GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי ברודני: משרד הקליטה בשיתוף פעולה עם אגף הרווחה בעיריית גבעת שמואל.
יוסי ברודני: יש שם בעצם 105 דירות שמאוכלסות בכ – 200 קשישים.
יוסי ברודני: החוזה שכירות שלהם, שהיה אמור להסתיים, השקענו מאמצים רבים מול המשרד, ובשיתוף פעולה עם משרד הקליטה, ובעצם האריכו את זה לעוד 10 שנים נוספות.
יוסי ברודני: יש לנו שמה מועדון שאנחנו הכשרנו להם שמה בתוך המבנה מועדון שבעצם פועל פעמיים בשבוע, עם פעילות שהם מקבלים שם בשבילם.
יוסי ברודני: אנחנו דואגים להם להרצאות, לקונצרטים, חוגים, טיולים, מסיבות, ועוד דברים שאני חייב להגיד שגם בכל הפעילות הזאת משרד הקליטה הוא שותף מלא, ומגיע גם בנוכחות, וגם בעזרה.
יוסי ברודני: אנחנו הקמנו אנדרטה שנתרמה על ידי הפסל יצחק סער בכניסה לעיר, ששם כל שנה אנחנו עושים את טקס, בעצם, הניצחון של ברית המועצות, הווטרנים, על גרמניה הנאצית.
יוסי ברודני: גם בשנה הזאת, במלאת 66 שנה אנחנו קיימנו את הטקס.
יוסי ברודני: זאת היא אנדרטה.
יוסי ברודני: בשנה שעברה אפילו סגנית השר, לאה נס, שהיא תושבת גבעת שמואל, היא הייתה הנציגה שבעצם באה לברך אותם.
יוסי ברודני: פה אנחנו רואים את הווטרנים.
יוסי ברודני: היום הזה הוא יום שמאד חשוב להם, ובכלל, מוסיף להם איזה שהיא גאווה.
יוסי ברודני: לזה אנחנו תמיד מביאים את בני הנוער, הבתי ספר היסודיים שלנו משתתפים גם בטקס הזה, כדי לבוא ולהראות את הקשר.
יוסי ברודני: וגם הם עצמם הגיעו לבתי הספר וסיפרו בעצם על המלחמה ההיא.
יוסי ברודני: סתם, לא כקוריוז, אלא כסיפור, לנו יש עיר תאומה בפולין שנמצאת ממש על הגבול בין רוסיה לבין פולין, שזאת העיר הראשונה שבעצם נכבשה מהנאצים על ידי הצבא הרוסי.
יוסי ברודני: תקציב לפעילות שנתית – משרד הקליטה מתקצב אותנו בערך ב – 11 אלף שקלים בשנה.
יוסי ברודני: עיריית גבעת שמואל עושה מצ'ינג.
יוסי ברודני: יש איזה השתתפות קטנה של העולים.
יוסי ברודני: בסך הכל זה התקציב, כאשר בפעילויות כאלה ואחרות על ידי אגף הרווחה אנחנו רק משקיעים יותר כסף בעולים.
יוסי ברודני: וזוהי תמונה מגבעת שמואל המתחדשת מהיום.
יוסי ברודני: אני אעביר את רשות הדיבור למנהלת אגף הרווחה שתוסיף עוד מספר פרטים.
יוסי ברודני: ואם אתם רוצים לכוון אותנו, זאת אומרת, איזה שהם דברים ספציפיים, אז אנחנו נרשום אותם וניתן גם עליהם את ההתייחסות.
יוסי ברודני: נמצאים פה, מעיריית גבעת שמואל נמצא פה סגן ראש העיר, ומחזיק תיק הקליטה מר חזי שם טוב.
יוסי ברודני: נמצא פה חבר מועצת העיר משה ...
יוסי ברודני: נמצאים פה עוד נציגי ציבור.
יוסי ברודני: נמצא פה אדון מוסא אלפרון.
יוסי ברודני: נמצא פה צבי ציקון הירשוביץ, ושלמה אטיאס.
יוסי ברודני: נמצאת פה מנהלת אגף הרווחה, הגב' רבקה ליבר, והאישה שעובדת הרבה מאד, חלק מהדברים גם בהתנדבות עם בכלל, עם הגמלאים בעיר גבעת שמואל, ופעילה מאד בכל מה שקשור במקבץ מגורים.
יוסי ברודני: היא בעצם הרוח החיה, הגב' שלומית גמבש.
יוסי ברודני: זכות הדיבור לרבקה ליבר.
רבקה ליבר: שמי רבקה ליבר.
רבקה ליבר: אני מנהלת האגף לשירותים חברתיים ומחלקה לקליטת עליה ביישוב.
רבקה ליבר: בתוקף שני התפקידים אני פוגשת את העולים גם באופן פרטני כשהם מגיעים לקבל טיפול באגף לשירותים חברתיים, וגם בפעילות הקבוצתית שמאורגנת באמצעות משרד הקליטה.
רבקה ליבר: להוסיף על המצגת – אין לנו הרבה מאד עולים, אבל יש קבוצה מאד גדולה, קבוצה שמרוכזת בתוך המקבץ דיור זה הקבוצה המשמעותית שאיתה אנחנו עובדים היום.
רבקה ליבר: פעם, כשהעולים היו יותר צעירים, ופחות זמן בארץ, אנחנו כאן השקענו, ערכנו אולפן ב', כי אולפן א' הם קיבלו ממשרד הקליטה, אבל קיימנו פה אולפן ב'.
