GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי דוקורסקי: יש לנו בעיר ממלכתי דתי אחד שפתחנו אותו השנה, אחרי למעלה מ-30 שנה, ואנחנו מסתייעים בגנים של עמותת תהילה לדוד, של החינוך המוכר שאינו רשמי, של ש"ס.
אלי דוקורסקי: נמצא כאן אבי ביטון, שקלט בצורה מאוד יפה את הילדים שהופנו.
אלי דוקורסקי: אבל בקטע של בתי ספר, אין לנו מספר תלמידים מספיק כדי לפתוח מסגרת של בית ספר ממלכתי דתי, מעבר לזה שאני בא ואומר שאני לא רוצה שיהיה בית ספר שיהיה צבוע.
אלי דוקורסקי: גם אם ייקלטו בעיר, ואני מוכן ללכת לניסיון שהצעת, אני רוצה שהתלמידים יתפרשו על פני ששת בתי הספר היסודיים בעיר, לתת את החוזקות ואת הכלים.
אלי דוקורסקי: יש לנו בית ספר יסודי אחד שהוא של תל"י, תגבור לימודי יהדות, אבל אני מבקש שגם אם הפרישה, היא תהיה כזאת שייקלטו בכל בתי הספר היסודיים בעיר, ואז להבטיח באמת את מערך ההסעות הפנים עירוני.
דני דנון: אברהם נגוסה, בבקשה.
אברהם נגוסה: אני מברך על ההתכנסות, אני מברך את ראש העיר והצוות שעושים מאמצים לקלוט את העולים.
אברהם נגוסה: אנחנו רואים מהמציאות פה את הכישלון של משרד הקליטה ומשרד החינוך בהסברה לעולים חדשים במרכזי קליטה, איפה לקנות.
אברהם נגוסה: אני חושב שגם אם כל משפחה מחליטה איפה לקנות, כמו שמסבירים שלא קונים בהרצליה, כי הכסף לא מספיק, כמו שמסבירים להם שלא קונים במקומות אחרים, היה אפשר להסביר לפי המאפיין של העולים החדשים, שלא לקנות בקרית ביאליק, כי אין בית ספר.
אברהם נגוסה: לא נעשתה הסברה, לא נעשה תיאום מראש.
אברהם נגוסה: אנחנו שמענו גם מראש העיר ומהצוות שהם לא ידעו, הם קיבלו את זה בהפתעה.
אברהם נגוסה: זה אומר שאין תיאום בין מערכות הקליטה, ממרכז הקליטה עד דיור הקבע.
אברהם נגוסה: זה כישלון של משרד הקליטה, זה המשרד שמופקד בנושא הזה.
אברהם נגוסה: הדבר השני.
אברהם נגוסה: לעובדת הסוציאלית, למערכת הרווחה, אותן 20 משפחות שיש אלימות, אני רק זורק רעיון, האם אתם משתמשים בנכס של הקהילה.
שושי סוקניק: השמגלוצ' בעצמו יושב עכשיו במעצר.
שושי סוקניק: זה מה שקורה אצלנו.
אברהם נגוסה: אבל זה אחד מתוך הקהילה.
אברהם נגוסה: אני רק אומר לכם שבמקומות אחרים השתמשו ב...
אברהם נגוסה: וזה חשוב מאוד.
דני דנון: בבקשה, אדוני סגן ראש העיר.
ניומה רצ'בסקי: אני רוצה להתייחס לנושא של קליטת העלייה ואנחנו פה דנים בעלייה מאתיופיה, אבל כללית על נושא קליטת העלייה, בשלוש השנים האחרונות העיר לא השתתפה בקליטה הישירה מחבר העמים.
דני דנון: אין כמעט קליטה מחבר העמים.
ניומה רצ'בסקי: ישנם פרויקטים בכל מיני ערים ברוסיה, בחבר העמים, ואנחנו לא השתתפנו באף פרויקט בשלוש השנים האחרונות.
ניומה רצ'בסקי: בסך הכל בשלוש השנים האחרונות הגיעו אלינו 21 משפחות, עיר שתמיד קלטה קליטה ישירה ומוכנה לקלוט.
ניומה רצ'בסקי: אנחנו, באיזה שהוא מקום, בשנים עברו, היינו תמיד מגיעים, לא הגענו סתם ל-9,000 עולים משנות ה-90 ועד שנות האלפיים וחלק גדול מהם קלטנו בקליטה ישירה.
ליה שמטוב: אדוני ראש העיר, אתה דיברת על פרויקט של עולים ותיקים מאתיופיה ועולים חדשים מאתיופיה ואתה אמרת שזה לא בדיוק מסתדר, ואני אגיד לך שזה לא רק מאתיופיה.
ליה שמטוב: מי שהגיע מחבר העמים בשנות ה-70 ובשנות ה-90, אז כשנקלטה העלייה של שנות ה-90, גם אז לא בדיוק היתה כימיה בין הוותיקים והחדשים.
רוברט טיבייב: עכשיו הבנתי למה את לא אוהבת אותי...
ליה שמטוב: מה אני אומרת?
ליה שמטוב: בכל זאת, לעשות את הפרויקט שמשפחה ותיקה קולטת משפחה חדשה, וככה זה היה.
ליה שמטוב: אני לא קלטתי את רוברט טיבייב, בגלל זה יש לנו כנראה...
