GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
כרמית נפתלי: שוב, חלק מההנחיות של ראש אגף כח אדם זה לסיים מקסימום בני העדה האתיופית את כל תהליכי הת"ש עד יום הגיוס שלהם.
כרמית נפתלי: זאת אומרת שכשהוא מתגייס, ביום הגיוס הוא כבר מתחיל לקבל את ההטבות שלו.
כרמית נפתלי: יש פעילות נרחבת ומעמיקה בנושא הזה, שהתחילה ממש לאחרונה.
יעקב דנון: אני יכול להשלים.
כרמית נפתלי: משרד הקליטה שותף.
יעקב דנון: במסגרת מוקדי הקליטה, זה הפך להיות עיקר תפקידו, תפקיד ליבה, לקשר לפני הגיוס, לאתר אותו---
דני דנון: יעקב, זה לא מה שאני מחפש.
דני דנון: אני מחפש שבלשכת הגיוס יעברו בדלת מסוימת.
יעקב דנון: דיברת על שלב ההכנה.
דני דנון: כן, אבל מוקדי קליטה והכנה לצה"ל וכל זה, הכל מצוין, אבל זה לא משהו שמחייב שכל מתגייס...
דני דנון: כי הרבה מהחבר'ה שראינו פה הם...
דני דנון: עם הכוונה יותר נכונה היינו חוסכים הרבה עוגמת נפש להם והרבה כסף לנו, למערכת.
יעקב דנון: על זה מדובר באמת.
יעקב דנון: על ליווי של אנשים בתוך הקהילה, בני העדה, שיכולים להיות גם האוזן הקשבת וגם---
דני דנון: אבל זה מחייב?
יעקב דנון: זה לא מסגרת מחייבת.
דני דנון: למה שהמלש"ב יגיע למוקד הקליטה ויגיד 'אני מתגייס עוד שנה ואני רוצה ככה וככה'.
יעקב דנון: את זה מלמדים אותו לעשות.
יעקב דנון: הוא מכיר את המשפחה, הוא מכיר את ההורים.
יעקב דנון: הוא מכיר את המערכת.
דני דנון: לא, ברור לי שאם הוא מגיע למוקד ורוצה להתייעץ, הוא יקבל מענה, בכל הארץ.
דני דנון: אני חושב שיש הרבה שלא מגיעים למוקד.
יעקב דנון: כן, אז עושים אירועים.
דני דנון: אני מחפש שזה יהיה בנוהל, בנוהל מחייב, שאתה מעביר אותו איזה שהוא צ'ק ליסט ואז אתה עולה על הבעיות ואז אתה חוסך דברים.
יעקב דנון: זה הרעיון.
יעקב דנון: באחד על אחד זה הרעיון, שאתה עובר איתו כל דבר ודבר, האם הוא קיבל את הצו הראשון, אוקי, מה הוא עשה עם זה, התייצב, לא התייצב---
דני דנון: אתם לא הנקודה, יעקב, אני מדבר על המערכת הצבאית, מערכת הסינון של המלש"בים, שצריך לבדוק אותה, כרמית, על בניית נוהל נפרד, ייחודי, לעולים יוצאי אתיופיה.
דני דנון: גם לא מדובר על כמויות שהמערכת לא יודעת להתמודד איתן, ובנוהל הזה אתם צריכים לעשות את הסינון ואז אפשר יהיה לעלות על הבעיות בשלב הרבה יותר מוקדם, לתת מענה יותר טוב, כי חבל.
דני דנון: מבחינת כל האנרגיות שאנחנו משקיעים פה, אפשר היה להוריד את מספר הכלואים בסינון המוקדם הזה.
מאיר אוחנה: לגבי הנוהל החדש שיצא, הביאו לי את זה.
מאיר אוחנה: הנוהל החדש מגדיר שחובת ביקור מפקד לחייל עולה חדש ולחייל בן העדה האתיופית - תוך חודשיים מיום קליטתו ביחידה.
מאיר אוחנה: זאת אומרת תוך חודשיים הוא חייב לבקר אותו ואחר כך אחת לשנה.
מאיר אוחנה: זה גם נוהל מחייב שייכנס לפקודות מטכ"ל רלוונטיות.
מאיר אוחנה: הדבר השני זה ראיון מפקד.
מאיר אוחנה: במסגרת ראיונות לאוכלוסיות מיוחדות.
מאיר אוחנה: יש אוכלוסיות מיוחדות, חיילים בודדים, בנים יחידים וכדומה, נקבע כי חיילים בני העדה האתיופית ירואיינו על ידי מפקד אחת לחצי שנה.
מאיר אוחנה: הנושא הזה עוגן כבר בפקודת מטכ"ל, קליטת חייל חדש ביחידה.
מאיר אוחנה: דבר שלישי, נוהל סגירת בקשות.
מאיר אוחנה: כדי שהוא יקבל סיוע כלכלי וכולי הוא צריך לספק כל מיני אישורים, וכנראה באוכלוסייה של בני העדה האתיופית קשה להם להביא אישור, הבנה, לא הבנה, אז גם כאן הולכים איתם לקולא בעניין הזה, לא 'לא הבאת אישור, אז אין טיפול', אלא לנסות למצות את זה יותר.
מאיר אוחנה: אלה הכללים החדשים שהכניס ראש אגף כח אדם בתחום הזה של האוכלוסייה האתיופית, ובכלל בעולים.
