GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארז חלפון: על תכנית של עלייה קהילתית, שכל עולה שמגיע ממדינת המערב ונכנס לאותה תוכנית, בלי להיכנס כרגע לפרטים שזה סיוע בשכר דירה וסיוע בתגבור שעות עברית, שלא נפרוט אותן כרגע לכסף, אבל חנה, שאחרי זה תיתן לה להציג, יכולה להגיד לך שרק הסיוע, לצורך העניין של סיוע בשכר דירה למי שנכנס, זה יותר מעולה שמגיע ומקבל את התרומה מ"נפש בנפש".
ארז חלפון: אגב, התוספת שהוא מקבל - אם זה מענק או אם זה משהו אחר – הכל מגיע כמובן מכספי התורמים ולא מכספי המדינה.
ארז חלפון: הדבר הנוסף, בלי להיכנס כרגע לתכניות שהן בנויות במשרד הקליטה לאוכלוסיות מסוימות בתוספות לשכר לימוד, וכמובן כל אוכלוסייה צריכה לקבל, כי יש אוכלוסיות שהן יותר חלשות וצריכות לקבל יותר, ואנחנו מברכים על כך, אבל אם אתה תעשה בסופו של דבר את השכלול ואת השורה התחתונה, אתה תראה שעולי "נפש בנפש", למרות המענק הנוסף שהם מקבלים מהתורמים, הם יוצאים בסופו של דבר פחות כמעט מכל עולה.
ארז חלפון: בכל אופן ככה אני מכיר וככה אני רואה את הדברים.
ארז חלפון: ואם תיתן לחנה אחרי זה, היא יכולה לתת ולהסביר.
ארז חלפון: יש תוכניות של קליטה בקהילה שהעולים משתתפים בה ברשויות המקומיות שעולי "נפש בנפש" לא משתתפים בה ודברים נוספים, שכמובן הם עולים הרבה מאד כסף.
ארז חלפון: רק משפט אחרון.
ארז חלפון: אנחנו היינו בזמנו ביחד עם משרד הקליטה, היינו במשרד האוצר ולצערי הרב, כולם, מי שלא תשאל אותו, אומר – עלייה וקליטה – זה הדבר הכי חשוב, אבל כשמגיעים לביצוע ולהראות שזה הכי חשוב, וגם ליה יושבת פה כיושבת ראש ועדת הקליטה לשעבר, וגם שרי קליטה לשעבר יודעים שבסופו של דבר, האוצר שם את זה בסדר עדיפות אחרון.
ארז חלפון: לא יכול להיות, לא יכול להיות שארגון, ואני קורא לו – טוני גלברט, שמביא עולים למדינת ישראל, צריך להוציא מכספו כסף.
ארז חלפון: העולים האלה לא מגיעים לבית בבוקה רטון, הם מגיעים למדינת ישראל ולא יכול להיות ש- אני בכוונה אומר משרד האוצר, שהלך איתנו ועם משרד הקליטה לכברת דרך, לא יכול להיות שאת המינימום, אני מדבר איתך שתתפוס פה כל חבר כנסת במשכן אומר פעילות כזאת.
ארז חלפון: אגב, כל מה שאני מדבר איתך על זה, כמובן אני שם את ההנהלה וכלליות בצד, זה בכלל לא בחישוב, זה כמובן בצד.
ארז חלפון: לא יכול להיות שהמינימום של 50-50 בכזה ארגון שבא ומביא ועושה, גם זה לא ניתן אחרי שמשרד האוצר ראה וראה גם את דו"ח דלויט, וישב איתנו, ואמר אתם צודקים, ואני חושב באופן אישי שהוא אמור לתת מעבר לזה.
דני דנון: תודה רבה לארז חלפון, סגן יושב הראש.
דני דנון: לגבי פרס ישראל, טוני, קודם כל הרב קיבל את פרס מוסקוביץ' והייתי נוכח בטקס המרשים בעיר דוד.
דני דנון: אני מברך אותך על קבלת הפרס.
ליה שמטוב: אז, ממש לקחת את המילים שלי מפה, מה שרציתי להגיד.
ארז חלפון: סליחה.
ליה שמטוב: אתמול אנחנו באמת ראינו בטלוויזיה איך יורדים עולים חדשים מהמטוס והיום בבוקר, בבית מלון, פגשתי את העולים החדשים.
ליה שמטוב: איך אנחנו יודעים שזה עולים חדשים?
ליה שמטוב: קודם כל תיק של משרד הקליטה וזה באמת דבר מבורך, כי מה שבתוך התיק זה כל הספרים על קבלת העולים החדשים, על הזכויות שלהם, על החובות שלהם.
ליה שמטוב: כמו שארז אמר, עם כל התקציבים של המדינה ושל התורמים ושל כל הארגונים, כשמקבלים את העולים החדשים, אז כולם שמחים, כולם מרוצים, כולם רוצים פה לראות את העלייה.
ליה שמטוב: מלווים אותם במשך תקופה מסוימת, מוכנים לעזור בכל דבר, אבל אנחנו מכירים, כשתינוק נולד, בכל זאת כשהוא בן שנה, הוא רק מתחיל ללכת ואחרי שנה הוא עדיין תינוק.
ליה שמטוב: צריכים ללוות את התינוק יותר, מעבר לתקופה אשר המדינה לקחה על עצמה.