ליה שמטוב: אבל אם הייתי קולטת אותו...
ליה שמטוב: משפחה ותיקה שקולטת משפחה של עולים חדשים, קודם כל יותר קל להם להיקלט.
ליה שמטוב: שנית, המנטליות בכל זאת זו אותה מנטליות, הם יכולים להסביר יותר, כמו שאמרו פה מהרווחה, רק לעובדת סוציאלית אתיופית הם כן מספרים את הבעיות שלהם.
ליה שמטוב: אז עד שיקלטו את המגשר צריך לעשות גם למשפחות האלה, ועל זה צריך לעבוד.
רוברט טיבייב: אבל זה לא עובד.
רוברט טיבייב: מי יעשה את זה?
רוברט טיבייב: הוא?
אלי דוקורסקי: חברת הכנסת שמטוב, עשינו, למשל, מסיבת ט"ו בשבט משותפת, של הוותיקים ושל החדשים, וזאת כוונת הפעילות.
אלי דוקורסקי: כשאני פניתי למשרד התרבות והספורט ונתנו לנו עכשיו את ערבי תרבות עם אמנים עולי אתיופיה, זה יהיה ערב משותף לוותיקים ולחדשים, כדי ליצור את החיבור, את ההיכרות הזאת.
שלמה מולה: קודם כל אני רוצה להגיד לך תודה רבה, אדוני ראש העיר המארח וכל הצוות המקצועי שלו, גם למשה ולצוותו ולדר' שרה, אני רואה גם את ענת זיו, חברת המועצה.
שלמה מולה: שתי תכניות הוזכרו כאן, תכנית פל"א ותכנית הפרויקט הלאומי.
שלמה מולה: יש לי את הזכות, מי שייצר את שתי התכניות האלה זה אני, גם את הפרויקט הלאומי וגם את פל"א.
שלמה מולה: פל"א היתה בשנת 98', התחלנו דווקא עם הנושא של עולים מאתיופיה וקווקז ואני שמח שהתכניות האלה מתקדמות.
שלמה מולה: לגבי הפרויקט הלאומי, כולנו יודעים את הקשיים.
שלמה מולה: דרך אגב, הפרויקט הלאומי כפרויקט, תפיסת העולם של הפרויקט היתה אמורה להיות אחרת, אבל הפרויקט הצטמצם לסכומים מאוד קטנים, ואני מקווה שבדיונים שיתקיימו נוכל לסייע.
שלמה מולה: גם ועדת הכספים של הכנסת מקיימת דיונים אינטנסיביים בעניין של הפרויקט הלאומי, אני מקווה שתהיה אוזן קשבת ונפתור את הבעיה של הפרויקט הלאומי.
שלמה מולה: לטווח הרחוק אלה שתי התכניות שבאמת פותרות את בעיית הרווחה והקשיים.
שלמה מולה: לטווח הרחוק, אבל לגבי מה שקורה כאן, צריך לחלק את הנושא לשני חלקים.
שלמה מולה: החלק הראשון שצריך בהחלט לסייע לרשות המקומית שקולטת עולים מבחינת המשאבים, גם משרד החינוך, גם משרד הקליטה, וכל משרד אחר שיכול לסייע בקליטה של התקופה של השנה-שנתיים ראשונות, צריך להקל על הרשות המקומית.
שלמה מולה: אבל יש דברים שלא צריכים כסף.
שלמה מולה: אני אנסה להסביר מה לא צריך כסף.
שלמה מולה: לא יכול להיות שלא יהיה תיאום בהעברת הנתונים, למשל, בין הסוכנות היהודית, מרכזי הקליטה, לבין הרשות המקומית.
שלמה מולה: לא צריך כסף, צריך שכל ישר, לבוא ולהגיד, אוקי, בונים איזה שהיא מערכת של הזרמת מידע, יש לכם 100 משפחות, אתה שולח את הצוות שלך למרכז הקליטה, מרכז הקליטה מתאר לך את כל הנתונים לגבי הרכבי המשפחה, הקשיים של המשפחה---
אלי דוקורסקי: אנחנו מקבלים ממרכזי קליטה בכל הארץ.
שלמה מולה: בכל הארץ, אין שום סיבה שלא תקבלו.
שלמה מולה: זה לא בעיה של כסף.
שלמה מולה: דבר שני, הבעיה הקשה שאני רואה אותה כאן זו בעיית הקליטה של הילדים במערכת החינוך הדתי.
שלמה מולה: זאת הבעיה הקשה שאני לא רואה את הפתרון שלה.
שלמה מולה: לכן אני פונה אליך, הרב ולדמן, אתה יודע שזה לא יהיה פתרון, לא יבנו פה בית ספר ממלכתי דתי, אבל אני חושב שזה יהיה עוול לגבי אותן משפחות שהילדים שלהם ייסעו מחוץ לעיר הזאת ויילכו למקום אחר.
שלמה מולה: אני לא חושב שמנהל מחלקת החינוך צריך להתחנן שעיר אחרת...
שלמה מולה: גם כשהייתי בסוכנות, אנחנו הנחינו שאף משפחה לא תעזוב את מרכז הקליטה בלי לסיים את הליכי הגיור.
