GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פאדי נמור: משפט אחרון, נמצא כאן נציג המשרד לקליטת העלייה, לנו יש בעיה עם זה, כשהיינו מטופלים על ידי המשרד לקליטת העלייה קיבלנו תעודות עולה חדש או תעודת זכאות, יש אנשים רבים שקיבלו את ההכרה הזאת במצב משפחתי מסוים, אבל המשפחתי שלהם השתנה, כמו למשל רווקים שהתחתנו ונולדו להם ילדם והם מבקשים לשנות את הסטאטוס, אבל כתובת של המשרד שיכול לשנות את הסטאטוס- - -
עמרי אינגבר: זה לא קשור למשרד, יש לך תעודת זהות כמו כל אזרח, לך לשנות את זה.
פאדי נומר: יש לנו משפחות שלא חתמו על מסמכים של המשרד לקליטת העלייה והם לא קיבלו - - -
רוברט טיבייב: למה הם לא חתמו?
פאדי נומר: הם התנגדו מאחר ואנחנו התנגדנו לכך.
יוסי פלד: זו קבוצה שהחליטה שהיא לא חותמת כי הם רוצים דבר אחר, כל אחד אחראי על עצמו.
סעיד גטאס: אני יכול לומר מילה בתור איש צד"ל ולא כעובד משרד ראש הממשלה.
סעיד גטאס: מדינת ישראל מבזבזת הרבה כסף, היא מוציאה הרבה כסף, אנחנו מבקשים עכשיו מחבר הכנסת המכובד לעזור לנו להתמקד בהקצאת כספים לדיור לאנשי צד"ל, דיור, שוב דיור ושוב דיור.
סעיד גטאס: הבעיה שלנו היא הדיור ואחר כך תיפתרנה כל הבעיות.
סעיד גטאס: אם הכנסת - - -
רוברט טיבייב: רבותי אני רוצה שתבינו, בעיית הדיור היא לא רק של אנשי צד"ל, אני חושב שלחצי מעם ישראל יש בעיה בעניין הדיור.
סעיד גאטס: לעזור לנו, לעזור לשר לעשות מלחמה כדי שכולם יחזרו לטיפול מנב"ס, אז לא תהייה בעיה.
רוברט טיבייב: אני מצטרף למאבק שלכם.
רוברט טיבייב: כל מה שתלוי בי ובוועדה אני בטוח שנעזור גם לכבוד השר.
רוברט טיבייב: אנחנו מגיעים לסיכום הדיון.
רוברט טיבייב: אבקש ממנהלת הוועדה להקריא את סיכום הוועדה.
דנה גורדון: וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות מצדיעה לאנשי צד"ל על תרומתם למען מדינת ישראל.
דנה גורדון: הליך קליטתן של משפחות צד"ל לא הסתיים.
דנה גורדון: הוועדה קוראת למשרד לקליטת העלייה לחדש אולפן בוגרים ופעילות תרבות.
דנה גורדון: הוועדה קוראת למשרד ראש הממשלה להתחשב במשוחררי צד"ל כמשוחררי צה"ל, לסייע בהכשרה מקצועית ותרבות הפנאי.
דנה גורדון: בעיית הדיור היא העיקרית ויש למצוא לה פתרון קבוע.
דנה גורדון: הוועדה קוראת להקמת צוות בדיקה שיכלול נציג משרד האוצר, החינוך, התרבות בראשות נציגות משרדו של השר יוסי פלד.
דנה גורדון: הוועדה מבקשת לקבל את מסקנותיו תוך 90 יום.
רוברט טיבייב: תודה רבה לכולם.
רוברט טיבייב: הישיבה נעולה.
דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת עליה קליטה ותפוצות בעיר אריאל.
דני דנון: ועדת העלייה קליטה מסיירת ברחבי הארץ ומקפידה לקיים את ישיבותיה לא רק בכנסת.
דני דנון: אנחנו מקיימים את הישיבה באריאל בנוכחות ראש העיר, מר רון נחמן, ויושב ראש מועצת יש"ע מר דני דיין, שנושא הישיבה הוא לא רק העיר אריאל, כמובן התייחס גם לנושא אריאל, אבל הוא בכלל קליטת עליה ביהודה ושומרון.
דני דנון: זימנו לכאן נציגים של הרשויות המקומיות השונות שמתעסקים בעליה.
דני דנון: ראש העיר שנמצא איתנו.
דני דנון: מגיעים עוד ראשי רשויות שהם בדרכם הנה, שהמטרה של הועדה היא לבחון מהם החסמים, הכשלים, שמונעים הגעתם של עוד עולים ליהודה ושומרון.
דני דנון: אני אומר בפתח דברי, יש נייר של מרכז המחקר ומידע של הכנסת, שחולק לחברים ושמציג את הנתונים.
דני דנון: בעיני, כמי שמאמין גדול בהתיישבות ביהודה ושומרון, הנתונים לא מספקים, כי אוכלוסייה חזקה, אוכלוסייה ציונית, אוכלוסייה אידיאולוגית, שמאמינה במפעל ההתיישבות, אנחנו רואים שאחוז העולים הוא נמוך.
דני דנון: אני אומר פה בהכללה.
דני דנון: יש מקומות שיש יותר.
דני דנון: בעלי יש יותר.
דני דנון: מקומות ספציפיים, אבל במהות היינו מצפים למספרים הרבה יותר גבוהים.