רבקה ליבר: קיימנו פעילות לתלמידי בית הספר שהיו צריכים השלמה בשפה העברית.
רבקה ליבר: עשינו פעילות להורים וילדים.
רבקה ליבר: אבל כיום, כשבעצם כבר רוב העולים הרבה יותר שנים בארץ, והילדים שלהם גם נולדו.
רבקה ליבר: אנחנו עיקר הפעילות שלנו היא באמת עם אותם עולים מבוגרים, או בעצם קשישים, ששני שליש מתגוררים במקבץ הדיור, שאם תצאו, ממש מול בניין העירייה, שזה בניין מגורים שגרים בו גם אנשים שקנו דירות בשוק החופשי, ונבנו שם גם דירות קטנות במטרה הזאת.
רבקה ליבר: עכשיו, כיוון שזה מקבץ דיור ולא מסגרת יותר טוטאלית, לא היו שם מספיק תנאים למועדון, לפעילות תרבותית קהילתית שכל כך חשובה להם.
רבקה ליבר: אז יש שותף נוסף למשרדים, שזה היזם, שהוא הבעלים של המבנה.
רבקה ליבר: יש מסעדה סמוכה שמה, קיבלנו את המסעדה לפעילות בשעות הערב.
קריאה: זה שייך לדיירים.
רבקה ליבר: שמה נעשית פעם בשבוע פעילות חברתית.
רבקה ליבר: שמה האירועים, ושמה המסיבות.
רבקה ליבר: ובאמת אחרי מאבק קיבלנו גם ממ"ק קומתי באחת מהקומות, שהכשרנו אותו, ושמה יש פעילות פעמיים בשבוע.
רבקה ליבר: גם פעילות של חוגים שאנחנו עושים, כמו: התעמלות, מלאכת יד, ודברים כאלה.
רבקה ליבר: וזה גם פועל כמועדון.
רבקה ליבר: יש להם שמה מטבח, ולקפה, לשתיה, לכיבוד.
רבקה ליבר: באמצעות משרד הקליטה קיבלנו באחת השנים תקציב לספריה, והקמנו שמה ספריה.
רבקה ליבר: אנשים מאד אוהבים את זה.
דני דנון: יש רשימת המתנה להוסטל כרגע?
מאיר יחיאלי: עולים חדשים ממתינים.
מאיר יחיאלי: ...
מאיר יחיאלי: לזה הוא קטן, אבל מבחינת המקבץ, זה המקבץ היחיד שנמצא פה.
מאיר יחיאלי: זאת אומרת, פתרונות דיור בגבעת שמואל.
רבקה ליבר: וגם מי שנכנס לשם אז זה לפי וותק בארץ ולאו דווקא בגבעת שמואל, כך שאפילו אם יש לנו קשישים בגבעת שמואל שצריכים פתרון דיור, המשרד המאכלס קובע מי ייכנס קודם בתור.
רבקה ליבר: העולים מהקבוצה הזאת, אנחנו עם הקבוצה הזאת המגובשת עושים פעילויות מאד רבות.
רבקה ליבר: אנחנו יוצאים איתם לטיולים, שזה הדבר שהם הכי אוהבים.
רבקה ליבר: אנחנו יוצאים איתם לקונצרטים.
רבקה ליבר: אנחנו גם מביאים אליהם פעילויות של קונצרטים.
רבקה ליבר: יוצאים איתם להצגות, הרצאות, נושא שירה, נושאי תרבות שהם מאד נהנים.
רבקה ליבר: יש לנו הרבה מכתבי תודה, ויכולים להגיד שהם מקבלים פה באמת תחושת בית והרגשה מאד טובה.
יוסי ברודני: אני רק רוצה להוסיף בנושא עוד דבר שאנחנו סגרנו שהחל משנה הבאה, יש לנו פה את המכון למוסיקה של אוניברסיטת בר אילן, והחל משנה הבאה זה לכל גמלאי העיר, אבל בטח גם להם, במחיר סמלי מאד הם יוכלו לקבל שם קונצרטים ברמה מאד גבוהה שיהיו שם.
יוסי ברודני: אנחנו נעדכן אתכם גם בנושא הזה, ואפשר גם לעדכן אותם.
יוסי ברודני: זה ממש מרחק הליכה.
רבקה ליבר: גם מרחקים כאלה אנחנו לפעמים מסדרים להם הסעה.
יוסי ברודני: אם צריך נסדר להם הסעה,
רבקה ליבר: בגילם.
רבקה ליבר: אבל באמת נושא השילוב הזה שזה גם מחלקת קליטה, וגם אגף הרווחה, ואנחנו מכירים אותם גם מהצד הפרטני עם הבעיות שלהם, גם בצד החברתי, הוא בהחלט תורם לפעילות שלהם ולהרגשה שלהם.
רבקה ליבר: לפני כמה שנים הם ביקשו למצוא איזה שהיא מסגרת, באמת, להנצחת הלוחמים הווטרנים, והנצחה של, בעצם הם הלכו לכיוון הוותרנים, כי כפי שאתם יודעים, זה החג הכי חשוב שהם חוגגים בו, את ה – 9 במאי, ובכניסה ליישוב הוקם הפסל שהוא גדול, בתמונה לא נקלט כל גודלו.
רבקה ליבר: הוא גבוה.