שלמה מולה: זאת אומרת, אם הם מגיעים לכאן אחרי שהם מסיימים את הליכי הגיור, אם צריך לחזור על אותה הנחיה, שלא יעזבו את מרכז הקליטה עד שיקבלו את תעודת הגיור, כדי להקל על המשפחות האלה, ואז לייצר תכניות שמאפשרות באמת במסגרת החינוכית עם חיזוקים של לימודי יהדות לתקופה הזאת של עד שהם באמת יתערו.
שלמה מולה: בלי זה לא נוכל...
שלמה מולה: אני חושב שצריך לפעמים גם לשבור מחסומים.
שלמה מולה: דבר אחרון שאני רוצה להגיד, הפתרון, כמו שאמרת, אדוני היושב ראש, לבעיה האקוטית של קליטת עולי אתיופיה, רכישת דירות יותר טובות, טמון בהגדלת המענקים.
שלמה מולה: אני יודע שאנחנו מקיימים על זה דיון, משם צריך לבוא הפתרון.
שלמה מולה: אבל, אברהם, בוא לא נרחץ את ידינו מהעניין של ההסברה.
שלמה מולה: אני לא חושב שצריך להטיל את האחריות רק על משרדי הממשלה, יש דברים שלא שווים כסף, צריך לבוא, יחד עם הארגונים, הארגון שאתה עומד בראשו ועוד ארגונים אחרים, לשבת עם משרד הקליטה ועם הסוכנות, 'בואו ניתן הסברה נכונה למשפחות עולים מאתיופיה', לייצר שיתוף פעולה, ביחד, יחד, כדי שההכוונה שרכישת העולים תהיה רכישה מושכלת.
שלמה מולה: אני חושב שאפשר לעשות את זה.
שלמה מולה: זה לא עולה כסף, זה עניין של רצון טוב, לבוא ולהגיד גם ב-700,000, 600,000 שקל איפה אפשר לקנות.
שלמה מולה: אם משפחות קונות בצור שלום, מישהו יודע?
שלמה מולה: צריך ללכת להסביר שלא כדאי בצור שלום אלא במקום אחר.
שלמה מולה: אף פרנג'י לא יכול לעשות את זה, עולים מאתיופיה יכולים לעשות.
שלמה מולה: צריך לראות איך מייצרים את העבודה המשותפת הזאת.
שלמה מולה: שוב, אני מודה לך, אדוני ראש העיר, גם על הסיור הפורה וליושב ראש הוועדה.
רוברט טיבייב: תודה, אדוני היושב ראש, תודה, אדוני ראש העיר, הצוות המקצועי.
רוברט טיבייב: כמה דברים אני ממש רוצה להגיד בקצרה.
רוברט טיבייב: אני לא חושב שמישהו יכעס עליי אם אני אגיד שלהביא את העולים האתיופים החדשים, יש את הרוסים החדשים, האוליגרכים ויש את האתיופים החדשים, להביא אותם לפה, לדעתי זו טעות, דווקא לקרית ביאליק.
שלמה מולה: לצור שלום בביאליק, קרית ביאליק כקרית ביאליק היא טובה.
אליצור בלום: גם צור שלום טובה, גם ביאליק דרום טובה, רק ש...
רוברט טיבייב: גם העולים עצמם לא מוכנים, גם העיר עצמה, להערכתי, לא מוכנה, וחס וחלילה אין לי טענות כלפי ה---
דני דנון: אפשר להגיד את זה גם על מדינת ישראל.
רוברט טיבייב: כל מה שקרה פה, כמו שאני רואה את זה, זה פשוט העולים עצמם עוברים משבר תרבותי קודם כל, אחר כך חינוכי, כמובן זה עובר למשבר חברתי ואנחנו רואים את התוצאות, משטרה וכן הלאה וכן הלאה.
רוברט טיבייב: חבר הכנסת מולה כמובן צודק שאין תיאום בין המשרדים וזו טעות אסטרטגית, לדעתי משרד הקליטה היתה צריכה ללוות את כל התהליך, מהתחלה עד הסוף צריך להיות איזה שהוא ארגון שמוביל את התהליך ואחראי עליו.
אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב ראש.
אברהם מיכאלי: קודם כל אני מודה לך שאתה באמת ממשיך בהתמדה בסיורים האלה בכל המקומות, ואני חושב שקרית ביאליק דווקא נתנה לנו היום רעיון, שאני חושב שלא רק להגיד שזה לא טוב, זה מצוין שערים חזקות קולטות עלייה.
אברהם מיכאלי: תמיד הוויכוח שלנו בסוף, כשמגיעים לבעיות של לאיפה לכוון את העולים, אנחנו מתמודדים תמיד בבעיה שערים חלשות אומרות 'כן, אבל אני רוצה לראות שסביון וכפר שמריהו יקלטו אותם'.
אברהם מיכאלי: וכל הכבוד לראש העיר.
אברהם מיכאלי: אני מודה קודם כל על האירוח ואני מודה לך על זה שאתה אמרת בפתיחת הדברים שלך, לא באת מלכתחילה ואמרת ישר 'תביאו לי תקציבים', אתה מוכן להתמודד קודם כל עם שלך, אבל אני חושב שהממשלה חייבת להבין שאי אפשר להטיל גם על ראש עיר כמו ראש עיריית קרית ביאליק את כל התקציבים.
אברהם מיכאלי: לכן כל מה שפירטו פה, בכל דבר לדעתי חייבים לתת לו גיבוי ולפתור לו את החסר התקציבים, כי הוא לא חייב להוציא את הדברים האלה מקופת העירייה.
