגיעים לא מחבר העמים וגם לא ממדינות אחרות בעולם.
יחיאל שילה: אני פותח בסוגריים ואומר, שחוץ ממסגרת נעל"ה - - -
דני דנון: מה המספרים בפילוח המדינות היום?
יחיאל שילה: כ- 70% עדיין מחבר העמים ו- 30% מהשאר.
דני דנון: ה- 30% מאילו מדינות בעיקר?
יחיאל שילה: מארצות הברית, צרפת, דרום אמריקה ומספר זניח מגרמניה וממקומות אחרים.
יחיאל שילה: אני פותח סוגריים ואומר שבמסגרת הזאת יש מסלול נוסף של עליית הנוער שחוגגת בשנה הקרובה 80 שנה להיווסדה, היא הביאה בשנות קיומה כמעט חצי מיליון בני נוער, רובם המכריע של כ- 200 אלף ילדים שהגיעו ארצה מכל העולם והיא עדיין ממשיכה במסגרת הזאת לקלוט גם ילדים שמגיעים מצרפת וממקומות אחרים.
יחיאל שילה: אם נחבר את המספרים האלה יש עוד כ- 1,200-1,500 ילדים שנמצאים בגפם ללא הורים בארץ.
דני דנון: אני רוצה לכנס אותך לקראת סיום.
דני דנון: לפי דעתי אין אחד בחדר כאן שאינו נמצא בעובי הקורה וגם שהלב שלו בעובי הקורה.
יחיאל שילה: זוהי תכנית מצוינת, תכנית מוצלחת שכרגע קבינט הקליטה העלייה והתפוצות בראשותו של שר החוץ הקים וועדה בראשותו של מנכ"ל משרד הקליטה.
יחיאל שילה: אני חבר בוועדה יחד עם נציגים נוספים.
יחיאל שילה: הוועדה הזאת הגישה את מסקנותיה לקבינט כדי לתגבר את העלייה גם ממדינות המערב וגם מחבר העמים לשעבר.
יחיאל שילה: מבחינת דמי האחזקה והשכ"לם אני מאמין שברגע שיהיה צורך היא תגייס את כולם וגם האוצר יתקצב את הכסף הזה.
יחיאל שילה: כרגע אנחנו נדרשים קודם כל לעשות את הפרסום וההסברה באותן מדינות - זה בעצם הדבר המרכזי שהסוכנות היהודית עסקה בו והיום לאור התכנית האסטרטגית החדשה של הסוכנות אני עדיין לא יודע מהו תפקידה של הסוכנות היהודית בתוך הסיפור של נעל"ה.
יחיאל שילה: הם בעד התכנית הזאת, הם מעוניינים, אבל אין לי מושג למה הם הולכים.
אברהם מיכאלי: איזה סכום כסף הוקצב בשנים הטובות?
יחיאל שילה: בשנים הטובות כמעט 15 מיליון דולר תקציב ועוד כ- 5 מיליון שקל.
דני דנון: התקציב סודר, העניין כרגע הוא השיווק שהוא בעייתי.
יחיאל שילה: היום כל התכנית ממומנת על ידי משרד החינוך, החינוך ההתיישבותי.
דני דנון: תודה רבה מר יחיאל שילה.
דני דנון: אבקש את מר ישעיהו מיכאלי להמשיך את הסקירה ואולי להתמקד בבעיות היומיומיות ובדברים שאתם מבקשים את התערבות הוועדה.
ישעיהו יחיאלי: אתחיל מהסוף.
ישעיהו יחיאלי: הבעיה מספר אחת של תכנית נעל"ה היא שיווקה במערב.
ישעיהו יחיאלי: כפי שהזכיר קודמי יחיאל שילה מונה צוות בין משרדי, הצוות הבין משרדי הזה המליץ לממשלה להקצות 3 מיליון שקל לטובת פעילות נעל"ה במערב.
ישעיהו יחיאלי: התקציב באותו משבר שהזכרת משנת 2009 כשהסוכנות החליטה לצאת מ"נעל"ה, החליטה הממשלה על העברת 3 מיליון שקל מארגון "נתיב" על מנת לעזור לסוכנות היהודית ולהשתתף איתה בפעילות השיווק.
ישעיהו יחיאלי: כתוצאה מזה אנחנו עומדים בחמ"ע (חבר העמים) על הישגים נאים מאוד שנה אחר שנה של למעלה מ- 800 ילדים שמגיעים להירשם לנעל"ה.
דני דנון: מי אחראי על יישום התקצוב הזה?
ישעיהו יחיאלי: על התקציב הממשלתי אחראית "נתיב".
דני דנון: במערב.
ישעיהו יחיאלי: במערב לכאורה הסוכנות היהודית.
