GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאשה נוביקוב: לכן, אנחנו משתדלים לתת מענה לכל שכבות האוכלוסייה שבאים, גם לילדים, גם לצעירים, גם למשפחות צעירות, גם לגיל הזהב, בכל התחומים האפשריים.
מאשה נוביקוב: אם זה רכישת שפה, לימודים, חינוך, שירותי רווחה, תרבות ופנאי, ולימודים אקדמיים גם כן.
מאשה נוביקוב: בעיר קיימים מודלים אשר אתם לא תראו אותם בערים אחרות.
מאשה נוביקוב: לדוגמה, פועלים לנו בשכונות 11 רכזי קליטה, בדרך-כלל זה במתנ"סים, אשר נותנים ממש טיפול פרטני בשכונות לעולים.
מאשה נוביקוב: יש לנו אולפן עירוני אשר מעביר שיעורי שפה, כמובן, בעברית ברמות שונות.
מאשה נוביקוב: קיים מוקד ליוצאי אתיופיה.
מאשה נוביקוב: פועלים יחד בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה שלושה פרויקטורים לעידוד עלייה לדוברי אנגלית, לדוברי צרפתית ולדוברי רוסית, אשר נותנים טיפול פרטני למשפחה עוד לפני שהמשפחה מגיעה לירושלים וכמובן במהלך שנים רבות, אותם פרויקטורים לוקחים חלק פעיל בירידים בין לאומיים שמתקיימים מדי שנה בשנה ולפעמים אפילו כמה פעמים בשנה.
מאשה נוביקוב: קיים מוקד תעסוקה לעולים אקדמאים, ספריות עירוניות כמעט בכל שכונה נותנות מענה לכל המגזרים של העולים וכמובן אנחנו מדברים כאן גם כן על ספרייה בשפה הרוסית, אשר נחשבת הכי גדולה במזרח התיכון.
מאשה נוביקוב: אנו דואגים כמובן לחיי תרבות ופנאי של העולים בעיר ועל כך אני מאוד מודה לראש העיר אשר מאז שנכנס לקדנציה שם לזה דגש והבין את החשיבות מזה כבר שנה שנייה בתקציב של רשות הקליטה קיים סעיף שנקרא שבוע העולה, אשר במסגרת אותו שבוע העולה גם העולים עצמם וגם בשביל העולים, מתקיימים אירועים שונים בעיר.
מאשה נוביקוב: כל עולה שמגיע לירושלים מקבל כרטיס תושב ירושלמי, אשר מאפשר לו כניסה מסובסדת לאתרים תרבותיים וחינוכיים בעיר.
מאשה נוביקוב: אנחנו יחד עם ראש העיר שמים דגש מיוחד על התחומים הבאים: קידום העסקים ותחום התעסוקה בעיר.
מאשה נוביקוב: בנושא של סטודנטים וצעירים.
מאשה נוביקוב: כאן אנו פועלים בשיתוף פעולה הדוק עם מינהל הסטודנטים של משרד הקליטה, הסוכנות היהודית, צעירים במרכז וארגונים נוספים רבים.
מאשה נוביקוב: כיושבת ראש ועדת הקליטה העירונית, החלטתי להקדיש את ישיבת ועדת הקליטה הקרובה שתתקיים לנו בסוף החודש, ב- 30 למרץ, כולם מוזמנים בחום, להקדיש לנושא העסקים בעיר, אשר מנוהלים על-ידי עולים חדשים.
מאשה נוביקוב: את הוועדה הזו אנחנו מכינים יחד עם אגף חדש שהוקם, האגף לקידום העסקים.
מאשה נוביקוב: עיריית ירושלים גם מפעילה מרכז תרבויות עולים, ובית קהילות העולים, אשר מהווה מוקד לחיי תרבות ופנאי של העולים.
מאשה נוביקוב: יש שאלות?
דני דנון: יש לי שאלה אחת.
דני דנון: מוקד הקליטה, באיזה שכונה הוא נמצא?
מאשה נוביקוב: מוקדי קליטה, מוקדי קליטה.
מאשה נוביקוב: בסך-הכל 11 שכונות ואי-אפשר להגיד שזה נמצא בשכונה ספציפית, כלומר יש שכונה ספציפית, כמו הר חומה, לדוגמה.
מאשה נוביקוב: אבל יש מתנ"ס מסוים, כן.
מאשה נוביקוב: תכף אתה תקבל את הפירוט, שעוקף מספר שכונות, כי ירושלים גדולה.
מאשה נוביקוב: תודה.
דני דנון: רוצים שהיא תגדל יותר, שייבנו יותר.
דני דנון: אנחנו גם על זה עובדים.
דני דנון: עכשיו אנחנו רואים מצגת של פיני?
מאשה נוביקוב: של פיני גלנקביץ', מנהל הרשות הקליטה.
דני דנון: תודה רבה לראש העיר.
ניר ברקת: תודה רבה שבאתם, בשמחה.
ניר ברקת: תודה רבה לכולם.
דני דנון: נבקש ממנהל רשות הקליטה להציג את המצגת עם הנתונים.
דני דנון: בבקשה, פיני.
פיני גלנקביץ': תודה רבה.
פיני גלנקביץ': לפני שאני אתחיל אני אגיד שהמצגת היא מנסה ככה לתת ב- Brief של כמה דקות, על הנתונים וקצת סקירה על הדברים שיש בירושלים, הרלוונטיים לנושא העלייה.