דני דנון: אני רוצה להודות לכולם על הביקור, על הזמן ועל ההקדשה.
דני דנון: אני רק מבקש מבחינת המעקב, כי אנחנו התחלנו פה תהליך שהוא תהליך מבורך, לחשוב עם ראש אגף כח אדם על העניין של המלש"בים.
דני דנון: זאת אומרת אולי לעשות נוהל ייחודי למלש"בים יוצאי העדה האתיופית.
מאיר אוחנה: טרם גיוסם.
מאיר אוחנה: אני מבין.
מאיר אוחנה: זה גם בשיטת המניעה, ואז זה ימנע מראש, אם האבחון יהיה נכון לפני.
מאיר אוחנה: חצי שנה-שנה, אם אני מבין נכון, זה מה שאתה מתכוון?
מאיר אוחנה: נניח לקחת אותם כשהם מגיעים לצו שני, לקחת אותם כבר אז כפרויקט מיוחד ואז לראות מי יכול לעבור במסננת לצה"ל ומי אולי כדאי לא להכניס אותו.
דני דנון: לתת את ההכוונה הנכונה.
יעקב דנון: אני לא יודע אם שמתם לב, אבל נתקלנו בזה גם כאן, מאחד החיילים, שהוא בן למשפחה חד הורית והוא עולה, גם בביקור של השרה בכלא 4, הסוגיה הזו היא סוגיה, אני חושב, שטוב יהיה שנשים עליה פוקוס, כי אין דין משרת למשפחה חד הורית עולה חדש, כמו בוותיקים.
יעקב דנון: פה מדובר במישהו שנמצא בתוך מסגרת משפחתית שמראש התנאים הכלכליים שלו להישרדות, להתנהלות יומיומית של האמא, האמא והבת, או האחות הנוספת, הם ממש על הפנים.
יעקב דנון: אם הבחינה של הצבא למי זכאי לתשלומי משפחה, לדוגמה, על פי מבחן הכנסה, ולא לוקחים בחשבון את העובדה שיש פה הוצאה לשכר דירה, כי בטח היא לא בעלת דירה, אם היא גרה במרכז הארץ בוודאי, ואז אני מבין יותר לעומק את העניין הזה שהוא עושה נפקדות כדי לעזור למשפחה בבית.
יעקב דנון: אני חושב שהסוגיה הזאת צריכה עיון מחדש בקרב הצבא לבחינה נוספת.
יעקב דנון: זה יכול לפתור, כי אנחנו ראינו את זה כבעיה חמורה דווקא לגבי הקבוצה הזו.
יעקב דנון: יש כל מיני, יש משתמטים ויש...
יעקב דנון: בכל המקומות, אבל פה לגבי החד הוריות, אני חושב שזה איכשהו עבר לנו בין ה...
דני דנון: אני רוצה לסיים.
דני דנון: אנחנו נקיים דיון המשך תוך 90 יום, שבו נבקש מראש אגף כח אדם להציג את ההמלצות, או המסקנות של צוות שהוא יקים, בנושא של המלש"בים יוצאי העדה האתיופית, וגם תהיה התייחסות לגבי בנים למשפחות חד הוריות, שפה יש בעיה אחרת, שלמפקד בשטח לפעמים קשה לתת מענה לחייל שאומר 'אני צריך לעזור בבית', כי זה דבר שקשה לכמת אותו מבחינת הרגישות.
דני דנון: אני רוצה שוב להודות לכם, תמשיכו בעבודה הטובה שאתם עושים ושיהיו לכם פחות כלואים, זה הכי חשוב.
דני דנון: תודה אדוני ראש העיר, אני שמח ומתכבד לפתוח את הישיבה.
דני דנון: אני מקפיד לקיים את הישיבות גם מחוץ לכנסת, על מנת לפגוש יותר אנשים, ולא לפגוש רק את מנהלי המחוזות, וגם לא רק את ראשי הערים, אלא לבוא ממש למקום ולפגוש את האנשים בשטח ולשמוע על הצרכים, וככה הועדה מקפידה פעם בשבוע להגיע.
דני דנון: ואני, אור עקיבא, אדוני ראש העיר, גם בפרוטוקול של הכנסת, אבל אני חייב לומר, אני נבחרתי בזכות אור עקיבא לכנסת, ואני לא שוכח זאת כנציג האזור של אור עקיבא, ויש פה חברים מאד טובים.
דני דנון: וגם מבחינת העולים, אי אפשר להתעלם מהעובדה שאור עקיבא היא עיר קולטת עלייה.
דני דנון: היום הנתונים שבידי, בדרך כלל הנתונים שלי הם פחות מהאמת, אבל הנתונים שקיבלנו לקראת הישיבה שבעיר אור עקיבא קרוב ל – 37 אחוז עולים, בדרך כלל תמיד זה יותר.
שמחה יוסיפוב: אנחנו מגיעים לחמישים אחוז.
קריאה: השאלה למה אתה קורא: עולה?
קריאה: יש כאלה שמגיעים פה אחרי עשרים שנה אומרים לך: אני עולה.
דני דנון: אז והנתונים האלה הם נתונים מרשימים מאד, זאת אומרת, אין הרבה ערים במדינת ישראל, ערים גדולות, שיכולות להתחרות באור עקיבא, זאת אומרת, אולי נצרת עלית וכרמיאל.
דני דנון: אילו הערים היחידות במדינת ישראל שמשתוות לאחוז העולים כמו שיש באור עקיבא, וזה בהחלט אתגר גדול לפרנסי העיר לקלוט כל כך הרבה עולים, עם החיוב, ועם הקשיים.