רבקה ליבר: פה מדליקים את נר הזיכרון השנה, מסתכלים אם זה נדלק, עם כיתוב, ואנחנו כל שנה עושים שמה טקס מכובד.
רבקה ליבר: כמו שראש העיר אמר, לפני כן הוותרנים הולכים לבתי הספר, יחד עם מתורגמן, מספרים על המלחמה ועל גבורה שלהם, ואז אותם ילדים גם מוזמנים אל הטקס.
רבקה ליבר: הרבה אורחים כל שנה, אנחנו מביאים גם אורחים חשובים ממשרדי ממשלה, מנציגויות אחרות.
יוסי ברודני: משרד הקליטה.
רבקה ליבר: כן.
רבקה ליבר: הזמינו שגרירים בזמן החנוכה של המבנה.
רבקה ליבר: יש לזה הרבה פרסום וכבוד והערכה.
רבקה ליבר: השנה הוצאנו גם ספר על סיפורים של ניצולי שואה, ובתוכו יש גם כמה סיפורים של הוותרנים שבהחלט אנחנו עכשיו בשלב של לרצות לתרגם את זה לרוסית.
רבקה ליבר: עכשיו, שלומית, גם אצל שלומית יש כפל תפקידים.
רבקה ליבר: היא גם משמשת עובדת שכונתית מטעם משרד הרווחה, וגם מרכזת את פעילות, מרכזת קליטה מטעם משרד הקליטה, שעברה קורס בעניין.
דני דנון: אני רוצה לשאול אותך לגבי התקציב.
דני דנון: התקציב הוא לא גבוה.
דני דנון: השאלה ה – 20 אלף שקלים האלה למה זה מספיק מבחינת פעילות, טיולים?
דני דנון: להוציא טיול היום זה 5,000 שקל.
דני דנון: השאלה מה אתם עושים בנושא הזה?
רבקה ליבר: א' – משרד הקליטה נותן לנו 10,000 שקל, כשאנחנו מחוייבים לתת 25 אחוז מהסכום הזה.
רבקה ליבר: אז בעצם אנחנו מכפילים את זה, ולפעמים גם גומרים את השנה.
יוסי ברודני: לא רק זה, אני אומר בצורה מפורשת שהרבה מאד פעמים אנחנו משקיעים עוד כסף בנושא הזה, אלא אם כן ועדת הקליטה קובעת ואומרת שרושמים צ'ק עכשיו ומוסיפים עוד זה, אנחנו נשמח תמיד.
יוסי ברודני: גם יש פה נציג משרד הקליטה.
יוסי ברודני: תראה, אנחנו נשמח לעשות פה עוד פעילות ולעזור עוד.
יוסי ברודני: אני אומר, אפשר לראות את בספרים שאנחנו נותנים יותר, ותמיד אפשר לתת עוד, תמיד אנחנו נשמח לתת עוד.
רבקה ליבר: אנחנו משתדלים לעשות, להשיג חלק מהתקציבים מפה, חלק משם, ולעשות את זה.
רבקה ליבר: כן, השתתפות עצמית של אלף לשנה לכל העולים זה שיש איזה כניסה באיזה מקום שאנחנו משנים אותה, או 20 שקל בטיול.
רבקה ליבר: בסך הכל מקבלים הרבה מאד שירותים.
רבקה ליבר: אני חושבת שלא היה משהו שרצינו לעשות ולא עשינו את זה מחוסר תקציב, כי תמיד מצאנו אוזן קשבת אצל ראש העיר ויכולנו לעשות את זה.
רבקה ליבר: אבל, אנחנו מוציאים אותם ל – 2, 3 טיולים במשך השנה.
רבקה ליבר: יש לנו פה חלק עם תמונות ורואים שהיינו איתם.
רבקה ליבר: זה עיקר הפעילות שאנחנו עושים איתם, ואני אומרת שאנחנו מאד מכירים אותם טוב ברמה הפרטנית כי הם מטופלי המחלקה.
רבקה ליבר: מעבר לזה, יש עוד אוכלוסיה של אנשים צעירים שאני לא מכירה אותם, כי הם תודה לאל אנשים,
דני דנון: מתוך סך הכל העולים, כמה מטופלים ברווחה?
רבקה ליבר: אין לי את הנתון הזה, אבל חלק מהעולים שבמקבץ מרביתם אצלנו.
רבקה ליבר: ובין המשפחות הצעירות רק חלק קטן יש להם בעיות משפחתיות ואחרות.
רבקה ליבר: חלק גדול דווקא הם מסודרים, ועובדים, ואנחנו מכירים אותם בהקשרים כאלה או אחרים, הילד מסודר במועדונית.
רבקה ליבר: נתון שמאיר הוסיף זה שחלק מהצעירים פה הם סטודנטים שבאים בגלל הקירבה לבר אילן, ואנחנו פוגשים אותם, קבוצה קטנה מהם שיש להם מחוייבות בתכנית "שחף", שהם מתנדבים.
רבקה ליבר: עולים חדשים מקבלים מלגה תמורת שנת התנדבות בתכנית הנקראת "שחף", אז אנחנו פוגשים חלק מהם שהם מתנדבים בכל מיני פעילויות שאנחנו מפעילים.
דני דנון: רציתי לשמוע את נציג משרד הקליטה, מאיר יחיאלי, מנהל לשכת פתח תקווה.