פיני גלנקביץ': בוודאי פה ושם החמצנו, בוודאי פה ושם לא הגענו לכל הנקודות, אז אפשר להעלות אותן אחר-כך, במהלך הדיון וירושלים היא העיר שחוברה לה, העיר שעושה את כולנו חברים, ואני חושב שאחד הדברים היפים שפועלים בעיר, שיש חיבור בין כל הגורמים שעוסקים בנושא העלייה.
פיני גלנקביץ': אגפי העירייה השונים, משרד הקליטה, הסוכנות היהודית, התאחדויות העולים.
פיני גלנקביץ': כל הגופים השונים שנמצאים, משרד החינוך, משרד הרווחה, כולם חוברים ביחד בשולחנות עגולים, כדי לקדם את הנושא.
פיני גלנקביץ': אז בואו נתחיל.
פיני גלנקביץ': נמצא במצגת בעמוד הראשון, הכרטיס הירושלמי.
פיני גלנקביץ': זה אמנם ככה איזה מין הבזק, אבל אחת היוזמות שלנו באמת לתת לעולה בשנה הראשונה את הכרטיס, הוא מיוחד לעולים החדשים, הוא מקנה את ההטבות, ככה הוא נראה והוא כרטיס מיוחד.
דני דנון: כמה כסף זה עולה לתושב רגיל?
פיני גלנקביץ': 20 שקלים.
דני דנון: לשנה?
פיני גלנקביץ': לשנתיים, אני חושב שעכשיו הם משלמים את זה לשנה.
פיני גלנקביץ': אבל זה 20 שקלים, העולה החדש מקבל את זה חינם.
פיני גלנקביץ': הרשות העירונית לעלייה וקליטה, אנחנו למעשה, מבחינת החזון, אנחנו מעוניינים שהעולים יקבעו את ירושלים כמקום מגוריהם, יהנו מקליטה איכותית, כאשר האוכלוסייה שלנו, כמו שאתם רואים, היא מגוונת.
פיני גלנקביץ': גם מי שקיים ובחר לעלות לירושלים וכבר גר כאן, על-מנת לתת לו את השיפור בשירותי הקליטה, גם בנושא של עידוד עלייה, עולים פוטנציאליים המעוניינים ונרשמים לעלות למדינת ישראל, אנחנו באים ומעודדים אותם לבחור בירושלים, וכמובן אוכלוסיות נוספות, כמו תיירים, משתתפי תוכניות כמו מסע ואחרים, שנמצאים בירושלים, אנחנו פוגשים אותם במסגרות השונות ומסבירים להם, מעודדים אותם לבחור בירושלים, כעיר שבה הם יחיו.
פיני גלנקביץ': אנחנו איתרנו כמה גורמים קריטיים שהם רלוונטיים לנושא של הקליטה האיכותית, שאם לטפל בהם, העולה לא יעזוב את העיר ויישאר בה.
פיני גלנקביץ': אז הגורמים האלה, למעשה, השפה העברית, אנחנו מאמינים שעולה שעלה וגם אם יש לו עבודה אבל הוא נשאר עדיין בשפת האם שלו ולא לומד עברית ולא מגיע לאולפן, אני חושב שחלק מהקליטה האיכותית לא מתקיים.
פיני גלנקביץ': כנ"ל חיזוק תחושת השייכות.
פיני גלנקביץ': יש עולים שמגיעים ונמצאים בשכונה מסוימת ולא יוצאים ממנה ומזוהים עם השכונה.
פיני גלנקביץ': אנחנו רוצים שהעולים ירגישו את תחושת השייכות לעיר ולקהילה.
פיני גלנקביץ': שילוב העולים בעולם העבודה, כמובן, תעסוקה, פתרונות דיור שאליהם התייחסת וראש העיר ככה ניסה לתת את התמונה האסטרטגית שאנחנו משולבים בה ושילוב העולים במסגרות החינוך הפורמאלי והלא פורמאלי.
פיני גלנקביץ': אנחנו גם יודעים מתוך המחקרים שבוודאי כולם מכירים, שעולים הרבה פעמים בוחרים להגיע למקום שבו מערכת החינוך תהיה טובה יותר ובריאה יותר ומתאימה יותר לילדים שלהם.
פיני גלנקביץ': אחד הדברים באמת בירושלים זה המגוון העשיר של בתי-ספר, גני ילדים, שיטות לימוד, זרמים שונים, מה שמתאים לכל עולה מכל זרם שהוא.
פיני גלנקביץ': בנוסף, אנחנו מאמינים שאנחנו צריכים להתחיל, העולה הוא עולה גם אם הוא יושב בלונדון, בניו-יורק, או בחרקוב, זה עדיין אותו עולה כשהוא מגיע הנה ואנחנו רוצים ללוות אותו ולשכנע אותו להגיע לירושלים, אז המטרה שלנו זה גם להיות שותפים בנושא של עידוד עלייה.
רוברט טיבייב: לא מסכים אתך.
פיני גלנקביץ': אנחנו מנסים ללוות אותו ולהביא אותו כעולה הנה.
פיני גלנקביץ': ואת זה אנחנו עושים בעזרת הנושא של עידוד עלייה, הפרויקטורים, השיתוף פעולה עם מתנדבים, עם הסוכנות היהודית, עם ארגונים שונים לעידוד עלייה.