דני דנון: אנחנו באנו היום לשמוע יותר אתכם, לראות את הצרכים, לשמוע גם את נציגי המשרדים השונים על שיתוף הפעולה, הצורך בתגבור.
דני דנון: ידוע כבר במדינת ישראל, שאור עקיבא היא סמל לקליטת עלייה.
דני דנון: אנחנו רוצים לראות איך אנחנו מחזקים, ויצא לי להיות פה בבית ספר לפני מספר חודשים, ואני זוכר בבית ספר שהייתי, פגשנו תלמידים, דיברנו, וראינו את התלמידים ממש לתפארת מדינת ישראל.
דני דנון: הייתי שמח, אדוני ראש העיר, לראות אם יש נקודות שאתם רוצים להציג מבחינת נתונים של עולים וקשיים מבחינת תקציבים.
דני דנון: הדברים שמעניינים אותם.
דני דנון: בדרך כלל מה שאנחנו עושים, אנחנו רוצים לדעת כמה העיר משקיעה בעולים באופן ישיר.
דני דנון: כמה משרד הקליטה משקיע, ואז לראות באמת איך אפשר לשפר.
שמחה יוסיפוב: יש לנו רכזת קליטה שהיא ממומנת על ידי עיריית אור עקיבא.
שמחה יוסיפוב: בהתחלה, לפני מספר שנים, הייתה 50 אחוז משרד הקליטה, והיום אנחנו מממנים מלא.
שמחה יוסיפוב: משנה לשנה, לצערי, מקצצים בתקציבים.
שמחה יוסיפוב: פעם היינו מקבלים מיליון שקל, בשנות ה – 90' שהייתה עליה כל כך, השנה קיבלנו, אנחנו הולכים גם לכנס עצרת היגוי בשביל 100 אלף שקל.
שמחה יוסיפוב: 100 אלף שקל.
שמחה יוסיפוב: אני עובד לפעמים עם 100 אלף שקל מה אפשר לעשות.
שמחה יוסיפוב: אנחנו מדברים פה על 5,000 אלף פה, 7,000 שם, וכאשר הצרכים הם גדולים, ועיריית אור עקיבא משקיעה יותר בוודאי באותן צרכים לעולים.
שמחה יוסיפוב: אנחנו שמחים שיש לנו בתים חמים, גם, שאנחנו דרך הג'וינט, אנחנו למעשה משקיעים, העירייה משקיעה יותר מאשר מקבלת ממשרדי ממשלה.
שמחה יוסיפוב: היום משרדי ממשלה כמעט לא מתקצבים את העירייה בנושא של העולים, אלא תקציבים רגילים.
שמחה יוסיפוב: לכן אני חושב שהפנייה הייתה שלי, גם לגברת שרת הקליטה, סופה לנדבר, להחזיר לעצמה משמעותית את הנושא של התקציבים שנותנים לעירייה, כי הצרכים גדולים.
שמחה יוסיפוב: יש לנו נושא שאנחנו רוצים להכניס שמה את הנושא של גם נוער בסיכון.
שמחה יוסיפוב: אנחנו כמעט לא מתייחסים לנוער בסיכון, וגם בתקציב של 100 אלף שקל אתה לא יכול לעשות כלום, ואז אתה חייב להתייחס.
שמחה יוסיפוב: הנושא של משפחות ברוכות ילדים, שאתה כמעט לא מתייחס גם לשם.
שמחה יוסיפוב: חד הוריות, לדוגמא, מישהו צריך לתת את הדעת, הרי חד הוריות הם נמצאים במצב, לפי דעתי, הכי, הכי קשה.
שמחה יוסיפוב: האשה שרוצה ללכת לעבוד היא צריכה שהילד שלה.
שמחה יוסיפוב: התינוק שלה, יהיה במעון.
שמחה יוסיפוב: ויש לנו מספיק מכסות.
שמחה יוסיפוב: זה כבר ...
שמחה יוסיפוב: לרווחה, אבל פה צריך להיות שיתוף פעולה של משרד הקליטה, ורווחה, והחינוך, כדי שהילד שהוא נמצא בגיל שישה חודשים, שמונה חודשים, שהאמא תצא לעבודה, והיא צריכה בוודאי שיהיה לה את המקום.
אסתר פרץ: לא, זה דווקא אין בעיה במעונות, כי יש את חוק הפעוטות בסיכון, אין בעיה של מכסה.
אסתר פרץ: יש את הבעיה, את הקושי של לספוג את ההשתתפות.
שמחה יוסיפוב: השתתפות של העירייה.
אסתר פרץ: גם דרגת הביניים.
שמחה יוסיפוב: העירייה היום מוציאה כמעט מיליון שקל לכל הנושא הזה.
שמחה יוסיפוב: כמעט מיליון שקל לכל מכסות, גם חינוך מיוחד, גם נושא של מעונות.
שמחה יוסיפוב: אנחנו בזמנו, גם לסוכנות אני פניתי עוד בזמנו, אמרתי: רבותיי, בואו ניתן לנשים חד הוריות קצת עזרה כדי שהילדים האלה יגיעו למעונות.
שמחה יוסיפוב: אם יש איזו בבושקה (סבתא ברוסית), אז במקום שהילד הזה עד גיל שלוש ילך למעון, הוא הולך לבבושקה שמדברת איתו ברוסית.