ישעיהו יחיאלי: המלצת הצוות הבין משרדי שמינה הקבינט היא להקצות למשרד החינוך ו/או משרד הקליטה ו/או משרד התפוצות, אלו שלושת המשרדים העוסקים בנעל"ה בארץ או בחו"ל, סך של 3 מיליון שקל כדי הציל את נעל"ה במערב.
ישעיהו יחיאלי: כדי שנבין אנחנו במערב כרגע בקריסה.
ישעיהו יחיאלי: הנתונים מופיעים גם במסמך המרכז מחקר ומידע, זו הזדמנות להודות לאוריאנה על העבודה הטובה שנעשתה.
דני דנון: עבודה מקיפה, יישר כוח על העבודה.
ישעיהו יחיאלי: זו בעיה מספר אחת.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו מאמינים שיש לנו פוטנציאל במערב, אנחנו בעשור השני של תכנית נעל"ה, הזכיר יחיאל, אנחנו נכנסים לשנה העשרים.
ישעיהו יחיאלי: כל אחד שיבדוק תכניות חינוכיות שרצות בארץ - - -
דני דנון: מתי מתחילה הפעילות השנה?
ישעיהו יחיאלי: כמו שנת לימודים.
דני דנון: בשנה הקרובה יש ירידה.
ישעיהו יחיאלי: בשנה הקרובה יש לנו כבר ירידה של 30% מהמערב.
ישעיהו יחיאלי: אם המגמה הזאת תמשך אנחנו נהיה בלי ובעצם נחזיר את נעל"ה לעשור הראשון.
ישעיהו יחיאלי: בעשור הראשון נעל"ה פעלה רק במסגרת מדינות חבר העמים.
אברהם מיכאלי: סליחה ברשותך.
אברהם מיכאלי: עם כל ההערכה לעולי המערב שאנחנו מעודדים היום את עלייתם ואת בני הנוער משם, עדיין הפוטנציאל מחבר העמים קיים והוא פוטנציאל לא ממומש.
אברהם מיכאלי: ביקרתי שם לפני כחודש וקיבלתי תלונות מאוד קשות, הגיעו מוסדות ואמרו שיש ילדים שעל פי ההמלצות עשויים להגיע.
אברהם מיכאלי: השאלה למה אתם מרפים מחבר העמים.
אברהם מיכאלי: שם קיימת ההתבוללות ואם לא עולים לארץ הילדים הולכים לאיבוד.
ישעיהו יחיאלי: אף אחד לא הרפה.
אברהם מיכאלי: יש תלונות שהרפו.
ישעיהו יחיאלי: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, הופצה שמועה בחבר המדינות שתכנית נעל"ה - - -
אברהם מיכאלי: דיברתי עם אנשים בשטח, מה זאת אומרת שמועה?
ישעיהו יחיאלי: אין שום בעיה עם מספר ילדי נעל"ה שמגיעים מחבר המדינות ארצה, למרות שבתקציב המדינה לכאורה יש הגבלה ל- 1,200, אמר יחיאל שילה שאם יהיו יותר אנחנו נמצא את הדרך.
ישעיהו יחיאלי: זאת לא הבעיה.
אברהם מיכאלי: נעזור לכם.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו יודעים שאתם יודעים לעזור לנו.
אברהם מיכאלי: עד עכשיו הוכחנו את זה.
ישעיהו יחיאלי: ברור.
ישעיהו יחיאלי: כשמסתכלים על עשרים שנות נעל"ה והעובדה שהתכנית הגיעה לגיל הזה ושהיא הפכה למותג גם בארץ וגם בחו"ל זה לא נבנה מעצמו.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו עוסקים כאן
ישעיהו יחיאלי: בתכנית שהיא התכנית הכי קשה גם מבחינת הגיל שמגיעים אליה וגם מבחינת אורך הזמן שמשתתפים בה בהשוואה לכל מיני תכניות שעוסקות בגיל יותר מבוגר ובתקופות יותר קצרות שכולם יודעים לדבר עליהן, כבודן במקומן מונח.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו עוסקים כאן בילדים בגיל ההתבגרות שלא אוטומטית כל ילד שרוצה להגיע לארץ נכון להביא אותו.
ישעיהו יחיאלי: על זה הטענות חבר הכנסת אברהם מיכאלי.
אברהם מיכאלי: אתה מציג את זה לוועדה בצורה שיכולה להטעות.
אברהם מיכאלי: מדובר כאן בהמלצות של ראשי המוסדות והצוות הפסיכולוגי שהם מתאימים לנעל"ה.
אברהם מיכאלי: לא מדובר באיזו קריזה של איזה ילד שרוצה להגיע לארץ.
אברהם מיכאלי: יש לך את הרשויות שלך ואני יודע שאתה עובד עם אנשי מקצוע ושאנשי המקצוע שלך קובעים מי יעלה ומי לא יעלה.
