GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי זפט: אני מעריך, למשל, שכיתה א' בשנה אחרי זה לא נפתחת שם אם יימשכו שני הנתונים שאמרתי, שמשרד השיכון לא יפתח עוד פעם את השכונה לעולים חדשים מהמטוס.
מרדכי זפט: זה לא רק אני, זו הערכה מקצועית של כל מינהל החינוך.
מרדכי זפט: מישהו פה מעלה בדעתו שניתן לסגור בית ספר, תקרא לו 'נר עציון' או מטילדה, באבחת החלטה מהיום לעוד חודש?
מרדכי זפט: איזה השלכה זה עושה על בית הספר ועל בתי הספר האחרים?
מרדכי זפט: מישהו מעלה בדעתו דבר כזה?
מרדכי זפט: כשאתה מדבר על 'מורשה' או בית ספר אחר---
גנאדי בורשבסקי: אבל זה כבר 18 שנה, מוטי.
מרדכי זפט: גנאדי, אני לא צריך את העזרה שלך.
מרדכי זפט: כשאתה מדבר על 'מורשה' או על בית ספר אחר, אתה יודע איזה בעיות יש לאותו בית ספר, עם אתיופים ובלי אתיופים?
מרדכי זפט: אולי אם תביא את הילדים האתיופים לשם, ילדים נוספים, או נורבגים, לא משנה, ילדים שבאים בלי ידע מקביל לילדים בני גילם, אתה תשפוך את המים עם התינוק?
מרדכי זפט: מישהו כאן בדק את זה?
מרדכי זפט: אתה בדקת מה קורה עם 'מורשה'?
קריאה: יש את כל העצמאים.
מרדכי זפט: מלה אחרונה בעניין מה שגנאדי אמר---
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, בתי הספר הממלכתיים דתיים קלטו את עולי אתיופיה, הם ראויים להערכה רבה.
שלמה מולה: אני אומר לך, בהתנהגות שלך, אתה גורם לנו להגיד דברים לא טובים.
מרדכי זפט: כשאני עומד לפני המראה, אני יודע מה אני משקיע, זמן, לא מדבר על כסף, זה לא כסף שלי, זמן ושיחות ואהבה בטיפול בבני העדה וכשאני מקבל אחרי זה ריקושטים כאלה ממך ומדניאל, אני אומר בשביל מה לי?
מרדכי זפט: אבל עזוב, זה צדדי.
דני דנון: מר זפט, משפט סיכום, בבקשה.
מרדכי זפט: משפט סיכום.
מרדכי זפט: אני מצפה מיושב ראש הוועדה ומחברי הוועדה, אני לא יודע כמה אתם חברים בוועדה, אני רואה פה שניים, אני חושב, אולי חבל, שיתעלו מעל ניצול ציני של כמה אנשים---
קריאה: פוליטיקאים.
שלמה מולה: למה ניצול?
מרדכי זפט: לא דיברתי עליך, חס וחלילה.
דני דנון: חבר הכנסת מולה, אתה מפריע לו.
שלמה מולה: יש פה 24 בתי ספר במדינה שיש יותר מדי, ריכוז גבוה, אז אתה בא להגן---
דני דנון: חבר הכנסת מולה, תפסיק בבקשה להפריע לו.
דני דנון: מר זפט, נא לסיים בבקשה.
מרדכי זפט: אני בעד שתקים את הצוות, אני חושב שחברים בו צריכים להיות גם אנשי רשויות מקומיות, אני בעד, פה אחד, אני מרים לך את היד.
מרדכי זפט: אני רק אומר על הדברים של גנאדי, היה ניצול ציני של אדם פוליטי מרשות מסוימת, הראיה שהוזמנו לפה לנושא עולי אתיופיה, מה עניין עולי חבר העמים פה בדיון?
קריאה: זו גם ההתנהלות שלכם, מוטי, ואתה יודע את זה טוב מאוד.
דני דנון: נדה טללה, בבקשה בקצרה.
נדב טללה: אדוני היושב ראש, אמרו הרבה דברים, אבל יש כמה דברים, גם מוסתרים, אני יכול לגלות אותם.
נדב טללה: אני הייתי מעל עשר שנים בוועד ההורים באותו בית ספר 'נר עציון'.
נדב טללה: כאשר הכנסתי את הבת שלי הראשונה, 25% האתיופים זה היה בחוק, לא יהיה יותר מ-25%, זה מה שהיה.
נדב טללה: התהפך העניין שנה ושנה ושנה, העירייה יודעת טוב מאוד, אני עשיתי הרבה מלחמות ובסופו של דבר זה יצר שנאה בתוך בית הספר, אני הוצאתי את הילדים שלי מאותו בית הספר, אבל כואב לי עכשיו, האחים שלי שם, נידחים מהחברה.
נדב טללה: בית הספר 'נר עציון', הנהלת העירייה עשתה עסקה עם פנימיות אמי"ת מעורב בנות ובנים ואולפנת רעות, רק בנות, ועכשיו יש להם עסקה, בכיתה ו' מכניסים אותם לפנימייה, הילדים נושרים אחרי שנתיים, לא מסיימים י"ב באותה פנימייה גם.
נדב טללה: הילדים רואים, עוד יותר גרוע ממה שהיו.
נדב טללה: את זה אני ראיתי בעיניים שלי.