אברהם מיכאלי: אני כרגע לא אחזור על כל הדברים, אני חושב שהדבר שהבנו, על הבעיה הזו הרי התלוננו אצלנו בוועדת העלייה, אדוני היושב ראש, אני לא יודע אם זה בתקופה שלך או בתקופה של חברת הכנסת שמטוב, שקלטו פה בקרית ביאליק במחטף, בלילה אחד 80 עולים, והרב ולדמן בזמנו אמר את המחאה שלו, איך שלחו לקרית ביאליק, הרי לא העריכו מראש שאין שם מערכת של קליטה חינוכית דתית?
אברהם מיכאלי: נכון, יש פה בעיר, יש פה הרב ביטון שהוא קולט במוסדות שלו כמה שהוא יכול, אבל אין לי ספק שצריך להיערך לזה מראש.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מולה צודק, לא יכול להיות שאותן דירות שנרכשו, אגב לא באותו יום, נרכשו כמה חודשים לפני כן, והמתווכים שקנו את הדירות ידעו איפה קונים, ידעו להגיד---
משה הראל: עכשיו אמרת.
אברהם מיכאלי: אז תסלח לי, כשהמערכת מתנהלת ככה, כשהמתווכים קונים והמתווכים מכוונים והמתווכים מחליטים, זאת רגולציה לא טובה, לא ככה עושים.
אברהם מיכאלי: אני חושב שאנחנו צריכים כן לחזק את הכיוון הזה.
אברהם מיכאלי: אני לא חולק עליך, חברי רוברט, אלא אני אומר שצריך לחזק את הערים החזקות לקלוט.
אברהם מיכאלי: מה החכמה שכל פעם נשלח לאור יהודה, כל פעם נשלח לשדרות?
רוברט טיבייב: אבל אין לו תשתית לקבל אותם.
אברהם מיכאלי: יש לו תשתית, את הבעיה של מערכת החינוך צריך לפתור, אפשר לפתור הכל.
אברהם מיכאלי: אני רק מבקש דבר אחד, אני חוזר על מה שאמרתי קודם, יש לנו היום מספיק זמן להיערך לכמויות שיגיעו, לא נוכל לתת תירוץ שנחתו עלינו אלפי עולים ביום אחד.
אברהם מיכאלי: הם נוחתים עלינו במינון, לצערנו, קטן, אני דווקא מעדיף שיביאו אותם באלפים ולסגור את המחנה שם, אבל כרגע צריכים את הוועדה הבין משרדית, או את משרד הקליטה, שייקחו את האחריות על עצמם כדי להשלים את הפערים האלה של חוסר ציפיות שאחר כך נוצרים אצל ראשי ערים.
אברהם מיכאלי: אני מבקש ממשרד הקליטה את מה שראש העיר אמר.
אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שהתקציבים שחסרים במשרד הקליטה, דווקא משרד הקליטה הוא משרד חשוב ובכיר בקליטת העלייה, הם לא יעבירו את התקציבים.
ליה שמטוב: אבל הם קיבלו את התקציבים מהממשלה לעניין הזה?
אברהם מיכאלי: מי שלא קיבל תקציבים מהממשלה, תפקידו לדאוג לזה שאנחנו כולנו ביחד נתגייס לעזור לו לקבל את זה.
אברהם מיכאלי: אין מה לעשות, אי אפשר לנהל קליטת עלייה בלי כסף.
אברהם מיכאלי: ואני כן מבקש לעזור לראש העיר בפרויקט הזה.
אברהם מיכאלי: נתקלנו בזה בכמה ערים.
אברהם מיכאלי: ראש העיר רוצה לעשות משהו, קצת לטפח את תנאי המחיה שלהם ואומרים לו 'אסור לך להיכנס לשם כי זה בית פרטי', אז בואו נעשה משהו, שהמדינה תאפשר לראשי ערים היוזמים, בהתנדבות כזאת או אחרת, לטפח קצת את הסביבה.
דני דנון: אנחנו חייבים לסיים וברשותכם אני אקריא את החלטת הסיכום של הוועדה.
דני דנון: הוועדה מברכת את ראש העיר, מר אלי דוקורסקי, את סגניו, חברי המועצה וכל הצוות המקצועי העוסקים בקליטת עלייה יום וליל.
דני דנון: הוועדה פונה למשרד הקליטה לעמוד בהתחייבויות לגבי מגשר לקליטת עולים יוצאי אתיופיה ושמחה לשמוע שהתקציב למגשר יועבר בהקדם.
דני דנון: הוועדה תבקש לקבל דיווח תוך 30 יום.
דני דנון: זה מקובל?
משה הראל: לא יודע, זה תלוי בתקציבים.
דני דנון: לקבל דיווח מצב תוך 30 יום, מגשר ותקציב לפעילות.
דני דנון: הוועדה פונה למשרד החינוך להמשיך בתשלום ההסעות לבתי הספר הממלכתיים דתיים אשר לא נמצאים בקרית ביאליק.
עמי ראובן: ביקשנו שזה יהיה פר מסלול.
אליצור בלום: כי זה משמעותי מאוד מבחינה תקציבית.
דני דנון: אנחנו נוסיף שזה יהיה פר מסלול.
דני דנון: הוועדה פונה למשרד הבינוי והשיכון להכליל את קרית ביאליק דרום בפרויקט שיקום שכונות.
