GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמיה חתוכה: היום יש אוכלוסייה מספיק גדולה בעיר מודיעין שהם ראויים, ומבחינתי, עולים בשנים, לא רק בשנה האחרונה, אלא בשנים האחרונות, יש פה עזרה מספיק גדולה כדי שאנחנו נייחד לה מקום עצמי, או מוקד, או נקודת שירות יותר טובה, כדי שהעולים לא יצטרכו להגיע לא לשפלה ולא לירושלים, ויקבלו את מכלול השירותים בנקודת שירות פה.
דני דנון: רגע, היום מגיע נציג שלכם אחת ל?
נחמיה חתוכה: לי היום נציג שמגיע אחת לשבוע.
נחמיה חתוכה: צריך להתארגן בעיר מבחינת - - -
דני דנון: להקצות מקום?
נחמיה חתוכה: יש היום מקום.
נחמיה חתוכה: אין ספק שזה יקרה.
נחמיה חתוכה: אני רוצה לגעת גם בפרוייקט של עליה קהילתית.
נחמיה חתוכה: תכנית עליה קהילתית שהתחילה לפני בערך 6 שנים, היא ספינת דגל של המשרד.
דני דנון: מה ההיקפים ברמה הארצית?
דני דנון: שהתכנית טובה – כולנו יודעים.
דני דנון: השאלה: כמה ההיקפים?
נחמיה חתוכה: אתה מכיר את זה.
נחמיה חתוכה: פשוט הם, לא כל האנשים מכירים.
נחמיה חתוכה: אנחנו ירדנו בשנה הזאת ...
נחמיה חתוכה: 400 משפחות.
דני דנון: ארצי?
נחמיה חתוכה: בתכנית הזאת ברמה הארצית.
נחמיה חתוכה: יש עוד איזה שהוא מודל דומה שרץ במקביל, זה עליה מארגנטינה, ועלייה מארצות נוספות.
נחמיה חתוכה: לכל אחד יש מכסת משפחות, משהו בסדר גודל של אלף ומשהו משפחות וזה כמובן נגזרת של תקציב.
נחמיה חתוכה: בתוך התקציב הזה היה צריך ...
נחמיה חתוכה: אבל אני רוצה לחזור למקור של עליה קהילתית שבעצם עליה קהילתית מדברת ממקום של לפני 4 שנים קליטה.
נחמיה חתוכה: באמת זאת תכנית שהיא נועדה גם לעודד עליה של אנשים מחו"ל, כשהקשר נעשה כבר מהארץ.
נחמיה חתוכה: ...
נחמיה חתוכה: שמלווה יחד עם משפחות, או אוכלוסייה, או תשתית קיימת של אוכלוסייה, והיא מושכת אליה.
נחמיה חתוכה: אין שגרירים יותר טובים מאלה שגרים פה.
נחמיה חתוכה: אני חושב שאין שגרירה יותר טובה מהד"ר הזאת להביא אנשים לשכונה, לעיר, למקום שבו היא חיה, וזה באמת עובד.
נחמיה חתוכה: אנחנו גם מצאנו שהפרוייקטור, או המלווה, שעליו היא דיברה- - -
דני דנון: היא עדיין הפרוייקטורית שנמצאת?
ויויאן אלבוים: כן.
ויויאן אלבוים: היחידה.
נחמיה חתוכה: אנחנו מחזיקים בשיניים את הפרוייקטורית.
דני דנון: זה ב – 50:50 המימון, או 100 אחוז שלכם?
נחמיה חתוכה: מאה אחוז.
נחמיה חתוכה: כל מה שקשור לעלייה קהילתית הוא מאה אחוז שלנו, אבל ערים כמו מודיעין, חוץ מה – 100 אחוז שאנחנו נותנים, נותנים עוד 100 אחוז שהם לא מחוייבים, עוד יותר מזה כדי להכין את השלד.
נחמיה חתוכה: העלייה הקהילתית הזאת, או התכנית הזאת שעוזרת לעידוד עליה, היא בעצם נדבך נוסף של סיוע שניתן למי שנכנס לקריטריונים של המשפחות האלה.
נחמיה חתוכה: שבעצם זה משפחות צעירות בגיל העבודה, שבעצם אמורות לחזק, לתת חיזוק לעיר, ואנחנו נותנים משהו באזור ה – 8,100 שקל.
נחמיה חתוכה: במקביל אני רוצה לומר שלכל עולה, בין אם הוא בא במסגרת עליה חברתית, בין אם הוא לא בא במסגרת עליה קהילתית, יש את המנגנון ליזמות עסקית לעסקים זעירים, הוא יכול לקבל הלוואה בתנאים מאד נוחים בסדר גודל של עד, תלוי, כל פעם זה במסגרת של התקציב, עד 100 אלף שקל הלוואה כזאת, בעצם לכל ... עסקים זעירים.
נחמיה חתוכה: העלייה הקהילתית הזאת גם נותנת השתתפות בשכר דירה.
נחמיה חתוכה: זה מאד מאד משמעותי בתהליך הקליטה.
נחמיה חתוכה: זאת אומרת קורת גג.
נחמיה חתוכה: סדר גודל של חצי שנה שכר דירה.
אלישבע שרייבר: לא היינו יכולים, בגלל שאנחנו רופאים, לא קיבלנו רישיונות מיד.