ליה שמטוב: אני רוצה לברך את ארגון "נפש בנפש" ושמעתי על התוכנית יחד עם בנק הפועלים, על ליווי, בינתיים, של 1,000 משפחות שהעובדים של בנק הפועלים מאמצים את המשפחות, מלווים אותן מעבר למה שמגיע להן, וזה חשוב מאד.
ליה שמטוב: גם אני הייתי עולה חדשה, ואם הייתה איזו שהיא משפחה שהייתה לוקחת אותנו אחרי שנה בארץ והייתה מלווה אותנו, זה הרבה הרבה מעבר לעזרה.
ליה שמטוב: אבל 1,000 משפחות זה כל כך מעט.
ליה שמטוב: יש כל כך הרבה משפחות ואני אתן לכם דוגמא.
ליה שמטוב: כשאני הייתי יושבת ראש הוועדה וביקרתי דרך הסוכנות במדינות ובאוקראינה, אז דיברתי עם עולים שכבר הייתה להם ויזה לעלות לארץ והם שאלו אותי – על מה את ממליצה למשפחות צעירות?
ליה שמטוב: אמרתי, על פרויקט 'בית ראשון במולדת', כי זה טוב, קודם כל קליטה טובה גם בשבילכם וגם בשביל הילדים, בזמן של חצי שנה, בשנה הראשונה.
ליה שמטוב: אז האנשים האלה שהגיעו לארץ, נתתי להם את מספר הטלפון שלי והם בקשר איתי.
ליה שמטוב: זאת אומרת, הם מספרים לי על כל שלב מה אחרי קבלת הפנים היפה, בכל זאת, באיזה שהוא שלב הם נשארים לבד.
ליה שמטוב: הם לא יודעים מה לעשות, לאן ללכת, איפה ללמוד.
ליה שמטוב: בכל זאת, הטווח הזה הקצר, זה מינימום שנותנים.
ליה שמטוב: צריכים לתת מעבר ומעבר.
ליה שמטוב: ואם עוד יש ארגונים, חוץ מהפרויקט הזה של בנק הפועלים, אם יש עוד מישהו שיכול להרים את הכפפה ולאמץ את המשפחות האלה, זה יעזור לקליטת העלייה והעולים הם השליחים שלנו בחוץ לארץ.
ליה שמטוב: איך שהם משדרים – ככה אנחנו מקבלים בחזרה את הפידבק, את הפרגון הזה.
ליה שמטוב: אז אין לי מילים, או משהו, כי העבודה ש"נפש בנפש" עושים, זה פשוט מבורך, אבל צריך להרחיב את זה.
ליה שמטוב: אה, ועוד משהו.
ליה שמטוב: דרך אגב, בערוץ הרוסי, בערוץ 9, ישראל פלוס, יש עכשיו פרסומת על עולים חדשים.
ליה שמטוב: זאת אומרת, בדיוק כמו שירדו עולים אתמול מהמטוס, אז מראים את הפנים שלהם ואומרים – אחרי 20 שנה, אחרי 5 שנים, אחרי זה.
ליה שמטוב: מישהו יודע מה קרה עם האנשים האלה, איך הם הסתדרו.
ליה שמטוב: ואת זה, תשלחו לנו את המכתבים ואני גם ממליצה לכם לעשות את זה.
דני דנון: אני רוצה לבקש מדניאל אוברמן להראות לנו את המצגת בקצרה אם אפשר וגם להתייחס במצגת לנושא שביקשתי, לגבי הרחבת הפעילות, כי אני מסתובב בעולם היהודי.
דני דנון: מדי פעם אני שומע את טוני – "נפש בנפש" הגיעו לאנגליה ואחרי זה לא יודע מה קורה.
דני דנון: אחרי זה בצרפת, הגיעו אלי שמועות, ארגנטינה.
דני דנון: כל פעם באים אלי עם חצאי אמיתות.
דני דנון: חשוב לי לדעת מה קורה בפועל; וגם מילה של ביקורת.
דני דנון: קשה לי לבקר, כי אני תומך גדול של הארגון, אבל אני רוצה כן להיות פרקליט השטן בנושא הזה.
דני דנון: הטענה שאומרים שיש קהל שבוי בצפון אמריקה, של יהודים אורתודוכסים בעיקרם, ושם הפעילות היא העיקרית, ואין את היציאה מחוץ לקהל השבוי הזה.
דני דנון: אז הייתי רוצה שגם תתייחס לסוגיות האלה, תוך כדי המצגת, אם אפשר.
ארז חלפון: רק ברשותך, על השאלה הראשונה, היות ודני לא מכיר את התשובה, לגבי הרחבת הפעילות, אז חשוב רק להגיד פה שאנחנו כרגע נמצאים בשלב של שיחות, בדיוק בימים האלה, גם עם נציגי משרד הקליטה.
דני דנון: כרגע עובדתית מדובר על ארצות הברית – קנדה.
דניאל אילון: ואנגליה.
ארז חלפון: כרגע ארצות הברית, קנדה ואנגליה.
ארז חלפון: יפה.
ארז חלפון: עכשיו, בגלל מה שקרה בסוכנות היהודית ובגלל שיחות עם משרד הקליטה, אנחנו כרגע נמצאים בשיחות, גם עם יושב ראש הסוכנות ומנכ"ל הסוכנות, אלן הופמן, גם עם משרד הקליטה, שחלק מהנציגים יושבים פה, כדי לבדוק אופציה שאנחנו נוכל להתרחב.