דני דנון: אני מניח שהסוגיה העיקרית של מצוקת הדיור, והקושי ברכישת דירה ובקליטת עולים חדשים זה החסם העיקרי, ונדון בו גם היום.
דני דנון: אבל כמי שמכיר את מפעל ההתיישבות, וגם רון, ודני שיושבים פה לידי, אנחנו יודעים להתגבר על מכשולים.
דני דנון: כמו שהתגברנו כל מכשולים כאלה ומכשולים אחרים, אנחנו צריכים לדעת להתגבר על המכשולים שמונעים מעוד עולים להגיע לארץ.
דני דנון: נמצאים פה גם נציגים של ארגוני עולים שונים, נפש בנפש, ואחרים, שנשמח לשמוע אתכם, כי אני מהיכרותי יודע שיש הרבה עולים שהיו מאד שמחים לבוא ולגור ביישובים ביהודה ושומרון, ולהיטמע בערים וביישובים הקהילתיים.
דני דנון: אני רוצה לבקש מחברי הטוב, דני דיין, רק בעיה אחת אתה יוצר לי, דני, לפעמים מתבלבלים בינינו.
דני דנון: אבל כבר התרגלתי לזה.
דני דנון: זה בעיה משותפת.
דני דנון: אנחנו נעשה סבב נוכחים, ולאחר מכן אני אבקש מדני דיין, יושב ראש מועצת יש"ע לפתוח את הישיבה.
דני דנון: אנחנו נתחיל, יגאל בך, בבקשה, כתושב האזור, לא כדובר הועדה.
דני דנון: תציג את עצמך, נעשה סבב ונמשיך.
דני דנון: [סבב שמות]
דני דנון: בבקשה, דני דיין, יושב ראש מועצת יש"ע.
דני דנון: קודם כל אני אציין שגם אני עולה חדש, רק 40 שנה בארץ, מבואנוס איירס, אז אני מרגיש פה בבית בועדה שנוגעת גם לי.
דני דנון: קודם כל אני רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, על היוזמה לערוך ישיבה בשומרון בנושא עליה וקליטה.
דני דנון: אנחנו שמחים מאד לארח את הועדה כאן ביו"ש, ובאופן טבעי בחרנו באריאל, ואני גם אפתח בדברים מאד מאד קצרים, כדי לתת לראש עיריית אריאל, שהוא גם, יש לו פה 3 כובעים שנותנים לו פה את הבכורה: א' – הוא המארח.
דני דנון: ב' – הוא ראש העיר הוותיק ביותר, ראש הרשות הוותיק ביותר ביהודה ושומרון.
דני דנון: ג' – הוא ראש הרשות שעשה הכי הרבה בנושא קליטת עולים, ולכן אני רק אפתח בכמה דברים קצרים.
דני דנון: כפי שאמרת אדוני, אחוז העולים מכלל היהודים בארץ הוא כ – 21 אחוז, אבל ביהודה ושומרון העולים הם רק בין 10 ל – 11 אחוז.
דני דנון: זאת אומרת, בעוד שבפרמטרים אחרים, כמו למשל, גידול האוכלוסייה השנתי - אנחנו הרבה מעבר לממוצע.
דני דנון: אנחנו גדלים כ – 5 אחוז בשנה, לעומת כ – 2 אחוז האוכלוסייה הכללית.
דני דנון: בנושא הזה אנחנו בפיגור, בפיגור גדול, ויש לנו הרבה מה לעשות ומה להשלים.
דני דנון: יש כמה יישובים ביהודה ושומרון שאכן נמצאים בסביבות הממוצע, או חלקם מעל הממוצע.
דני דנון: הבולט כמובן בתוכם זה אריאל, עם סדר גודל, ראש העיר יתקן אותי אם אני לא מדייק, סדר גודל של כ- 41, 42 אחוז עולים.
דני דנון: בקריית ארבע אנחנו מעל הממוצע – כ- 21 אחוז.
דני דנון: במעלה אפרים אנחנו מעל הממוצע עם כ – 24 אחוז.
דני דנון: אבל כל השאר, כל שאר היישובים ביהודה ושומרון נמצאים מתחת לממוצע הארצי, כשהבולטים שבהם הם אפרת עם כ- 17 אחוז, קרני שומרון 15 אחוז, מעלה אדומים כ- 16 אחוז.
דני דנון: מה שנוגע ספציפית לעולים מברית המועצות אפשר לציין גם את נוקדים עם כ- 14 אחוז ובתוכם כידוע שר החוץ אביגדור ליברמן.
דני דנון: הממשלה מעולם לא עודדה התיישבות עולים ביש"ע.
דני דנון: זאת, אולי מצטרפים לכאן שני גורמים שצריך לתת עליהם את הדעת: האחד, המגבלות שחלות על הפעילות של הסוכנות היהודית ביהודה ושומרון.
דני דנון: מגבלות מצערות שהגיע הזמן להסיר אותם מהשורש, אבל עדיין נותנות את אותותיהם.
דני דנון: והדבר השני, העובדה שממשלת ישראל התחייבה בפני האמריקאים לא לעודד באופן ישיר התיישבות ביהודה ושומרון.
דני דנון: יכול להיות שגם זה גורם שפוגע בעניין.
דני דנון: אני רוצה רק לסיום לציין כמה דברים קצרים, ולהעביר את רשות הדיבור לראש עיריית אריאל.