דני דנון: אנחנו מטפלים בבעיה הזו.
אלישבע שרייבר: לא היה לנו כסף.
אלישבע שרייבר: אם היינו 9 חודשים בלי משכורת, לא היינו יכולים להיות כאן בלי הזה.
דני דנון: כמה כסף זה, נחמיה?
נחמיה חתוכה: אני חושב שזה משהו באזור ה – 9,000 שקל לחצי שנה, סדר גודל.
נחמיה חתוכה: זה לא משנה.
נחמיה חתוכה: זה השתתפות בשכר דירה.
נחמיה חתוכה: אנחנו לא משלמים, מממנים את כל השכר דירה.
נחמיה חתוכה: זה השתתפות בשכר דירה שניתנת, וגם היא, אותה לא ספרתי במספרים שאמרתי לך.
נחמיה חתוכה: לכן אני אמרתי שהמספרים- - -
דני דנון: נחמיה.
נחמיה חתוכה: אני ממשיך הלאה.
נחמיה חתוכה: בתוך המסגרת הזאת, למה אני אומר את זה?
נחמיה חתוכה: כי זה בעצם היה המסר שעלה פה לגבי המסר שעלה פה.
נחמיה חתוכה: ההתעסקות בשכר הדירה, חוץ מהתוספת שאנחנו נותנים לתוספת לסיוע לילדים בתחום החינוך, זה חברה ותרבות.
נחמיה חתוכה: זה לעוד שני מרכיבים.
נחמיה חתוכה: אנחנו משפרים את היכולת שלהם, ככה, בשיעורי עזר, ובסיוע בגיבוש חברתי של הקבוצה הזאת, זה בעצם עוד נדבך, זה מעבר לסל הקליטה השוטף שהם מקבלים.
נחמיה חתוכה: קומה שניה, קומה ב' של סיוע.
נחמיה חתוכה: התכנית הזאת קיימת היום.
נחמיה חתוכה: היום היא קיימת לדוברי אנגלית, שבעצם זה רק אנגליה, דרום אפריקה ואוסטרליה.
נחמיה חתוכה: אבל הצלחנו למצוא עשר משפחות כאלה, ואנחנו מחזיקים את הפרוייקטורים.
נחמיה חתוכה: ואני מקווה מאד שאנחנו בכיוון שגם האוכלוסייה מצפון אמריקה, שזה עיקר העולים שיש פה, פרוייקטורית שלכאורה היא נותנת מענה ל – 10 משפחות האלה, מתעסקת בכל ה – 50 האחרות.
נחמיה חתוכה: אני רק יכול לברך על שיתוף הפעולה שיש לנו מהעיר, ואם באמת התהליך הזה יקרה, אנחנו יודעים שבשנת 2011, 2012 ...
נחמיה חתוכה: תכנית, אני לא יודע איך לקרוא לה כרגע, אבל במתכונת הזאת של עידוד עליה, או עליה קהילתית, מה תהיה המסגרת שלה?
נחמיה חתוכה: מה תהיה מסגרת התקציב?
נחמיה חתוכה: איזה רמת סיוע יתנו, וכמה, אני לא יודע.
נחמיה חתוכה: אני מאמין שגם עולי צפון אמריקה שלא עלו בשנה הזאת ייכנסו למסגרת הזאת, וזה ברכה למודיעין.
ויויאן אלבוים: אני רוצה בבקשה, ברשותך, להוסיף מילה אחת שמקשרת בין נחמיה ומה שאלישבע אמרה על נושא של עבודה.
ויויאן אלבוים: השנה רוזיטה פתחה את מרכז העולה.
ויויאן אלבוים: זה היה החלום שלה, שהיא הלכה איתו.
ויויאן אלבוים: פנה איזה בית ספר קטן במכבים, שם יש פחות ילדים, הוא בסדר.
ויויאן אלבוים: הוא מספק כרגע, ומה שזה איפשר לפתוח אולפני בוקר למבוגרים.
ויויאן אלבוים: גם לא בהכרח ב – 1 בספטמבר.
ויויאן אלבוים: זה משהו שבאמת אפשר לייצא מפה לשאר המדינה.
נוי בוכריץ: יד כרגע שם 3 כיתות, 70 לומדים.
נחמיה חתוכה: זה פשוט לראות את זה.
ויויאן אלבוים: זה ממש מרגש לראות אותם.
נוי בוכריץ: כן.
נוי בוכריץ: מצויין.
ויויאן אלבוים: מצויין.
נחמיה חתוכה: משמח לראות מה שעשתה עיריית מודיעין, ומה היא הקצתה, תסתכל ותשמע, אין דברים כאלה.
נחמיה חתוכה: באמת,
ויויאן אלבוים: מאד איכותיות.
ויויאן אלבוים: בכלל המורות במדינת ישראל לחינוך מבוגרים יש להם הדרכה מעולה, והם מאד איכותיות ואז הם יוצאים לשוק העבודה ומתחילים לעבוד.
ויויאן אלבוים: ברגע שיש להם כסף, פרנסה, הרבה יותר קל להם.
דני דנון: כמה מהעולים הם חובשי כיפה?
ויויאן אלבוים: 30, 40.
דני דנון: באחוזים.
קריאה: 80 אחוז לפחות.
דני דנון: 80 אחוז?