ארז חלפון: כמובן יש פה הרבה ---
דני דנון: אתה יכול להגיד לי לשנה הבאה – איפה הכיוונים?
ארז חלפון: אנחנו צריכים לשבת.
ארז חלפון: זאת אומרת, תראה, קודם כל, אם בסופו של דבר יבקשו מ"נפש בנפש" להתרחב, נצטרך לראות קודם כל אם אנחנו יכולים.
ארז חלפון: בטח אם זה מדינות שהולכים והשפות שם הן לא שפת אנגלית.
ארז חלפון: כי היום הארגון נותן שירות לעולים שהם דוברי השפה האנגלית.
ארז חלפון: כמובן שהוא צריך, מבחינתנו, שינוי בתכנון, שינוי בגיוס של שליחים שכמובן דוברים את השפות.
ארז חלפון: הדבר השני הוא תקציבים, ולכן אנחנו כרגע נמצאים בשיחות, גם עם הסוכנות היהודית, גם עם משרד הקליטה.
ארז חלפון: ברגע שיסתיימו השיחות האלה, כמובן אתה כיושב ראש ועדה תוכן לזמן, לבקש עדכון, לראות איפה אנחנו נמצאים.
ארז חלפון: אנחנו כמובן נבוא וגם נדווח לוועדה.
ארז חלפון: אבל כרגע הכל נמצא בשלבים של שיחות.
דני דנון: אוקי, בבקשה דניאל.
דניאל אילון: תודה רבה.
דניאל אילון: תודה ליושב ראש הוועדה שהזמין את "נפש בנפש" להציג פה.
דניאל אילון: קצת על הנתונים הדמוגרפיים ולמה העלייה מצפון אמריקה היא העתיד, וחברי יהודה תמר הציג פה את מספר היהודים בארצות הברית, ויש מחלוקת אם זה בין 4-5-6 מיליון, אבל עדיין זה המאגר הגדול ביותר של יהודים בעולם, כאשר הפוטנציאל לעלייה מצפון אמריקה זה המאגר העתידי למדינה.
דניאל אילון: קצת נתונים דמוגרפיים.
דניאל אילון: הגיל הממוצע של העולים הוא 32, 32.5, כאשר הפילוח עם ההשתייכות, בערך 70% מהמשפחות מגדירות את עצמן בתור דתיים, כ-30% מהמשפחות קונסרבטיביים, רפורמים, או ללא שייכות דתית.
דניאל אילון: מבחינת הרווקים של השנה, בערך 1,300 רווקים יעלו ארצה.
דניאל אילון: הרוב המכריע ---
דני דנון: והטיסה של אתמול הייתה רק רווקים?
דניאל אילון: לא, לא, לא.
דני דנון: כי בתקשורת הייתה איזו מן מצגת.
דני דנון: קודם כל העולות הרווקות, שתיכן רווקות?
דניאל אילון: חלקן.
דני דנון: אוקי, אז אנחנו קודם כל מברכים שהרווקים והרווקות יהפכו לנשואים במהרה ויקימו בית בישראל.
קריאות: אמן ואמן.
דניאל אילון: כן, כן, אנחנו נעשה את כל המאמצים.
דניאל אילון: כל עוד הם מציגים את עצמם בערוץ הכנסת וערוצים כאלה, הם בטוחים להצלחה בנושא הזה.
דני דנון: שלא יהיה פה רעיון לערוץ הכנסת, כי זה משודר, דניאל.
דניאל אילון: אני יודע, אני יודע.
דניאל אילון: שוב, בין הרווקים, רוב הרווקים אינם דתיים וזה כתוצאה של פעילות של 'תגלית', 'מסע', פעילות של הסוכנות, כל מיני פעילויות בארץ שאנשים מגיעים ואחרי זה חוזרים לארצות הברית ואחרי זה שוקלים לעלות.
דניאל אילון: המצב הכלכלי בארצות הברית הוא גם כן גורם משמעותי היום.
דניאל אילון: אנחנו מקבלים היום המון פניות של רווקים מארצות הברית, שמסיימים אוניברסיטה שם ואין להם עבודה.
דניאל אילון: מצב האבטלה בארצות הברית מתקרב ל-10% לעומת פה, בערך 6%.
דניאל אילון: פעם ראשונה בהיסטוריה שהמשק הישראלי הוא במצב יותר טוב מהמשק האמריקאי, וזה גורם מושך.
דניאל אילון: אז אנחנו צפויים ליותר רווקים שיגיעו.
דניאל אילון: כפי שאמרתי, המשפחות הן מתפזרות בכל הארץ, מהצפון, מנהרייה עד קצרין, עד הדרום באילת.
דניאל אילון: יש ריכוזים של המשפחות בעיקר במרכז הארץ – ירושלים, בית שמש, רמת בית שמש, מודיעין, כפר סבא, רעננה ויש לנו תוכנית עכשיו, בשיתוף פעולה עם המשרד לנגב ולגליל, ועם משרד הקליטה לעזור לאנשים לעלות לצפון, עם חבילות עידוד משמעותיות נוספות.
דני דנון: זה ממשיך?