דני דנון: מעבר לעלייה מברית המועצות יש כמה קבוצות עולים שכדאי לציין אותם במפורש, שמצאו ביהודה ושומרון את ביתם: א' – יש קהילות של עולי אתיופיה גדולות במיוחד בקדומים ובקריית ארבע של עולים מארצות הברית באפרת ובקרני שומרון.
דני דנון: יש קליטה ישירה של עולים מצרפת היום בעופרה, ויש קליטה של בני מנשה בשבי שומרון, בקריית ארבע ובבית אל.
דני דנון: רציתי לציין במיוחד את העבודה היוצאת מהכלל שנעשית במרכז האוניברסיטאי באריאל, שהוא המוסד האקדמי היחיד בארץ שהרקטור שלו הוא עולה, פרופ' מיכאל זיניגרד שנמצא איתנו, ואם אני לא טועה, פרופ' זיניגרד, מרכז אוניברסיטאי באריאל מתברך גם בכך שהוא המוסד האקדמי עם המספר האבסולוטי, לא היחסי לגודל, אלא אבסולוטי הגדול ביותר של סטודנטים יוצאי אתיופיה במדינת ישראל.
דני דנון: בנושא הזה נעשית עבודת קודש ממש.
דני דנון: עבודה מאומצת של עידוד עולים מאתיופיה וכך שבעוד שלמשל, כדי לסבר את האוזן, אני חושב שאני לא טועה במספרים, בעוד שבמרכז האוניברסיטאי באריאל לומדים כ- 400 ומעלה סטודנטים יוצאי אתיופיה, באוניברסיטת תל אביב לומדים כ- 25.
דני דנון: אני חושב שצריך לקחת את המוסד הזה כפיילוט, כדוגמא.
יוסי בר-נוי בוכריץ: עשרים וחמישה לומדים בכל האוניברסיטה?
דני דנון: אלה הנתונים, כן.
יוסי בר-נוי בוכריץ: 25 סטודנטים לומדים באוניברסיטת תל אביב?
דני דנון: כן, הנתונים הם מדהימים, כן.
רון נחמן: מה אתה מתפלא?
רון נחמן: זה שינקין, אתה לא יודע?
דני דנון: אלה סדרי הגודל.
דני דנון: גם באוניברסיטה העברית, גם בבינתחומי, בכולם, בכל המוסדות האחרים, כן.
דני דנון: ואגב, לא בגלל שעושים להם איזה שהם הקלות מיוחדות, אלא בגלל שלקחו את זה כמשימה ומטפחים את התחום הזה.
דני דנון: כדברי פתיחה אני אסתפק בזה, אחר כך במידת הצורך אני אבקש שוב את רשות הדיבור.
דני דנון: אני אבקש מראש העיר המארחת, מר רון נחמן, אליכם אי אפשר לבוא בתלונות.
דני דנון: המספרים מדהימים, למרות כל הקשיים.
דני דנון: רציתי שתתייחס גם לעיר אריאל, וגם מה אתה רואה ברמה הכללית של הבאת עוד עולים ליהודה ושומרון.
רון נחמן: קודם כל תודה אדוני היושב ראש.
רון נחמן: לא זוכר מתי היתה לנו כאן ישיבה של ועדת הקליטה.
רון נחמן: פעם אחרונה, אני חושב, זה היה עם עמנואל זיסמן זיכרו לברכה, שהיה ראש הועדה, והיתה לי הזכות, על פי בקשתו, לשמש בכנסת גם כחבר ועדת הקליטה, ובעיקר לנוכח גל העלייה מברית המועצות שהיה, ואריאל שהיתה מוקד לקליטה שלהם.
רון נחמן: ויישר כוח על כך שיוצאת ועדה לשטח.
רון נחמן: וראיתי בתכניות העבודה שלכם שאתם גם הולכים להיות במקומות אחרים, בכל מיני יישובים, ראיתי את הסדר יום שלכם, מה שמכינים, את הסדר יום של הכנסת גם בשבוע הבא, ויישר כוח, קודם כל.
רון נחמן: דנה, תודה על זה שאת מכינה פה את כל הדברים עם הצוות שלנו פה שהכין מהמנכ"לית והצוות של העירייה, הבנות מהמשרד שלי, וכל האחרים שנמצאים כאן, הרכזים, דני דיין אני חושב זה יוזמה טובה.
רון נחמן: צריך להביא, מעבר לקליטה, גם צריכים להביא את ועדת חוץ וביטחון.
רון נחמן: צריכים להביא, בעיקר לפי דעתי, זה חשוב מאד עם כל מה שקורה, וועדת הכספים צריך להביא אותם, שלא יחשבו שאנחנו מחוברים לעטיני המדינה וגוזלים כמו כל שישי במאמרי העיתונות, גוזלים את כספי מדינת ישראל בשביל מסכנים, העולים והזוגות הצעירים שגרים פה.
רון נחמן: לגופו של עניין, אני רוצה להגיד שניים, שלושה דברים שלפי דעתי צריכים לשמש נר לרגליה של ועדת עליה וקליטה של הכנסת: 1 – אי שיתוף הפעולה של הסוכנות היהודית מדבר בעד עצמו.
רון נחמן: עובדה שאין פה אף אחד מהסוכנות היהודית היום.