נדב טללה: גם התווכחתי, אף אחד לא שם לב לזה, אבל מודעים לזה.
נדב טללה: הילדים מסיימים בכיתה ו', צריכים להיות בעירוני, לא בפנימייה ישר.
נדב טללה: זה אסון לכל דבר.
נדב טללה: כל המומחים וכל המקצועיים וכל ההנהלה נאבקים רק על בית הספר, לא על הילדים.
נדב טללה: אני רואה שזה רק להציל את בית הספר, לא להציל את הילדים, לתקן את החברה שיגדלו בצורה מסודרת.
נדב טללה: המלחמה בין העירייה, להשאיר את בית הספר, תעסוקה למורים, מחנכים, כל מיני דברים, הילדים נשכחים.
נדב טללה: עם ההורים אף אחד לא מדבר, ההורים הולכים לרשימה, לא רוצים 'נר עציון', צוחקים עליהם, 'אתם שונאים אחד את השני?' למה?
נדב טללה: אז ההורים בוכים, חוזרים.
נדב טללה: יש חוק מדינה, ילד אסור להשאיר בבית, לוקחים אותו, אין מה לעשות, זה אין בררה.
נדב טללה: לסיכום, כל התהליך הזה היום, להגיע למסקנה, ב-1 לספטמבר, כל ההורים מוכנים לסגור את בית הספר, לא מכניסים את הילדים.
נדב טללה: אני אחד שעומד עם ההורים בשיחה כל יום, המורים יישבו בשקט שם, אין להם ילדים ללמד שם, תנו להם, זה מתוכנן, חד וחלק.
דני דנון: כמה ילדים יש לך בבית הספר?
נדב טללה: כרגע אין לי, הוצאתי אותם מבית הספר.
דני דנון: אנחנו לא צריכים התייחסות, אנחנו ראינו היום את הנתונים במהלך הסיור, לא ניכנס לוויכוח על הנתונים.
דני דנון: המנהלת, קשה לי להגיד למנהלת שהיא לא יכולה לדבר, אבל אני חייב לומר לך, אנחנו היינו בסיור, את הצגת את הנתונים.
מזל שטרית: לגבי הפנימיות, רק משפט.
מזל שטרית: בשנה האחרונה ילדה אחת יצאה לאולפנת 'להבה', לפנימייה.
מזל שטרית: זהו.
מזל שטרית: תודה.
דני דנון: מר איציק עובדיה, בבקשה.
איציק עובדיה: אדוני היושב ראש, אני שמח שאתה יושב בראש הוועדה הזאת, כי אני יודע שבסופו של יום אתה תעשה משהו בנידון.
איציק עובדיה: אני קורא מפה גם לשר החינוך, שיתחבר לנושא הזה ויעשה את מה שצריך לעשות ולא לדחוף את זה מתחת לשטיח.
איציק עובדיה: אני רוצה להודות לחבר הכנסת חיים אמסלם שהזכיר לי שהשנה היא שנת 2011, ולפי מה שאני רואה פה, זה מזכיר לי את שנות ה-50, כשהגיעו העולים החדשים וממש זרקו אותם למעברות ואני מרגיש כאילו אנחנו חוזרים על זה חזרה.
איציק עובדיה: רבותיי, הבעיה היא בעיה לאומית, מפאת קוצר הזמן אני לא אכנס לבעיה הלאומית, אבל אני אדבר על הבעיה בפתח תקוה.
איציק עובדיה: העובדה היא שיש חמישה גני ילדים ובית ספר אחד שכולו אתיופים.
איציק עובדיה: העדה האתיופית הם אזרחים לכל דבר, אף אחד פה לא עושה טובות ואנחנו צריכים להתייחס לזה בצורה הזאת.
איציק עובדיה: אמנם מנהלת בית הספר עושה עבודה יפה, אין לי בעיה עם זה, הממלכתיים הדתיים עושים עבודה יפה, אבל, רבותיי, צריך פתרון.
איציק עובדיה: לא ייתכן שבימים כאלה עדיין יש בית ספר ש-98% ממנו אתיופים.
איציק עובדיה: לא ייתכן כזה דבר.
איציק עובדיה: אני לא יודע, זה ממש דבר הזוי.
איציק עובדיה: ואנחנו באים ודנים וכל אחד מביא את הפרטים שלו, אני מקווה שזה לא יירד לרמה הפוליטית, אלא אנחנו נפתור את הבעיה.
איציק עובדיה: בפתח תקוה אפשר לפתור את הבעיה ואם חברי ורעי מוטי זפט ירצה לשבת יחד ולפתור את הבעיה, אפשר לפתור אותה.
איציק עובדיה: יש מספק ממלכתיים דתיים ואני מצר על זה---
קריאה: וגם העצמאיים.
איציק עובדיה: ואני מצר על זה שיש מכסות.
איציק עובדיה: מה זה?
איציק עובדיה: זה מזכיר לי ימים אפלים.
איציק עובדיה: מה זה הדבר הזה, מכסות?
קריאה: אין מכסות.
איציק עובדיה: כך נאמר לי, שיש מכסות.
מרדכי זפט: הגיע הזמן שתתחיל לבדוק את הדברים שלך.
איציק עובדיה: אני בודק את הדברים שלי.
איציק עובדיה: אתה אמרת לי את זה, מוטי, שמעל 25%, מעל 20%.