שמחה יוסיפוב: עד שכבר לא קולט עברית, הוא רק בגיל שלוש מתחיל ללמוד עברית, כשהוא מגיע לגן, גן טרום חובה, לא לחובה.
שמחה יוסיפוב: ואז הקליטה שלו, של עברית, היא קצת מאוחרת.
שמחה יוסיפוב: עכשיו, זה כבר לא שפת האם.
שמחה יוסיפוב: אבל שפת הילד, אם ילד כבר מדברים איתו בגן, במעון, מגיל אפס, מגיל שישה חודשים, זה מתחיל להיות שפת האם.
שמחה יוסיפוב: כראש העיר, אני חושב שהגיע הזמן ששפת האם של הילדים במדינת ישראל תהיה עברית, לא רוסית ולא אנגלית.
שמחה יוסיפוב: צריך לעודד, כדי שהילדים, התינוקות האלה, יגיעו לזה.
שמחה יוסיפוב: הסוכנות יכולה להיכנס לתמונה, אולי גם הג'וינט ומשרד הקליטה יכולים להיכנס לתמונה.
שמחה יוסיפוב: אני חושב שפה צריך להקים ועדה בין משרדית לכל הנושאים האלה, כדי לשפר את המצב.
דני דנון: יש פה נציגה, או נציג של מחלקת רווחה של העירייה?
דני דנון: כמה מהעולים רשומים במחלקת הרווחה?
אסתר פרץ: 50 אחוז.
דני דנון: או.
דני דנון: קיי.
דני דנון: חצי מהתיקים במחלקת רווחה הם עולים.
שמחה יוסיפוב: בוודאי.
שמחה יוסיפוב: דרך אגב, תיקים לא קלים.
שמחה יוסיפוב: בקרב החד הוריות בקרב עולים, יותר מאשר בקרב ותיקים.
דני דנון: חד הוריות מה המספרים?
אסתר פרץ: סך הכל באור עקיבא מדברים על 700.
דני דנון: 700 משפחות חד הוריות?
שמחה יוסיפוב: זה המון.
שמחה יוסיפוב: לפי נתוני סטטיסטיקה.
דני דנון: מתוך כמה משפחות, אדוני ראש העיר?
שמחה יוסיפוב: אנחנו 4,600 משפחות בעיר.
שמחה יוסיפוב: 4,600 בתי אב.
שמחה יוסיפוב: עכשיו, בעזרת השם, זה יגדל לאט לאט, תיכנס בניה מסיבית, אבל יחד עם זאת אני חושב שזה, באמת, אנחנו, הרי גם נתוני סטטיסטיקה, מרכז הסטטיסטיקה שנותן לנו היום 18 אלף תושבים, בפועל אנחנו ב – 20 אלף תושבים.
שמחה יוסיפוב: 20 אלף תושבים.
שמחה יוסיפוב: ופה גם, לגבי תקציבים מגיע לפי 18, או לפי 16, 17.
שמחה יוסיפוב: כל אחד, בכלל, ביטוח לאומי מציג אותנו כ – 16 וחצי אלף תושבים.
שמחה יוסיפוב: בכלל זה לא נכון.
שמחה יוסיפוב: לא יודע מאיפה הם לוקחים את הנתונים.
שמחה יוסיפוב: זה לפני 2009.
שמחה יוסיפוב: 2010 עוד לא הגיע, ואז התקציבים גם, אנחנו מקבלים פחות מאשר לפי 20 אלף תושבים.
שמחה יוסיפוב: הכל קשור לתקציבים של משרד הקליטה.
שמחה יוסיפוב: העצמת נשים קווקזיות – פעם היינו עושים את הסדנא, היו מקימים סדנא, והייתה עובדת סוציאלית שהייתה מובילה את הנושא הזה.
שמחה יוסיפוב: בגלל הקיצוצים של התקציבים אנחנו קיצצנו את זה, וביטלנו.
שמחה יוסיפוב: אין.
שמחה יוסיפוב: לא עושים את זה.
שמחה יוסיפוב: ואני חושב, דווקא בקרב העדה הקווקזית אנחנו צריכים להשקיע יותר, כי שמה צריך טיפול נכון, טיפול מסור, וטיפול חשוב ביותר, כי אנחנו אחר כך נקבל את הפירות בסוף.
שמחה יוסיפוב: ועשו מחקרים בזמנו.
שמחה יוסיפוב: עשו מחקרים בקרב העדה הקווקזית, והמחקרים שלהם, רק המחקרים, אבל בסופו של דבר לא הייתה עזרה ולא היה שום טיפול.
שמחה יוסיפוב: ורוברט היום מתעסק עם הנושא של התאחדות עולי קווקז בארץ, הוא יודע, הרי אני גם הייתי יושב ראש התאחדות הקווקז בשמונה שנים, וניהלתי עמותה, והיה לנו, והעברנו, וטיפלנו בנושאים האלה, אבל אסור לקצץ, ואסור להשאיר אותם ככה.
שמחה יוסיפוב: וגם נושא של תמיכה בקבוצות המתנדבים.
שמחה יוסיפוב: ופה נמצא רכז המתנדבים שלנו, שגם פה צריכים, יש לנו הרבה מתנדבים.
שמחה יוסיפוב: יש קבוצות רבות של מתנדבים, אבל צריך להפעיל, צריך תקציבים.
שמחה יוסיפוב: גם פה, אם לא הייתי לוקח אדם, מתקציב העירייה, ומממן את המשכורת שלו.