רון נחמן: אני חושב שזה דבר חמור ביותר, והואיל וכל תכניות הסוכנות היהודית הם נעשות במצ'ינג עם מדינת ישראל, לא יכול להיות דבר כזה שהחרם הזה, או הייתי אומר, ההתעלמות, ימשיכו גם בשנת 2011, 2012.
רון נחמן: מפני שזה לא בסדר.
רון נחמן: אני ישבתי עם שרנסקי על כל מיני דברים, בין השאר גם על העלייה.
רון נחמן: יש שתי תכניות: מסע, ותגלית.
רון נחמן: התכניות האלה, לידיעתך, באוניברסיטה אצלנו, נמצא מסע מברית המועצות, המסע מארצות המערב לא נמצא פה.
רון נחמן: תגלית לא נמצא פה, זה הרבה כסף של ממשלת ישראל, ואלה שבאים ונחשפים לישראל זה פוטנציאל לעליה.
רון נחמן: לא יעלה על הדעת שאזור אחד במדינת ישראל לא יהיה יעד לאותם הביקורים, בין אם הם רוצים, בין לא רוצים.
רון נחמן: בעל המאה הוא בעל הדעה.
רון נחמן: ממשלת ישראל משקיעה כסף, הם צריכים לעשות את השוויון בכל המקומות במדינת ישראל.
רון נחמן: לא יתכן שמקום אחד, ואני אומר לך דני, במלא הידידות, זה לא יכול להיות מצב שהוא מתקבל כנורמלי כשהוא א-נורמלי, שמדינת ישראל מתעלמת, בזמן שהיא משקיעה כספים בתחום שאתה מופקד עליו בכנסת, בלי שום בקרה, ואף אחד לא מצייץ.
רון נחמן: לא יכול להיות.
דני דנון: אני רוצה אבל לדבר על מסע, אם יש תכניות באריאל, תקבלו את המימון.
דני דנון: אתה מדבר על סיורים של תגלית?
רון נחמן: אני מדבר, שום סיור של תגלית לא מגיע.
רון נחמן: ולמרות שסיכמנו שבקיץ יגיעו, אף אחד.
רון נחמן: אמרתי לאלה שמארגנים: אוטובוס אחד מתוך 300 אוטובוסים?
רון נחמן: לא יכול להגיע אוטובוס אחד?
רון נחמן: מה קרה?
רון נחמן: הולכים לערבים, הולכים לרמאללה, הולכים לכולם.
רון נחמן: הכל בסדר, רק אלינו לא באים.
רון נחמן: אנחנו צריכים להחביא את מה שאנחנו עושים?
רון נחמן: ופה זה עיר קולטת עולים, וכל האזור גם כן יכול להיות קולט עולים.
רון נחמן: אז זה נקודה ראשונה של הביקורת שלכם כועדת עליה וקליטה בכנסת על הנושא הזה של תכניות שונות שמביאים אוכלוסייה, בעיקר צעירה, מארצות המערב וברית המועצות לשעבר, על מנת לחשוף בפניהם את מדינת ישראל, מתוך תקווה שהם ימשיכו את הקשר גם בעתיד.
רון נחמן: ואין דבר יותר חשוב מאנשים, כמו הבחור הזה שבא לפני 10 ימים מברית המועצות, או אנשים אחרים שנמצאים פה, שעלו מארצות המערב והשתקעו פה, וחבר מביא חבר.
רון נחמן: זה לא סתם שאריאל הגיעה ל- 41.
רון נחמן: היו כבר 50 אחוז עולים.
רון נחמן: חלקם, 9 אחוז בבית הקברות כבר, מתים.
רון נחמן: זה בעיה.
רון נחמן: אני אומר לך.
רון נחמן: אז הנקודה הראשונה זה יחסי מדינת ישראל, הסוכנות וההתיישבות ביהודה ושומרון.
רון נחמן: הנקודה השנייה זה הקפאת הבניה.
רון נחמן: אתה יושב בממשלה, אתה תומך, חבר כנסת מהסיעה שמרכיבה את הממשלה והתוצאות של הקפאת, אם אתם תסתכלו בטבלאות ובניתוח הטבלאות של התושבים והיחס שלהם לקליטה, הואיל ואני לא מדבר על תיאוריה, אני מדבר פרקטיקה מעשית, ואני מדבר על הקליטה האנגלוסכסית ביישובים, בעיקר, הייתי אומר, אני לא מדבר כרגע ירושלים, אבל המורדות הדרומיים, זאת אומרת, לכיוון גוש עציון, אפרת, במקומות האלה אתה רואה התפתחות של קבוצות, בגינות שומרון שהיתה קבוצה גדולה.
רון נחמן: אני הבאתי, למשל, בביקור בדרום אפריקה מ- 88' רבע מהקווטה של דרום אפריקה, רבע מהקווטה והקימו פה, אז היה מפעלים, ועוד, הלך הכל לאיבוד, ואז היו גם 25 משפחות שהגיעו מדרום אפריקה במכה אחת אחרי סיור אחד, ששמו דגש אז על עלייה של דוברי אנגלית.
רון נחמן: לגבי העניין של ברית המועצות, אריאל קלטה סדר גודל שלנו, קרוב ל- 50 אחוז מהאוכלוסייה לא בגלל משרד הקליטה, ולא בגלל הסוכנות היהודית, ולא בגלל שום דבר אחר.