פיני גלנקביץ': מבחינת נתונים, הנתונים שאני מציג הם נתונים שתכף אתם תראו אותם, הם נלקחו ממרשם התושבים של עיריית ירושלים, זאת אומרת נתונים של משרד הפנים, כשהם מסונכרנים עם מערכת הבריאות והחינוך והארנונה.
פיני גלנקביץ': יש איזה שהוא הבדל בין הנתונים, בין המספרים שנאמרו בתחילת המפגש.
פיני גלנקביץ': אנחנו רואים כאן את הנתונים, בואו נסתכל על השנים האחרונות, נתוני העולים לירושלים.
פיני גלנקביץ': ירושלים מחזיקה בתואר של אלופת הקליטה בשנים האחרונות.
פיני גלנקביץ': השיעור הגבוה של העולים שמגיע לארץ בוחר בירושלים.
פיני גלנקביץ': אנחנו רואים עדיין שזה נע סביב 2,800, 2,500 לאורך השנים.
פיני גלנקביץ': קשה מאוד לשבור את המספר הזה, זה אחת המשימות שלקחנו לעצמנו.
פיני גלנקביץ': אבל עדיין, מבחינת המספרים, אנחנו רואים 15% ויותר.
פיני גלנקביץ': אני מזכיר שיש הבדל בין המספר שנאמר 2,400 ל- 2,800, זה נושא שצריך לבדוק אותו.
דני דנון: אנחנו רגילים לעניין הזה.
פיני גלנקביץ': להבדלים האלו, OK.
פיני גלנקביץ': בכל אופן, זה מראה את העלייה במספר העולים לירושלים.
פיני גלנקביץ': אותו דבר בתצוגה גראפית, זה פשוט נראה את מגמת העלייה.
פיני גלנקביץ': היא קצת מטעה, כי המספר של העולים נשאר די קבוע, המספר של העולים לארץ ירד בשנים האחרונות ועכשיו קצת מתחיל לעלות, אבל עדיין הרבה מאוד מאמץ נעשה בנושא של עידוד עלייה לירושלים.
פיני גלנקביץ': המספרים מתחילת שנות ה- 90, כשמשרד הקליטה בודק את המספרים הוא מתחיל את הבדיקה משנות ה- 90, מהעלייה הגדולה וככה גם אנחנו עשינו, 80,592 עולים גרים היום בירושלים.
פיני גלנקביץ': מי שעזב, כבר לא נמצא כאן בתוך המספר הזה.
פיני גלנקביץ': ואם אנחנו מסתכלים מבחינת האחוזים, רוב העולים, המספר המדויק זה 34,536 עולים מחבר המדינות, מצפון אמריקה כ- 18,900, אבל מבחינת אחוזים אנחנו רואים, צרפת, בלגיה, 17%, שהם כ- 14,000 עולים.
פיני גלנקביץ': העולים האלה נמצאים כאן וגם אם נסתכל מבחינת מספר העולים לפי ערים, אני לפחות מבחינת המידע שאני מכיר, לדעתי, גם בנושא הזה, אנחנו מספרים די גבוהים.
פיני גלנקביץ': מה שקורה, ירושלים היא עיר של כ- 800,000 תושבים, אז אם ניקח את האחוזים, נראה שזה משהו כמו 10% וכאן המספר הזה קצת ככה קטן לעומת ערים שבהם מספר העולים הוא כ- 40% - 50%.
פיני גלנקביץ': אחד הדברים המעניינים, אם ננתח את המעבר לאורך השנים, נסתכל שבתחילת שנות ה- 90, בגל הראשון, העולים מחבר המדינות היו כ- 60% מכלל העולים לירושלים.
פיני גלנקביץ': העולים מארצות הרווחה, מצפון אמריקה, מערב אירופה, היו כ- 28%.
פיני גלנקביץ': לאורך השנים, המספרים האלה השתנו ואנחנו רואים איך עד 2009, ב- 2004, 2009, בעמודה האחרונה, כ- 20%, 19% מהעולים הגיעו מחבר המדינות ולעומת זאת ירושלים שינתה ככה את הכיוון ואת האופי של מי שבחר לעלות לירושלים, ויש שם עולים מארצות הרווחה, מצפון אמריקה, מצרפת, מבריטניה, מקנדה.
פיני גלנקביץ': תכף נראה עוד קצת את המספרים.
פיני גלנקביץ': אבל הכיוון הוא בהחלט שינוי.
פיני גלנקביץ': אני יכול להגיד לכם שתכף נראה באחד הגרפים שהעלייה מחבר המדינות בשנת 2009, 2010, קצת גדלה ויכול להיות שאני, אני שמח, זה איזה שהוא שינוי מגמה שאולי אנחנו רואים אותו כרגע בזכות הרבה מאוד עבודה והשקעה בנושא של עידוד עלייה, בזכות הפרויקט של משרד הקליטה והפרויקטורים שעובדים בנושא.
פיני גלנקביץ': אופי המשפחות שמגיעות ובוחרות לגור בירושלים, בדרך-כלל זה משפחות צעירות, מעמד סוציו אקונומי בינוני פלוס, הרבה בעלי עסקים, צווארון לבן, וחלקם הגדול במשפחות דתיות מדתיות לאומיות וימינה עד חרדיות.