איציק עובדיה: רבותיי, איך ייתכן כזה דבר?
איציק עובדיה: לא מדובר רק באתיופים.
איציק עובדיה: בפתח תקוה מינהל החינוך נכשל, יש בעיה גם בבית ספר 'גורדון', ישנה בעיה שבית ספר שלם כולו על טהרת עולי חבר העמים.
איציק עובדיה: לא ייתכן, אדוני היושב ראש, בארץ ישראל כזה דבר.
איציק עובדיה: לי אין כוללים ואני לא אתיופי ואני לא רוסי ואני לא מחבר העמים, אבל באתי לפה כי כואב לי הנושא הזה, חשוב לי מאוד, ואני מלווה את זה כמעט שמונה שנים ועדיין אין פתרון.
איציק עובדיה: פה מציעים ממשרד החינוך שאכן הם יגבו וייתנו לבית הספר, רבותיי, נותנים אקמול למחלה שהיא כרונית.
איציק עובדיה: אנחנו צריכים לפתור את זה.
איציק עובדיה: ומוטי, כן, אפשר מחר בבוקר להחליט לסגור את בית הספר 'נר עציון', לסגור את גני הילדים ולמצוא את הפתרון, ולא, לא נגיע לשום פתרון.
איציק עובדיה: מה שקורה זה שאתם לא נותנים מספיק מחשבה על הילדים האלה.
איציק עובדיה: אדוני היושב ראש היה בסיור בבית הספר, הוא שאל את הילדים והילדים חשובים לנו פה, לא ההורים ולא אנחנו ולא חברי הכנסת, הוא שאל אותם את השאלה והילדים אמרו בפירוש 'אנחנו רוצים אינטגרציה, רוצים להיות כמו כולם.
איציק עובדיה: אין לנו קו אחד כמו כולם, אנחנו מאחורה', ומתיפייפים פה, והביאו לנו, אני לא מנסה לפגוע במנהלת, אני מכבד אותה והייתי שם מספר פעמים, אני גם ניסיתי לעזור בכמה צורות, אבל הביאו לשם קבוצה של ילדים שניגנו בכינור, היה שם גם קצת בורקסים, אבל רבותיי, לא ייתכן שכל שר שמגיע לפתח תקוה, עושים לו הצגה ב'נר עציון'.
איציק עובדיה: צריכים לפתור אחת ולתמיד את הבעיה הזאת.
איציק עובדיה: אני קורא לך, אדוני היושב ראש, ואני יודע שאתה תעשה את זה, ואני אעשה את זה גם בדרכים שלי, יש לי לובי מספיק חזק בשביל לבוא ולעשות את זה.
איציק עובדיה: ואני רוצה שנגדע את הדבר הזה מהשורש, עכשיו והיום.
איציק עובדיה: תודה רבה לך, אדוני.
דני דנון: אני בהחלט זוכר, חבר המועצה, את אותה ילדה שאמרה שהיא רוצה ללמוד עם הפרנג'ים.
דני דנון: היא אמרה את זה בצורה ברורה וישירה, למרות שהיא מקבלת חינוך טוב.
איציק עובדיה: נכון, והיה קשה לשמוע את זה, אדוני היושב ראש.
איציק עובדיה: ילדה כזאת, בגיל הזה, מה שהיא חושבת, שהיא רוצה להיות כמו הפרנג'ים.
שלמה מולה: אני רוצה לשאול את נציגי עיריית פתח תקוה, זה נורא פשוט, העניין לא מסובך, אני לא חושב שיש פה מישהו שירצה שאתם תסגרו בית ספר, זה לא העניין, מה הבעיה שאתם תעשו בצורה יזומה?
שלמה מולה: לא להתחפר בעמדות שלכם, אלא לבוא ולייצר תכנית עבודה שאתם באים ואומרים, 'אנחנו רוצים בתוך שנתיים-שלוש להגיע למצב של פחות מ-10%'.
שלמה מולה: מה שאתם צריכים לעשות, כל אלה שבאים להירשם לבתי הספר הממלכתי, תעבירו אותם מ'מורשה' לכאן, או מכאן לכאן.
שלמה מולה: בסך הכל מדובר על 300 ילדים, מה הבעיה לקחת נניח 230 ילדים, בשלב ראשון, לפזר אותם בבתי הספר הממלכתיים האחרים ואז את התלמידים האחרים, שאינם יוצאי אתיופיה, תעבירו אותם לאותו בית ספר.
שלמה מולה: אני רוצה שאתה תענה לי.
סיגלית יאראק: קודם כל יש לנו תכנית כזאת.
סיגלית יאראק: היא לא תהיה מחר, היא לא תהיה מחרתיים ומר איציק עובדיה, חבר המועצה, באמת עם כל הכבוד, לנו יש אחריות גם כלפי כלל המערכת, ועם כל הכבוד, האפשרות הזאת של לסגור את בית הספר מהיום למחר ולפזר את הילדים, כאילו מדובר באיזה פיזור של כוסות באיזה שהיא מחלקה, זה בלתי אפשרי.
איציק עובדיה: להיפך, את מתייחסת לזה ככוסות.
איציק עובדיה: זה לא כוסות.
סיגלית יאראק: זה בלתי אפשרי.
איציק עובדיה: אם רוצים, אז אפשר.
איציק עובדיה: לא רוצים.