אברהם מיכאלי: צריך להתחשב גם באנשים שמלווים ילדים מגיל אפס או מגיל קטן ובילדים שמגיעים לגיל נעל"ה יש להתחשב גם בהם.
דני דנון: בואו נתקדם.
דני דנון: גם אני הייתי ברוסיה וגם אלי הגיעו הטענות.
דני דנון: אני חושב שמר יחיאל שילה התייחס לעניין מבחני קבלה.
אברהם מיכאלי: על זה אנחנו מערערים.
דני דנון: בוא נשמע את עמדתו ואז נראה אם יש על מה לערער.
ישעיהו יחיאלי: עמדתנו היא מאוד פשוטה, זאת לא עמדתנו זו עמדתו של משרד החינוך.
אברהם מיכאלי: עמדתה של המדינה, זה לא קודש קודשים.
דני דנון: זה ויכוח בין שניכם שהוועדה והאורחים לא מבינים בדיוק.
דני דנון: נקרא לילד בשמו, מבחינת תנאי הקבלה, או אולי נגדיר ילדים שלא מאושרת להם הקבלה לפרויקט נעל"ה, תן לנו את המספרים של אלה שנדחו, מהן הסיבות בגינן הם נדחים.
דני דנון: בוא נבחן איך אפשר לקדם את העניין הזה.
ישעיהו יחיאלי: במבט כללי אפשר לומר שאנחנו מקבלים בין 50% ל- 60% מהפונים אלינו.
ישעיהו יחיאלי: אגב, לא כל מי שמתקבל מגיע, חלק מבטלים מרצונם מכל מיני סיבות.
ישעיהו יחיאלי: התלמידים שאינם מתקבלים הם אותם תלמידים שלה
ישעיהו יחיאלי: בנתו כרגע הם אינם בשלים לבצע מעבר ממדינה למדינה ולהסתגל באופן עצמאי כאן למערכת חינוך חדשה.
ישעיהו יחיאלי: בגדול אלה ילדים שעלולים להיות במצבי סיכון ויש גבול לאחריות שלהבנתו אנחנו והמדינה צריכים לקחת על עצמנו.
יחיאל שילה: מעבר לעניין הזה יש תנאי סף שקבענו לתכנית הזאת.
יחיאל שילה: תנאי הסף אומרים שאנחנו לא מביאים ילדים צעירים.
דני דנון: מה ההגדרה של צעירים?
יחיאל שילה: צעירים עד גיל 15, גיל 14 בתכנית חריגה של פרויקט מיוחד שאנחנו מביאים אותו במסגרת פיילוט חריג.
יחיאל שילה: גיל 11, 12,13 14, לדעתי חלק מהילדים האלה נופלים בקטגוריה הזאת.
דני דנון: סיימת מר ישעיהו יחיאלי?
ישעיהו יחיאלי: אני אציין בהקשר למיון ורוצה לציין דבר שחידשנו בשלוש השנים האחרונות.
ישעיהו יחיאלי: לבקשת הסוכנות היהודית ובאישור מנהל המינהל לחינוך התיישבותי פתחנו מסלול מיוחד שנקרא 'מסלול נעורים' שאליו אנחנו מביאים ילדים שלא התקבלו לתכנית.
דני דנון: בגילאים האלה.
דני דנון: מעל גיל ?4.
ישעיהו יחיאלי: בגילאים הנכונים, אלה ילדים עם הרבה מאוד קשיים שפיתחנו עבורם תכנית מיוחדת בקבוצות יותר קטנות עם לווי ותמיכה פי שניים מהמקובל - - -
דני דנון: כמה ילדים יש בתכנית הזאת?
ישעיהו יחיאלי: כרגע יש בתכנית הזאת 60 ילדים.
ישעיהו יחיאלי: הם מתחנכים בכפר הנוער "הדסה נעורים" ועושים שם עבודה נפלאה.
ישעיהו יחיאלי: אני ממליץ לך באחד הסיורים שלך להגיע לשם ולראות.
אברהם מיכאלי: גם מהמערב וגם מחבר העמים לשעבר?
ישעיהו יחיאלי: רק מחבר העמים.
ישעיהו יחיאלי: הצעו תכנית דומה למגזר הדתי בנעל"ה.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו עובדים עם ארבעה בתי ספר במגזר החרדי, עם שלושה מהם הגענו לסיכום על פתיחת מסלול נעורים בשניים משלושת המקומות.
ישעיהו יחיאלי: הרעיון היה כדלקמן: יש ארבעה מוסדות, שנים לבנים ושנים לבנות, מוסד יקבל את הנערים שהם בני נעל"ה והשני יקבל בני "נעורים".
ישעיהו יחיאלי: בנות אותו דבר.