פיני גלנקביץ': זה הרוב של המאפיין של העולים שמגיעים בשנים האחרונות.
פיני גלנקביץ': אחד הדברים המעניינים זה פתיחת עסקים.
פיני גלנקביץ': היום באמת עם הנישה החדשה והכיוון של האגף לקידום עסקים והנושא שסגנית ראש העיר לקחה על עצמה לקדם את המועדוני עסקים והכיוון של עולים משתלבים בעסקים, אנחנו רואים את המספרים היום, זה לא פשוט.
פיני גלנקביץ': אל יקל בעיניכם, כ- 366 עולים שפתחו עסקים בירושלים, לא פשוט לפתוח עסק, אנחנו בוודאי לא מעודדים בשנה הראשונה או השנייה לפתוח עסקים, בן-אדם צריך להיקלט, להבין מה הוא עושה.
פיני גלנקביץ': היו גם מספר אנשים שפתחו עסקים ונפלו ואנחנו מעוניינים בעזרת משרד הקליטה, בעזרת מט"י, הסוכנות, הלוואות והליווי שניתן, למנוע את זה עד כמה שאפשר.
דני דנון: איך אתה יודע שהם פותחים עסק?
פיני גלנקביץ': איך אנחנו יודעים שהם פותחים עסק?
פיני גלנקביץ': מכמה כיוונים.
פיני גלנקביץ': אחד, הם פונים לקבל ייעוץ מהאגף לקידום עסקים.
פיני גלנקביץ': היום נפתח אגף חדש בעירייה לקידום עסקים שהוא מאגד בתוכו ב- One stop shop את כל הפניות.
פיני גלנקביץ': שתיים, הם בדרך-כלל מקבלים ליווי אישי מעובד קליטה או רכז קליטה או פרויקטור לעידוד עלייה שמלווה אותם.
פיני גלנקביץ': דבר נוסף זה ואוצ'רים ותמיכה שהם מקבלים ממשרד הקליטה, שעוזר להם לפתוח את העסק.
פיני גלנקביץ': הם פונים בדרך-כלל לייעוץ של מט"י, מט"י יושב אתנו בישיבות, בוועדת הקליטה, המידע מגיע אלינו.
פיני גלנקביץ': הנתונים האלה הם עסקים חיים וקיימים כרגע המידע מהאגף לקידום עסקים.
דני דנון: בוא נתקדם.
פיני גלנקביץ': רצנו.
פיני גלנקביץ': השוואה ככה של השנים האחרונות.
פיני גלנקביץ': מבחינת מספר העולים.
פיני גלנקביץ': אתם בוודאי מכירים הרבה מאוד פרויקטים שרצים בארץ, עליהם לא נגענו.
פיני גלנקביץ': ניסינו למצוא כמה דברים ייחודיים שקיימים בירושלים, שלמיטב ידיעתנו בצורה זו או אחרת מיוחדים ונוצרו כאן בעיר.
פיני גלנקביץ': אחד הדברים זה תוכנית אב לקליטה.
פיני גלנקביץ': למעשה, יוזמה שקמה, עיריית ירושלים, משרד הקליטה והסוכנות היהודית, לבנות תוכנית אסטרטגית לשיתופי פעולה בין כל הארגונים, שתראה קדימה מה העיר הזאת צריכה לעוד כמה שנים, תבנה תוכנית עבודה באמצעות צוותים, באותם תחומים של עסקים, השכלה גבוהה וכו'.
פיני גלנקביץ': התוכנית הזאת אמורה היתה להיות מוגשת לראש הממשלה כדי לנסות לגייס משאבים לנושא הזה.
פיני גלנקביץ': כרגע, היא די מוקפאת, אבל היא משמשת לנו כתוכנית אסטרטגית ולתוכנית עבודה לטווח ארוך.
פיני גלנקביץ': רכזי הקליטה.
פיני גלנקביץ': דובר מקודם על רכזי הקליטה.
פיני גלנקביץ': ירושלים היא עיר של שכונות.
פיני גלנקביץ': המרחקים בין שכונה לשכונה הם גדולים מאוד, לפעמים עשר, 20, .
פיני גלנקביץ': האופי של כל שכונה שונה, הכיוון שלנו הוא לתת את השירות באמצעות הרכזים שנמצאים בשטח.
פיני גלנקביץ': אז הנה בערך הפיזור, לעמים רכז נמצא בשכונה ונותן שירותים לאזור שירות שהוא קצת יותר גדול, פשוט אין ברירה.
פיני גלנקביץ': יש שכונות שבהן אנחנו עדיין לא מצליחים להגיע להכניס לשם רכז קליטה, אנחנו מקווים בהמשך.
דני דנון: מתי אנחנו מכירים את מוקד הקליטה.
פיני גלנקביץ': הכוונה לרכז הקליטה ולא למוקד הקליטה של יוצאי אתיופיה.
פיני גלנקביץ': זה למעשה מה שעושה רכז קליטה בשכונה.
פיני גלנקביץ': הוא למעשה מנהל מוקד, הוא עובד עם צוות, מגייס משאבים, הוא מעין רשות קליטה קטנה בשטח שמנסה לתת מענה לכל מגוון הצרכים כמו שאנחנו מנסים לשים כאן.