סיגלית יאראק: מה שאני רוצה להגיד זה שהאפשרות לפזר את תלמידי בית הספר בשום שכל, בתבונה וברגישות ולהתייחס גם לצרכי הילדים עצמם ויש להורים, באמת, חבר הכנסת מולה, גם עמדות.
סיגלית יאראק: גם להורים בבית ספר 'נר עציון'.
סיגלית יאראק: יש הורים שלא מוכנים---
קריאה: ההורים רוצים לפזר.
קריאה: אני אומר את זה באחריות.
דוד מהרט: נתון אחד חסר לכם, היושב ראש, יש ארבעה בתי ספר עצמאיים.
דני דנון: אתה לא יכול לדבר כעת, תודה.
דני דנון: המדיניות של ההתפרצות פה אחד לשני לא מקובלת עליי.
דני דנון: בדרך כלל בוועדה זה לא קורה, אני יודע שהנושא טעון, אבל---
שלמה מולה: לגבי התשובה, העניין הזה עלה גם לפני שנתיים, כששר החינוך בא להיות שר החינוך, באוגוסט, כאשר בתי הספר האלה לא רצו לסגור וגם הסיפור הזה של ריכוז גבוה של תלמידים יוצאי אתיופיה עלה.
שלמה מולה: אני מתפלא עליכם, עבר שנתיים ואת אומרת שיש תכניות?
שלמה מולה: בינתיים יש רק שני תלמידים שאינם יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: זאת אומרת, מה שאתם הייתם צריכים לעשות, לא נעשה כלום.
קריאה: שלמה, אני רוצה להציע לך הצעה, שני התלמידים האלה ידליקו משואה בשנה הבאה.
דני דנון: כם אני רוצה לסכם את הדיון ולומר שאי אפשר להתעלם מהתחושה הקשה שיש כיוונים, יש מגמות, אבל בפועל המספרים הם קשים.
דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קיימה דיון המשך בנושא שילוב תלמידים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך.
דני דנון: המציאות שהוצגה בפני חברי הוועדה הינה מציאות קשה ובלתי מתקבלת.
דני דנון: למרות הרצון הטוב, ההשקעות והחיזוקים הרבים, המצב הקיים בו קיימים עשרות מוסדות חינוך בהם קיים ריכוז אבסולוטי של עולים יוצאי אתיופיה אינו מתקבל על הדעת.
דני דנון: הוועדה קוראת לשר החינוך להקים ועדה מקצועית שתכלול את נציגי הרשויות המקומיות, נציגי הורים וגופים שונים, למציאת הכלים לפירוק מיידי של ריכוזי העולים יוצאי אתיופיה.
דני דנון: הוועדה תתבקש להגיש את מסקנותיה תוך ארבעה חודשים.
דני דנון: הוועדה קוראת למשרד החינוך ולרשויות המקומיות ליישום קפדני יותר של פתיחת אזורי הרישום בשילוב פעילות הסברה בנושא.
דני דנון: אנחנו נקיים ישיבת מעקב בנושא בעוד חמישה חודשים וכולנו תקווה ש---
שלמה מולה: חמישה חודשים זה אחרי פתיחת שנת הלימודים.
קריאה: חשוב שההשפעה תהיה לפני פתיחת שנת הלימודים.
קריאה: אדוני, זה יקבע את המצב לעוד שנה נוספת.
קריאה: עם התשובות זה עוד שנתיים.
דני דנון: לצערי אני אומר זאת, אני לא רואה שמשרד החינוך והעיריות השונות יעשו שינוי לשנת הלימודים הקרובה.
דני דנון: אני אומר זאת לצערי הרב.
דני דנון: אנחנו ננסה להוביל את המהלך לפירוק ולשינוי לשנת הלימודים לאחר מכן.
דני דנון: תודה, הישיבה נעולה.
דני דנון: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא מצבם של פליטי צד"ל.
דני דנון: נרצה לקבל סקירה איפה נכון להיום הדברים עומדים, מי מטפל ובעיקר לשמוע מהן הבעיות.
דני דנון: אני יודע שסגן ראש עיריית קריית שמונה, מר יגאל בוזגלו, מטפל ומלווה את הנושא באופן אישי, אני מוקיר לו תודה על כך.
דני דנון: יגאל אני אבקש שאתה תתחיל.
דני דנון: אנחנו נברר מה קורה עם השר הממונה על הנושא.
יגאל בוזגלו: בוקר טוב לכולם, כבוד היושב ראש דני דנון, חברי כנסת שאני עדיין לא רואה אותם ואני מקווה שיגיעו.
יגאל בוזגלו: ראשית אני רוצה להודות לך דני דנון על קיום הדיון החשוב הזה.
יגאל בוזגלו: מספר פעמים יש יוזמות ודיונים בנושאים שונים ואתה תמיד מרים את הכפפה ברגישות ונחישות רבה, על כך מגיעות לך כל המחמאות.
יגאל בוזגלו: ניצב בפנינו נושא חשוב מאוד שלצערי הרב נופל בין הכיסאות, משנת 2006 אנשי צד"ל לאחר הנסיגה מלבנון נהנו במשך חמש שנים מפעילויות תרבות רבות שונות ומגוונות.
יגאל בוזגלו: הפעילויות האלה התרחשו במתנ"ס ששימש להם גם אימא וגם אבא ובו הי גם רכז פעיל חינוך וחברה, הוא נמצא כאן לידי, פאדי נמור.