מאיר יחיאלי: מה שאני יכול להוסיף, מנהל מרחב פתח תקווה, לפרוטוקול ולציין בנושא של התקציב.
מאיר יחיאלי: קודם כל בנושא של התקציב, מתייחס לשנת 2011.
מאיר יחיאלי: סעיף תקציבי שנקרא: הנושא של מקבצים, שהוא ניתן ב – 3 השנים האחרונות גם לגבעת שמואל,
דני דנון: זה פר ראש?
דני דנון: כאילו, התקציב הוא פר דייר?
מאיר יחיאלי: תקציב צבוע של מקבצים.
מאיר יחיאלי: זה נוסחה מסויימת שמתוקצבת לפי פר, נוסחה מסויימת שמתקציבים.
מאיר יחיאלי: לשנת 2011 סעיף תקציבי שהוגדר מקבצים.
מאיר יחיאלי: זה אחד התקציבים החשובים.
מאיר יחיאלי: אפשר היה להסתייע בנושא של רכישת ציוד, ספרייה, וכו'.
מאיר יחיאלי: נותר לנו, מה שנקרא, לסייע בזה של פעילות עצמה החברתית של קליטה בקהילה.
מאיר יחיאלי: זה נושא של התקציב לפעילות חברתית.
מאיר יחיאלי: בנושא של חוזרים בעשור האחרון וגם אפשר להתייחס לגבעת שמואל, לרוב הם הצעירים, זאת אומרת הסטודנטים, שמגיעים, מתגוררים פיזית בגבעת שמואל, וגם תושבים חוזרים.
מאיר יחיאלי: זה מספרים לא גבוהים, אתם רואים גם תושבים חוזרים.
דני דנון: מה המספרים ב – 2010 בין עולים לתושבים חוזרים שהגיעו לעיר?
מאיר יחיאלי: 2010 אם אנחנו מדברים על 61 נפש עולים חדשים, ו – 41 נפש תושבים חוזרים.
רבקה ליבר: מתוכם או בנוסף?
מאיר יחיאלי: בנוסף.
מאיר יחיאלי: זאת אומרת שאנחנו מדברים.
דני דנון: ב – 2011 עד היום מה הנתון?
מאיר יחיאלי: 2011 עולים עד עכשיו 12 עולים, ושרובם הם סטודנטים.
מאיר יחיאלי: סטודנטים.
מאיר יחיאלי: ורובם דוברי אנגלית.
מאיר יחיאלי: אני מעריך שזה, שלומדים בבר אילן, ותושבים חוזרים – 11.
מאיר יחיאלי: 11 נפש שממשיכים להגיע לפה.
דני דנון: וחוץ מזה אין לכם שום מעורבות תקציבית פה?
מאיר יחיאלי: לא בגבעת שמואל.
יוסי בר נוי: הוא אמר התקציב הגדול שרצינו 100 שקל לאיש.
מאיר יחיאלי: סך העולים 1,557 נפש, בכל זאת מבט של משרד הקליטה הוא מתייחס, גם אם נקרא את זה מאד יבש בנוסחה מסויימת כדי לחלק תקציב של המשרד, אז בזה מרגישים את זה פה קצת יותר שזה סכומים לא פעוטים, אבל מועטים.
דני דנון: אני רוצה לבקש את נציג המשרד לביטחון פנים, פקד חן מייזלר.
חן מייזלר: גבעת שמואל למעשה נמצאת על כביש מספר 4.
חן מייזלר: זאת איזה שהיא צומת שמכילה בתוכה גם אוכלוסייה שהיא חזקה יחסית, וגם אוכלוסייה שהיא מעוטת יכולת.
חן מייזלר: העירוב הסוציו – אקונומי.
חן מייזלר: העירוב הסוציו – אקונומי, יש כאן דירוג סוציו – אקונומי בין השכבות.
חן מייזלר: מבחינת פשיעה וקליטה – כי אם אנחנו מדברים על שני הפרמטרים האלה, אין כאן סיווג מיוחד לעבירות מסויימות שמבוצעות על ידי עולים, או על איזה שהיא דומיננטיות של עולים בפשיעה בכלל.
חן מייזלר: לפחות נכון להיום.
חן מייזלר: בשנה האחרונה יש ירידות בכל מה שקשור - - -
דני דנון: מה פירוש מבחינת תושבים מקומיים, כאילו, לא מבחוץ.
דני דנון: בני נוער, בעיות של- - -
חן מייזלר: לגבי בני נוער, אנחנו לא נתקלים כל כך בעבירות שמתבצעות על ידי בני נוער מהאזור פה.
דני דנון: יש לך נתונים על פתיחת תיקים?
חן מייזלר: פתיחת תיקים מאד מינורית.
חן מייזלר: יחסית מאד מינורית לגבי מה שקורה פה.
חן מייזלר: יש הרבה עבירות שלא מדווחות למשטרה ונסגרות למעשה בין הצדדים, אם זה עבירות של תקיפה, ועבירות של גניבה, לא מדווחים עליהם, או שמסתדרים שני הצדדים, זה מבחינת בני הנוער.
דני דנון: יש פה תחנה ביישוב?
חן מייזלר: יש כאן, השיתוף פעולה בין המשטרה ובין השלטון המקומי הוא מאד טוב.
חן מייזלר: היחסים הם מאד בלתי אמצעיים.
חן מייזלר: מתי שצריך זה טלפון אחד.