קריאה: אוכלוסיה חובשת הכיפה היא הרבה יותר מהממוצע בארץ.
קריאה: בארץ 15, 17 אחוז.
קריאה: ופה זה בסביבות 20, 25 אחוז.
מויש לוי: ילדי בית ספר יסודי, הילדים שמגיעים לבתי הספר העולים כמעט כולם בממלכתי דתי.
דני דנון: רק אני מבקש ממנהלת מחלקת החינוך, בקצרה, על הפעילות מול העולים.
חיה שיטאי: כן, בקיצור.
חיה שיטאי: קודם כל, לאור לקחים שלמדנו הקצנו במינהל החינוך לפני שנתיים דמות מיוחדת שמטפלת בכל נושא העולים, היא לא נמצאת כאן, היא חולה, ובעצם תוך איגום משאבים ישבנו ובנינו מודל עבודה, יועץ ארגוני מול הקליטה, ומול משרד החינוך, שיהיה ברור התפקיד של כל אחד.
חיה שיטאי: ובעצם הגדרנו 6 כיוונים שעליהם אנחנו עובדים, ואנחנו ממקדים את הפעילות שלנו: 1 – זה רכישת שפה.
חיה שיטאי: 2 – תמיכה בשילוב החברתי.
חיה שיטאי: מאד מאד ממוקד.
חיה שיטאי: 3 – התייחסות לפרטים עם צרכים מיוחדים.
חיה שיטאי: ילדים שבאים עם צרכים מיוחדים, ולא באים תמיד עם המסמכים הנדרשים, ולא מודעים לזכויות שלהם.
חיה שיטאי: 4 – עבודה עם הורים.
חיה שיטאי: לראות איך הם שומרים על התפקיד ההורי גם כשהם הגיעו לארץ חדשה.
חיה שיטאי: והשניים האחרונים זה צמצום פערים לימודיים בילדים שאחר כך משתלבים במערכת החינוך, במיוחד במערכת החינוך העל יסודית שגילינו שיש שם נשירה של תלמידים לקראת בחינות הבגרות.
חיה שיטאי: אני כבר מקדימה ואני אומרת בגאווה שהשנה, מהבדיקה שלנו, אפס נשירה.
חיה שיטאי: לעומת לפני שנתיים, אחרי עבודה מאד, מאד מאומצת מול הילדים האלה.
חיה שיטאי: יש לנו מיפוי מדוייק של הילדים ביסודי ובעל יסודי.
חיה שיטאי: השנה למדו כ – 224 ביסודי.
חיה שיטאי: כ – 280, קרוב ל – 3 אחוז מכלל המערכת שלהם הם ילדים שאני לא מחשיבה כרגע את הילדים של תושבים חוזרים שהיום הם גרים בחלקם גם פה.
חיה שיטאי: מבחינת מערך העבודה שלנו – באמת הגדרנו, יש לנו פה בדיוק סיכום שישבנו על תכניות עבודה לקראת שנה הבאה, באמת שני כיוונים: 1 – הטיפול בשנה ראשונה.
חיה שיטאי: והשני – מעבר מתרבות לתרבות, איך אנחנו תומכים בילדים ובתלמידים בשלב ב'.
חיה שיטאי: אז בשנה א' – השנה פעל אולפן תלמידים שמיקדנו אותו גם, לאור, דרך אגב, דברים פחות מוצלחים שהיו בשנים קודמות, והשנה בהצלחה רבה פעל אולפן בבית ספר שזיהינו שהצוות החינוכי נכון ויכול, גם מבחינת הכישורים שלו, לתמוך בילדים.
חיה שיטאי: למדו 34 ילדים מכיתות א' עד ו', כולל תכנית מעבר מתרבות לתרבות.
חיה שיטאי: ופגישות הורים לאורך כל השנה לתמיכה.
חיה שיטאי: באמצע השנה פיזרנו אותם בין בתי הספר עם המשך תמיכה, מעקב וליווי בשכונות.
חיה שיטאי: בגלל, באמת, הריכוז שלהם בחלק מהשכונות מוריה, השבטים, חלק משכונת הנביאים, אז באמת יש לנו בתי ספר עתירי עולים, ובתי ספר שכמעט אין בהם עולים.
חיה שיטאי: הרוב ממלכתי דתי.
חיה שיטאי: בחטיבת הביניים והחטיבה העליונה היו לנו השנה 8 תלמידים שלמדו בבקעה.
חיה שיטאי: זה לא היה מוצלח, גם מבחינת ההסעות, וגם מבחינת הילדים, בסך הכל קשה להם הנסיעות.
דני דנון: למה הם נסעו עד לבקעה?
חיה שיטאי: כי לא יכולנו למצוא משאבים לפתוח להם ממש מסגרת מסודרת שתקנה להם את השפה.
חיה שיטאי: אני רוצה לדבר באמת, בצפי לשנה הבאה יש לנו כרגע 32 ילדים ליסודי, ואנחנו רוצים אולפן עם אותה מתכונת כמו השנה, ויש לנו צפי של 12 ילדים בבית ספר על יסודי, ואנחנו שואפים לפתוח כיתה.
דני דנון: רגע, אצלכם אז עד כיתה ז' או עד כיתה ח'?
דני דנון: איך אמרת?
חיה שיטאי: בתי ספר ז' עד י"ב.