ישעיהו יחיאלי: במגזר הבנות יש לנו הסכמה, למגזר הבנים אין לנו הסכמה ולכן מוסד אחד שיושב כאן לימיננו רוצה לפתוח מסלול נעל"ה "נעורים" אצלו.
ישעיהו יחיאלי: העניין הזה בדיון עם משרד החינוך, אם המסלול יאושר - - -
אברהם מיכאלי: משרד החינוך יושב כאן, מה הבעיה?
יחיאל שילה: מחר מתקיים דיון.
יחיאל שילה: לא מנהלים משא ומתן בוועדה.
אברהם מיכאלי: זה המקום הכי טוב לעשות משא ומתן.
אברהם מיכאלי: סגרנו את תכנית ויסקונסין בוועדה.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו סבורים שזה כיוון מאוד מעניין שניתן - - -
דני דנון: זה ייתן מענה לטענות שמגיעות ?
ישעיהו יחיאלי: לחלק.
ישעיהו יחיאלי: יש כאלה שלא מתאימים לא לזה ולא לזה.
ישעיהו יחיאלי: לא כל ילד שרוצה מתאים להביא אותו.
דני דנון: מי קובע את ההתאמה?
דני דנון: יש פסיכולוגים?
ישעיהו יחיאלי: במקרה הבאנו איתנו את הפסיכולוג הראשי של נעל"ה, אם יהיה צורך הוא יוכל לענות.
דני דנון: יוצאים מהארץ פסיכולוגים שעושים את המיונים?
ישעיהו יחיאלי: לכל העולם יוצאים צוותים מקצועיים, יוצאים פסיכולוגים ואנשי חינוך כולם דוברי שפת המוצא והכול מתבצע בשפת המוצא.
ישעיהו יחיאלי: יש לנו צוותים בחמש שפות והם בוחנים את הילדים בכל מקום בעולם.
דני דנון: מילה אחת לגבי ניצול התקציב, לצערי לא נמצא כאן נציג האוצר.
דני דנון: הבנתי שלא כל התקציב המוקצה לפרויקט וזאת לאחר שנאבקנו להשיג את התקציב הזה ואין ניצול.
דני דנון: אני לא יודע מה היה בשנת 2010.
דני דנון: בואו נדבר על שנת 2010.
אברהם מיכאלי: תקציב של מה?
דני דנון: התקציב שהוקצב על ידי המדינה לפרויקט נעל"ה במלואו מנוצל?
יחיאל שילה: מנוצל במלואו.
אברהם מיכאלי: היושב ראש שואל האם אין לנו אפשרות להביא עוד ילדים או שבגלל אי ניצול או חוסר תקציב אתם לא מביאים?
יחיאל שילה: אמרתי בתחילת דבריי שבמשך שנים האוצר תקצב 3,500 ילדים עם כסף, כשהוא ראה שאין 3,500 ילדים הוא הוריד את העניין הזה, נשארו 1,220 תלמידים.
יחיאל שילה: הסיכום עם האוצר שברגע שהוא יראה שישנה עלייה במספר הילדים נפנו אליו לאישור תקציב נוסף.
יחיאל שילה: אין בעיה.
יחיאל שילה: אולי אתה מתכוון למנהלת, אין כאן ניצול או אי ניצול תקציב, פעם זה היה 11 מיליון ואנחנו פועלים לפי מספר התלמידים ולפי הפעילות שאנחנו מבצעים, היום זה פחות או יותר בסדר גודל של 8 מיליון שקל.
יחיאל שילה: לא שיש בתקנה, זו תקנה של המינהל, של המשרד ולפי הצורך אנחנו מתקצבים את העניין הזה.
יחיאל שילה: שאנחנו לא חייבים לנצל את כל ה- 8 מיליון שקל.
יחיאל שילה: להפך אני חושב שצריך להוריד, ואני אומר את זה לראש הוועדה, אמרתי במנהלת שצריך להוריד את עלויות המנהלת.
דני דנון: כמה כסף מתוקצבים למנהלת?
יחיאל שילה: מדובר על 8 מיליון שקל בשנה.
דני דנון: לעומת שנים קודמות זה יותר או פחות?
יחיאל שילה: זה פחות, אבל גם מספר התלמידים פחת.
דני דנון: לפני שנעבור לנציג הסוכנות בעניין השיווק, הייתי רוצה לשמוע את הנציגים מחבר העמים, מוסדות "אור אבנר" מר יהודה בלוי בבקשה.
יהודה בלוי: תודה רבה למר דני דנון יושב ראש הוועדה ולוועדה שמעלים את הנושא הזה.
יהודה בלוי: פרויקט נעל"ה הוא נושא מאוד חשוב וראוי .