חן מייזלר: לכל אחד יש את הטלפון של כולם.
חן מייזלר: העבודה פה היא מתבצעת בצורה מאד טובה, מאד פנטסטית.
חן מייזלר: גם מול ראש העיר.
חן מייזלר: מבחינה זאת באמת אין תלונות.
יוסי בר נוי: הסיירת הורים, הסיירת הורים - - -
דני דנון: אתה בסיירת?
קריאה: הוא מעמודי התווך של המשמר האזרחי ושל סיירת ההורים.
יוסי בר נוי: סיירת הורים חדשה שהתחלנו לפני חודשיים.
דני דנון: אה! זה ממש, זה לא מתמידים.
יוסי בר נוי: זה מבורך מאד.
יוסי בר נוי: זה בדיוק נוגע בעניין הזה.
דני דנון: זה בימי חמישי, או כל יום זה?
יוסי בר נוי: פעמיים בשבוע יוצא סיור.
יוסי בר נוי: משתדלים או בסוף שבוע, בדרך כלל סוף שבוע זה עיקר הפעילות, אבל בגדול, מסתובבים בין החבר'ה, ומדברים איתם בגובה העיניים מבחינת הורים.
יוסי בר נוי: זה שהוא אומר שנסגרים פה דברים, אני לא יודע.
יוסי בר נוי: הכל די רשום מה שעושים האנשים.
יוסי בר נוי: אבל סך הכל מקום שקט.
דני דנון: אני רק רוצה, אנחנו העברנו חוק לגבי שפיכת אלכוהול.
דני דנון: חוק חשוב ביותר.
דני דנון: יש לך נתונים על השימוש?
חן מייזלר: למעשה המשימה הראשונה היום שיש לנו ביציאה של צוותים החוצה זה לאכוף את החוק הזה, גם כנגד בגירים ששותים ועשויים להפר את הסדר הציבורי, וגם כנגד קטינים - - -
יוסי ברודני: לא, זה גם נגד חנויות.
יוסי ברודני: אני יודע שיש פה חנות שהמשטרה סגרה אותה פה, שהייתה, היה ביצוע של מכירה.
חן מייזלר: שפיכות האלכוהול מתבצעות לאורך כל השבוע ללא איזה שהיא בחירה.
חן מייזלר: ברגע שנתקלים באירוע כזה, למעשה אוכפים את החוק, שופכים את אותו אלכוהול.
חן מייזלר: אותם קטינים שנתפשים שם שותים אלכוהול, צורכים אלכוהול במקומות ציבוריים גם מקבלים איזה שהיא שיחת מניעה, שאני לא יודע עד כמה שהיא עוזרת, אבל משתדלים.
דני דנון: זה מה שראש העיר ציין על סגירת פיצוציות ומקומות שמוכרים אלכוהול לקטינים?
חן מייזלר: אנחנו פועלים כנגד פיצוציות שמוכרים אלכוהול לקטינים.
דני דנון: אבל סגרתם מקום אחד בשנה האחרונה?
חן מייזלר: שישה.
קריאה: בגבעת שמואל היה מקום אחד שנסגר.
דני דנון: לשלושים יום הוא קיבל את הצו?
חן מייזלר: אני חושב של – 10 ימים, או ל – 15.
חן מייזלר: למעשה 30 יום מפעילים את הסנקציה הזאת שהיא מאד מאד כבדה ומאד מאד משמעותית, כשזה לא פעם ראשונה שאותו בעל עסק עוסק במכירת אלכוהול לקטינים.
דני דנון: זה חשוב מאד.
דני דנון: דווקא אני הייתי רוצה ומצפה לראות פעילות יותר ענפה של המשטרה בנושא הזה.
דני דנון: וגם היום נתנו לכם כלים מבחינת שימוש בקטינים לצורך השגת ראיות מרשיעות.
דני דנון: יש נוהל מסודר שאתם יכולים לשלוח קטינים שיצלמו.
דני דנון: יש לכם את הכלים, כי התופעה קיימת.
דני דנון: זאת אומרת, בכל מקום בארץ חוצה מגזרים, ולא עולים, והילדים של כולנו, יש מספרים מפחידים בנושא הזה.
חן מייזלר: זה ידוע.
חן מייזלר: אנחנו גם נתקלים בעבירות אלימות בין קטינים.
חן מייזלר: אני מדבר על כלל, לאו דווקא בגבעת שמואל.
חן מייזלר: בעקבות אותה צריכה של אלכוהול תגלה אלימות מחמירה, זה השפעה ישירה של אלכוהול.
רבקה ליבר: במסגרת תכנית שאנחנו מטפלים בבני נוער באגף שלנו ביחידה לטיפול נוער ומתאמת הרשות למלחמה בסמים, אז הסיירת הורים היא חלק מהפעילות, ואנחנו מטפלים באותם בני נוער.
רבקה ליבר: כמו שאתה מציין, אני מכירה כאלה שאני יכולה לספור על הידיים שהתערבנו וכן עשינו איזה פעילות טיפולית באותם בני נוער העולים החדשים.
רבקה ליבר: אנחנו כן משקיעים.
רבקה ליבר: אנחנו מדברים על מספר מאד קטן שאנחנו מנסים לשלב אותם בכל הפעילויות שאנחנו עושים, בפעילויות לטיפול בבני נוער אנחנו משלבים אותם, ויש מעטים שאנחנו מכירים.
דני דנון: יש לכם פה עיר ללא אלימות?