דני דנון: כי אני יודע שהייתה בעיה עם התקצוב של זה.
דניאל אילון: כן, זה ממשיך.
דניאל אילון: ארז?
דניאל אילון: התכנית של הגליל והנגב?
ארז חלפון: אנחנו כרגע בדיונים מול משרד הקליטה.
דניאל אילון: קודם כל זו עלייה מתוך בחירה.
דניאל אילון: לאנשים שבאים מארצות הברית יש הרבה מאד אופציות לאן הם רוצים לעבור, אם זה לעבור מניו-יורק לקליפורניה או למיאמי ויש להם גם אופציה לעלות לישראל.
דניאל אילון: זה לא עלייה שנדחפת לפה.
דניאל אילון: זו עלייה משכילה.
דניאל אילון: כל העולים, כמעט ללא יוצא מן הכלל, המבוגרים באים עם תארים ועם ניסיון מקצועי וטוני גלברט דיבר על התרומה הכלכלית.
דניאל אילון: אני רוצה להתייחס קצת לחסמים המשמעותיים שאנחנו הגדרנו כתוצאה ממחקר השוק הראשוני שלנו, לעלייה.
דניאל אילון: אחד זה נושא של תעסוקה.
דניאל אילון: אנשים שעולים ארצה מאבדים את הרשת החברתית שלהם, את הרשת שלהם, את ה- network שלהם, על מנת למצוא תעסוקה בארץ.
דניאל אילון: אנחנו, "נפש בנפש" בנינו להם רשת חלופית, network תחליפי.
דניאל אילון: יש לנו היום מאגר של בערך 3,500 שמות שאנשים, בעיקר עולים לשעבר, נקלטו בארץ בכל מיני חברות, מעל 1,000 חברות וברגע שמתפנה משרה בחברה כל שהיא, אנחנו מקבלים את הטלפון.
דניאל אילון: היום אנחנו מקבלים בין 10 ל-15 פניות ליום למשרדים שלנו, של חברות שמחפשים עובדים.
דניאל אילון: גם החשיפה התקשורתית של הטיסות שלנו, ההצגה בוועדה פה וכן הלאה וכן הלאה, שם את השם של "נפש בנפש" על המפה והחברות בהחלט פונות אלינו, להשמה.
דניאל אילון: יתרון נוסף שלנו הוא שאנחנו לא גובים כסף עבור ההשמה, אז חברות פונות אלינו לפני שהם הולכים לחברת השמה.
דניאל אילון: נושא של הבירוקרטיה הישראלית זה דגל אדום, ענק, בשביל האמריקאים, שבצדק או שלא בצדק, הרבה פעמים הבירוקרטיה האמריקאית יותר בעייתית מהבירוקרטיה הישראלית, אבל מבחינת הפרספקטיבה של אותו עולה, הוא צריך להתמודד עם בירוקרטיה גדולה.
דניאל אילון: עשינו שיתופי פעולה וצעדים ענקיים עם משרד הפנים, עם משרד הקליטה, עם , עם משרד הרישוי, על מנת לקצר הליכים, לשפר את התקשורת עם העולים, לתת להם מידע אמין וכך הם עוברים את החסמים הבירוקרטים בצורה, יחסית, מאד מהירה.
דניאל אילון: הנושא של השתלבות חברתית.
דניאל אילון: יש לנו מאגרי מידע מאד רציניים באתר שלנו, על קהילות.
דניאל אילון: מידע לגבי קהילות, מידע לגבי בתי ספר, עד לרמת פירוט של מה אחוז דוברי האנגלית בתוך בתי הספר, מה גודל הכיתות, מי השמות של האנשים החשובים בבית הספר – אם זה המנהל או סגן המנהל וכן הלאה וכן הלאה.
דניאל אילון: על עזרה כלכלית דיברנו קצת, עזרה לעולים מבחינת מענקים.
דניאל אילון: עוד תחום שאנחנו עוסקים בו, זה נושא של יחסי ציבור.
דניאל אילון: בארצות הברית היינו צריכים לשבור ב-2002 ---
דני דנון: תגובת הקהילה המקומית, אתה אומרת מקומית – בארצות הברית - לא בישראל.
דניאל אילון: אמת, נכון.
דניאל אילון: היינו צריכים לשבור את המיתוס שהיה קיים עד שהתחלנו את הפעילות, שמי שעולה ארצה בשנות ה-70, 80, 90, זה אנשים שהעסק שלהם כשל, או ילד קצת בעייתי.
דניאל אילון: היינו צריכים לשבור את המיתוס הזה ולהראות שאנשים באמת רציניים עולים ארצה.
דניאל אילון: בגלל זה, ב-2002, ביזמת הרב יהושע פס וטוני גלברט, פעם ראשונה הביאו מטוס שלם, ג'מבו שלם של אנשים ארצה, והראינו את האנשים האלה.
דניאל אילון: הייתה המון תקשורת בניו-יורק, מה-CNN וכל הרשתות האמריקאיות היו ב-J.F.K כדי להראות את הדבר המשונה הזה, באמצע אינתיפאדה – בעלי מקצוע – עורכי דין, רואי חשבון, בעלי מקצוע בכל מיני תחומים – עולים על מטוס ועוזרים לישראל, וזה נתן חיזוק לאלה שהתלבטו, שיוכלו אולי להגיד לחברים שלהם, לשכנים שלהם - תשמע, אני לא משוגע אלא תראה, יש אנשים רציניים אחרים שעולים איתי.