דני דנון: מבחינה תקציבית, כמה כסף שמושקע בעולים מגיע ממשרד הקליטה וכמה כסף מגיע מתקציב העירייה, מהכיס, אני קורא לזה.
דני דנון: יש לכם את הנתונים האלו?
פיני גלנקביץ': לא במספרים מדויקים כאן, אבל עיריית ירושלים נותנת כשבעה מיליון שקל.
פיני גלנקביץ': משרד הקליטה נותן כשלושה וחצי מיליון שקלים, אפשר לקבל את הפירוט הזה, בסוף הזה.
פיני גלנקביץ': אחד הדברים המעניינים, אני ככה רץ בחמש דקות.
פיני גלנקביץ': אחד הדברים המעניינים זה השולחן העגול שנעשה כאן בירושלים עם הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה, לנסות ליצור את הרצף של הקליטה.
פיני גלנקביץ': אנחנו מקבלים מידע ונתונים בזכות הסוכנות היהודית על העולים שמגיעים לירושלים, בעזרת משרד הקליטה ומתנדבים אנחנו מלווים את העולים, נוצר כאן איזה מין סינכרוניזציה שאנחנו דואגים שאף עולה לא ייפול בין הכיסאות ולכל אחד ואחד נגיע, ניתן לו את השירות, נשמע, נגיד לו – תשמע, ברוך הבא לירושלים, הנה אנחנו כאן לרשותך, איך אפשר לעזור לך, ואם אתה לא צריך, אנחנו נחזור אליך בהמשך.
פיני גלנקביץ': אבל כדי להגיע אתה צריך לקבל מידע מכל הגופים ולעבוד בצורה מסודרת וזה השולחן העגול והמודל הירושלמי, של רצף השירות לעולה.
פיני גלנקביץ': פיתחנו מערכת מיוחדת של ניהול תיקי לקוחות.
פיני גלנקביץ': כל עולה ועולה למעשה, רכז הקליטה רושם את הפרטים, מעדכן אותו, זה מערכת וובי באינטרנט.
דני דנון: רכז הקליטה לא יושב בעירייה-?
פיני גלנקביץ': רכז הקליטה יושב בשכונה.
דני דנון: אבל מבחינת השפות, אם למשל הגיע עולה דובר שפה מסוימת.
פיני גלנקביץ': אנחנו משתדלים שבכל שכונה, להתאים את רכז הקליטה לאופי העולים באותה שכונה.
דני דנון: נגיד, דוברי אנגלית, יש רכז אחד לדוברי אנגלית, איפה הוא יושב?
פיני גלנקביץ': יש פרויקטור לעידוד עלייה והוא יושב במרכז העיר, בעירייה, ומשרד הקליטה ונותן שירות עירוני.
פיני גלנקביץ': אבל בשכונה כמו גינות העיר, עמק רפאים, שזיהינו שיש שם הרבה עולים דוברי אנגלית, שמנו רכז דובר אנגלית.
דני דנון: יש 11 רכזים, וכמה פרויקטורים?
דני דנון: שלושה?
דני דנון: ארבעה?
פיני גלנקביץ': שלושה.
דני דנון: אחד דובר רוסית, צרפתית ואנגלית?
פיני גלנקביץ': כן.
דני דנון: ואין כוונה להוריד מישהו מהם, כרגע?
פיני גלנקביץ': רק להוסיף, בעזרת השם.
דני דנון: היה לנו דיון בוועדה לגבי הצרפתים שירד התקן.
משה אבלין: אולי תוסיפו בספרדית אחד?
פיני גלנקביץ': בוא נחכה לסוף המצגת.
פיני גלנקביץ': פרויקט ייחודי נוסף שקיים בירושלים, שגם מושך את העולים, זה נושא של אולפן לילדים עולים.
פיני גלנקביץ': בזכות העזרה של משרד החינוך, מינהל חינוך ירושלים, משרד הקליטה, אנחנו למעשה מפעילים כאן אולפן בירושלים, מיוחד לילדים.
פיני גלנקביץ': המתכונות השונות כתובות כאן.
פיני גלנקביץ': הוא נותן מענה גם לילדי יסודי וגם לילדי על-יסודי.
פיני גלנקביץ': אולפן בתוך מערכת החינוך.
פיני גלנקביץ': הילדים מקבלים שם תגבור בשפה העברית, לאחר שהם לומדים הם חוזרים מגיעים לכיתות האם שלהם, ילדי העל-יסודי לומדים שם באופן רגיל.
פיני גלנקביץ': הפרויקט הזה עובד נפלא בשנים האחרונות.
פיני גלנקביץ': הילדים יוצאים מזה כשהם יודעים את השפה ויכולים להשתלב הרבה יותר קל במערכת החינוך.
פיני גלנקביץ': הם מקבלים עזרה וליווי פסיכולוגי, ליווי תמיכתי במידת הצורך, מחזקים את הקשר עם ההורים בשפות השונות על-ידי סדנאות, בזכות עזרה ותמיכה, כמובן, של משרד הקליטה.
פיני גלנקביץ': אולפן עציון.
פיני גלנקביץ': אחד ההיי-לייטים הגדולים בירושלים, שמשתלב גם עם דגשי ראש העיר כמו ששמענו, זה אולפן עציון.
דני דנון: מה המספרים באולפן היום?