יוסי ברודני: הייתה לנו עיר ללא אלימות, אבל אני רק אומר דבר אחד שבאמת, זאת אומרת, הוא לא קשור רק לעולים, אבל הוא בטח גם לעולים, אנחנו עשינו פעילות מאד ענפה כדי שלא יהיו לנו, שלא תהיה לנו נשירה מבתי הספר, ושלא יהיו לנו ילדים מנותקים.
יוסי ברודני: ואני יכול להגיד שהיום בעיר גבעת שמואל יש לנו בעצם שני ילדים בלבד שהם לא נמצאים במסגרות כאלה ואחרות.
יוסי ברודני: נכון שעכשיו אנחנו נמצאים באיזה תחלופה של העובדות הסוציאליות, אבל אנחנו דאגנו לעשות את זה כדי להוציא אותם, זאת אומרת, שהם לא יסתובבו ברחובות, ובנוסף לזה פתחנו גם מרכז התחלות, ששמה זה מרכז שגם מוקם על ידי המחלקה לשירותים חברתיים, ובעצם שמה זה איזה שהוא מועדון נוער, שבני הנוער מקבלים המון פעילות במחירים מאד מאד סימליים, כולל גם עזרה בהכנת שיעורי בית, ודברים כאלה, שרוב המקום הזה מופעל על ידי מתנדבים.
יוסי ברודני: אם זה למשל בנק לאומי שאימץ את המקום, ומקומי, ותנועת "בני עקיבא".
יוסי ברודני: אנחנו עושים קייטנה בקיץ לאותם בני נוער, ואז יש להם אפשרות, גם לאותם עולים שיש להם פחות יכולת לשלוח לקייטנות היקרות, יש להם אפשרות לעשות את זה שמה.
יוסי ברודני: אנחנו משתדלים למצוא מסגרת לכל בני הנוער, וכמעט לכל כיס.
דני דנון: יש פה סטודנטיות לעבודה סוציאלית.
דני דנון: אתן רוצות לומר משהו?
דני דנון: להשתתף?
אינה אברמוב: האמת היא, אני אינה, אני סטודנטית שנה א' בתל אביב, וגם אני עולה.
אינה אברמוב: מברית המועצות לשעבר.
אינה אברמוב: אני גרה בחדרה.
אינה אברמוב: והאמת היא שהייתי שמחה אם הועדה שלכם הייתה מגיעה לעיר חדרה.
דני דנון: באמת היינו בחדרה.
דני דנון: היינו באולפן, ביקרנו באולפן בעיר חדרה.
דני דנון: איפה את גרה בחדרה?
אינה אברמוב: בית אליעזר.
דני דנון: בית אליעזר.
דני דנון: אני חדרתי במקור, ואימא שלי 40 שנה עבדה עם עולים.
דני דנון: שבוע הבא אני בחדרה בנושא אחר אבל, שקשור אליך, לא לועדה, שהממשלה רוצה לבנות מתקן גז מול חופי חדרה, ואנחנו נלחמים על מנת להרחיק את זה מחופי חדרה.
דני דנון: אנחנו נהיה שם שבוע הבא, לא במסגרת הועדה אבל.
דני דנון: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לפני שנסכם?
דני דנון: אדוני ראש העיר משפט סיכום?
יוסי ברודני: אנחנו, אני אומר שוב פעם, מאד שמחים על הביקור.
יוסי ברודני: שמחים על הרצינות של הביקור, וכמו שאמרתי, אנחנו נמשיך לפעול ולעבוד אל מול העולים.
יוסי ברודני: אני בהחלט גם כן רוצה לראות איך אנחנו משפרים תקציבים ואנחנו נלחץ על משרד הקליטה כדי לנסות לקבל עוד קצת תקציב, וגם אנחנו נגדיל את התקציב.
יוסי ברודני: אני רשמתי לי פה כמה הערות בנושאים האלה שאני רוצה גם להשתתף בפעילות כדי ללמוד יותר מקרוב ולראות אותה.
יוסי ברודני: אני חושב שמגיע לאותם אנשים, וגם לאותם אנשים בעצם קשישים שנמצאים שמה, שבעצם אין להם משהו אחר מעבר.
יוסי ברודני: זאת אומרת, גם יכול להיות שאפילו לחלקם אין משפחה.
יוסי ברודני: ושוב פעם אברך את חבר הכנסת דני דנון על הביקור, ועל הרצינות.
יוסי ברודני: אנחנו שמחים באמת לראות את הפעילות כאן, ובכלל את כל הפעילות הענפה שנעשית.
יוסי ברודני: שמך הולך לפניך, ואני מאחל לך שתמשיך ככה.
דני דנון: כם אני אקריא הודעת סיכום קצרה: "ועדת העליה, הקליטה והתפוצות קיימה את ישיבתה בעיר גבעת שמואל.
דני דנון: הועדה מברכת על הפעילות המבורכת בקרב העולים, שיתוף הפעולה בין משרד הקליטה לעירייה.
דני דנון: הועדה קוראת להגברת מספר העולים המגיעים לגבעת שמואל, על ידי הגדלת מספר הדירות הקטנות בעיר.
דני דנון: הועדה מודה לראש העיר מר יוסי ברודני, חברי מועצת העיר, וכל העושים במלאכה למען קליטתם של העולים.
דני דנון: לאחל לכם שבת שלום בהזדמנות זאת.