חיה שיטאי: יש לנו 12 ילדים שכרגע אנחנו יודעים צפי בעל יסודי.
חיה שיטאי: אנחנו רוצים, והתחלנו ממש בשבועות האחרונים לראות איך פותחים להם כיתה בעיר.
חיה שיטאי: הבעיה הרצינית היא שלא ליסודי, ולא לעל יסודי, אין לנו כרגע הבטחה של שעות.
חיה שיטאי: זאת אומרת, אנחנו צריכים בעצם 50 שעות ליסודי, ו – 25 שעות לעל יסודי.
חיה שיטאי: בעצם אנחנו בונים מערכת, מתחייבים עכשיו למורים, כשעוד אין לנו כסף, ואין לנו התחייבות לשעות.
דני דנון: כדי שלא ייסעו לבקעה?
חיה שיטאי: לא.
חיה שיטאי: קודם כל האולפן של היסודי,
דני דנון: לא היסודי, אני אומר העל יסודי.
חיה שיטאי: העל יסודי אני צריכה 25 שעות שלא ייסעו לבקעה.
חיה שיטאי: ואנחנו רוצים לבנות להם תכנית לעברית אינטנסיבית באחד מבתי הספר התיכוניים, ובחלק מהשבוע כבר לשלב אותם בבתי הספר התיכוניים שלהם.
נחמיה חתוכה: בקעה זה אולפן לילדים מכיתה ט' ומעלה, שנמצא בשכונת בקעה בירושלים.
חיה שיטאי: חשבתי שהם יודעים מה זה.
רוזיטה ברלין: בית ספר מאד מוצלח.
רוזיטה ברלין: אנחנו שנים שולחים לשם אנשים.
דני דנון: בואו נשמע את נציגת משרד החינוך.
חיה שיטאי: אז בקיצור, זה הקושי המרכזי.
חיה שיטאי: העבודה המשותפת בתוך העיר היא באמת מצויינת.
חיה שיטאי: אנחנו מאגמים משאבים.
חיה שיטאי: חסרה לנו עוד חצי משרה של יועצת, שזה מאד מאד חשוב לקליטה.
ויויאן אלבוים: זה יוצא למכרז.
חיה שיטאי: יופי.
חיה שיטאי: כי חשוב מאד שימשיכו ללוות את המשפחות בעיר.
דני דנון: אז זה לא, זה תקן של איוש.
ויויאן אלבוים: אנחנו מחליפים בן אדם, אנחנו יוצאים למכרז.
חיה שיטאי: מצויין.
חיה שיטאי: והקטע של השעות.
ויויאן אלבוים: אחד הדברים שעשינו זה שהגדלנו את התקנים בתחום הזה.
דני דנון: שנייה, משרד החינוך, רויטל, נכון?
דני דנון: רויטל דותן, מרכזת קליטת תלמידים עולים מחוז ירושלים.
דני דנון: יש לך תשובות לגבי נושא השעות?
רויטל דותן: קודם כל אני רוצה לומר ששיתוף פעולה עם מחלקת החינוך בשנה שעברה היה מצויין.
רויטל דותן: זה שיש דמות פעילה שבאמת מרכזת את נושא העולים, באמת הביא לתוצאות מאד טובות.
רויטל דותן: מה שעשינו השנה, לאחר שאותר קושי, קושי משמעותי של תלמידים בכיתות הגבוהות לקראת בחינות הבגרות, ביוזמה משותפת הצלחנו ליצור מסגרת שתיתן מענה לילדים האלה אחר הצהרים.
רויטל דותן: המשרד נתן 8 שעות לטובת העניין.
רויטל דותן: מצאנו, העירייה מצאה את המקום.
רויטל דותן: מצאנו ביחד מורים, ומסתבר שחיה מדברת על אפס אחוז נשירה של מבחני בחינת בגרות אני חושבת שזה בזכות התכנית הזאת.
רויטל דותן: זאת היתה באמת מסגרת שנתנה להם מענה בדקה ה – 90.
רויטל דותן: פשוט בדקה ה – 90.
רויטל דותן: פגשנו את הילדים, ראינו את הקשיים.
רויטל דותן: ראינו באיזה מקצועות הם מרגישים אבודים לחלוטין, ואיתרנו מורים שעשו עבודה מצויינת.
רויטל דותן: והם כולם ניגשו לבגרויות, ואני מאד שמחה על זה.
ויויאן אלבוים: ולשנה הבאה?
רויטל דותן: לגבי שנה הבאה כבר היתה פגישה עם כל המנהלים של בתי הספר, והאנשים שעוסקים בקליטת תלמידים עולים.
רויטל דותן: ראינו את הצרכים, ואנחנו בונים את אותה מסגרת שלא תצוץ רק- - -
ויויאן אלבוים: של אחרי צהרים.
חיה שיטאי: התמיכה בבגרויות היא באמת, אני חושבת שעשינו עבודה משותפת מצויינת.
חיה שיטאי: ובאמת פרטנית מול הילדים.
חיה שיטאי: אבל לפתוח כיתה ולפתוח שתי כיתות אולפן בעצם מדבר על שעות תקן, אנחנו כבר ביולי.
רויטל דותן: לא, אנחנו מדברים על שני דברים אחרים עכשיו.
חיה שיטאי: אני העליתי את הצורך של השעות אולפן, שאנחנו מוכרחים תשובות על זה.