פיני גלנקביץ': המחזור האחרון, שהוא מחזור 123, ישנם כ- 230 עולים אקדמיים במחזור אחד.
דני דנון: שהם ישנים שם במקום, נכון?
פיני גלנקביץ': הם ישנים.
פיני גלנקביץ': 200 מהם, הם אינטרנים, הם ישנים במקום, 30 הם אקסטרנים.
פיני גלנקביץ': זה המחזור הכי גדול.
פיני גלנקביץ': יש שני מחזורים בשנה.
פיני גלנקביץ': זאת אומרת, אנחנו יכולים להסתכל על כ- 500 חבר'ה סטודנטים צעירים, אקדמאים, שנמצאים בירושלים, והרבה מאוד נדחים.
פיני גלנקביץ': הצורך והרצון להיות בפרויקט הזה, שהוא מותג בין לאומי כל-כך גדול, שלא כולם מתקבלים אפילו.
פיני גלנקביץ': הסוכנות מפעילה את זה בצורה בלתי רגילה.
פיני גלנקביץ': משרד הקליטה עוזר עם סדנאות ליווי ואנחנו מנסים כמה שיותר להתחבר.
פיני גלנקביץ': כמו שאתה מבין מדברי ראש העיר, זה בדיוק עונה על החזון שלנו בירושלים.
פיני גלנקביץ': דיברנו על גורם קריטי של השפה העברית.
פיני גלנקביץ': אנחנו משתדלים לחזק את נושא האולפנים.
פיני גלנקביץ': עדיין לא מספיק, עדיין צריכים להתאמץ בנושא הזה, אבל יש מגוון גדול של אולפנים בירושלים.
פיני גלנקביץ': אנחנו מנסים לחזק את האולפנים המרכזיים והגדולים בשיטות שונות.
דני דנון: לסיכום.
פיני גלנקביץ': לסיכום.
פיני גלנקביץ': הספרייה הרוסית שקיימת, שאתם שמעתם, בית קהילות העולים ולסיכום.
פיני גלנקביץ': ולסיכום.
פיני גלנקביץ': זה הבשר.
פיני גלנקביץ': אנחנו חושבים שירושלים היא לא כמו עוד כל עיר בארץ ואם מוענק שכר דירה לעולים בתמיכה, אנחנו חושבים שאין זה נכון שאותו דבר יהיה לרמלה, לפתח-תקווה ולירושלים, ולכן היינו מבקשים לבדוק את האופציה לסיוע דיפרנציאלי, כמובן מתוך הגדלת הסיוע לירושלים.
פיני גלנקביץ': לקבוע מכסות מוגדלות וצבועות לעולים, לירושלים, מחבר המדינות, צרפת ודוברות אנגלית, ואמל"ט, כולל פרויקטורים לנושא.
פיני גלנקביץ': אחת הבקשות שלנו זה פרויקטור לעידוד עלייה מאמריקה הלטינית.
פיני גלנקביץ': יש קבוצה, אולי הכי גדולה בארץ.
דני דנון: לא הבנתי את נושא המכסות.
דני דנון: מה זאת אומרת מכסות מוגדלות וצבועות?
פיני גלנקביץ': היום הפרויקט, ונמצאים כאן נציגי משרד הקליטה, יכולים אחר-כך ככה לחדד את הסוגיה.
פיני גלנקביץ': פרויקט עידוד עלייה שנקרא פרויקט עלייה 2010, בנוי על מספר מכסות כלל ארצי, לפי ארצות.
פיני גלנקביץ': אין מכסות לעיר מסוימת.
פיני גלנקביץ': אנחנו חושבים, ואז זה יוצר איזה שהוא מתח וכעין מאבק בין הרשויות המקומיות.
פיני גלנקביץ': אנחנו חושבים שצריכים להגדיל את המכסות.
פיני גלנקביץ': מכסות זה כסף ותמיכה לעולים, אנחנו חושבים שצריכים להגדיל את זה ולשריין לנו את האפשרות של מכסות נוספות, צבועות ירושלים.
פיני גלנקביץ': אמריקה הלטינית, שמעתם, המספר הכי גדול של עולים לארץ מאמריקה הלטינית מגיע לירושלים ונשאר כאן.
פיני גלנקביץ': הפרויקט של עלייה 2010 גם פועל, מאמריקה הלטינית, פועל בירושלים.
פיני גלנקביץ': 33 משפחות נמצאות ומקבלות סיוע ופרויקטור – אין.
פיני גלנקביץ': נשמח לנושא הזה.
פיני גלנקביץ': תוספת 200 שעות לאולפן ועוד 4,000 שקל לוואוצ'רים לתעסוקה, ללימודים, בדומה להטבות שקיימות, כפי שאתה בוודאי יודע, בפרויקט הנגב והגליל.
פיני גלנקביץ': אז אם נגב וגליל, למה לא ירושלים?
פיני גלנקביץ': נראה לנו שמבחינת סדר העדיפויות והחלטות הממשלה, יש כאן את המקום לחזק ולהעניק את אותה תוספת לפחות לירושלים.
דני דנון: עוד?
פיני גלנקביץ': לא גמרנו.
פיני גלנקביץ': מרכזי מצוינות.
פיני גלנקביץ': אחד הפרויקטים המובילים שהיה על שולחן הכנסת ומשרד הקליטה.
פיני גלנקביץ': אז הנה נשמע.