שמחה יוסיפוב: היום משרד הרווחה כבר לא נותן.
שמחה יוסיפוב: אף משרד לא נותן תקציבים.
שמחה יוסיפוב: היום התקציב שלו זה משרד, העירייה.
שמחה יוסיפוב: העירייה עושה את העבודה נהדרת, הוא עושה עבודה טובה מאד, אבל בתקציבים, הוא מנסה להשיג כל מיני תקציבים, אבל זה לא זה.
שמחה יוסיפוב: לנושא הוותרנים יש התייחסות מידי שנה, בנפרד, וגם שמה יש קיצוצים.
שמחה יוסיפוב: פעם שמעתי, שמגיע תקציב למשרד הקליטה, ובסוף השנה מחזירים את התקציב.
שמחה יוסיפוב: כן, שמעתי, 60 מיליון שקל, 50 מיליון שקל, נשבע לך.
שמחה יוסיפוב: בשביל מה להחזיר?
שמחה יוסיפוב: אי אפשר לתת?
שמחה יוסיפוב: הרי צריך לעשות קריטריונים.
שמחה יוסיפוב: לא יודע היום איזה נוסחה, איזה קריטריונים.
שמחה יוסיפוב: צריך היום להסתובב בערים, לראות, בדיוק מה שאתה עושה.
שמחה יוסיפוב: בדיוק מה שאתה עושה, ולהגיד: רבותיי, משרד הקליטה צריך לתת יותר תקציבים.
שמחה יוסיפוב: יש צרכים נרחבים וגדולים, ואני חושב שפה צריכים גם להתייחס לנושא הזה.
שמחה יוסיפוב: אנחנו, כאשר אומרים על ותרן אנחנו גם אומרים: ניצולי שואה.
שמחה יוסיפוב: ניצולי שואה זה אנשים שעברו את המלחמה, ואת מחנות הריכוז, ואנחנו כבר ביקרנו באושוויץ, ביקרנו בפולין.
שמחה יוסיפוב: ראינו מה הם עברו.
שמחה יוסיפוב: ראינו מה הם עברו, ואני חושב שצריך פה, באור עקיבא, להקים גם בית שיהיה להם, אין להם.
שמחה יוסיפוב: אנחנו היום עובדים על זה, והיה פה גם מנכ"ל, גם סגנית השר, לאה נס, בנושא הזה.
שמחה יוסיפוב: אנחנו מנסים לקדם את הנושא של הקמת מרכז, בית, בוודאי, תתייחסו, אני פשוט עובר את זה, ואנחנו כל אחד אחר כך נתייחס לנושאים האלה, תרשמו לפניכם שתתייחסו לזה.
שמחה יוסיפוב: בנושא של זהות יהודית, אני חושב שאותם עולים אנחנו צריכים להביא למצב שיהיה להם זהות יהודית, על יהדות, איך הקימו את מדינת ישראל, מורשת ישראל, ויהיה להם באמת זהות יהודית, וילמדו גם את השפה ועל יהודים, ועל יהדות בכלל.
שמחה יוסיפוב: תמיכה בקבוצות תיאטרון עולים.
שמחה יוסיפוב: יש לנו קבוצות תיאטרון העולים, כשגם לו אין התייחסות.
שמחה יוסיפוב: חבל.
שמחה יוסיפוב: יש לנו 3 קבוצות עולים: יש אידיש.
דני דנון: במשרד התרבות אין תקציב לדברים האלה?
יהודה דוידוב: באור עקיבא משרד התרבות לא קיימת.
שמחה יוסיפוב: לדוגמא יש לנו תיאטרון ביידיש, שני תיאטרונים ברוסית: תיאטרון של זיווה, התיאטרונים האלה, העולים שהגיעו לאור עקיבא הם צורכי תרבות, בגדול.
דני דנון: בכל הארץ.
שמחה יוסיפוב: בכל הארץ ואני שמח על כך.
שמחה יוסיפוב: הם בעצמם עושים, מפיקים הצגות, ובעצמם גם הולכים לראות.
שמחה יוסיפוב: זה פנטסטי.
שמחה יוסיפוב: זה פשוט מדהים מה שהם עושים.
שמחה יוסיפוב: אנשים מהשורה שהולכים להיות שחקנים בגיל 50, 60, 70, 80, אפילו בגיל 90.
שמחה יוסיפוב: יש לנו מקהלת גיל הזהב מהעולים שפשוט נהדרים.
שמחה יוסיפוב: אני מאד שמח על כך.
דני דנון: אני רוצה התייחסות ראשונה ממשרד הקליטה, חי אסולין, מנהל לשכת חדרה.
דני דנון: הנתונים מראים שלא מגיעים הרבה עולים לאור עקיבא.
דני דנון: יכול להיות שזה הבסיס לחוסר תיקצוב שאני שומע.
דני דנון: השאלה, יש פה כל כך הרבה עולים שכבר נמצאים פה, המשרד מתייחס למספר העולים שמגיעים מידי שנה, כי הוא מספר נמוך, בגלל הירידה בעלייה מחבר העמים, או שאתם מתייחסים לכמות האדירה של העולים שנמצאים פה היום?
חי אסולין: כמו שקרה בחדרה, יש פה הטיה לגבי המספרים.
חי אסולין: אנחנו מחזיקים במספרי עולים שהם שונים.
דני דנון: מה המספר שיש לכם, תגיד לי אתה?