רון נחמן: זה בגלל שאנחנו פיתחנו פה מודל מיוחד שאנחנו קוראים לזה: הקליטה הישירה, או הקהילתית, איך קוראים לזה?
רון נחמן: שכל הקהילה פה התגייסה עם הגרעין הראשון שהיה של הסירובניקים שהיו מלפני עוד שנות ה- 70', משהו כזה, והגרעין עצמו פה, והעיר עצמה התארגנה.
רון נחמן: ואני לא מדבר על ראש העיר מה שעשה בנסיעות לחוץ לארץ, כולל אצל זיניגרד, בייקטרבורג, כולל המנכ"לית שניהלה את בית הספר במוסקבה, את הבית ספר היהודי שמה כמה שנים.
רון נחמן: וכל ההתארגנות שלנו מתוך הבית פה זה מה שהביא את העולים.
רון נחמן: הקליטה נמדדת בסוף איך אתה מקבל את מי שבא אליך, ולא בהצהרות, ולא בתנאים.
רון נחמן: הכל טוב ויפה, בסוף, השורה התחתונה: איך העולה, המשפחה שלו מרגישים במקום שאליו הגיעו?
רון נחמן: וזה מתחיל מראש העיר ומטה.
רון נחמן: כלומר, בלי שזה מתחיל מלמעלה, לא יורד למטה.
רון נחמן: חבל על הזמן.
רון נחמן: זה הכל יכול להיות בסיסמאות.
רון נחמן: אבל אני אומר לך כאן, ואני אומר את זה לזאב אלקין ידידי: זאב, היום הבעיה שיש במחירים בגוש דן, לא רק שזוג צעיר לא יכול לקנות דירה, בטח ובטח שעולים חדשים.
דני דנון: רון, אתה יכול להרחיב לגבי הקפאת בניה היום?
רון נחמן: אני כבר מרחיב.
רון נחמן: אנחנו לא בונים באריאל דירה אחת.
רון נחמן: דירה אחת לא בונים.
רון נחמן: שנתיים.
רון נחמן: עוד מעט זה שנתיים להקפאה.
רון נחמן: 10 חודשים פורמלית, דה–פאקטו שנתיים.
רון נחמן: לפני זה.
רון נחמן: מאז העלייה הגדולה עם שרון שהיה שר שיכון לא בונים פה.
רון נחמן: ואת העלייה הזאת אנחנו קלטנו קודם כל באמצעות הקרוואנים, שהיום הם הקרוואנים של האוניברסיטה.
רון נחמן: לא רצו לתת לנו 30 מגורונים, גמרנו בסוף עם שרון על 600.
רון נחמן: וזו היתה תחנת המעבר.
רון נחמן: כלומר, המסקנה שלי בתור מומחה לקליטת עליה, אני יכול לומר לך, בתור ראש רשות, חייבים לעשות מגורי ביניים לאנשים.
רון נחמן: צריכים לתת להם את האפשרות להתארגן.
רון נחמן: צריכים קהילה קולטת, וצריכים את התמריצים, או מה שנותנים, והם שונים מקהילה לקהילה.
רון נחמן: היעדר דיור היום, היעדר דיור היום מונע קליטה לא רק של עולים מחוץ לארץ, אלא מונע קליטה של ישראלים ותיקים, ילדים שלנו שגדלו לא נקלטים.
רון נחמן: מה אני אלך להביא עולים מחוץ לארץ שלבת שלי שהתחתנה לפני חודשיים אין לה איפה לגור?
רון נחמן: איזה מן דבר זה?
רון נחמן: זה עלייה אותו דבר, זה עלייה פנימית.
רון נחמן: כשאנחנו בנינו אז לוקחים את הגרעינים של הדתיים, של ולרשטיין, לוקחים אותם לנגב שהם יקימו גרעינים של, ששלום עכשיו יקימו שמה.
רון נחמן: שגוש שלום יקימו שמה.
רון נחמן: אז לוקחים את מלח הארץ שלנו, אלה שהקימו את ההתיישבות ביהודה ובשומרון, ולוקחים אותם שיקימו בגליל ובנגב.
רון נחמן: איפה כל אלה שמדברים גבוהה, גבוהה?
רון נחמן: איפה כל אלה התוקפים אותנו?
רון נחמן: הם לא בנו בית אחד.
רון נחמן: אז אנשים שלנו במקום לבנות את יהודה ושומרון הולכים לבנות את הנגב והגליל.
רון נחמן: זה ויכוח אחר, לא בוועדת הקליטה.
רון נחמן: אבל זה קליטה פנימית.
רון נחמן: אז דיברתי על העניין שיתוף פעולה סוכנות ויהודה ושומרון, וכעת אני מדבר על הנושא של היעדר בניה.
רון נחמן: אז במועצות האזוריות בונים היום בקצב, איך אמר לי, איפה מסיקה?
רון נחמן: איפה הסגן שלו?
רון נחמן: מאז הורדוס לא בנו בכזה קצב.
רון נחמן: זה בסדר גמור.
רון נחמן: אני בעד.
רון נחמן: זה בומבה של אמירה.
רון נחמן: אבל פה לא בונים דירה אחת, בגושים, ובאריאל בפרט.
רון נחמן: ופה זה כבר 18 שנה נמשך התהליך הזה, דור שלם הולך לאיבוד.
רון נחמן: בית הקברות מתמלא, והכיתות של הגני ילדים לא מתמלאות, והבית ספר יורד.