יגאל בוזגלו: ישנם כ- 300 תושבי צד"ל בקריית שמונה שלא מוצאים את עצמם.
יגאל בוזגלו: נכון לימים אלה גם בתחומים רבים - - -
דני דנון: מר בוזגלו, מי ממימן את הרכז?
יגאל בוזגלו: הוא יענה לך על כך.
יגאל בוזגלו: התחומים האלה בהם יש את החללים הם תחומי התעסוקה, דיור - הדגש הוא על דיור, חינוך וחברה.
יגאל בוזגלו: מאז הפסקת הפעילות לא התחדשה הפעילות לא בנושאים החברתיים, לא בנושאי תרבות ופנאי - - -
דני דנון: אני מברך את השר יוסי פלד שהצטרף אלינו, וגם חבר הכנסת דורון אביטל שלו זו הופעה ראשונה בוועדה.
דני דנון: אני מברך גם את השר וגם את חבר הכנסת דורון אביטל.
דורון אביטל: זה נושא שקרוב לליבי.
יגאל בוזגלו: אני מברך את כבוד השר שהוא בראש ובראשונה שר גלילי, הוא אוהב את הצפון, אלוף פיקוד הצפון לשעבר, יש לו פינה חמה בלב לתושבי קריית שמונה ולאזור, תודה שכיבדת אותנו בנוכחותך.
יוסי פלד: זה התפקיד שלי.
יגאל בוזגלו: בכל זאת יש לך עוד דברים על הראש, זה רק מראה שהנושא חשוב לך.
יגאל בוזגלו: כמו שאמרתי כשהתקציבים הופסקו לדעתי שיש פגיעה קשה מאוד בעיקרון הצדק הטבעי.
יגאל בוזגלו: יש במדינה כמה סקטורים כמו העולים החדשים, עולים מחבר העמים לשעבר וקהילות אחרות שמקבלים תקציבים לפעילויות, בעוד שהסקטור של צד"ל אינו מקבל כבר משנת 2006 שום תקציב למעט פעילויות חינוך ולמעט תקציב קטן שהעירייה מעבירה לפעילות פעם בשנה, מעבר לכך לא מגיע להם תקציב לפעילות תרבות ופנאי, שוב עם דגש לדיור.
יגאל בוזגלו: מיד נשמע את כל הגורמים ואת התייחסותם לנושאים.
יגאל בוזגלו: המסר שצריך לעבור היום מכן הוא מסר של שוויון זכויות ושוויון הזדמנויות.
יגאל בוזגלו: אל לנו להשאיר את הקבוצה הזאת ללא מענה וללא התייחסות של מוסדות המדינה.
יגאל בוזגלו: אנשי צד"ל הפכו להיות חלק אינטגראלי מהחברה שלנו, בעיר שלנו.
יגאל בוזגלו: ראש העיר ואני מבקשים לדאוג לכל מחסורם.
יגאל בוזגלו: אני רוצה להתנצל בשם ראש העיר שנבצר ממנו להגיע לכאן כי הוא נמצא בדיון אחר במשרד הביטחון.
יגאל בוזגלו: אנחנו רוצים לדאוג להם כמו לשאר התושבים.
דני דנון: כמה מדרום לבנון נמצאים בקריית שמונה?
יגאל בוזגלו: 400 תושבים שהגיעו לקריית שמונה, מתוכם מ- 136 ילדים - - -
דני דנון: הם משולבים במערכת החינוך?
יגאל בוזגלו: בפעילויות מסוימות כן.
דני דנון: הם הולכים לבית ספר, לאיזה בית ספר הם הולכים?
יגאל בוזגלו: לבתי הספר הרגילים.
יוסי פלד: אני לא הסכמתי שיקימו להם בתי ספר מיוחדים, הם משולבים בכל בתי הספר כמו שאר הילדים.
יגאל בוזגלו: לצערי הרב בכל נושא הקייטנות, תרבות ופנאי - - -
דני דנון: אולי נשמע את נציג התושבים?
דני דנון: בבקשה פאדי נמור.
פאדי נמור: אני מבקש להודות לכם שהתכנסנו לדון במצבם של אנשי צד"ל.
פאדי נמור: אני פאדי נמור, קצין צד"ל בתפקיד סגן מפקד סוללת תותחנים ובעל ותק של חמש עשרה שנה, עורך דין לשעבר.
פאדי נמור: ניהלתי בית ספר צד"ל, דיברתם כאן עכשיו על בית ספר מיוחד, בשנת 2001-2001 בקריית שמונה.
פאדי נמור: עקב פיזור התלמידים בבתי הספר הרגילים אני מרכז ומחזיק את התיק החינוכי של אנשי צד"ל בקריית שמונה ובצפת.
פאדי נמור: אני רוצה לחזור לשנת 2000, ידוע לנו שעם נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000 הגיעו לארץ כ- 7,000 אנשי צד"ל.
פאדי נמור: מתחילת שנת 2003 נותרו בארץ כ- 2,700 איש, חלק חזר ללבנון ושם הם נשפטו ונכלאו לתקופות מעצר שונות באשמת שיתוף פעולה עם מדינת ישראל, חלק יצאו לחו"ל: לגרמניה, אוסטרליה, קנדה ולמדינות אחרות.