דני דנון: הוועדה מאוד מוטרדת מהאלימות במשפחה בקרב העולים החדשים שהגיעו לקרית ביאליק.
דני דנון: הנתונים שהוצגו מהווים פצצת זמן מתקתקת.
דני דנון: אנו פונים למשרד הרווחה להתערבות נקודתית מהירה.
דני דנון: אני מבקש, דנה, שאני אדבר עוד היום עם מר נחום איצקוביץ על הנושא הזה, זה נושא שהוא מהותי ואנחנו לא יכולים להתעלם ממנו.
דני דנון: הוועדה רוצה להודות לראש העיר, לסגן החדש ירון מזוז, שגם מתאם עם משרדי הממשלה, וכל הסגנים שעוסקים בקליטת עלייה, לצוות המקצועי על הפעילות היום יומית ואנחנו באמת גאים בפעילות שלכם.
שלמה מולה: הנושא של העברת המידע ממרכז הקליטה לרשות.
דני דנון: הוועדה פונה למשרד הקליטה ולסוכנות היהודית לוודא שמידע לגבי עולים שיוצאים ממרכזי קליטה יעבור טרם עת לרשויות המקומיות הקולטות.
דני דנון: אני רוצה להודות לכולם שהגיעו, לחברי הכנסת, יש לך פה מכל המפלגות, אדוני ראש העיר ומכל רחבי הארץ.
דני דנון: סיור בקרית ים לבחינת קליטת העלייה.
דני דנון: אני שמח לפתוח את הישיבה של ועדת העלייה והקליטה של הכנסת בקרית ים.
דני דנון: חלקנו, או רובנו, היינו בקרית ביאליק ודיברנו על בעיות וצרכים, אני חושב שהם דומים, אדוני ראש העיר, של קליטת יוצאי אתיופיה ותיאום בין המשרדים השונים.
דני דנון: נמצא איתנו פה נציג של משרד הקליטה, מנהל המחוז.
שמואל סיסו: נציג הסוכנות נמצא פה?
קריאה: אבל בתחום שירותי קליטה.
שמואל סיסו: אז מה זה עוזר לנו?
שמואל סיסו: בכוונה הם לא שלחו את האנשים הנכונים.
דני דנון: נמצאים פה חברים טובים שלי הרבה מאוד שנים, מוריס ודוד, שהפעם אני שמח להיות פה במישור הפורמלי, כיושב ראש הוועדה, ואני מברך גם את הסגנים הנוספים שנמצאים איתנו פה היום.
דני דנון: זו דוגמה לעיר של עבודה משותפת ויפה, אדוני ראש העיר.
דני דנון: אני רוצה לבקש מראש העיר לפתוח את הישיבה ואנחנו נתייחס לדברים שהוא יעלה.
שמואל סיסו: אני רק הייתי רוצה בהתחלה להציג את הנוכחים.
שמואל סיסו: מימיני, ממלא מקום ראש העיר, אדם אמילוב, סגן ראש העיר וחבר 'ישראל ביתנו' ומחזיק תיק הקליטה.
שמואל סיסו: דוד אבן צור, סגן ראש העיר, אתה כבר מכיר.
שמואל סיסו: שלומי טל, הציגו אותו.
שמואל סיסו: אלכס פורטנוי, הוא רץ ברשימה עצמאית, יחד איתנו, חבר מועצת העיר, מחזיק תיק הרווחה.
שמואל סיסו: נמצאים פה צילה ולריסה, שאחראיות על הקליטה באוןפ כללי.
שמואל סיסו: שמואל סנבטו, חברי הטוב, הוא יועץ שלי ועוזר ומגשר ומקשר בכל הנושא של העדה האתיופית בקרית ים.
שמואל סיסו: טדלה היא עובדת קהילתית ואני מקווה שבתקופה הקרובה נכניס אותה כעובדת מן המניין בנושא של---
דני דנון: אנחנו גם מעבירים חוק בכנסת בקרוב שיחייב ייצוג הולם למשרדי ממשלה ולרשויות מקומיות.
דני דנון: אז אתה עושה את זה עוד לפני החוק הזה.
שמואל סיסו: אני רוצה להגיד לך, אני אקדים, אולי לפני מה שאתה תגיד.
שמואל סיסו: לדעתי זו לא רק בעיה של קרית ים, ואני מאוד ער ואני מאוד רגיש לנושא הזה, כואב לי דבר אחד בנושא של הקליטה של האתיופים.
שמואל סיסו: אני יודע שיש הרבה צרות בנושא של הקליטה, אבל יש דבר אחד שהוא מאוד חשוב, אקדמאים אתיופים.
שמואל סיסו: יש להם תקרת זכוכית.
שמואל סיסו: לא יכול להיות שמישהו שגמר נניח עבודה סוציאלית, יגידו לו בוא תהיה מנהל לאתיופים, למה?
שמואל סיסו: הוא יכול להיות מנהל, הוא יכול להיות עובד סוציאלי.
אברהם נגוסה: מקסימום תקים עמותה אתיופית ואז שם תהיה מנהל.
שמואל סיסו: הוא יכול להיות...
שמואל סיסו: ואני רוצה להציע לכם, בזמנו היתה תכנית כזאת, אולי היא קיימת עדיין היום, לחשוב על תכנית מיוחדת לאקדמאים---
משה הראל: יש לי במחוז עובדת סוציאלית, יוצאת אתיופיה, שמטפלת בכל העולים האחרים.