דניאל אילון: עוד דבר שאנחנו מצליחים לעשות, זה הנושא של כדור השלג של מגמות העלייה.
דניאל אילון: רוב האנשים שעולים השנה הם חברים של, קרובים של, שכנים של אלה שעלו בשנים הראשונות של "נפש בנפש".
דניאל אילון: הם מקבלים את התמיכה מאלה שנמצאים פה, ושוב זה עוד רעיון עסקי, שטוני גלברט הנחה לתוך הארגון של Success bring Success.
דניאל אילון: אנחנו מאד מאד משקיעים בעולים פה, כדי שיצליחו, כדי שהם ידווחו בחזרה לארצות הברית שטוב פה והמודל הזה עובר.
דניאל אילון: בגלל זה אנחנו רואים את הנהירה למודיעין ולבית שמש ולמקומות אחרים, בגלל שאנשים יודעים שטוב שם.
דניאל אילון: המצב שהיינו ב-2002, 2003, שהיינו צריכים לתת המון תמיכה חברתית לאחר העלייה, אנחנו מצמצמים את הפעילות שלנו בדבר הזה, בגלל שיש רשת חברתית מאד חזקה היום לאלה שעולים.
דניאל אילון: קצת נתונים אנחנו מציגים פה על ההתפתחות במשך השנים ועיקר העיקרים זה הנושא של ההסכם מול ממשלת ישראל בשנת 2005 לתמוך, וזו אחת מההחלטות האחרונות של ראש הממשלה אריאל שרון.
דני דנון: רק לזרז אותך.
דניאל אילון: אוקי, בבקשה.
דניאל אילון: צמיחה במספר עולים – אנחנו מגיעים השנה לבערך 28,000 עד 30,000 עולים עד סוף השנה.
דניאל אילון: הצפי של השנה הבאה הוא גם כן חיובי.
דניאל אילון: ייתכן שיהיה גידול נוסף, אבל זה תלוי בתוכניות ההתרחבות ואיך השיחות האלה יתקדמו.
דניאל אילון: טוני הזכיר את הנושא של אחוז ההישארות בארץ, בסביבות ה-97% של האנשים שהגיעו מאז שהתחלנו את הפעילות שלנו, ועדיין נמצאים פה.
דני דנון: זו נקודה חשובה ביותר, כי אני הייתי גם שליח בארצות הברית ויש לי הרבה מאד חברים שעשו עלייה, אבל לא נשארו בארץ וזה נזק גם לאותו עולה וגם נזק הסברתי, שהמשפחה אומרת – הוא חזר, הוא חזר לפה, ולכן אני חושב שהנתון הזה הוא נתון חשוב ביותר.
דניאל אילון: נכון.
דניאל אילון: אני גם רוצה להתייחס לפוטנציאל בארצות הברית.
דניאל אילון: אנחנו רואים אלפי יהודים שמגיעים ארצה כל שנה בתוכניות של הסוכנות וב'מסע' וב'תגלית', וזה המאגר הפוטנציאלי שלנו לעתיד, וכמו שהתוכניות האלה הן קריטיות גם לעתיד שלנו להביא מספרים גדולים יותר, בגלל שבלי הביקור הזה בארץ, אין סיכוי לשכנע מישהו לעלות ארצה.
דניאל אילון: ברשותכם, אני אקח שתי דקות נוספות ואציג סרט קצר.
דניאל אילון: (מוצגת מצגת)
דני דנון: אפשר את הטיסה לארץ להאריך בכמה שעות, אם מכירים בטיסה ויש זוגות, אפשר שיטוסו מסביב.
דניאל אילון: בהחלט.
דני דנון: ויש את הרב פס בטח בנסיעה.
דני דנון: בואו נעצור פה, נשאיר את הקהל במתח.
דניאל אילון: אוקי.
דניאל אילון: הם חיים באושר ועושר.
דני דנון: איפה גר הזוג הזה?
דניאל אילון: בגבעת שמואל, שניהם סטודנטים.
דניאל אילון: קצת על הפעילות שלנו בארצות הברית טרום עלייה.
דניאל אילון: יש לנו 500 אירועים בשנה בארצות הברית.
דניאל אילון: אנחנו נפגשים בערך כל שנה עם בערך 7,000 אנשים.
דניאל אילון: אנחנו מנסים לשפר את אחוז האנשים שאנחנו נפגשים איתם, איזה מספר מהם בסופו של דבר עולים.
דניאל אילון: כרגע זה בערך עומד על בערך 50%.
דניאל אילון: השאיפה שלנו שזה יגיע ל-60% ויותר.
דניאל אילון: אנחנו מנסים למנף טכנולוגיה כמה שיותר, גם בתחומים של סקייפ, גם בתחומים של וובינאר (- מפגשים און ליין) שאנחנו עושים.
דניאל אילון: יש לנו כל יום ראשון בערך חמישה, שישה וובינאר שמתקיימים, משודרים פה מירושלים ואנשים מצטרפים אליהם מכל העולם עכשיו, לא רק מארצות הברית.
דניאל אילון: התייחסתי לפני כן קצת לאתר שלנו, שהוא האתר הכי מעודכן ואנחנו רואים את ההתעניינות בעולם.