חי אסולין: מה שיש לך ביד.
חי אסולין: 6,891 סך הכל, שזה 36.9 אחוז.
חי אסולין: אנחנו יודעים שאוכלוסיית העולים, אני יודע מעבודת שטח, וגם עבודה רבת שנים, ושיתוף פעולה עם עיריית אור עקיבא, על 40 אחוז, 45 אחוז אפילו.
חי אסולין: אני מדבר על 20 שנה, מ – 89' ועד היום.
חי אסולין: אני מדבר על הפעילות, עוד פעם, על הפעילות החברתית.
חי אסולין: מה שמוקצה לקליטה חברתית ולקליטה בקהילה.
חי אסולין: יש תקציבים שהם על פי זכאות העולה, שאני לא מכניס את זה פה.
חי אסולין: אני מדבר על תקציבים לטובת הרשות.
חי אסולין: גם על זה יש פה הטיה, ויש פה אי הבנה, אני יודע שמה שאני אגיד אולי לא יתקבל, אבל שנה שעברה אנחנו העברנו תקציבים לטובת תושבי או עקיבא בסדר גודל של 900 אלף שקל.
דני דנון: ב – 2010?
חי אסולין: היה חלק, בסדר.
חי אסולין: מה לעשות?
חי אסולין: זה רוב התקציב, זה משהו כמו בין 500 ל – 600 אלף שקל.
חי אסולין: ועוד תקציבים.
דני דנון: ב – 2011 מה הצפי?
חי אסולין: 2011, כרגע, וצודק שמחה, שאנחנו מדברים רק כרגע, על תקציבים ראשוניים עבור השלטון המקומי של 100 אלף שקל.
חי אסולין: הייתה הפסקה כמעט של שנה, ולצערי זה באמת פגע מאד בתלמידים עולים פה.
חי אסולין: אנחנו נפעיל, אנחנו מפעילים את פרוייקט "תנופה" גם עם שיתוף פעולה עם אגף החינוך.
חי אסולין: יש לו פרוייקט אחד, זה לא מספיק, גם בנושא הרווחה.
חי אסולין: זה הסתבר, וזה יגיע גם כן לסכום של מיליון שקל.
חי אסולין: בכל הועדות שיש לנו, בועדות היגוי של נושא קליטה, אנחנו דיברנו על הנושא: למה, הנושא של תכנית שמידט.
חי אסולין: כן?
חי אסולין: תכנית נוער וילדים בסיכון.
חי אסולין: אני חושב שבאמת יש מקום פה, ואם אני, עוד נושא אחד: פרוייקט מוקד קליטה שאנחנו לא לטובת עולי קווקז שהופעל כרגע שפיילוט בחדרה, באזור שלנו, שלי.
חי אסולין: אני חושב שיש לגיטימציה מלאה כן להפעיל אותו, ומדובר על תקציב של עוד איזה 300 אלף שקל לטובת הקהילה שבאמת זקוקה לזה.
חי אסולין: לגבי המרכז לצעירים, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה לפני כבר שמשרד הקליטה הכריז על שיתוף פעולה עם מרכז הצעירים.
חי אסולין: ממש, שם אנחנו מפנים את האולם, דרך אגב, ועוד הרבה, הרבה פעילויות.
דני דנון: יש אולפן באור עקיבא?
קריאה: כן, אצלנו.
שמחה יוסיפוב: מצויין.
דני דנון: למה כשהיינו בחדרה, הגיעו אנשים מאור עקיבא לאולפן בחדרה?
חי אסולין: לא, יש לנו אולפן גם בחדרה וגם באור עקיבא.
חי אסולין: עכשיו, זה גם לפי רמות.
חי אסולין: יש פה מפקחת של משרד החינוך, היא תוכל להעיר יותר.
חי אסולין: אבל אני חושב, עוד נושא – משרד הקליטה החליט לתקצב עם משרד הנגב והגליל מרכזי צעירים.
חי אסולין: מרכזי קליטה.
דני דנון: עם הג'וינט?
דני דנון: איך החלוקה שם מבחינת תקציבים?
חי אסולין: עכשיו, בנגב והגליל.
חי אסולין: המשרד החליט השנה להכניס עוד מרכז צעירים שהוא לא באזור הפריפרי הזה.
חי אסולין: משום מה אנחנו לא הכנסנו שם.
חי אסולין: ואני טוען שכן אור עקיבא, לאור ההצלחה, באמת , של המרכז, והתמיכה של ראש העיר גם כן למרכז, צריך להגיד את הדברים, חבל שלא נכנס.
חי אסולין: זה עוד תקציב, שנכון, למשרד הקליטה אין הרבה תקציבים.
דני דנון: אני רוצה להבין אותך, נכנסו ערים חוץ מנגב וגליל?
דני דנון: איזה ערים?
דני דנון: עיר אחת?
דני דנון: לא חשוב לי העיר, השאלה היא אם התקדים הזה קיים, שנכנסה עיר שלא בנגב גליל?
חי אסולין: השנה המשרד יתקצב שלושה מרכזים שהם לא בנגב והגליל.
שמחה יוסיפוב: אבל אותי הוא לא מתקצב.
שמחה יוסיפוב: המרכז שלנו אחד המרכזים הטובים ביותר, גם מבחינת הפעילות, היה פה שלשום קובי בנבנישטי ממפעל הפיס, אומר: משהו יש לכם בבאר שבע ... והכל בזכות עצמנו.