דני דנון: נמצאים איתנו חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ' וחבר הכנסת אברהם מיכאלי וגם חבר הכנסת אמנון כהן ביקש שלא ננעל את הדיון לפני שהוא יבוא, יש חשיבות רבה לפרויקט, אני אומר את זה כמי שמתוודע יום יום ולילה לילה לנושא העלייה.
יהודה בלוי: לדעתי זה אחד מהפרויקטים הציוניים היותר חשובים שמבצע היום ציונות בפועל.
יהודה בלוי: זאת אומרת שיש הרבה פרויקטים אחרים שמעודדים אנשים להגיע לכאן לטיול של חודש או שלושה שבועות.
יהודה בלוי: פרויקט נעל"ה הוא פרויקט אמיתי שיש לו מטרה אמיתית.
יהודה בלוי: העובדות מוכיחות ולזה ראוי משרד החינוך במשך כל השנים, ומי שהקים את הפרויקט שהיום הוא מנהל מינהל החינוך ההתיישבותי מר יחיאל שילה.
יהודה בלוי: כל הברכות שבעולם על החזון הזה.
יהודה בלוי: לדעתי הפרויקט הזה הוא הפרויקט הכי חשוב שיש בתחום החינוך.
יהודה בלוי: כמו שנאמר כאן במדינות חבר העמים הנושא הזה חשוב פי כמה.
יהודה בלוי: יש לו חשיבות מאוד גדולה כי אנשים רואים בו סוג של הזדמנות לצאת מתוך המעגל שלהם.
יהודה בלוי: הרבה חושבים על עלייה וכשהם שולחים את הילד ראשון הם רואים בזה שליחות של הילד לבחון את המצב ואיך הם עולים לארץ.
יהודה בלוי: גם הדבר הזה זה מוכיח את עצמו ובעקבות הילדים מגיעות הרבה משפחות.
יהודה בלוי: אנחנו נכנסנו לנושא הזה לא לפני הרבה שנים.
יהודה בלוי: לצורך העניין הזה אני מייצג גם את "אור אבנר" העולמית שמחזיקה רשת ענפה או את הרשת הגדולה ביותר של בתי ספר במדינות חבר העמים - - -
דני דנון: כמה ילדים יש לכם במוסדות בישראל?
יהודה בלוי: במוסד הספציפי הזה יש בערך כ- 45 תלמידי נעל"ה.
אברהם מיכאלי: כמה יש בכפר בסך הכול?
יהודה בלוי: קרוב ל- 400 תלמידים.
יהודה בלוי: מר ישעיהו יחיאלי הזכיר קודם את נושא הוועדה שהקים משרד הקליטה.
יהודה בלוי: בין ההמלצות שלה ראיתי פה שהיא גם ממליצה להכניס ארגונים נוספים שיבואו ויעזרו.
יהודה בלוי: הדבר הזה מאוד מאוד חשוב.
יהודה בלוי: אני אציין את המצוקות שיש כי דיברו עליהן, אנחנו כל הזמן שומעים את המצוקות האלה.
יהודה בלוי: רשת "אור אבנר" בחבר העמים זו רשת חינוך סגורה וקיימת שמביאה אליה ילדים מגיל שלוש ואפילו קודם כשהם נכנסים למעונות יום.
יהודה בלוי: הילדים גדלים במשך כל השנים אצלנו.
יהודה בלוי: החלק הישראלי שלו הוא לא החלק האינטגראלי, הקהילה הייתה שמחה אם כל התלמידים היו נשארים בקהילה ומפתחים בקהילה.
יהודה בלוי: הגענו כגוף חיצוני ואמרנו שננסה לעלות לארץ ולהביא כמה שיותר תלמידים מתוך המערכת.
יהודה בלוי: בהרבה מאוד קהילות נתקלו שמנהל בית הספר, הפסיכולוג, רב הקהילה מרגישים פגועים ומרגישים חוסר רצון לשיתוף פעולה.
יהודה בלוי: העלנו את הדברים האלה כמה פעמים.
יהודה בלוי: הטענות שלהם למשל שלא יתכן ששני ילדים שלמדו יחד באודסה באותו בית הספר ובאותה כיתה, המנהל דיבר ועודד אותם שילכו.
יהודה בלוי: חצי שנה הם דיברו בשמחה שהם יגיעו לארץ וניהלו שיחות איך יהיה בארץ.
יהודה בלוי: שניהם הלכו למיון והאחד חזר עם תשובה שלילית והשני עם תשובה חיובית, התשובות הן מכל מיני סיבות.
יהודה בלוי: במקום שזה יהיה משהו חריג זה משהו שכמעט תמיד קורה.
יהודה בלוי: הוא אומר שבסביבות 50% חוזרים עם תשובה שלילית.
יהודה בלוי: זה משפיע גם על השנה הבאה - - -
אברהם מיכאלי: מהי הסיבה?