רון נחמן: אז כשאמר דני לגבי היישובים האחרים – הם גדלים ביישובים הדתיים, אבל העלייה מברית המועצות מתאפיינת בזוג עם ילד וכלב, אבל לא יותר מכך, והזקנים נפטרים, והצעירים יש להם את הבעיה של הישרדות.
רון נחמן: יש הרבה בעיות קשות.
רון נחמן: לא רוצה לתת הרצאה שלמה, אפ תזמין אותי לכנסת, לירושלים, איך זה קליטה מנקודת מבטו של ראש עיר של 30 וכמה שנים, הוותיק, הייתי אומר, מכל ראשי הערים המכהנים, יותר מכרמיאל, יותר מאשדוד, יותר מכולם, לתת סקירה איך זה קליטה?
רון נחמן: איך אפשר לעשות את הקליטה הזאת?
רון נחמן: אני רוצה לומר כאן מילה טובה לגבי אנשים שעובדים איתנו, גם מהמשרד לקליטת עליה, אין תקציבים.
רון נחמן: שמה אם היו תקציבים אפשר היה לעשות כל מיני פעילויות שניתן היה לעשות.
רון נחמן: זה מחייב גם את הכנסת לחשיבה.
דני דנון: אין תקציבים, עיר של 40 אחוז עולים, מה התקציב שאתה מקבל ממשרד הקליטה?
רון נחמן: לא יודע.
רון נחמן: חנה, כמה אנחנו מקבלים?
מאיר יחיאלי: 440 אלף שקל.
רון נחמן: 440 אלף.
רון נחמן: אתה יודע?
רון נחמן: 440 אלף, התקציב הוא 85 מיליון.
רון נחמן: 440 אלף זה כולל את הכל.
רון נחמן: כולל הכל.
רון נחמן: הכל.
רון נחמן: 440 אלף שקל.
חנה גולן: אבל הפרוייקטורים זה רק בשנתיים האחרונות.
חנה גולן: כנראה שהם לא יהיו.
חנה גולן: אז תוריד את הפרוייקטורים, תגיד כמה זה,
דני דנון: רגע, 2010 מה התקציב שהועבר?
דני דנון: 440?
חנה גולן: בדיוק.
חנה גולן: כמה אנחנו מקבלים בפעולות?
מאיר יחיאלי: 260.
מאיר יחיאלי: 250 היה, 240 בשנה שעברה.
מאיר יחיאלי: זהו.
רון נחמן: הוא עומד בעמדה של התנצלות.
מאיר יחיאלי: לא בעמדה של התנצלות, אני איתך ביחד נושא של פרוייקטים שזה התפקיד, וזה שיווק, ולהצלחה של - - -
רון נחמן: עכשיו, אתה רואה את הבחור הזה?
רון נחמן: הוא מטפל עכשיו בעולים מארצות המערב.
רון נחמן: אנחנו קלטנו כמה משפחות?
רון נחמן: 50?
רון נחמן: 50 משפחות.
רון נחמן: לא האמינו בסוכנות היהודית שייקלט אחד כאן עם הבעיות המדיניות, הפוליטיות.
רון נחמן: אחד, הם אמרו, לא ייקלט.
רון נחמן: אתה יודע מה ...
רון נחמן: לדבר?
רון נחמן: שוב פעם אני חוזר לסוכנות ולשותפות משרד הקליטה וסוכנות.
רון נחמן: הוא לא יקבל משכורת, הוא לא יכול לעשות את העבודה.
רון נחמן: אנחנו לא יכולים ללכת להשתלב, בארצות הברית, בירידים, יש לך בעיה להשתלב שמה.
רון נחמן: כשאני יושב בפדרציה - - -
חנה גולן: הורידו אותנו.
רון נחמן: כן, הורידו.
רון נחמן: ואני אומר לך את הדברים הללו, זה יהודה ושומרון, עוד הפעם המשחקים הפוליטיים של הפדרציות.
רון נחמן: אם אני יושב עם נורמן ברמן, אתה מכיר אותו טוב מאד, במיאמי, והוא אומר: I am sorry, אין לנו שותפות 2000.
רון נחמן: לאף אחד ביהודה ושומרון אין שותפות 2000.
רון נחמן: אין לך את קרן רש"י, אין לך את קרן רוטשילד שעוזרים לעולים גם כן.
רון נחמן: לך לנגב, לך לגליל.
רון נחמן: אין לך את ורטהיימר סטף שנותן שמה גם כן, או מיקי שטראוס בעכו.
רון נחמן: כל הדברים האלה לא קיימים ביהודה ושומרון, אני לא מדבר רק עלינו.
רון נחמן: לכן, כשאתה מדבר על קליטה, קליטה זה מכלול אחד גדול.
רון נחמן: זה משפחה שלמה עם מולטי בעיות.
רון נחמן: עם המון בעיות.
רון נחמן: הדור הראשון הוא דור מת.
רון נחמן: הוא דור שנלחם בשביל הישרדות.
רון נחמן: הדור השני אנחנו צריכים לטפל בו שלא ילך ברחובות.
רון נחמן: בשביל זה ב – 260 אלף שקל אי אפשר להחזיק את הילדים האלה.
רון נחמן: והדברים הללו הם פשוט לא בסדר.
רון נחמן: ויהודה ושומרון בחוץ.