דניאל אילון: חלק ניכר מהאתר כבר מתורגם לספרדית וצרפתית ואנחנו רואים את האנשים מהארצות האלה נכנסים לאתר על מנת לקבל מידע מעודכן על הליך העלייה.
דניאל אילון: פרויקטים מיוחדים – קרן עלייה לחיילים, שיש לנו תמיכה מיוחדת עם ה-FIDF – Friends of the IDf - בארצות הברית, לתת לחיילים שמתגייסים.
דניאל אילון: יש לנו כ-500 חברי שהתגייסו השנה לצבא ואנחנו בקשר הדוק איתם במשך כל השירות.
דניאל אילון: מבצע 'עולים לצפון' – התייחסתי לזה לפני כן.
דניאל אילון: וגם כן, פרויקט העלאת רופאים עקב המחסור של רופאים בארץ, יש לנו תוכנית מיוחדת לעידוד העלייה.
דני דנון: תודה אדוני.
דני דנון: אני חייב לקטוע אותך.
דני דנון: אנחנו פה בוועדה מלווים את נושא הרופאים.
דני דנון: אנחנו מקווים, יש לנו פגישה עם מנכ"ל , אנחנו נעלה את הנושא הזה לדיון שיתקיים בשבועות הקרובים.
דני דנון: אני רוצה בקצרה, לקראת סיכום, רק מילה קצרה לחנה קורן, מנהלת אגף בכיר, עידוד עלייה ותושבים חוזרים במשרד הקליטה.
דני דנון: חנה, אין פה הפרטה של מה שהמדינה צריכה לעשות?
חנה קורן: לא, זו השלמה.
חנה קורן: אנחנו מאד מעריכים את העבודה של "נפש בנפש".
חנה קורן: זה ארגון מקצועי, אנחנו נהנים לעבוד איתם, אנחנו משתפים פעולה בצורה שהולכת ונהיית יותר טובה מיום ליום.
חנה קורן: אנחנו נשתף אותם השנה גם בתוכניות מיוחדות לעידוד הקליטה, שזה בעצם תוכניות שהן משווקות בחו"ל, שמהוות עידוד עלייה, כשאנחנו מדברים על מרכיבים תוספתיים לסל הקליטה.
חנה קורן: הרי משרד הקליטה מלווה את העולים במהלך 10 שנים ומעבר לזה יש לנו תוכניות מיוחדות, ששם אנחנו מסייעים בשכר דירה, בדמי הסתגלות.
חנה קורן: תפיסת העבודה שלנו אומרת שאם אנחנו מצליחים לגרום לעולה ללמוד עברית בחצי השנה הראשונה, אנחנו משאירים לו את הפתח ומגדילים את הסיכויים שלו, שהוא יצליח להשתלב בעבודה בישראל.
חנה קורן: ללא שפה אי אפשר להשתלב בעבודה.
חנה קורן: לכן, כדי שהוא יוכל בשנה הראשונה להיות נקי מדאגות על הישרדות המשפחה, אנחנו נותנים לו את התשתית הכלכלית שתסייע בידו.
חנה קורן: זאת תפיסת העבודה שאנחנו מאד מקפידים עליה, כי בלעדי העניין הזה, אנחנו לא נצליח בקליטה.
חנה קורן: אנחנו עושים הרבה מאד עבודה מול שותפים כמו משרד נגב-גליל.
חנה קורן: יש החלטת ממשלה של תכנית משותפת שאנחנו מפעילים.
חנה קורן: אנשים מגיעים - אני אשמח לשלוח לכם את הפרישה – לכל היישובים בגליל.
דני דנון: אני אשמח שהוועדה תקבל פרישה של עולי "נפש בנפש" מבחינת מקום מגורים שלהם.
דני דנון: אני מניח שזה יותר אליכם, דניאל.
חנה קורן: נכון.
דניאל אילון: בסדר.
דני דנון: בשנים האחרונות לראות איפה נפרשו כל העולים, מאד מעניין אותנו לראות את הפרישה הזאת.
חנה קורן: ההדים שאנחנו מקבלים מהגליל זה שהתוכניות שלנו עושות שינוי דמוגרפי מאד משמעותי.
חנה קורן: הרבה מאד יישובים אומרים שזה פשוט מחייה את היישוב כתוצאה מהעניין הזה.
חנה קורן: כשאת השנה הראשונה יש להם מסודר, הם כבר נקלטים בתוך הקהילה.
חנה קורן: תוכנית עלייה קהילתית כבר לא קיימת.
חנה קורן: אנחנו עושים את התכניות האלה במקומן, וכמוכן שזה הכל תלוי תקציב וזמינות התקציב, אבל אנחנו נמשיך ונעשה.
חנה קורן: אנחנו כרגע לפני, יש לנו שתי הוראות שעה שמוכנות לצאת לדרך.
חנה קורן: ברגע שנצליח לגייס את כל התקציב – אנחנו נצא איתם בתוכנית גדולה שתכלול את כל העולם – וכבר הודעתי גם לדני שם יהיו שותפים בתוך התכנית הזו גם.
חנה קורן: אנחנו רק רוצים להודות ולהעצים את שיתוף הפעולה עם כל הארגונים שהם מעודדי עלייה, וכמובן עם "נפש בנפש" בראשם.