אברהם מיכאלי: אתם יכולים לפרט לנו ולמסור נתונים שסותרים את הנתונים של הצוות המקצועי שלהם?
יהודה בלוי: אני אתן נתון אחד שהוא עובדתי.
יהודה בלוי: במשך כמה שנים העלנו לבד ילדים שקיבלו תשובה שלילית.
יהודה בלוי: זאת אומרת שביקשנו מהתורמים שלנו ואמרנו שלא מוכנים לתקצב אותם, ביקשנו לעלות אותם לבד.
יהודה בלוי: בסופו של דבר, יש לנו גם מסמכים שהגשנו על כך, רוב התלמידים או הרבה מאוד מהתלמידים האלה שהעלנו לבד בסופו של דבר אחרי שנה התקבלו לנעל"ה.
יהודה בלוי: כלומר לקחה שנה שגם נעל"ה הכירה שהם יכולים להשתלב.
יהודה בלוי: אנחנו לא טוענים שכל נעל"ה אמור לעבוד בשיטה הזאת.
יהודה בלוי: לדעתי צריך לעשות כאן סוג של בידול, יש משהו שהוא שונה.
יהודה בלוי: אנחנו מערכת שמכירה את הילד מגיל שלוש, יש לבית הספר פסיכולוג קבוע, יש פסיכולוג של הרשת העולמית, יש מנהל בית ספר, רב הקהילה.
יהודה בלוי: אנחנו ממשיכים לשמור עם הילד קשר וגם עם הוריו כשהילד כאן.
יהודה בלוי: אנחנו בקשר יומיומי איתם, יש לנו שם נציגות כל הזמן.
יהודה בלוי: כלומר כשעונים לילד תשובה שלילית עם קריטריונים מחמירים שמתאימים לילד שלא הכירו אותו עד אתמול, בשם השוויון זה לא כל כך מתאים.
יהודה בלוי: זאת הטענה המרכזית - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הגיל הכי הנמוך.
יהודה בלוי: גיל 13 ותשעה חודשים זה הגיל שנעל"ה מעלה לארץ היום בפועל וגם מקבל למיון.
יהודה בלוי: אני רוצה לדייק כי זה כמעט 14 אבל בכל זאת זה הגיל.
יהודה בלוי: גם אנחנו מסכימים שלא צריך לעלות ילדים לפני הגיל הזה, זה חד משמעית.
יחיאל שילה: יש לי תיקון קל.
יחיאל שילה: התכנית כשנוסדה והוקמה בזמנו נוסדה לקלוט ילדים בני 15 לשלוש שנות לימוד בארץ.
יחיאל שילה: בשלוש השנים האחרונות הלכנו על איזה פיילוט של 100 תלמידים לכיתות ט', לכן במגזר החרדי, הממלכתי דתי החלטנו שגם ט' אצלכם לא כפיילוט - - -
יהודה בלוי: היא שאלה אותי מה הגיל בפועל, עניתי מה קורה בפועל.
יהודה בלוי: זה לא סותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה היתה ההחלטה כן להתחיל בכיתה ט'?
יחיאל שילה: ביקשו, אמרו שיש דרישה של תלמידים והורים להביא את הילדים גם בכיתה ט', אמרנו שנעשה ניסיון והניסיון מצליח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשביל זה אתם מחזיקים יותר פסיכולוגים, כדי לדעת אם הילד מתאים?
יחיאל שילה: יש אותו מספר פסיכולוגים, לא הוספנו.
יהודה בלוי: פרויקט נעורים שמתקיים במוסדות אחרים, אם הוא יכנס למוסדות שלכם כאן בארץ, זה ייתן מענה לאותם ילדים שהם כאילו גבוליים מבחינת האבחון?
יהודה בלוי: לדעתי התשובה חיובית, אני גם רוצה לדייק במשהו אחד.
יהודה בלוי: לפרויקט נעורים יש את הדרישות מהמוסד ולמה הם מסכימים כדי שהילדים יגיעו למוסד.
יהודה בלוי: הדרישה מהמוסד היא למעשה כוח אדם הרבה יותר גדול שיטפל בקבוצות קטנות יותר.
יהודה בלוי: בדרישה הזאת אין לנו שום בעיה לעמוד ואנחנו נשמח לעמוד בה.
דני דנון: גם מתקצבים אתכם בהתאם.
יהודה בלוי: לא שמעתי על תקצוב יותר גדול.
יהודה בלוי: ניסיתי לקרוא כאן בחוברת מאיפה מגיע התקצוב העודף ולא כל כך מצאתי.
יהודה בלוי: אולי זה משהו שלא מצאתי או לא הבנתי.
אברהם מיכאלי: אין תקצוב עודף?
יהודה בלוי: הוא אומר שאין תקצוב עודף.
אברהם מיכאלי: יש יותר לווי.