שמואל סיסו: יפה, זו דוגמה.
שמואל סיסו: זו דוגמה יוצאת מן הכלל שמעידה על הכלל.
שמואל סיסו: אבל אני לא מדבר רק על עבודה סוציאלית, אני מדבר על כל דבר, ולדעתי אחד הדברים החשובים, הרי אנחנו לא מדברים במאות אלפים ולא בעשרות אלפים, אנחנו מדברים בסך הכל אולי על עשרות בודדות, לא יותר מ-100 לדעתי, אבל אם למשל יעשו תכנית כזאת, כמו שהיה פעם...
שמואל סיסו: אני קלטתי בעירייה בזמנו שני אקדמאים, אמרו לי 'בוא קח אותם, אנחנו מממנים לך את המשכורת', זה היה בשנות ה-90 המוקדמות, 'אני מממן לך משכורת שנה-שנתיים, תתחייב אתה להחזיק אותם עוד שנה', מה אכפת לי, ידעתי, יש לי זה, ועד היום הן עובדות פה.
שמואל סיסו: זו הצעה ראשונה שלי.
שמואל סיסו: חשבתי שנתיים, ואחר כך הן היו טובות, התגברנו על הסטיגמות, התחילו לעבוד, נקלטו יפה במערכת, בבקשה, עד היום הן עובדות פה.
שמואל סיסו: אז אני אומר, אם אתם תשלחו לדברים שאנחנו רוצים ואנחנו רוצים להתרחב, ומאחר ואנחנו הרי גם מצומצמים תקציבית, תתנו לנו, נעשה את ההתחייבות הזאת, כך נעודד את קליטת האקדמאים.
שמואל סיסו: נמצא פה אדם אמילוב, שהוא בן העדה הקווקזית, הוא אומר שגם בעדה הקווקזית יש את אותה בעיה, ואם יש את אותה בעיה, צריך לעשות אפליה מתקנת ולאפשר קבלה שלהם.
שמואל סיסו: אני כבר אמשיך לדבר על קרית ים.
שמואל סיסו: קרית ים, אפשר לומר, למי שלא יודע, קודם כל היא במצב סוציו אקונומי 5, אנחנו עיר שמבחינה סוציאלית העיר החלשה באזור.
שמואל סיסו: אנחנו מונים היום כ-44,000 תושבים, 34% הם עולים חדשים משנות ה-90 ואם אני אוסיף---
דני דנון: אתם מוגדרים כעיר קולטת עלייה.
שמואל סיסו: כן, אנחנו עיר קולטת עלייה.
דני דנון: סליחה, אני מתכוון להגדרה, לא על הצעת החוק שלנו, על המצב הקיים היום.
אדם אמילוב: לא, הם מסתכלים על השנים האחרונות.
יגאל אמיתי: על פי הצעת החוק שלנו כן.
דני דנון: לא, הצעת החוק לא קיימת.
שמואל סיסו: לא, אנחנו לא נחשבים, הוא צודק.
דוד אבן צור: אם אנחנו לא, אז מי כן נחשב קולט עלייה?
אדם אמילוב: בשנים האחרונות לא נקלטו כבר.
שמואל סיסו: למרות שבשנה האחרונה היתה עלייה בירידה, או ירידה בעלייה.
דני דנון: אני רוצה להגיד, אדוני ראש העיר, יש מצב מעוות שאני רואה אותו כמעט בכל מקום בארץ, שבמשרד הפנים ערים קולטות עלייה באמת, כמוכם, כמו קרית ביאליק, כמו עפולה, נצרת עלית, לא מוגדרות כקולטות עלייה ולא זוכות להטבות בארנונה והטבות שונות שמגיע לכם על פי ההיגיון.
דני דנון: יש ערים כמו רמת השרון, כמו סביון, כמו יהוד, שבשנות ה-50 קלטו עלייה.
שלמה מולה: אפילו יש לך פה מרכז קליטה.
דני דנון: מה שלא היה בהגדרה של שנות ה-50 משרד הפנים לא מוכן לשנות, כי זה יעלה לו הרבה יותר כסף.
דני דנון: לכן אנחנו יוזמים הצעת חוק שאנחנו רוצים לשנות את כל ההגדרות, מי שיש לו מעל 20% עולים ייחשב כעיר קולטת עלייה, ואז בפועל זה ייתן מענקים של בערך כמה מיליוני שקלים לכל עיר.
שמואל סיסו: כמעט 15,000 עולים, מתוכם מעל 2,000-2,5000 הם עולים קווקזים, יש לנו כ-1,000 אתיופים, לא כולל את מרכז הקליטה.
שמואל סיסו: לכן אמרתי שלא בכדי לא יושב פה הנציג הרלוונטי של מרכז הקליטה.
שלמה מולה: למה רק 1,000?
שלמה מולה: יש לך רק 1,000 עולים מאתיופיה?
שמואל סיסו: מ-89'.
שמואל סיסו: יכול להיות שהם באו קודם, אז הם לא נחשבים.
דני דנון: העיר מוגדרת פתוחה או סגורה היום לעולים שרוצים לגור פה?
קריאה: אף פעם לא היו פה מענקים.
שמואל סיסו: לא נכון, היה.