דני דנון: יישר כוח.
דני דנון: אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת עליה, קליטה ותפוצות בעיר מודיעין.
דני דנון: והפעם אני רוצה להודות למנהלת הועדה, דנה גורדון, שתושבת העיר, לא קבענו את הישיבה בזכותך, דנה, אבל הגעת, בדרך כלל את נוסעת רחוק כדי להגיע.
דני דנון: הפעם התגלגלת למשרדי העירייה, ואנחנו מעריכים ומודים על כל הישיבות שאת מתאמת ומסדרת, וגם על הישיבה הזאת.
דני דנון: העיר מודיעין ידועה כעיר שעולים רוצים להגיע אליה.
דני דנון: גם מסיורים שלי ברחבי העולם, וגם משיחות עם עולים, יש לה את השם טוב, ואת היכולת הטובה.
דני דנון: אני רוצה היום לראות את הנתונים, את המספרים של העולים שמגיעים, וגם לראות, ראש העיר, קודם כל הוא מתנצל, הוא בדרכו, יגיע עוד כ – 20 דקות, יצטרף לישיבה, אבל גם לראות את הנתונים לגבי, נקרא לזה, עולים שידם לא משגת.
דני דנון: זאת אומרת, הדירות במודיעין מאד יקרות, והיום חתך מסוים של עולים יכול להגיע לעיר מודיעין, ואני הייתי רוצה לראות אם מבחינת הגבלות של העירייה ליזמים, קבלנים, על דירות יותר קטנות, שיאפשרו גם לעולים חדשים להגיע, להיכנס לעיר מודיעין.
דני דנון: מבחינת מה שיש לעיר להציע, אנחנו מיישרים קו, יודעים את היכולות של העיר גם בתחום החינוך, גם בתחום החברתי, בכל התחומים.
דני דנון: יישר כוח גדול לעוסקים במלאכה, אבל הדגש שלנו היום הוא על העולים.
דני דנון: אז אני רוצה לבקש מסגן ראש העיר שיציג לנו את המצגת ואת הנתונים, ונראה מה אפשר לעשות בנתונים.
מויש לוי: קודם כל אנחנו שמחים לארח את ועדת עלייה, קליטה ותפוצות פה אצלנו.
מויש לוי: תמיד אומרים שחברי הכנסת קשובים לעם, פה קשובים עד כדי כך שהגיעו למקום שבו מזכירת הועדה תוכל להגיע בקרוב, אז זה כבר סימן טוב.
מויש לוי: אני ברשותך אציג כמה דקות, קודם כל, באופן כללי על מודיעין, כדי שנראה את המקום שאנחנו יושבים, ואחר כך אני אבקש מאנשי המקצוע להציג את הפרטים הרלוונטיים לגבי הקליטה.
ויויאן אלבוים: האם חבר הכנסת דנון רוצה לדעת עם מי הוא יושב?
מויש לוי: ואם תרצה אולי נעשה איזה שהוא סבב קצר כדי להכיר את האנשים שלנו.
מויש לוי: [סבב שמות המשתתפים]
מויש לוי: נעבור למצגת.
מויש לוי: קצת לגבי העיר מודיעין: קודם כל מבחינת המיקום של מודיעין – חלק העניין של העולים שרוצים להגיע למקום שהוא באמת במרכז הארץ, אנחנו 20 דקות מירושלים, 20 דקות מתל אביב.
מויש לוי: באמת חיים בדרך מתל אביב, אצלו זה בדרך כלל פחות מ – 20 דקות, בשל מהירות הנסיעה, אבל אמור להיות 20, 25 דקות מתל אביב.
מויש לוי: אנחנו נשענים כל כמה צמתים ראשיים, גם כביש 6 שעובר ממערב לנו, כביש 443 שמחבר בירושלים ולמרכז.
מויש לוי: כביש 431 שמוביל לכל האזור, כביש חדש שמאד פיתח את האזור פה, שמוביל, מגיעים מפה לראשון, ולחולון, באמת תוך כמה דקות נמצאים באזורים האלה, וכמובן כביש מספר 1 ...
מויש לוי: כך שאנחנו ממש נמצאים על צומת דרכים.
מויש לוי: בתוך העיר יש לנו גם, כפי שאתה רואה, ממזרח כבישים 1, 2, 3, ו – 4.
מויש לוי: 2 – שמוביל לכביש 1 וללטרון, לדרום.
מויש לוי: כביש אחד שמוביל ל – 443, וגם כביש 3 – שזה הכניסה שנכנסנו דרך העיר ...
מויש לוי: כביש 4 שאמור לחבר לכביש 443 ו – 431.
מויש לוי: הרכבת גם הגיעה למודיעין.
מויש לוי: יש לנו שתי תחנות רכבת שנמצאות בתוך העיר.
מויש לוי: אחת ממש במרכז העיר, והשני – פאתי מודיעין, שנמצא כביש 431 ונותן מענה גם לאזורי המסחר והאזורים הלוגיסטיים.
מויש לוי: העיר מודיעין היא אחת הערים, העיר הכי מתוכננת למעשה שיש בארץ, וזה מתקשר גם למה שאמרת בהמשך, נרחיב כאן לגבי הבינוי ואפשרויות הבינוי, אבל היום אנחנו, התכנית בנויה, כשאנחנו נמצאים במרכז, בשלב ראשון בעצם של העיר, העיר היום, אנחנו נראה בהמשך, היא מכילה 80 אלף איש, היא אמורה להגיע ל – 120 אלף בסיום השלב הראשון, ואחר כך ל – 250 אלף בסיום השלב השני.