יהודה בלוי: בעצם המוסד צריך לספוג את העלויות של קבוצות קטנות יותר - בזה אנחנו מוכנים לעמוד.
יהודה בלוי: הדבר החשוב מאוד הוא מה שאמרתי קודם, אם שני ילדים למדו באודסה באותה כיתה, שגם כאן הם ילמדו באותו כיתה לפי הקריטריונים של הילד החלש.
יהודה בלוי: כלומר עם צוות גדול יותר לכולם.
יהודה בלוי: אני מוכן לשלם גם לחזקים צוות יותר גדול והעיקר מבחינתי שתהייה קבוצה אחת ולא לעשות הפרדה של אחד סוג א' והשני סוג ב'.
יהודה בלוי: הדברים האלה הם בומרנג שמשפיע על בית הספר שלי.
יהודה בלוי: כמו שאמרתי כאן, אני לא אוסף ילדים מכל מיני ערים, הם בקשר יומיומי עם בית הספר, הם בקשר עם הקהילה - - -
אברהם מיכאלי: אני מניח שגם לפני המיון אתם מגישים חוות דעת על הילד.
יהודה בלוי: הגשנו ואנחנו מגישים, יש לנו חוות דעת משלנו ואנחנו משתמשים גם בפסיכולוגים שגם נעל"ה בעצמו משתמש בהם.
יהודה בלוי: יש גם את הפסיכולוגים של המערכת שלנו.
יהודה בלוי: היתה לנו קבוצה שקיבלה תשובה שלילית, הגשנו בצורה מסודרת לחינוך ההתיישבותי.
אברהם מיכאלי: יש ערר על ההחלטה?
יהודה בלוי: כן.
יהודה בלוי: הגשנו מעבר לערר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם אתם מבקשים מהם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מביאים קבוצת ילדים ומבקשים לעלות אותם במסגרת נעל"ה, אתם כעין מתווך.
יהודה בלוי: אנחנו מחנכים אותם שם ומעלים אותם לארץ.
יהודה בלוי: אנחנו מבקשים שהמעמד שלנו יהיה הרבה יותר משמעותי, כל הדעה שלנו בכל הקשור למיון ולהחלטה, כמובן שהכול יהיה בהנחיה של האגף לחינוך התיישבותי שייתן את הקריטריונים הברורים.
יהודה בלוי: ברור שפסיכולוג שהכיר את הילד מגיל שלוש יודע יותר מפסיכולוג שהגיע ליום אחד וראה את הילד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נעל"ה זה בעצם גוף אחד שמביא את התלמידים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אדוני היושב ואני מניחה שדיברתם על זה, הגעתי קצת באיחור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם יש איזו מגמה לפתוח את התכנית לעוד גופים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו למשל "אור אבנר" או גופים נוספים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קצת רוצה לקלקל את החגיגה, אני מכירה גם מקרים של תלמידים שהגיעו במסגרת נעל"ה ומצאו את עצמם תחת השפעת סמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא פעם אני שומעת, יש עמותה שחבל שלא נמצאת כאן, עמותה שמטפלת בילדים שעלו מחבר המדינות במסגרת נעל"ה ובסופו של דבר בגלל שאין להם טיפול כמו שצריך בתוך הארץ לצערי הרב הם מאבדים את הדרך.
ישעיהו יחיאלי: סליחה גברתי, אין ילד אחד כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אראה לך הרבה ילדים.
ישעיהו יחיאלי: בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אראה לך הרבה ילדים כאלה כולל קטועי רגל בעקבות פגיעה קשה מאוד כתוצאה משימוש בסמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לסייג את דבריי ולומר שהתכנית הזאת היא תכנית שאני מאוד מברכת עליה, אבל לנו יש נטייה ללכת ולחזק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אגב זו הסיבה למחאות שמתקיימות עכשיו על משק ריכוזי כלכלי שגם מתחיל להיות משק ריכוזי חברתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שיש גוף אחד שהוא הטייקון כמו למשל בנושא נעל"ה.
דני דנון: ההערה נשמע.
דני דנון: בהמשך נשמע התייחסות לעניין.
דני דנון: חבר הכנסת אמנון כהן בבקשה.
אמנון כהן: תודה אדוני היושב ראש.
אמנון כהן: אני מברך את אדוני היושב ראש על קיום הדיון בנושא הזה.
אמנון כהן: זה אחד הפרויקטים החשובים ואני רוצה לברך גם את הסוכנות היהודית.
אברהם מיכאלי: אין על מה לברך, תברך את החינוך ההתיישבותי.
אמנון כהן: אני רוצה לברך הסוכנות היהודית על הפעילות רבת השנים.
אמנון כהן: אני הייתי שותף להבאת עולים בקליטה ישירה בתפקידי הקודם כסגן ראש עיר.