רויטל דותן: קודם כל יש שעות האולפן שתקבלו בדיוק כמו שקיבלתם בשנה שעברה.
רויטל דותן: יש אבל, צריך לזכור שהרבה מאד ילדים הם לא כאלה שעלו עכשיו והם צריכים את האולפן המיידי, אלא זה ילדים שהם עולים קצת יותר ותיקים, אבל עדיין הקושי שלהם, לדוגמא בבחינות בגרות, הוא קושי אמיתי, משמעותי.
רויטל דותן: לגבי האולפן – היה אולפן שעבד בהצלחה יתרה השנה.
רויטל דותן: אנחנו את המודל הזה נמשיך גם בשנה הקרובה.
רויטל דותן: לגבי אולפן.
חיה שיטאי: מה שאת אומרת לי, כי השבוע אני קיבלתי תשובה ממשרד החינוך שאין לו אישור לשעות.
דני דנון: על כמה תלמידים מדובר?
חיה שיטאי: ביסודי אנחנו מדברים על 32 תלמידים.
דני דנון: ביסודי אין בעיה.
חיה שיטאי: אני מקווה.
חיה שיטאי: אין לי אישור לשעות.
חיה שיטאי: אני לא קיבלתי אישור על השעות.
חיה שיטאי: ובעל יסודי – 12 תלמידים שאני חושבת שצריך לפתוח להם פה כיתה בעיר.
חיה שיטאי: דרך אגב, חלקי שנה, ואחר כך לפזר אותם לבתי הספר.
רויטל דותן: השאלה אם 12 תלמידים יכולים לקבל מ – י' עד י"ב היא כבר בעייתית.
רויטל דותן: צריך לבדוק בדיוק באיזה גילאים הילדים, ולפי זה לדעתי, לראות אם אנחנו מסוגלים לפתוח פה אולפן.
דני דנון: אני רוצה לבקש מראש העיר דברי סיכום לפני שנגיע לשלב ההחלטות.
חיים ביבס: כמו שאמרתי, קודם כל אני מתנצל על האיחור.
חיים ביבס: בסך הכל התכנון היה, מה שנקרא, להתחיל קודם, ואנחנו נמשיך אחר כך את מה שצריך.
חיים ביבס: אני רוצה להודות ליושב ראש הועדה על כך שהועדה יורדת לשטח, כדי לשמוע מה קורה בשטח.
חיים ביבס: אחת הבעיות, ואני בדיוק מגיע מהמקום שיש נתק גדול בין מה שקורה בשטח, לבין מה שקורה איפה שמקבלים את ההחלטות התקציביות, התפישתיות, המדיניות, מה שנקרא, בנושאים כאלה ואחרים.
חיים ביבס: דווקא הרעיון של להוריד את האנשים לשטח, שיבינו מהשטח איך זה עובד, שישמעו את העולה, שישמעו את המנהל, שישמעו את כל האנשים, בסופו של דבר, זה אולי יקרב, מה שנקרא, ויחבר בין תקציבים, מדיניות, ועבודה תכל'ס איך היא מתממשת בפועל.
חיים ביבס: זה חשוב מאד, ועל כך אני חושב שזה נכון.
חיים ביבס: הייתי שמח, דרך אגב, שחברי ועדת הקליטה, חברי כנסת, יתייחסו לזה קצת יותר ברצינות, חוץ מהיושב ראש, וגם יגיעו לשטח.
דני דנון: גם בכנסת בישיבות.
חיים ביבס: אני יודע.
חיים ביבס: אני מגיע לישיבות הכי רציניות, כמו חוק הטייס והתעופה במדינת ישראל, יושב יושב ראש הועדה לבד, אחר כך באים להתלונן.
חיים ביבס: כשקורה משהו אתה תראה, וחבר כנסת קופץ והוא בכלל לא הגיע לישיבה.
מויש לוי: העיקרון זה שההחלטות הם פה אחד.
חיים ביבס: בדיוק.
חיים ביבס: כל ההחלטות הם פה אחד.
חיים ביבס: ודרך אגב, אפילו בישיבה האחרונה הייתי בועדת ביקורת המדינה, אז אחד התושבים שהגיע הוא בעצמו הצביע, כי הוא היה בטוח - - - לענייננו, תראו יש פה מפעל מדהים.
חיים ביבס: צדק נחמיה חתוכה שאמר, ודרך אגב, הוא היה ראש מינהל חינוך במכבים רעות, לפני האיחוד, אז הוא גם מכיר את זה מבפנים.
חיים ביבס: צדק במה שהוא אמר בקדנציה הקודמת, ראש העיר הקודם לקח את זה כפרוייקט מרכזי.
חיים ביבס: ...
חיים ביבס: דחפו לא מעט את קידום הבאת העולים מדרום אפריקה, מאנגליה, מצרפת ומארצות הברית.
חיים ביבס: אנחנו בקדנציה הזאת ממשיכים.
חיים ביבס: לצערי, מה שקורה במדינת ישראל, כמו כל דבר טוב שקורה, אז מתחילים הקיצוצים.
חיים ביבס: אבל כשמשהו מצליח, אז אומרים: עכשיו בואו נקצץ כי אפשר.
חיים ביבס: זה הצליח, צריך להרוג אותו.
חיים ביבס: וזה בדיוק מה שקרה.