פאדי נמור: קליטתנו היתה מוצדקת ומוצלחת עד שנת 2001.
פאדי נמור: עם החלוקה הלא מוצדקת של אנשי צד"ל לשתי קבוצות, חלוקה שאמרה שקבוצה אחת מטופלת על ידי משרד הביטחון וקבוצה שניה היתה בטיפול משרד הקליטה.
פאדי נמור: ההפליה פגעה בכבודנו כחיילים ולוחמים לשעבר והיא לא היתה קלה והיא לא היתה רק באשמתו של המשרד המטפל.
פאדי נמור: גם בהטבות שנתנו משני המשרדים האלה - - -
דני דנון: איפה היה יותר טוב, משרד הביטחון או במשרד לקליטת העלייה?
פאדי נמור: בטח שבמשרד הביטחון.
פאדי נמור: היו הטבות - - -
דני דנון: לפי מה קיבלו את ההחלטה?
פאדי נמור: זה לא מובן.
דני דנון: היו קריטריונים ברורים?
פאדי נמור: לפי דרגות - - -
קריאה: לפי רמת הסיכון שהוא נחשף בלבנון.
דני דנון: כמה טופלו על ידי משרד הביטחון וכמה במשרד לקליטת העלייה?
פאדי נמור: נראה לי שהרוב היו בטיפול משרד הקליטה.
פאדי נמור: 200 משפחות במשרד הביטחון ו- 450-460 במשרד הקליטה.
פאדי נמור: הם אמרו שזה לפי התפקיד בלבנון, קצינים בכירים ושאר החיילים.
פאדי נמור: גם זה לא ברור ולא מובן כי גם אנשים עם דרגות הועברו לטיפולו של משרד הקליטה למרות שהם בעלי דרגה.
פאדי נמור: זה לא הוגן כי אנחנו היינו גוף אחד - - -
דני דנון: אני מבקש לשאול אותך ומבקש שתתמקד בעתיד, את הבעיות והעוולות מהעבר אי אפשר לתקן.
דני דנון: בשנת 2011 מה הם הדברים שאתם מבקשים?
פאדי נמור: אני רוצה למסור נתונים על תושבי קריית שמונה יוצאי צד"ל.
פאדי נמור: היום מתגוררים 400 אנשי צד"ל בקריית שמונה בהתפלגות: 13 תינוקות, 137 ילדים ונוער, 100 מגיל 14 עד 40, 134 מגיל 40 עד 60, 16 והשאר מעל גיל 60.
פאדי נמור: חשוב לציין ש- 80 מאנשי צד"ל המתגוררים בקריית שמונה היו שייכים לטיפולו של משרד הקליטה.
פאדי נמור: זאת אומרת שהאוכלוסייה מוזנחת.
פאדי נמור: כמו רבים מהם הם חיים בקשיים כמו חבריהם בכל רחבי הארץ.
פאדי נמור: בעיות בתעסוקה – חלק מאנשי צד"ל לא מסוגל לעבוד עקב בעיות בריאותיות או בגלל גיל מבוגר, חלק אחר לא מסוגל למצוא עבודה כי הרוב התגייסו לצד"ל בגיל צעיר ולא הצליחו לרכוש מקצוע או להמשיך בהשכלה גבוהה, גם כשהם מוצאים עבודה הם מועסקים בשכר מינימום בגלל שאין לזכותם ותק.
פאדי נמור: הדבר החשוב ביותר הוא שאנשי צד"ל לא נחשבים כמשוחררי צה"ל, ההגדרה שלהם כמשוחררי צה"ל מאפשרת להם למצוא עבודות טובות, יש מפעלים שלא קולטים עובדים שלא שירותו בצה"ל.
פאדי נמור: צריך להגדיר את אנשי צד"ל כמשוחררי צה"ל ושהוותק שלהם מצד"ל יחשב לזכותם בעבודה הנוכחית.
פאדי נמור: לאנשי צד"ל קיימת בעיה בהכשרה, לא קיבלנו הכשרה מקצועית ראויה וכמו שצריך.
פאדי נמור: מצאנו שבמשרד הקליטה יש סעיפים שמדברים על הכשרה מקצועית, אבל זה לא יצא בסופו של עניין לאור.
דני דנון: מה אחוזי האבטלה בקרב אנשי צד"ל?
דני דנון: יש לכם נתונים?
פאדי נמור: אין לי נתונים מדויקים, אין מבין שאנשי צד"ל שעובדים עבודה קבועה - - -
דני דנון: מהי ההערכה שלך?
דני דנון: 50% ?
פאדי נמור: מעל, כי רוב הנשים לא עובדות.
יוסי פלד: בחברת חשמל יש קרוב ל- 50 עובדים קבועים, רצנו כעת לפטר אותם, אבל דאגנו שהם יישארו.
יוסי פלד: בחברת חשמל יש חוק שלא ניתן לתת קביעות.
דני דנון: נכון, אחרי שלוש שנים - - -
יוסי פלד: החבר'ה שלנו, של צד"ל, הגיעו לחמש שנים ולפני חודש עמדו לפטר אותם, זה היה מאבק לא פשוט כולל שהלכתי עם ברוש וסגרנו שהם יקבלו הארכה של שלוש שנים נוספות.
יוסי פלד: לא מדובר בכולם, אולי קבוצה של 50 איש.