אמנון כהן: את הפרויקט הזה ראיתי בשטח, בדרך וגם במדינות שונות.
אמנון כהן: הפרויקט הזה הביא לכך שהיתה עלייה מבורכת ושילדים שהגיעו והתחילו ללמוד כאן וכתוצאה מהפעילות הזאת עלו ההורים לארץ.
אמנון כהן: קיבלנו בכך עלייה בברכה וחיזוק דמוגרפי במדינת ישראל.
אמנון כהן: כמובן שפעילות רבת שנים מעוררות בעיות תקציביות.
אמנון כהן: המדינה כאן חייבת להיכנס ולמצוא פתרונות תקציביים במיוחד שהתרומות מהעולם מתחילות להצטמצם.
אמנון כהן: אם המדינה רואה בפעילות זאת ברכה היא בוודאי צריכה להיכנס לפרויקט ולתקצב.
יחיאל שילה: זה מה שהיא עשתה.
אמנון כהן: זו חובתה.
אמנון כהן: היוזמה היתה של הסוכנות היהודית ועל זה אני מברך.
אמנון כהן: לדעתי לאורך תקופה של עבודה רבת שנים יש גופים שמתמקצעים, עובדים בשטח יחד עם הארגונים, יחד עם הממשלה.
אמנון כהן: אני כשאני מגיע חבר כנסת לביקור פרלמנטארי במדינות שונות אני מקפיד להיכנס גם למוסדות חינוך היהודים שלנו באותן מדינות, להגיע לבתי ספר ולגני הילדים לחזק את הפעילות ואת אלה העוסקים בחינוך הילדים.
אמנון כהן: אני גם פוגש שם גם את הילדים שעתידים להגיע לארץ בפרויקט נעל"ה.
אמנון כהן: כמובן שאנחנו נפגשים עם השלטון באותה מדינה כדי שימשיכו לחזק את החינוך באותה מדינה.
אמנון כהן: אני עליתי ואני מכיר את המשטר והשלטון הקומוניסטי שדיכאו את היהדות בכלל.
אמנון כהן: בשנות ה-60 למדתי יהדות במחתרת, היה לנו רב מחב"ד שלימד אותנו בסתר במסירות נפש ואם היו תופסים אותו היו שולחים אותו לסיביר.
אמנון כהן: אנחנו מכירים את העובדה ומברכים את השלטונות היום שנתונים את האפשרות לעולם היהודי להתפתח.
אמנון כהן: אתה בא לבית הספר, אם אני הייתי בשנות ה- 60 לומד אולי הייתי רב גדול.
אמנון כהן: אז דכאו והיום ברוך ה' אנחנו מחזקים את אותן מדינות, מחזקים את הארגונים שעובדים בשיתוף פעולה ועושים את העבודה.
אמנון כהן: מה שהיה חסר בתקופה ההיא כאשר ילד שהיה נכנס למסגרת ובא לארץ הוא היה מאבד את המסגרת.
אמנון כהן: בארגון "אור אבנר" נחשפתי שם לבתי הספר ולפעילויות שלהם.
אמנון כהן: ראיתי שיש המשך לפרויקט וכשהייתי בכפר סיטרין פגשתי ילדים שראיתי באוקראינה והם זכרו שביקרתי אותם שם.
אמנון כהן: הגוף שקלט אותם כאן זה מה שהיה חסר אז למדינה.
אמנון כהן: אם היום הוא לא היה היינו מאבדים אותם בדרך, לא היה מי שיקלוט אותם בצורה נאותה.
אמנון כהן: יכול להיות שכאן אני מתחבר לדברים של חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ' שיש כאלה שנפלו בין הכיסאות ולא קיבלו תשומת לב מספיקה ויתכן והלכו לכיוון לא חיובי.
אמנון כהן: יתכן שיש בחברה חוליה חלשה כזאת, אבל במסגרת הזאת אתה רואה המשכיות גם בארץ.
אמנון כהן: אני רואה במסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת שהוקמה ועדה ביוני 2010 עם שר הקליטה והעלייה והשר ליברמן לבחון ולפתוח את הנושא מחדש בכל הנוגע בתנאי הקבלה לנעל"ה.
אמנון כהן: צריך לבדוק כל הארגונים שלהם יש ניסיון בתחומים אלה, צריך לשלב אותם ולהשלים את העשייה.
אמנון כהן: אני מברך אותך שאתה מלווה וממשיך ללוות את הנושא עד שייפתר.
אמנון כהן: הפרויקט חשוב, לנו כמדינה אסור להוריד את היד מהדופק.
אמנון כהן: הסוכנות עשתה עבודה מצוינת ואם חסר להם תקציב המדינה צריכה להיכנס ולחזק את הארגונים שפועלים בנושא הזה.