חיים ביבס: ואז כתבתי מכתב חריף מאד לשרה עצמה.
חיים ביבס: אני, יחד עם רון נחמן, ראש עיריית אריאל, ועם יונה יהב, כתבנו להם מכתב מאד מאד חריף שבעצם מה אומרים לנו?
חיים ביבס: אנחנו שהצלחנו בוא נעזב אתכם, לא צריך להביא לכם יותר אנשים.
חיים ביבס: צריך גם לזכור שבסוף העולים הם באים לאן שהם רוצים.
חיים ביבס: הייתי שמח אם היה אפשר באמת לקחת במדינה ולפזר את ... זה ברור לכולם.
חיים ביבס: ולכן אני חושב שפה צריך לשים את הדגש.
חיים ביבס: לשמחתי יש פה גם אוכלוסייה מצויינת.
חיים ביבס: יש פה 80 אלף תושבים.
חיים ביבס: יש פה שילוב מדהים של העולים, ביחד עם התושבים עצמם בבתי הספר, במערכת החינוך שלנו, במערכת הלא פורמלית, בהרבה מאד דברים, ועדיין תמיד צריך לזכור שבסוף הם קהילה.
חיים ביבס: בסוף הם קהילה, כמו שדרך אגב, לא רק הם כעולים קהילה.
חיים ביבס: יש את הדתיים שהם קהילה.
חיים ביבס: יש לי פה רפורמים שהם קהילה.
חיים ביבס: יש לי פה הרבה דברים שיש להם אחיזות כאלה ואחרות, וזה יפה.
חיים ביבס: זה האופי של מודיעין.
חיים ביבס: יש את הפלורליזם, יש פה את כל מה שצריך.
חיים ביבס: ובתוך כל זה אני חושב שהדבר אולי המרכזי מכל הדבר הזה, הוא שבסופו של דבר נוכל להמשיך גם עם הפרוייקט הזה, גם נוכל להמשיך עם הפרוייקט עצמו.
חיים ביבס: גם נוכל להמשיך לקדם.
חיים ביבס: גם בסופו של דבר יפסיקו, מה שנקרא, לקצץ איפה שזה מצליח.
חיים ביבס: נהפוך הוא, לדחוף איפה שזה מצליח.
חיים ביבס: כאשר יעשו את כל הדברים האלה גם יחד, ניתן יהיה להמשיך לקלוט עולים במסה סבירה, וצריך לזכור שאנחנו נמצאים במצב יחסית זה.
חיים ביבס: מחר, מחרתיים זה יכול ...
חיים ביבס: כבר היינו בבום אחד כשהגיעו כל העולים מרוסיה במכה אחת, כאשר נוצר איזה שהוא שינוי במדינה אחרת, וזה יכול לקרות.
חיים ביבס: מי שחושב שלא, הוא טועה.
חיים ביבס: גם היום, ב – 2011, 2012, 2015, 2020, זה יכול לקרות בעולם שלנו,
קריאה: מהיום למחר.
חיים ביבס: שמחר במדינה מסויימת, ונצטרך לקלוט את כולם, שאלת אותי שאלה לגבי מבנה ותכנון העיר מודיעין.
חיים ביבס: העיר מודיעין מתוכננת בצורה כזאת שרוב יחידות הדיור הנבנות זה, הממוצע הגבוה זה 4 חדרים.
חיים ביבס: יש כאן 3 חדרים.
חיים ביבס: יש 5 ו – 6 חדרים.
חיים ביבס: אנחנו עכשיו נכנסים לפרוייקט שהוא במע"ר, מרכז העסקים הראשי שלי, שיש בו גם מגורים, ששם אני רוצה להכניס יותר מגורים, יחידות קטנות של 2 חדרים, כדי לאפשר גם לאוכלוסייה צעירה, מה שנקרא, סטודנטים מצד אחד, מצד שני גם אוכלוסייה מבוגרת להגיע לשם, שכל השירותים נמצאים מסביב: קופות חולים, המרכז המסחרי הראשי, כל הדברים האלה גם יחד, כדי לייצר מקום.
חיים ביבס: יש לנו פרוייקט ניסיוני שעשו עם עזריאלי 68, או 72 יחידות דיור.
חיים ביבס: הוא עובד יפה מאד, ואין שום בעיה לעשות, להגדיל את זה כיד מכוונת של ...
חיים ביבס: בסך הכל העיר היא מאד מתוכננת.
חיים ביבס: יש ניסיונות כאלה ואחרים, של כל מיני גופי תכנון כאלה ואחרים, לחבל כל הזמן.
חיים ביבס: זה המלחמות הרגילות.
חיים ביבס: אם לא היו לנו מלחמות אז לא היינו נהנים מהתפקיד, אז ככה לפחות יש לנו גם את הזמן ליהנות.
נוי בוכריץ: לכמה תושבים היא מתוכננת להגיע?
חיים ביבס: העיר מודיעין מתוכננת ל – 120 אלף תושבים, בקצב ובסגנון, ובתהליכים שמדינת ישראל בבירוקרטיה שהמדינה נמצאת בה, אמרתי בבדיחות הדעת, באחת הועדות שהיו לפני כמה ימים, שאם המדינה היתה לקום היום, היא היתה נופלת או בבג"צ, או בועדה מחוזית.