מויש לוי: אפשר לראות מתוך השרטוט את הצבעים השונים, כאשר מכבים ורעות, זה שני היישובים שקמו עוד לפני מודיעין, ואוחדו איתנו ב – 2003.
מויש לוי: האזור בצבע צהוב, הכהה יותר, זה אזור המגורים של שלב א', שאנחנו ברובו הוא כבר מאוכלס.
מויש לוי: יש עדיין כמה שכונות בתוכו שאנחנו נאכלס, והשכונות העתידיות, שהם חלק מהשלב השני, מה שמסומן, מסומן ב – L, N ו – P.
מויש לוי: כאשר האזורים המקווקווים זה האזורים שלתכנון בעתיד, ושכוללים, אפשר לראות חלק מהם, בצד שמאל את האזורים הסגולים, ששם יש לנו את הפארק הטכנולוגי, וכל האזורים של הלוגיסטיקה, ושל המפעלים שמגיעים לפה, ואת הכתם הסגול הדרומי יותר, עם תחנת הרכבת "פאתי מודיעין" ששם נמצא מרכז העסקים שלנו, מה שמכונה בפי האנשים "ישפרו" ושינינו את כל השמות אנחנו שינינו לשמות עבריים, ופארק ענווה, וזה הכתם השני, כמו שאמרתי.
מויש לוי: יתר הכתמים – הצהוב זה אזור המגורים, והמקווקוו – תכנון בעתיד.
מויש לוי: קצת לגבי השכונות שלנו:
מויש לוי: כמו שאמרתי בעבר כל השכונות ...
מויש לוי: לקרוא על שם האדריכלים שתכננו אותם.
מויש לוי: ואת זה שינינו בשנה שעברה בהחלטת מועצה, ונתנו להם שמות עבריים.
מויש לוי: השכונות, מלבד מכבים ורעות, שזה שכונות שהיו פה קודם, שהם ותיקות יותר, בתוך העיר מודיעין, החלק של מודיעין השכונות הותיקות זה: פרחים, נחלים, ומשואה.
מויש לוי: אחר כך יש לנו בצד המערבי: כרמים, ... ומגינים, אבני חן.
מויש לוי: ציפורים זה שכונה שעדיין לא התחילו לבנות אותה, אבל אני מעריך שבתוך שנתיים בערך אנחנו נשווק שם, ואת שכונות השבטים ומוריה.
מויש לוי: כאשר גם במוריה, וגם בכרמים זה שתי שכונות שהם עדיין יש בהם בינוי, ועדיין מתאכלסות.
מויש לוי: קצת לגבי הדמוגרפיה: 80 אלף תושבים שחיים כיום.
מויש לוי: צריך לזכור, מודיעין קיימת סך הכל 15 שנה.
מויש לוי: אבן הפינה הונחה פה ב – 2003, על ידי ראש הממשלה המנוח יצחק רבין.
מויש לוי: ב – 96', קיץ 96' הגיעו התושבים הראשונים, כך שעכשיו אנחנו ממש 15 שנה אחרי האיכלוס הראשון, ועם 80 אלף תושבים.
מויש לוי: זה נותן קצת מושג על הגידול המאד מהיר שיש בעיר.
מויש לוי: דירוג סוציואקונומי 8.
מויש לוי: העיר מאד צעירה לא רק מבחינת מספר השנים שבהם היא קיימת, אלא גם מבחינת האוכלוסייה.
מויש לוי: למעלה מ – 40 אחוז מגילאי לידה עד 17.
מויש לוי: זאת אומרת, זה עיר הילדים האמיתית מהבחינה הזאת.
מויש לוי: 9,500 תושבים, בערך 12 אחוז, הם עולים חדשים, תיכף נשמע את הפירוט לגביהם.
מויש לוי: עיר עם תושבים מאד משכילים – 65 אחוז בעלי השכלה אקדמאית, וזה בא לידי ביטוי, מערכת החינוך ...
מויש לוי: לידי ביטוי גם ברשימת אחוז הזכאים לבגרות שהוא מהגבוהים, וגם אנחנו רואים את הנתונים גם של ההתנדבות של הנוער בעיר, וגם של אחוז המאד גבוה של גיוס לצה"ל.
מויש לוי: על מערכת החינוך תיכף תדבר גם ראש מינהל חינוך, בהקשר של העולים, אבל באופן כללי נאמר רק שאנחנו מדברים על, כיום, ברישום לשנה הבאה זה כבר יהיה קרוב ל – 25 אלף תלמידים.
מויש לוי: 35 כבר בתי ספר יסודיים ו – 163 גני ילדים.
דני דנון: כמה אחוז ממ"דים?
מויש לוי: בערך 20, 25 אחוז ממ"ד.
מויש לוי: זאת אומרת, מתוך בתי הספר היסודיים, ה – 24 בתי ספר זה 6 אחוז.
מויש לוי: ממש 25 אחוז מזה, ומתוך העל יסודיים יש 2 ממ"ד, אבל אנחנו פותחים עוד אחד.
מויש לוי: אנחנו כל שנה פותחים פה סדר גודל שבין 2 ל – 3 בתי ספר חדשים, ועוד למעלה מ – 10 גני ילדים חדשים.