פיני גלנקביץ': הגדלת הסבסוד במשרד השיכון.
פיני גלנקביץ': בעבר היו מענקים מוגדלים לשכונות, לעולים, פסגת זאב וכו'.
פיני גלנקביץ': דיור ציבורי לנזקקים, נושא מאוד מאוד חשוב בירושלים.
פיני גלנקביץ': קהילה לא קטנה צריכה את העזרה שם.
פיני גלנקביץ': ותראו באיזה עיתוי, אנחנו היינו רוצים להגיד מילה על תוכנית החומש ליוצאי אתיופיה בירושלים.
פיני גלנקביץ': בירושלים יש 5,500 יוצאי אתיופיה שגרים כאן.
פיני גלנקביץ': תוכנית החומש של מדינת ישראל לא פועלת בירושלים, לצערנו, ואנחנו קוראים ומבקשים להחיל אותה בירושלים.
פיני גלנקביץ': כמובן, להגדיל את המשכנתאות ליוצאי אתיופיה המעוניינים לגור בירושלים.
פיני גלנקביץ': היתה מודעה גדולה בעיתון קול העיר ביום שישי, רק עולה אחד מאתיופיה הגיע לירושלים, בשנה האחרונה.
פיני גלנקביץ': המודעה הזאת צורמת מאוד וחלק מהקושי, שהמשכנתאות שיוצאי אתיופיה מקבלים, לא מאפשרים להם לקנות דירה בירושלים.
פיני גלנקביץ': ולמעשה, בסיכום, רוב הדברים שנאמרו הם מעוגנים בהחלטות ממשלה.
פיני גלנקביץ': זאת אומרת, עשינו ריכוז של החלטות הממשלה הרלוונטיות לעלייה וקליטה.
פיני גלנקביץ': ההחלטות האלה התקבלו.
פיני גלנקביץ': מה יותר טוב מוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת, שתציף את הדברים ותביא אותנו בביטחה ליעדנו.
פיני גלנקביץ': ותודה לכולם.
דני דנון: הצטרף אלינו חבר מועצת העיר, יעקב הלפרין.
דני דנון: אני רוצה לבקש מנפש בנפש והיה לנו דיון, ואני אומר זאת בצורה גלויה, לא דווקא על ירושלים, אבל שכאילו העולים מן המערב לא זוכים לאותו חיבוק.
דני דנון: אני שם את הדברים על השולחן.
דני דנון: השאלה שלי היא אם יש דברים נקודתיים בעיריית ירושלים, שאתם מרגישים שצריך לקדם או לשפר?
ליזי מרטין: תודה רבה.
ליזי מרטין: אני מ"נפש בנפש", המחלקה לקשרי ממשלה.
ליזי מרטין: יש פה נייר שכתבתי, אני אשמח אם תוכלו להעביר את זה לפיני.
ליזי מרטין: קודם כל, אנחנו כן רוצים לברך את עיריית ירושלים על כל מה שאתם עושים למען העולים שלנו, המספרים שפיני דיבר עליהם, הרבה מאוד מהם הם עולים שלנו ואנחנו מעלים 5,000 עולים בשנה, כשאחוז מאוד גדול מהם באמת מגיע לפה.
ליזי מרטין: אז אני רוצה ככה לעמוד על כמה נקודות שהן חשובות מאוד עבור העולים שלנו.
ליזי מרטין: קודם כל, לגבי רישום מקדים של תלמידים עולים לבתי-ספר.
ליזי מרטין: כמעט כל המשפחות שלנו שמגיעות לארץ, מגיעים קודם ל- Pilot trip או לסיור גישוש, הם בוחרים בתי-ספר עבור הילדים שלהם.
דני דנון: ליזי, אני רוצה למקד אותך, לא לפעילות נפש בנפש, אלא לבעיות שבעיריית ירושלים, לעולים מהמערב.
ליזי מרטין: על זה אני מדברת.
ליזי מרטין: יש הרבה דברים טובים.
ליזי מרטין: אבל מפאת קוצר הזמן, רציתי לבקש שהעירייה תאפשר למשפחות לרשום את הילדים שלהם לבתי-ספר, על אף שאין להם תעודת זהות וחוזה דירה, שזה מה שנדרש היום, כדי לרשום תלמידים.
דני דנון: יש מקומות אחרים בארץ שזה קורה?
ליזי מרטין: יש מעט.
דני דנון: איפה?
ליזי מרטין: ברעננה, למשל, יש יותר.
דני דנון: בלי תעודת זהות, אפשר לרשום?
ליזי מרטין: כן, על-פי מספר דרכון, אפשר לרשום תלמידים לבתי-ספר, אחרת אי-אפשר לשריין להם מקומות.
דני דנון: משרד החינוך מאפשר את זה?
ליזי מרטין: ממה שאני יודעת, זה נתון לשיקול העירייה.
ליזי מרטין: עניין נוסף זה מחסור.
פיני גלנקביץ': לדעתי, זה קיים.
פיני גלנקביץ': זה קיים כבר שנים ברישום מוקדם של ילדים.
ליזי מרטין: קיבלנו לאחרונה כמה פניות ממשפחות, אז אולי כדאי לוודא שפשוט כל בתי-הספר יודעים.
פיני גלנקביץ': אפשר באמצעות הפרויקטור לעידוד עלייה.