חיים ביבס: אז תבין שהתכניות לגמור את שלב א', סדר גודל של 12 שנה, להערכתי זה לא יקרה פחות מ – 15, 20 שנה.
חיים ביבס: לא יקרה.
חיים ביבס: לצערי זה לא יקרה.
חיים ביבס: אבל אתה יודע מה?
חיים ביבס: יכול להיות שזה טוב, כי ככה זה גם יביא קצת לפיזור ולפיתוח של הנגב והגליל.
חיים ביבס: צריך לזכור, בסוף הראייה שלנו צריכה להיות ראייה לאומית.
חיים ביבס: שמעתי את הגברת מדברת, היא באה מארצות הברית.
חיים ביבס: אבל בארצות הברית כדי להגיע במדינה אחת במדינה אחת ממקום למקום סדר גודל של בין 4 ל – 8 שעות.
חיים ביבס: אז לא יקרה כלום הנסיעה של השעה עד זיכרון, והחזרה, בטח ובטח אם ישקיעו בתשתיות, אחרת אנחנו נמצא את עצמנו חיים במדינת תל אביב המורחבת, ונאבד את הכל.
חיים ביבס: אני יכול להגיד לך, כמי שעושה אימונים, עדיין, במילואים בנגב, אתה מגיע, זה בכייה לדורות אם המדינה לא תיכנס ותטפל, מה שנקרא, בשורש בנושא הזה.
חיים ביבס: אנחנו מאבדים את המדינה לגמרי.
חיים ביבס: זה בכלל לא רלוונטי כבר 67' 48', זה בכלל לא רלוונטי.
חיים ביבס: אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות, קודם כל זה פולד עם הדגל שלנו, עם המפה, עם הכל.
חיים ביבס: יש פה הסבר מפורט על ההקמה של העיר, וכל מה שנלווה לזה.
חיים ביבס: אני מקווה גם שתהנה מזה.
חיים ביבס: זה בסך הכל פרוייקט מדהים.
חיים ביבס: התושב הראשון נכנס לעיר הזאת לפי 14 שנה.
חיים ביבס: היום אנחנו עיר של 80 אלף תושבים, אחרי שאוחדו היישובים מכבים – רעות, שהם מונים כ – 10,200 תושבים.
חיים ביבס: האיחוד, מבחינת המהות שלו, סך הכל הוא נמצא על הפסים הנכונים, למרות המדינה.
חיים ביבס: זאת אומרת, המדינה, דרך אגב, כל האיחודים פורקו למעט מודיעין – מכבים – רעות, וכוכב יאיר – וצור יגאל.
חיים ביבס: כל איחודים פורקו, כי הם לא נעשו נכון.
חיים ביבס: התפישה הכלכלית שעמדה בבסיס האיחוד, בעצם המדינה לא רק שלא הביאה כלום, אלא גם בסופו של דבר, כל הנטל נפל עלינו.
חיים ביבס: אבל בסך הכל, מבחינת האנשים עצמם אני מדבר, עם כל הבעייתיות הקהילתית, יישובים – מול עיר, סך הכל האיחוד הזה כן הצליח, וכן יש פה הרבה שיתוף פעולה, והרבה מאד היבטים, בעיקר בהיבטים קהילתיים, חינוכיים, עם הרבה הזנה הדדית.
חיים ביבס: בסך הכל מההיבט הזה זה בסדר גמור.
חיים ביבס: אמרתי, מההיבט הכלכלי – בסופו של דבר המדינה זורקת אותך לים אפילו בלי גלגל הצלה.
חיים ביבס: אז אנחנו בארץ, מה שנקרא, ארץ החשמונאים, עיר המכבים, פה הכל התחיל לפני 2,175 שנה.
חיים ביבס: אז אנחנו נותנים ככה, לאורחים רמי דרג, בדרך כלל נותנים חנוכייה.
חיים ביבס: אנחנו בודקים, לקראת חנוכה אנחנו עושים סבב חלוקה במשרדי ממשלה, לראות כל מי שנתנו לו שבאמת מדליק בזה נרות.
דני דנון: אני מבטיח שתבואו לבדוק יהיו גם סופגניות.
דני דנון: אני רוצה לסכם את הישיבה ולהודות, ראשית, לראש העיר, חברי מר חיים ביבס, על האירוח, ועל הנכונות לארח את הועדה היום.
דני דנון: "ועדת העליה, הקליטה והתפוצות קיימה את ישיבתה בעיר מודיעין.
דני דנון: הועדה מברכת את ראש העיר, מר חיים ביבס, את סגניו, חברי מועצת העיר, וצוות העיר, על פעילותם המבורכת בנושא קליטת עליה.
דני דנון: הועדה קוראת למשרד הקליטה להמשיך בפרוייקט "קליטה קהילתית".
דני דנון: הצלחתו".
נחמיה חתוכה: "עידוד עליה" נקרא לזה.
דני דנון: עידוד עליה.
דני דנון: פרוייקט "עידוד עליה".
דני דנון: הצלחתו המוכחת ועבודת הפרוייקטורית באו לידי ביטוי בישיבה, והועדה אף קוראת להגדיל את ההיקפים.
דני דנון: הועדה גם קוראת למשרד לשקול להרחיב את פרוייקט "עידוד עליה" לקהלים נוספים.