שמואל סיסו: היום הפסיקו המענקים.
שמואל סיסו: היום היא עיר סגורה, אבל היום הבעיה המרכזית שלנו, ופה זה הסוכנות בעצם, שאני מתפלא על הסוכנות, שמרכז הקליטה לפלשמורה נמצא פה.
שמואל סיסו: אני רוצה לתת כמה נתונים.
שמואל סיסו: מה שקורה, הם מגיעים לפה, אין תיאום, מגיעים בבוקר לפה 20 ילדים, 'אנחנו הגענו', באים ממרכז הקליטה, 'הגיעו', הגיעו כך וכך, הגיעו זה, הגיעו זה, לכו תסתדרו איתם.
שמואל סיסו: אנחנו מקבלים סל ממשרד הקליטה לכל תלמיד והסל הזה הוא גירעוני, הוא מחייב אותנו כבר עכשיו, על פי מה שיש לי, אני מסבסד 35,000 שקל את התלמידים ממרכז הקליטה.
שמואל סיסו: מעבר לזה שלדעתי זה לא בריא שמצמצמים את כולם לכיתות ויוצרים גטאות וכל העניין הזה, במקום לקחת אותם למקומות חזקים ולשים במקומות חזקים, אז מוסיפים על הצרות שיש בכל מקום.
שלמה מולה: מבחינה מספרית, מרכז הקליטה מכיל 400 איש, נכון?
שמואל סיסו: כן.
שלמה מולה: 400 איש זה מאוד משמעותי.
שמואל סיסו: איזו שאלה.
שמואל סיסו: והם חייבים טיפול הרבה יותר צמוד ממה שהיה של העולים קודם.
שמואל סיסו: אני לא צריך להגיד לכם, אני בטוח שאתם כבר שמעתם, אני לא רוצה לחזור על מה שאמר מר דוקורסקי.
דני דנון: יש לכם פה בתי ספר ממלכתיים דתיים?
שמואל סיסו: כן, שני יסודיים.
דני דנון: מה אחוז יוצאי אתיופיה בבית הספר הזה?
שמואל סיסו: בבית הספר המקיף התיכוני לוינסון זה 28%.
שמואל סיסו: אני רוצה להבהיר, אני אמנם מתרכז בבעיות, אבל אני רוצה שתדעו, כשמטפלים נכון ועושים נכון, ואני לא רוצה רק להתרכז בצרות, השנה בית ספר לווינסון, עם זה שהוא 30%, או אולי לא עם זה שהוא 30%, תלמידים אתיופיים, 82% סיימו עם בגרות והוא מועמד לפרס ארצי.
שמואל סיסו: הייתם צריכים לראות את ועדת הפרס.
שמואל סיסו: ועדת הפרס באה לבקר בבית הספר הממלכתי דתי בלוינסון, הופיעה לפניהם חיילת אתיופית, סגן, תענוג.
שמואל סיסו: למה נזכרתי בעניין של תקרת הזכוכית?
שמואל סיסו: היא עמדה וסיפרה, 'בא אליי המפקד, ביקש ממני להרצות על האתיופים', אמרתי לו 'לא, אני סגן, לא אתיופית, אני סגן ישראלית.
שמואל סיסו: אתה רוצה אתיופית?
שמואל סיסו: לך תלמד על האתיופים, או תביא מישהו ממרכז הקליטה'.
שמואל סיסו: היא באמת ריגשה את כולם וזאת הגישה שצריכה להיות.
שמואל סיסו: דיברתי על הצרות שיש לנו, אולי היום קראתם בינתיים בעיתון, הרי יש לכם ביפרים של העיתונות, שאמא חד הורית פלשה לדירה, אם יפנו אותה, היא תפוצץ וזה.
שמואל סיסו: גם חד הוריות, אנחנו באחוז בין הגבוהים בארץ בנושא של חד הוריות, עדיין, וגם בעולים יש לנו 1,380 עולים שהם חד הוריות.
שמואל סיסו: יש לנו כמעט 1,000 קשישים וזה משפיע על העיר.
שמואל סיסו: לכן אני מתמרמר, בעיקר בקשר לסוכנות בנושא של אלה שבאים למרכז.
שמואל סיסו: בכלל אני  לא יודע למה לא סגרו פה את מרכז הקליטה, אני הצעתי מאה פעם, תעשו את זה, שיישאר מרכז קליטה, תביאו אותו לאקדמאים, תביאו אותו לצעירים, היה פה פעם פרויקט נעל"ה, לחזק את העיר.
שמואל סיסו: במקום לחזק את העיר, הם מכניסים אותנו לעוד בעיות ולעוד צרות.
שמואל סיסו: באופן כללי אני רוצה להגיד שבקרית ים, בכל זאת, עם כל מה שאני אמרתי, אנחנו לומדים, באנגלית אומרים, אתה יודע שהייתי יומיים בארצות הברית, אז למדתי שתי מלים ויש להם פתגם יפה, גם לעשות לימונדה מלימון.
שמואל סיסו: בכל זאת אני רוצה לציין שהתרומה של העלייה היא באמת טובה מאוד גם בקרית ים.
שמואל סיסו: היום אתה תסתובב אפילו במסדרונות העירייה, לדעתי 30%-40% פה הם עולים לשעבר מחבר העמים.
שמואל סיסו: יש לנו קונסרבטוריון, אחד הטובים בארץ, שזכה באירופה במקום שני בתחרות.