רון נחמן: פשוט בחוץ.
רון נחמן: כי אתה תיקח את כל הארגונים נותנים עוד מעבר לתקציב שהמדינה נותנת, אתה רואה תקציב חוץ תקציבי גדול מאד.
רון נחמן: לכן, אלה שלושת הנושאים שחשבתי להעלות.
רון נחמן: אריאל כמשל, אבל זה לא אריאל.
רון נחמן: אני אומנם המארח, אבל מתוך הניסיון שלי, ותאמין לי דני, שאני מראשי הערים הכי מנוסים במדינת ישראל, ואני יכול לעשות בית ספר בעניין הזה, איך קולטים, ואיך עושים תכניות.
רון נחמן: איך אמרה כאן שלומית כנען, שהיתה פה בביקור עם יולי תמיר שהיתה שרת קליטה.
רון נחמן: היא אומרת: אני עברתי בכל הארץ, לא ראיתי במקום אחר 5 תכניות קליטה שיעשו, שאחר כך הממשלה אימצה חלק מהם, במקום אחד כזה שפותחו באופן עצמאי.
רון נחמן: והדברים האלה צריכים להיות מנוצלים.
רון נחמן: אתה כראש ועדת הקליטה, לפי דעתי, צריך לקבל מכל הרשויות המקומיות את הדברים הייחודיים שלהם, לעשות, כמו שעשיתם פה, את הסקירה הזאת, לעשות שאגף המחקר של הכנסת יעשה, ייתן לך דו"ח איך באה יוזמה מלמטה, ולא מלמעלה, ואיך היא פוזיטיבית וטובה בסיוע של הממשלה, והכנסת.
רון נחמן: כי זה לא עניין של חקיקה.
רון נחמן: זה עניין של תקציבים, זה הכל.
רון נחמן: אבל תסתכל, אני מציע לך לקחת יוזמה, ותקבל פה דברים מאד מעניינים, פוזיטיביים על מדינת ישראל כולה, שיש לנו ארץ נהדרת, ואוכלוסייה נהדרת, וקולטי עליה נהדרים.
רון נחמן: אתה צריך לראות את זה, זה ייתן לך המון בקטע.
רון נחמן: תודה רבה.
דני דנון: אני מודה לרון.
דני דנון: אני רוצה לבקש מפרופ' זיניגרד, ממכללת אריאל.
דני דנון: ממתי  זה אוניברסיטה אדוני ראש העיר?
רון נחמן: אני קורא לזה כבר מהיום הראשון אוניברסיטה.
מיכאל זיניגרד: הערה הראשונה, שאין דבר כזה כמו מכללת אריאל.
דני דנון: אני הייתי רוצה לראות את המרכז האוניברסיטאי.
דני דנון: נשאיר את זה אוניברסיטת אריאל.
מיכאל זיניגרד: מאחר והסטודנטים אומרים שזה ארוך, אנחנו משתמשים במילה "מכללה".
מיכאל זיניגרד: אני מציע לכם להשתמש במילה "אוניברסיטה".
דני דנון: אוניברסיטה, בהחלט.
דני דנון: אנחנו בועדת עליה וקליטה אנחנו קוראים לזה אוניברסיטת אריאל.
מיכאל זיניגרד: יפה מאד, תודה רבה.
דני דנון: התייחסות קצרה שלך, וגם בהקשר שאני רואה הרבה חבר'ה שבאים והולכים.
דני דנון: זאת אומרת, הם מגיעים לאוניברסיטה, לומדים, אבל לא נשארים אחרי זה במרחב.
דני דנון: זאת אומרת, הם,
חנה גולן: אין איפה לקנות דירה, אין דירות.
מיכאל זיניגרד: זה באמת בעיה באוניברסיטה.
מיכאל זיניגרד: אני לא אחזור על הדברים שדני אמר, תודה על הישגיה של האוניברסיטה, או הישגיו של המרכז האוניברסיטאי שלנו בקליטת סטודנטים וסטודנטיות.
מיכאל זיניגרד: אני רוצה להגיד כמה דברים לגבי קליטת מדענים.
מיכאל זיניגרד: אני חושב שהמודל של המרכז האוניברסיטאי, המודל הוא היה מודל מיוחד.
מיכאל זיניגרד: ואני רוצה להתייחס להחלטות חדשות לקליטת מדענים שאני אומר לחברים שלא כל דבר מוצא חן בעיני, ולא רק בעיני.
מיכאל זיניגרד: פעם, כשהגיעו מדענים ארצה, אז אתם זוכרים, אני לא חוזר לתכניות שבנו, וזה באמת היתה הצלחה מאד רצינית, שככה הקימו את המרכז לקליטה במדע.
מיכאל זיניגרד: שהוא טיפל בשלב הראשון, אחר כך היתה תכנית גלעדי, ואחר כך עוד תכנית, מה אנחנו עשינו במרכז האוניברסיטאי, במכללה?
מיכאל זיניגרד: אני התחלתי במכללה כשהיו פחות מ – 200 סטודנטים.
מיכאל זיניגרד: והיום יש לנו 12 אלף סטודנטים, שמתוכם כבר יותר מ – 9,000 סטודנטים תואר ראשון.
מיכאל זיניגרד: יש 1,000 סטודנטים לתואר שני.
מיכאל זיניגרד: השנה אנחנו נתנו פעם ראשונה כבר קרוב ל – 200 תעודות בוגר תואר שני.