דני דנון: הועדה קוראת למשרד החינוך למצוא פתרון מיידי, טרם פתיחת שנת הלימודים לשעות אולפן לתלמידי העולים.
דני דנון: הועדה מודה לכל העוסקים במלאכה למען קליטתם של העולים.
דני דנון: תודה רבה לכולם על הישיבה.
דני דנון: אנחנו בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
דני דנון: פותחים את הדיון.
דני דנון: אני אדבר בעברית, but those of you who just made aliya or are thinking about making aliya, you can speak in English.
דני דנון: אני מעדיף לדבר עברית.
דני דנון: אבל מי שמדבר עברית, גם קצת עברית, אני אשמח שזה יהיה בעברית, אבל אם מישהו רוצה להתבטא ולא מדבר בעברית, You can speak English.
דני דנון: אנחנו מארחים היום את הסלון הבינלאומי של תל-אביב.
דני דנון: מדברים על הליכי קליטת עולים, היה לי את הכבוד להופיע לפני כמעט שנה, בפני הפורום הנכבד, ג'יי וטרי, שהם בעצם היוזמים והמארגנים, ואריאל, כמובן.
דני דנון: הזמינו אותי ושמחתי לפגוש עולים שמגיעים לארץ, גרים בישראל, משתלבים בחברה, עם כל הקשיים.
דני דנון: רק אני אספר על חוויה אחת שהיתה לי עם החברים הנחמדים והציונים.
דני דנון: אני הזמנתי אותם לישיבה בעיריית תל-אביב, יחד עם ראש העיר רון חולדאי, מתוך מטרה להציג את הבעיות של העולים שמגיעים ממדינות המערב, לתל-אביב, בעיות של דיור, לימודים, תחבורה.
דני דנון: בישיבה השתתפו נציגים שונים.
דני דנון: היו נציגים מקהילת יוצאי אתיופיה מיפו ג', שהציגו את הבעיות שלהם, שהיו שונות כי הם באו ממקום אחר ומרקע שונה.
דני דנון: אני חושב שזה היית אתה, ג'יי, שבאת ואמרת: "אחרי ששמעתי את הצרכים של העולים יוצאי אתיופיה, אני לא מדבר על הבעיות שלנו, אני רוצה לראות איך אנחנו עוזרים לעולים החדשים שבאו מאתיופיה".
דני דנון: יישר כוח גדול על הנכונות לתרום, אבל אני כן רוצה בישיבה היום, ללמוד מההצלחות, על הדברים הטובים, גם הדברים שאפשר לשפר מבחינת הפעילות של משרדי הממשלה, של הכנסת, לראות איך משכפלים את ההצלחה ורואים עולים איכותיים.
דני דנון: אני אומר זאת בלי דו"ח של מרכז המידע, כל מי שעולה או מי שנמצא בחדר זה, מדובר בעניין של ימים או חודשים, עד שהוא נהפך להיות נכס לחברה הישראלית.
דני דנון: בין אם זה מבחינת התרומה לחברה, מבחינת ההכנסה, תשלומי המיסים, התנדבות, ולכן אם היינו רואים עוד אלפים מגיעים, היינו מאוד שמחים.
דני דנון: אני רוצה לבקש מג'יי לפתוח ולומר מספר מילים, לאחר מכן, אני גם מבין שיש פה אנשים שהם מועמדים לעלייה, הייתי רוצה לשמוע אולי ממועמד או ממועמדת לעלייה, מה ההתלבטות כרגע, מה עוצר או מה החששות, ממישהו שעדיין לא החליט, למרות שיש פה, אני יודע, אוכלוסייה שכבר החליטה ועלתה, יש פה גם חבר'ה שעדיין נמצאים על הגבול.
דני דנון: אז ג'יי שולץ, בבקשה.
ג'יי שולץ: So first I'd like to thank the committee, I'd like to thank MK Danny Danon who officially has become the best friends of the Tel Aviv International Salons.
ג'יי שולץ: This is our third meeting together and I wanted to thank his commitment to supporting young international life in and Tel Aviv specifically.
ג'יי שולץ: I also wanted to thank Mati Gil, close friend of the Salon, for helping organize this not just once but twice, so thank you very much.
ג'יי שולץ: Being that my Hebrew isn't so good and we'd like this to be on the record, I'd like to introduce my cofounder of the salons, Terry Newman, to say a few words about the salons in Hebrew.
טרי ניימן: שלום, בוקר טוב.
טרי ניימן: הסלון הבינלאומי הוקם לפני כשנתיים, כדי לתת חלון לכל הקהילה הבינלאומית, כדי לתת חלון וחשיפה לקהל הבינלאומי בתל-אביב, לבעלי ההחלטה פה.
טרי ניימן: החברים שלנו הם בערך 70% בינלאומיים, המשמעות היא בינלאומי זה או מישהו שהוא עולה או מישהו שהוא בא לארץ לחצי שנה, שנה, כדי לעשות התמחות פה, מישהו שעובד בתוך אחת השגרירויות בתל-אביב.
טרי ניימן: אנחנו גם בערך 30% ישראלים, שבאיזה שהוא שלב בחיים שלהם או שהם עבדו בחו"ל או המשפחה שלהם היתה בחו"ל.
טרי ניימן: בעיקר, אנחנו מנסים לתת סוג של Networking בצורה של חו"ל, פה.