שמחה יוסיפוב: זאת אומרת, אנחנו מממנים כל המשכורות, כל הפעילות, הכל העירייה.
חי אסולין: עכשיו, עוד מילה אחת לטובת האנשים שיושבים פה, ואנחנו עובדים, באמת, כבר שנים רבות ביחד, זה פשוט תענוג לעבוד כאן.
חי אסולין: מנצלים את התקציבים עד תום.
חי אסולין: יש אנשים מקצועיים.
חי אסולין: יש לי כתובת.
שמחה יוסיפוב: לא רק מנצלים, אנחנו מחפשים תקציבים.
חי אסולין: זה לא נכון.
חי אסולין: אני העברתי את זה.
חי אסולין: מדברים על כמעט ...
דני דנון: להערכתך, אם נבוא עוד שנה, בלי נדר, אנחנו נסיים גם באותו סדר גודל של 900 אלף שקל כל הפרוייקטים שאתה מציין?
חי אסולין: אם אנחנו נוסיף את שלושת הפרוייקטים המרכזיים שדיברתי עליהם, הכוונה: תכנית הנוער, והילדים ונוער בסיכון, הנושא של המוקד ליהודי קווקז, והתמיכה למרכז הצעירים, אנחנו כמעט מכפילים את זה.
שמחה יוסיפוב: כן.
שמחה יוסיפוב: נוער בסיכון אנחנו מקבלים שקל.
חי אסולין: זה החלטת ממשלה.
חי אסולין: אני לא יודע בדיוק מי קובע את זה.
משה נקש: יש לנו את הנושא של הנוער והילדים שהוא מאד חשוב, בעיקר בשכונת אורות שמרוכזת עם המון עולים, ויש שמה בעיות שצריכים לתת עליהם את הדעת, ואין לנו את היכולת היום להפעיל במקום מועדון נוער אפילו בשביל לרכז את הילדים שבערב לא יסתובבו.
משה נקש: העירייה נותנת את התמיכה, המתנ"ס מפעיל, ביכולות הקטנות שלו, אבל יש שמה, דרושה שמה עבודה מאד משמעותית.
משה נקש: זה מגיע לבעיות של אלכוהול ואלימות.
משה נקש: זאת אומרת, גם לנושא הזה צריך לקחת ולתת את החשיבה ואת התקציבים.
חי אסולין: אני לא מבין למה לא הכניסו אתכם, כי זה היה לפי הפרמטר.
חי אסולין: נתוני התכנית מראים שריכוז האוכלוסיות הייחודיות שהם דרוזים וערבים ועולים, וחרדים.
חי אסולין: וכאן דווקא אנחנו אמורים להיות.
דני דנון: תודה חי אסולין.
דני דנון: אני רוצה לבקש מנציג המשרד לביטחון פנים, רב פקד ליאון נחום, מפקד נקודת אור עקיבא, אם יש דגשים שלכם לגבי נוער עולה, או דברים שמיוחדים, שאתם פועלים בנושא.
נחום ליאון: אז ככה, אני פשוט מאד אסקור את זה בכללי.
נחום ליאון: אני אקח רק את העולים.
נחום ליאון: אני לא אתייחס לשאר התושבים.
נחום ליאון: אני אומר שמבין העולים החדשים לבין העולים הישנים זה 50:50 מבחינת הפשיעה.
נחום ליאון: אני אתן, פחות או יותר, סקירה לגבי כלל העולים, ואחרי זה אני אדבר קצת על קטינים, שהמצב שמה הוא הרבה יותר טוב.
נחום ליאון: אבל מבחינת כלל העולים אז אנחנו מדברים על סדר ציבורי, מהווים 69 אחוז מכלל העבירה הזאת, העולים בכללותם.
נחום ליאון: כלומר, זאת אומרת, גם הותיקים.
דני דנון: באוכלוסייה הם 50 אחוז, זאת אומרת, יש להם מעורבות יותר גבוהה בסדר הציבורי.
נחום ליאון: ברכוש הם מהווים 54 אחוז.
נחום ליאון: עכשיו, עוד הפעם, אני חייב להדגיש פה שזה גם הותיקים וגם החדשים.
נחום ליאון: זאת אומרת, אני תיכף אתן פילוג גם לגביהם, אם תרצה.
נחום ליאון: בעניין של סמים אנחנו מדברים 50 אחוז.
נחום ליאון: 50 ו – 50 בערך.
שמחה יוסיפוב: 150.
נחום ליאון: לא, 50 ו – 50.
נחום ליאון: זאת אומרת 100 אחוז.
שמחה יוסיפוב: חצי.
שמחה יוסיפוב: חצי ותיקים, חצי עולים.
נחום ליאון: לא, לא, לא, עוד הפעם.
נחום ליאון: אני עוד הפעם מדגיש.
נחום ליאון: אני מדבר פה.
שמחה יוסיפוב: רק על העולים.
נחום ליאון: רק על העולים.
נחום ליאון: רק על העולים שהם גם הותיקים, וגם, אני חיברתי אותם ביחד, לעומת כלל האוכלוסייה.
נחום ליאון: או.קיי?
נחום ליאון: אז אנחנו מדברים על סמים 50 אחוז.
נחום ליאון: מדברים על גוף – 45 אחוז.
נחום ליאון: מרמה – אנחנו מדברים 16 אחוז.
נחום ליאון: ויתר העבירות אנחנו מדברים – 15 אחוז.