מיכאל זיניגרד: היינו צריכים מדענים ומרצים, בוא זמנית.
מיכאל זיניגרד: זה לא מדענים ומרצים.
מיכאל זיניגרד: זה מדע.
מיכאל זיניגרד: המרצה הוא חייב להיות מדען.
מיכאל זיניגרד: בניגוד למה שעשינו במרכז, או לא כמו שנעשה באוניברסיטאות אחרות, קלטנו ולקחנו את הסיכון, לקחת כמות די גדולה של המועמדים לסגל במוסד.
מיכאל זיניגרד: בגלל שהמטרה היתה לקלוט מדען, לקלוט אותו במוסד, ואחר כך שבזמן, מישהו צריך בשביל זה 3 שנים, מישהו צריך 5 שנים ויותר, שזה עברית, אם אתם רוצים זו מנטליות, וכל הדברים האחרים, זה צריך להיות גם תקן.
מיכאל זיניגרד: ואצלנו היתה אפשרות לעשות את זה בגלל שהיו תקנים.
מיכאל זיניגרד: אני ככה אומר בדיוק, אולי שזה לא רק תקנים, היה ממש מלא מקום, המקום היה ריק ועשינו את זה.
מיכאל זיניגרד: באוניברסיטאות יש עד היום בעיה כזו שיש מסלול מקביל.
מיכאל זיניגרד: חברי כנסת יודעים את הבעיות עם מסלול מקביל ויודעים מה זה מסלול מקביל, שזה כאילו חבר סגל, בגלל שהוא גם לא נהנה מהתנאים, וגם לא קולטים אותו, בגלל שיש בעיות של התקנים.
מיכאל זיניגרד: אצלנו, בניגוד לכל המקומות, כל האוניברסיטאות ולא כולם יודעים, יותר נכון כולם לא יודעים, את התופעה הזו שאצלנו אין דבר כזה: מקביל.
מיכאל זיניגרד: אצלנו מי שנקלט לסגל אז הוא חבר סגל לכל דבר, כולל קביעות, כולל כל הפרמטרים של חברי סגל.
מיכאל זיניגרד: וזה באמת מושך אנשים.
מיכאל זיניגרד: ואני רוצה להגיד מילה על התכנית החדשה.
מיכאל זיניגרד: אני לא יודע איך בנו את זה.
מיכאל זיניגרד: אנחנו לא השתתפנו, אותי לא הזמינו, אבל מוזר גם שלא הזמינו את פרופ' אליעזר גלעדי, שאני דיברתי איתו, ואני אמרתי פעם בישיבה לשרת הקליטה שכדאי להזמין, והיא הבטיחה להזמין אותו.
מיכאל זיניגרד: אנשים שמבינים בדבר הזה לא השתתפו בקביעת הכללים של תכנית חדשה.
מיכאל זיניגרד: אני רוצה להגיד לכם שהאוניברסיטה צריכה להתחייב שבן אדם הזה יהיה חבר סגל.
מיכאל זיניגרד: זאת אומרת, כמעט מיד הוא צריך להיכנס וללמד.
מיכאל זיניגרד: מגיע עולה חדש, יש לפעמים שקצת הוא יודע את  שפה, אבל בדרך כלל אין שפה והוא לא מבוסס, ותוך שנה הוא צריך להיכנס ולהיות חבר סגל, אם לא אז הוא מחוץ מהתכנית.
מיכאל זיניגרד: התכנית הזו היא לא, אני לא יודע איך אפשר לקיים את התכנית הזאת.
מיכאל זיניגרד: ממש צריך לבדוק את הדברים האלה.
דני דנון: תודה, נא משפט סיכום.
מיכאל זיניגרד: זה לא דבר כואב למרכז אוניברסיטאי, מדברים עכשיו על תושבים חוזרים.
מיכאל זיניגרד: או.קיי?
מיכאל זיניגרד: אבל איך מתכוונים לבנות את קליטת המדענים האלה במרכזי מצויינות?
מיכאל זיניגרד: שזה, עד כמה שאני מבין, זה יהיה באוניברסיטאות הנוספות, אוניברסיטאות גדולות, וכשהזמינו אותי לייעץ במשרד הקליטה, אני שאלתי: אם בן אדם רוצה לחזור, והוא רואה את הבית שלו כאן, במוסד הזה, ויש מקרים כאלה, בגלל שיש לנו כיוונים שאנחנו מפתחים אותם במיוחד במדינת ישראל, אז כאילו המחקר אצלנו הוא לא מספיק כשר לתכנית הזאת, וזה לא מקובל.
מיכאל זיניגרד: באקדמיה לא מקובל דבר כזה.
מיכאל זיניגרד: אם מדען שלנו הצליח לפתח תרופה נגד סרטן, בעזרת השם, אז מה?
מיכאל זיניגרד: זה יהיה לא בשימוש בגלל שזה עשו במקום מיוחד?
מיכאל זיניגרד: אני חושב שצריך להסתכל, ואני מבקש מחברי הכנסת להסתכל, תסתכלו בבקשה על התוכן של התכנית עניינית.
מיכאל זיניגרד: זאת אומרת, בשביל לקלוט בן אדם עניינית: אם הוא מתאים למקום.
מיכאל זיניגרד: אם המקום יכול לתת לו את התנאים, והוא יכול לתרום.