דני דנון: מילת סיכום קצרה, טס סוולו.
דני דנון: ברוכה הבאה גם את לישראל.
דני דנון: את מדברת עבירת?
סוולו לי: תודה.
סוולו לי: לא מספיק.
דני דנון: את תהי הדוברת האחרונה של הישיבה.
דני דנון: אז אם בדקה אחת את יכולה לספר לנו על עצמך ועל חוות העלייה שלך.
סוולו לי: בהחלט.
סוולו לי: אני משיקגו, אלינו, אני בת 24.
סוולו לי: זה בהחלט היה תהליך הגעה ארוך הנה.
סוולו לי: באתי לכאן כשהייתי בת 16 ושהיתי שישה חודשים בקיבוץ צובה, דרך פרויקט חילופים בינלאומיים ובמכתבי הראשון לאימי, שכתבתי בלילה הזה בקיבוץ, הסברתי, אתם יודעים, איך אני מרגישה ומה ראיתי, ועל הריחות, המראות, כל דבר.
סוולו לי: וסיימתי את מכתבי עם – נ.ב.
סוולו לי: אני עושה עלייה.
סוולו לי: אתם יודעים, הייתי רק בת 16, והרגשתי יותר בבית כאן.
סוולו לי: זה לקח לי אמנם תקופה מסוימת לחזור, אבל אני גאה לעשות זאת ולכבוד הוא לי להיות מסוגלת לעשות זאת ולקבל את ההזדמנות הזאת.
דני דנון: ומה תעשי בעתיד הקרוב?
סוולו לי: בעתיד הקרוב אני מתחילה ללמוד באולפן, ב-1 באוגוסט.
דני דנון: באיזה אולפן?
סוולו לי: באולפן גורדון בתל אביב.
סוולו לי: אחרי זה אני מתכננת לחזור לעשות את התואר שלי בעבודה סוציאלית, ובינתיים רק אולפן.
דני דנון: כשאת אומרת – לחזור לעשות, את מתכוונת לחזור לארצות הברית או לחזור חזרה ללימודים?
סוולו לי: לא, לחזור ללימודים, סליחה.
סוולו לי: אני מתכננת להישאר לעת עתה.
דני דנון: תודה רבה טס, בהצלחה.
דני דנון: אני רוצה ברשותכם להקריא את הודעת הסיכום של הוועדה - ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות מברכת את ארגון "נפש בנפש" והעומד בראשו, מר טוני גלברט, על פעילותם למען עידוד וקליטת עלייה.
דני דנון: הוועדה התרשמה ומביעה את הערכתה.
דני דנון: אין ספק שדפוסי הפעולה של "נפש בנפש" הביאו נורמות חדשות לפעילות מערך עידוד העלייה.
דני דנון: הוועדה קוראת להגדלת פעילות "נפש בנפש" מעבר לתחומי פעילותה הקיימים היום, בשיתוף משרד הקליטה, הסוכנות היהודית וכל שאר הגורמים העוסקים בנושא.
דני דנון: הוועדה קוראת להגדלת תקציב "נפש בנפש", בקשר ישיר לגידול במספר העולים.
דני דנון: הוועדה מודה לכל העושים במלאכה חשובה זו.
דני דנון: אני רוצה להודות לכולם, לאנשים שהגיעו מהארץ, מחוץ לארץ ובייחוד לעולים החדשים שבזכותכם אנחנו ממשיכים במפעל הציוני.
דני דנון: קיימנו מספר דיונים, ביקשנו לראות את הנתונים, זה מה שאנחנו עושים היום, ויש הרבה דיבורים, הרבה ברכות.
דני דנון: אנחנו גם מסיירים הרבה בארץ.
דני דנון: יש מקומות שהתרשמנו מנתונים יפים, כמו בקרית אונו ואריאל, שהראו לנו באמת שילוב אמיתי של יוצאי אתיופיה.
דני דנון: במקומות אחרים, אני חייב להגיד פה בצורה ישירה, מתהדרים בסטודנטים יוצאי אתיופיה, אבל כשמסתכלים על הנתונים שמציגים לפנינו, מתהדרים בהם בצורה נלוזה.
דני דנון: בפועל המספרים הם מספרים יבשים.
דני דנון: מוסדות אקדמיה: הטכניון, האוניברסיטה העברית, שאני נמנה על בוגריה, כשאתה מסתכל על המספרים אתה שואל את עצמך איפה פה השילוב?
דני דנון: איפה פה הסיוע?
דני דנון: הדבר הזה מקומם, ואני רוצה היום לראות מה הכשלים.
דני דנון: אני דיברתי גם בנושא עם שר החינוך, שעדכן אותי שהיום יש שלו.
דני דנון: אנחנו נשמע עליה בודאי בישיבה.
דני דנון: לגבי מתן תגמול למוסדות, שילוו את יוצאי אתיופיה, יזכו לתקציבים.
דני דנון: אבל לפני שאני אתחיל, אני אבקש, כהרגלינו, ממרכז המחקר והמדע של הכנסת, שעושה את העבודה.
דני דנון: אורלי אלמגור-לוטן תתחיל ופלורה תשלים.
אורלי אלמגור-לוטן: קודם כל נתונים כלליים על מספר הסטודנטים.