פאדי נמור: אני רוצה לדבר על מצב הדיור, זה הדבר הקריטי אצלנו.
פאדי נמור: עד היום אנחנו סובלים מהזנחה משמעותית בעניין הזה ומתקשים לשלם שכר הדירה, ארנונה ושאר ההוצאות בגלל המצב הכללי שלנו.
פאדי נמור: מי שעובד מועסק בשכר מינימום והוא זקוק לעזרה ודמי קיום.
פאדי נמור: הקושי נובע גם בגלל עליית מחירי הדיור באופן כללי ולגבינו בפרט.
פאדי נמור: נפגענו כתוצאה מהפרסומים בתקשורת בנוגע לסיוע לאנשי צד"ל -נפגענו מכך, זה לא נכון לכולם אלא רק לגבי חלק שקיבל, אבל הרוב לא קיבל.
קלוד איברהים: אני רוצה להתייחס לנקודה האחרונה.
קלוד איברהים: לחלק השני בקבוצה הראשונה קנו בתים.
קלוד איברהים: ברגע שאתה הולך להשכיר דירה בין בקריית שמונה או בעיר אחרת השאלה הראשונה שאתה נשאל היא האם אתה שייך למשרד הקליטה או לשיקום.
קלוד איברהים: אם אתה שייך לקליטה לא משכירים לך דירה בגלל שהם פוחדים שלא תוכל לשלם עבורה, אבל אם אתה מטופל על ידי השיקום הוא אפילו נותן לך אפשרות לקנות את הדירה.
פאדי נמור: אמרנו שזה לחלק, המדינה קנתה לחלק, לא לכולם, הרוב מקבל סיוע סמלי ולא רצוף, ועד היום אלו דיבורים ללא מעשים.
פאדי נמור: לכן אנחנו מבקשים פתרון סופי לעניין הדיור כפי שקרה עם חברנו מטופלי משרד הביטחון.
דני דנון: הם קיבלו מענק לרכישת דירה או שכר דירה?
פאדי נמור: קיבלו בית.
דני דנון: מענק לדירה.
פאדי נמור: ממיליון ושש מאות אלף, הם מפרקים את הסיוע לשתי קבוצות.
דני דנון: עוד משהו קלוד איברהים?
קלוד איברהים: בעניין הדיור אני רוצה לציין שהבעיה היא הבעיה המרכזית, כאשר אין לך איפה לגור אתה הולך בדרך כלל להורים שלך כדי שיעזרו לך, אבל כאן גם ההורים וגם הילדים והסבא והסבתא נמצאים באותו מצב.
קלוד איברהים: אתה לא יכול לשכור דירה כי אין לך את היכולת.
קלוד איברהים: השר יוסי פלד הצליח לחדש את הסיוע בשכר דירה בסכום של 800 שקל.
קלוד איברהים: היום בסכום של 800 שקל, גם בקריית שמונה שנחשבת לזולה מבחינת הדיור, היום גם בקריית שמונה לא ניתן למצוא דירה בפחות מ- 2,000 שקל.
פאדי נמור: חשוב לי מאוד לקבל משאבים לנושא התרבות, החברה והפנאי כדי שנוכל להשתלב בצורה מוצלחת בחברה.
פאדי נמור: אנשי צד"ל בחרו להגיע לקריית שמונה בזכות הקשרים הטובים שלהם במשך עשרות שנים עם תושבי קריית שמונה.
פאדי נמור: אנחנו מרגישים שרוב התושבים מכבדים ומעריכים את אנשי צד"ל.
פאדי נמור: לפני כשנתיים קיבלנו מקום מעיריית קריית שמונה שקראנו לו "מועדון אנשי צד"ל" - - -
דני דנון: זה היה מועדון שהיה מיועד אך ורק לאנשי צד"ל.
דני דנון: למה לא להשתלב במוסדות הקיימים, נלחמנו כעת על המתנ"ס, על הספרייה, אז למה להשתלב בקיים?
פאדי נמור: אנחנו מזמינים גם אנשים אחרים ולא רק אנשי צד"ל, אבל הדבר הזה אפשר לנו לבצע פעילויות חברתיות לאוכלוסייה שלנו רק בצורה מצומצמת כי המקום שקיבלנו הוא ריק וזקוק לשיפוצים.
פאדי נמור: אנחנו זקוקים למימון כדי שנוכל לבצע כל מיני פעילויות חברתיות.
פאדי נמור: לכן אני מבקש להקצות תקציבים עבור תרבות פנאי כמו שזה היה לפני כארבע שנים, את התקציב האחרון ניצלו עד סוף 2006.
דני דנון: זה היה ממשרד הקליטה.
פאדי נמור: התקציב הזה אפשר לנו לעשות הרבה דברים כמו חוגי העשרה ולימודי מורשת לילדינו, חוגים אלה עוזרים להם לשמור על השורשים ושפת האם, לחגוג את החגים שלנו באופן קבוצתי.
פאדי נמור: פעילויות אלה מקלות עלינו את קשיי המעבר ואת הריחוק מהמשפחות שלנו, לקיים ולהשתתף בקייטנות ובחוגים שונים שמסיעים לנו להשתלב בחברה הישראלית, עריכת מפגשים לנו ולבני האוכלוסייה כדי לשמר ולפתח את הקשרים בינינו ולארגן אירועים משותפים עם תושבי העיר כדי לשפר את ההשתלבות שלנו בחיי העיר.