דני דנון: אז בעצם הבעיה היא, רב פקד ליאון נחום היא בסדר הציבורי?
נחום ליאון: כן
דני דנון: מה זה סדר ציבורי, זה אלימות?
נחום ליאון: זה אלימות, ונדליזם, שתיית אלכוהול, וכל העבירות האלה שנכנסות, שכתוצאה מהן אנחנו מקבלים סדר ציבורי.
רחל פליס: איפה נכנסת האלימות במשפחה פה?
רחל פליס: בכמה אחוזים?
נחום ליאון: גוף.
נחום ליאון: 45 אחוז.
שמחה יוסיפוב: תוצאה של חוסר פעילות חברתית.
דני דנון: החוק החדש שהעברנו לגבי השפיכת אלכוהול, אתם מיישמים אותו פה?
נחום ליאון: בוודאי.
נחום ליאון: הוא עובד יפה מאד.
דני דנון: יש לך נתונים לגבי זה?
דני דנון: כי אנחנו.
נחום ליאון: בשנה הקודמת אנחנו שפכנו כ – 150, היה לנו 150 שפיכות.
נחום ליאון: והשנה זה קצת פחות, כי התודעה של הנושא של השפיכה נכנסה חזק.
שמחה יוסיפוב: זה במסגרת הפרוייקט ללא אלימות.
דני דנון: פרוייקט עיר ללא אלימות?
שמחה יוסיפוב: יש לנו פרוייקט, שנה שניה שכבר עובד אצלנו.
נחום ליאון: יש פה מבצעים שמתנהלים בכל סופי שבוע, כי בעצם שתיית האלכוהול הם בסופי שבוע, ובמוקדים מסויימים, וזה עובד יפה מאד.
דני דנון: ולגבי הפיצוציות?
דני דנון: אנחנו גם שם החמרנו בחקיקה.
דני דנון: אתם סוגרים?
דני דנון: צווים מינהליים?
נחום ליאון: לגבי סגירת, כן.
דני דנון: כל אלה אתם מיישמים?
דני דנון: כמה מקומות נסגרו?
נחום ליאון: נסגרו שלושה מקומות השנה הזאת.
נחום ליאון: בשנה שעברה הוצאו לכל הפיצוציות הוצאו הגבלות לנושא של פתיחה, בראשותו של ראש העיר.
נחום ליאון: זה היה משהו פנטסטי.
נחום ליאון: זה הוכיח את עצמו, והשנה אנחנו גם הולכים לנושא של סגירת מקומות כאלה שאנחנו תופסים מכירת אלכוהול לקטינים, ומכירת אלכוהול ככלל.
דני דנון: חשוב מאד, אדוני ראש העיר, אנחנו אישרנו נוהל להשתמש בקטינים על מנת להרשיע את בעלי הפיצוציות, כי בפועל אם היית שולח שחקן, הוא קונה אלכוהול, אתה בא לבית משפט, אין עבירה.
דני דנון: אז אישרנו.
נחום ליאון: מיושם.
דני דנון: יחד עם ראש אגף חקירות והועדה לזכויות הילד, אישרנו נוהל מיוחד של קטין מעל גיל 17, שהוא לא יכול לבוא עם המשטרה, לבצע את הרכישת אלכוהול.
דני דנון: מתעדים את זה במצלמות, ואז הולכים לבית משפט ויש הרשעות.
דני דנון: ואתם מיישמים את זה?
נחום ליאון: מיישמים את זה.
נחום ליאון: זה לגבי הבגירים.
נחום ליאון: לגבי הקטינים אמרתי שהמצב הוא הרבה יותר טוב.
נחום ליאון: אני אתן, פחות או יותר, ב – 2007 מכלל העבירות היה לנו עצור אחד מנושא של ותיקים, או.
נחום ליאון: קיי?
נחום ליאון: ואפס מבחינת החדשים.
נחום ליאון: אני אלך לשנה הזאת, אני לא רוצה פשוט מאד לגשת, או 2010 – 20 מבחינת הותיקים, ו – 2 מבחינת החדשים.
נחום ליאון: ולשנה הזאת, שאנחנו עוד לא סיימנו אותה – 4 מבחינת הותיקים, ו – אפס מבחינת החדשים.
נחום ליאון: זאת אומרת, הנתונים הם פחות או יותר בסדר מבחינת הקטינים לעומת הבגירים.
נחום ליאון: כמובן שראש העיר מודע לכל הנושא של הגברת, או העלאת כמות השוטרים שצריכה להיות פה.
דני דנון: מהו סדר הכוחות שלכם פה היום?
משה נקש: צריך לזכור שהחשיפה היא הבעיה.
משה נקש: ככל שפחות חושף אז יש לך פחות בנתונים.
משה נקש: וזה עניין גם מה שאמר, באמת הנושא של השוטרים.
משה נקש: זה משהו שהוא באמת חסר פה.
דני דנון: סדר הכוחות?
נחום ליאון: נכון להיום זה: מפקד נקודה, 12 שוטרים, 1 שוטר קהילתי, שהוא נותן שירות לקהילה.
נחום ליאון: ו – 1 זה מפעילת מתנדבים.
נחום ליאון: כל הסד"כ הזה זה שוטרים.
נחום ליאון: עכשיו, יש עוד 2 שהם מהעירייה, שהם עוזרים לנו מבחינת שוטר קהילתי שעוזר לנושא של השוטר בשטח.
נחום ליאון: וזה מאד עוזר.