אורלי אלמגור-לוטן: יש בערך אלף תשע מאות סטודנטים יוצאי אתיופיה, שהם 1.09% מכלל הסטודנטים, לעומת אחוז יוצאי אתיופיה באוכלוסיה שהוא כאחוז וחצי.
אורלי אלמגור-לוטן: אני אראה עוד פעם במסמך את כל הנתונים.
אורלי אלמגור-לוטן: תחומי הלימוד העיקריים זה רוח, חברה, חינוך, פחות למדעים.
אורלי אלמגור-לוטן: רק נתון שקופץ בעיני, יש היום רק ארבעה סטודנטים יוצאי אתיופיה בלימודי רפואה, מתוך הסטודנטים לרפואה.
אורלי אלמגור-לוטן: בקרב מקבלי תארים בשנת הלימודים האחרונה, קיבלנו נתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אורלי אלמגור-לוטן: בתשס"ט 0.7% ממקבלי תואר ראשון ו- 0.3% ממקבל תואר שני היו יוצאי אתיופיה.
אורלי אלמגור-לוטן: המספרים של מקבלי תארים אלו אמנם מספרים נמוכים, גם יחסית לשיעור שלהם באוכלוסיה, וגם יחסית לשיעור שלהם בקרב הסטודנטים, אבל אנחנו רואים עלייה בשנים האחרונות בעיקר בתואר ראשון, בתשס"ה זה היה 0.4%.
אורלי אלמגור-לוטן: המספרים קטנים.
אורלי אלמגור-לוטן: אבל כן רואים איזשהו גידול בשנים האחרונות.
אורלי אלמגור-לוטן: יש רק איזושהי הסתייגות, חשוב להגיד, בעיקר לגבי התארים המתקדמים שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מאוד מדגישה, שבעצם ההגדרה של יוצאי אתיופיה, זה מי שנולד באתיופיה או הוריו נולדו באתיופיה.
אורלי אלמגור-לוטן: יכול להיות עיוות, במיוחד כשמדובר במספרים קטנים.
אורלי אלמגור-לוטן: כי בעצם זה כולל גם מי שמשפחותיהם ישראליות, ששהו באתיופיה ונולדו, כשהמשפחה היתה בשליחות באתיופיה.
אורלי אלמגור-לוטן: זו לא האוכלוסייה, שמדברים עליה כאן.
אורלי אלמגור-לוטן: ולכן כשמסתכלים על התארים המתקדמים, שזה מספרים מאוד נמוכים, בעיקר בלימודי תואר שלישי, זה קצת מוטעה.
אורלי אלמגור-לוטן: כי המספרים שרואים הם יותר גדולים מהמציאות הקיימת בשטח, כי לא כולם באמת "אתיופים".
אורלי אלמגור-לוטן: גם בחלוקה בין מכללות לאוניברסיטאות רואים מגמה, שהיא דומה למה שקורה בכלל האוכלוסייה, שזה מעבר.
אורלי אלמגור-לוטן: המקום של המכללות יותר גדול---
דני דנון: את יכולה להגיד לי מי האוניברסיטה במקום הראויה לציון והראויה לגנאי?
דני דנון: והמכללות גם הראויה לציון והראויה לגנאי.
פלורה קוק-דוידוביץ: אנחנו יכולים להגיד, שבחיפה שיעור יוצאי אתיופיה בסטודנטים הוא הגבוה ביותר בקרב האוניברסיטאות.
דני דנון: אז הם ראויים לציון מבחינתנו?
פלורה קוק-דוידוביץ: אבל אפשר להגיד, שהאוניברסיטה הזאת היא הקטנה מבין האוניברסיטאות.
דני דנון: מבחינת מספר כמותי?
פלורה קוק-דוידוביץ: השיעור הם כ-1.4% בקרב האוכלוסייה---
דני דנון: לא, אני חושב שהאחוזים פה זה בעייתי.
דני דנון: כי המספרים פה נמוכים בכדי לדבר על אחוזים.
דני דנון: ראיתי בטכניון, יש ,0.16% אני לא יודע אם זה רבע סטודנט או חצי סטודנט.
פלורה קוק דוידוביץ: בחיפה יש 160 סטודנטים לכלל התארים.
דני דנון: לעומת אוניברסיטת ירושלים שהיא בתחתית האוניברסיטאות.
פלורה קוק-דוידוביץ: יש בה 75 סטודנטים.
דני דנון: ובמכללות?
פלורה קוק-דוידוביץ: האמת, אפשר להגיד שהמרכז האוניברסיטאי בשומרון הוא---
דני דנון: 210 ,212
פלורה קוק-דוידוביץ: כן, בכל אחד מהשנים ובכל אחד מהתארים יש בו מספר בוגרים רב.
דני דנון: ולאחר מכן, קריית אונו?
פלורה קוק-דוידוביץ: כן, בה יש באמת אבל, תכנית מיוחדת לשילוב יוצאי אתיופיה.
אורלי אלמגור-לוטן: ביקשנו לבדוק את נתוני הפסיכומטרי, בגלל המקום, שיש לפסיכומטרי בקבלה למוסדות להשכלה גבוהה.
אורלי אלמגור-לוטן: הזמנו איזשהו עיבוד מיוחד מהמרכז הארצי לחקר והערכה.
אורלי אלמגור-לוטן: מה שוני הנתונים לגבי הפסיכומטריים?