רוברט טיבייב: אני לא בטוח שזה לא קיים, אני לא חושב שבבתי-הספר לא ירשמו.
רוברט טיבייב: אין שום בעיה, בדרכון יש מספר תעודת זהות.
ליזי מרטין: חמש משפחות פנו אלינו בזמן האחרון בנושא הזה, אז אני מעלה את זה.
ליזי מרטין: בסדר, אולי כדאי פשוט לוודא שבתי-הספר יודעים את זה.
ליזי מרטין: עניין נוסף זה שיש מחסור במקומות, בבתי-ספר, בעלי מספר עולים רב.
ליזי מרטין: יכול להיות שכדאי לחשוב על שריון של מקומות מסוימים בתוך בתי-הספר לעולים, מין אפליה מתקנת כזאת, אבל מקומות שמורים.
ליזי מרטין: נושא נוסף זה נציג עירייה דובר אנגלית, שמסייע בהליך קליטתם של העולים.
ליזי מרטין: יש כזה פרויקטור, כפי שפיני ציין.
ליזי מרטין: אנחנו מבינים שלפעמים יש איום על התפקיד הזה, לנו זה קריטי.
ליזי מרטין: העולים שלנו כל הזמן אומרים לנו כמה זה חשוב שיש פרויקטור שמדבר אנגלית, שיושב בעירייה ועוזר ואנחנו מחזקים את התפקיד הזה.
ליזי מרטין: נושא אחרון הוא נושא האולפן בבקעה, כפי שציינת, יש את האולפן לילדים ונוער.
ליזי מרטין: פעם היה קייטנה, היתה קייטנה שהתקיימה במשך שבועיים בקיץ, וסייעה לעולים לעבוד על העברית שלהם גם במשך חודשי הקיץ.
ליזי מרטין: היא התבטלה לפני שנתיים והייתי רוצה לבקש שהיא תוחזר.
רוברט טיבייב: קודם כל, אני מודה ליושב-ראש הוועדה.
רוברט טיבייב: עשינו כבר סבב ועדות כאלה ברחבי הארץ, סוף סוף עלינו גם לירושלים.
רוברט טיבייב: רק שאלה אחת ממש קצרה.
רוברט טיבייב: יש בעיה ארצית קשורה ישירות גם לעולים, אזורי רישום.
רוברט טיבייב: יש פה נציג של משרד החינוך?
רוברט טיבייב: אזורי רישום של בתי-הספר.
רוברט טיבייב: אין בעיה בעיריית ירושלים עם אזורי רישום?
רוברט טיבייב: רציתי לשאול אם יש בעיה ואיך פותרים כי בכל מקום שאנחנו נפגשים, יש בעיה מסוג זה, כמו שאנחנו יודעים, לעולים יש נטייה לתת את המערך החינוך הטוב יותר, אז הם מנסים לבחור את בתי-הספר, לא תמיד זה משתלב עם משרד החינוך.
רוברט טיבייב: האם קיימת בעיה בעיריית ירושלים?
מאשה נוביקוב: תשמע, באופן כללי אני אשתדל לענות לך.
מאשה נוביקוב: אתה מתכוון עכשיו רק על מגזר העולים או בכלל, על כלל האוכלוסייה?
רוברט טיבייב: בינתיים זה עולים.
מאשה נוביקוב: המגמה, מאז שראש העיר והמועצה החדשה נכנסנו לקדנציה, המגמה היא לבטל את אזורי הרישום.
מאשה נוביקוב: בשנה שעברה כבר במספר שכונות זה התבטל.
מאשה נוביקוב: יש מקרים אשר מטפלים לגופו של עניין.
מאשה נוביקוב: כל דבר לגופו של עניין, כך שבסופו של דבר, כל הפניות של האוכלוסייה, בין אם מדובר בעולים או לא עולים, קיבלו אותו מקום באותו בית-ספר, לא משנה אזור הרישום, ב- 99%.
מאשה נוביקוב: אושר אומר שב- 100%, אני חושבת שטיפה פחות, אבל נתנו מענה.
מאשה נוביקוב: לפחות כל הפניות שהיו אלי, טופלו והילדים התקבלו לאותם מוסדות חינוך שהם כן היו מעוניינים להתקבל.
מאשה נוביקוב: אני מקווה שהשנה, עכשיו התחילה ההרשמה שוב לבתי-הספר, נראה כיצד זה יתפתח השנה, כמובן יש גם שינויים במדיניות של מנח"י, נראה ונקווה שהשנה זה יהיה הרבה יותר חלק.
דני דנון: אני רוצה לשאול את נציג המשרד לביטחון פנים, רב פקד יהורם סער, קצין נוער מחוזי בירושלים, אם נתונים מבחינת העבריינות נוער עולה.
דני דנון: בארץ אנחנו רואים ועדים לבעיות.
דני דנון: מה קורה כאן בירושלים, יש לכם נתונים?
יהורם סער: אז כך.
יהורם סער: אנחנו ערכנו ניתוח של הנתונים בשנת 2010 מול 2009.
יהורם סער: אני רוצה לדבר קודם כל על הנתונים הכלליים, החלק של העולים בכלל בפשיעה.
יהורם סער: אז יש ירידה של כ- 6.2% בכלל בתיקים פליליים במשטרה במחוז ירושלים, כאשר החלק של העולים זה 3.4% בלבד.