פאדי נמור: מעניינות אותנו גם הרצאות וחוגים בנושאים שונים כמו למשל המוסד לביטוח הלאומי, החוק הישראלי, רווחה ועוד נושאים.
פאדי נמור: בסוף דבריי אני רוצה לדבר על החינוך מהמקום של מחזיק תיק החינוך וכמי שמטפל בנושא.
פאדי נמור: יגאל בוזגלו מסר נתונים, יש לנו בקריית שמונה 116 תלמידים הלומדים במסגרת החינוך בקריית שמונה ו -20 בגליל עליון.
פאדי נמור: תלמידנו משתלבים טוב בבתי הספר בעיר ורמת הטענות בנושא גזענות או הפליה פחתו באופן משמעותי והישגי התלמידים עלו, לדוגמה; מתוך עשרה תלמידים שסיימו יב' בשנה הנוכחית שמונה מתוכם קיבלו בגרות מלאה.
פאדי נמור: תלמידי כיתות א' עולים כיתה מוכנים, תלמידי כיתה ז' נכנסים לכיתות במגמה עיונית ומסיימים בהצטיינות ולמפות, הם ברמה גבוהה.
פאדי נמור: בהמשך הלימודים יש בעיה בהשכלה הגבוהה כתוצאה מהמצב הכלכלי של ההורים.
פאדי נמור: כאן חשוב להעריך את משרד החינוך ולהודות לו כי הוא המשרד היחיד שהתייחס לאנשי צד"ל ולתמידי צד"ל בשוויון ובצדק, הוא לא עשה הפליה בעניין הזה.
יגאל בוזגלו: כבוד היושב ראש, נמצא איתנו נציג משרד החינוך?
יגאל בוזגלו: משרד האוצר נמצא כאן?
פאדי נמור: לאוכלוסיית המבוגרים אני מבקש שעבורם יפתח שוב אולפן לרכישת השפה.
פאדי נמור: בשנים הראשונות כשהיה אולפן האנשים היו בהתלבטויות אם לחזור או להישאר, עד שנת 2003 זה היה.
פאדי נמור: עכשיו האנשים מבקשים ללמוד את השפה מאחר והם מבינים שאין סיכוי להתקדם בעבודה בלי שפה.
דני דנון: אני רוצה להפסיק כאן ולבקש את התייחסותו של השר.
דני דנון: יש לנו שאלה מקדימה.
דני דנון: מבחינת הסמכות היום, איזה משרד ממשלתי נושא באחריות?
דני דנון: זה אצלך.
דני דנון: זו שאלה חשובה ולא סתם שאלתי אותה.
יוסי פלד: הייתי מגדיר יותר אחריות ולא כל כך סמכות.
יוסי פלד: איפה שיש חלוקה בין אחריות לסמכות יש בדרך כלל בעיות, האחריות היא עלי.
יוסי פלד: אם אתה מבקש שאני אתייחס לכל העניין.
יוסי פלד: מאחר ואנחנו עוסקים בעניין אנשי צד"ל, קודם כל מה שהם יאמרו כאן אני כבר אומר שגם את מה שלא שמעתי הם צודקים.
יוסי פלד: מבחינת הציפיות שלהם הם צודקים במאת האחוזים.
יוסי פלד: מאחר והועדה החשובה הזאת בראשותך אדוני היושב ראש עוסקת בזה, אני חושב שכדאי להיות מצויים בנתונים כמו שהם.
יוסי פלד: בשנת 2000 עמדו להגיע לכאן 2,000 איש, כשהיתה יציאה מלבנון החלטת הממשלה כהמשך להערכת הצבא שעסק בזה ואחרי זה נס וניתק מגע מהם, מי שטיפל בצד"ל זה היה פיקוד הצפון, הוא דאג למים, אוכל, חינוך, כבישים, בתי חולים, היחידי שהתעסק בזה היה צה"ל.
יוסי פלד: היום נציג צה"ל ניתק מגע וזהו, איננו.
יוסי פלד: אני אומר את זה בצער רב כי שירתתי בארגון הזה כמה עשרות שנים טובות.
יוסי פלד: הערכנו שיגיעו כ- 2,000 איש, אני נתבקשתי חודש לפני הנסיגה לקחת על עצמי לטפל בהם, הערכנו שיגיעו 2,000 איש מאנשי צד"ל, בפועל הגיעו 7,500 איש.
יוסי פלד: איך זה גדל?
יוסי פלד: –כי היו כפריים שנמלטו והיינו אז צריכים לקבל החלטה אם לתת להם להיכנס או לא לתת להם להיכנס.
יוסי פלד: ההחלטה היתה לתת לכל מי שבא להיכנס, זה לא היה פשוט כי לא היינו ערוכים לקליטה כזאת.
יוסי פלד: כמו שצוין כאן נשארו כ- 2,500 איש, ברחבי העולם התפזרו כ- 1,200 שהם כאלה שהיו להם שארי בשר קרובים מדרגה ראשונה.
יוסי פלד: אף מדינה בעולם לא הסכימה לקבל את אנשי צד"ל.
יוסי פלד: למה?
יוסי פלד: – כי הם לא רצו להסתכסך עם העולם הערבי כאילו הם משתפי פעולה.
יוסי פלד: אני אומר כאילו כי זה באמת כאילו.