שמואל סיסו: המנצח של אחת התזמורות, גיליתי אותו כשעשיתי פרויקט שלקחתי עולים אקדמאים שטיאטאו רחובות.
שמואל סיסו: ראיתי אותו עם חליפה מטאטא רחובות.
שמואל סיסו: אמרתי לו 'מה אתה עושה בחיים?
שמואל סיסו: מה עשית ברוסיה?'
שמואל סיסו: הוא אומר לי זה, אמרתי לו 'בוא'.
שמואל סיסו: לקחתי אותו, הקים לי תזמורת כלי קשת מהטובות במדינה.
שמואל סיסו: אז יש באמת...
שמואל סיסו: מה שאנחנו היינו מבקשים באופן כללי שכל הגורמים המקורבים בעניין במדינה...
שמואל סיסו: הרי אנחנו, תמיד אני אומר שראש העיר, העירייה, העיר היא קבלנית משנה של הממשלה, אנחנו בעצם בשטח מבצעים את קליטת העלייה, כי כל האנשים שיושבים כאן, החינוך, הקליטה, הרווחה, כולם הם אלה שעושים את הקליטה.
שמואל סיסו: אז לא להגיד, זהו, הגיעו לקרית ים, בזה נפתרו הצרות שלנו.
שמואל סיסו: ברוך ה' יש מישהו שאחראי.
שמואל סיסו: אני שואל 'מה עם הזנה?'
שמואל סיסו: 'תסתדר לבד', 'מה עם זה?'
שמואל סיסו: 'תסתדר לבד'.
שמואל סיסו: זה מה שאני רציתי לומר.
שמואל סיסו: מישהו מהחברים שלי רוצה להוסיף משהו?
משה הראל: ראשית, מאז מלחמת לבנון השנייה ב-2006 היתה ירידה בעלייה ובקליטה בכל יישובי הצפון, בתוכם קרית ים.
משה הראל: כל יישוב שנפגע, ולא בכדי, קרית ים קיבלה יותר מטיל אחד, מספר העולים ירד והשנה הזאת, ב-2010, היה גידול בצפון ב-35% בעלייה לעומת השנה הקודמת.
משה הראל: בשום מחוז בארץ לא היה גידול כזה וגם בקרית ים, הגידול שלהם הוא אפילו מעל 40%, בלי שום תכניות לעידוד העלייה.
משה הראל: רוב העלייה מחבר העמים פה, הרוב המוחלט אפילו, כל העולים ב-2010, והקליטה של רוב הקהילה היא קליטה מאוד מוצלחת, כשאנחנו בפעילות מתגברת לעולי קווקז ולעולי אתיופיה.
משה הראל: מר אדם אמילוב, סגן ראש העיר, הוא ממונה ואחראי לאחת התכניות שמקדמות את הקהילה יוצאת קווקז.
משה הראל: אני אמרתי לראש העיר שיש לי בעיה קשה, הוא מנצל את כל התקציבים בסוף השנה, לא מחזיר שקל לאוצר.
משה הראל: כל הכבוד לך, באמת.
שמואל סיסו: אמרתי לך, תעביר לי מאלה שלא מנצלים.
משה הראל: יש לנו תכנית פל"א ליוצאי קווקז וליוצאי אתיופיה.
משה הראל: 52 יוצאי אתיופיה, רובם כבר ילידי הארץ, העולים האלה, או עולים מתחילת גל העלייה, וכ-55 ילדים יוצאי קווקז, בתכנית פל"א ובעלות מאוד מכובדת.
דני דנון: בהגדלה של 2011 יגדל לקרית ים?
משה הראל: אני מבקש לקבל את הנתונים ממר אדם אמילוב, לגבי עולי קווקז, ומראש העיר לגבי עולי אתיופיה, או יחד---
שמואל סיסו: אנחנו עובדים ביחד.
משה הראל: כמה אתם צריכים תוספת לתכניות פל"א ל-2011, אנחנו נשתדל לבוא לקראתכם כמה שנוכל.
משה הראל: תקציבי קליטה בקהילה לשנת 2010 היו 705,000, לכל הקהילה.
משה הראל: בכל התקציב בעיר, סיוע בתעסוקה וביזמות, הגענו ל-1,800,000 שקל, סיוע ישיר ועקיף לקליטת העולים בקרית ים.
משה הראל: שוב פעם, תודה, שמואל, לך ולצוות, לסגני ראש העיר, למחלקות העירוניות ולתושבי העיר, שהם שותפים אמיתיים בקליטת העלייה.
צילה וייסבוך: תודה גם לכם על שיתוף הפעולה, באמת.
צילה וייסבוך: כבר 20 שנה אנחנו עומדים בקשר הדוק ואנחנו רק מקווים שתזרימו לנו יותר תקציבים, כי אנחנו זקוקים.
דני דנון: תקציבים למה?
צילה וייסבוך: תקציבים לתגבור לימודים.
דני דנון: אם עכשיו היה אומר לך משרד הקליטה שיש לכם אפשרות לבחור, למה הייתם מבקשים תוספת תקציב, מבחינת שירות לעולים.
צילה וייסבוך: כמו שראש העיר אמר, זה רעיון גם לדעתי מעולה, לעשות גם את ההשתתפות באיתור עולי אתיופיה אקדמאים, וגם לילדים לחינוך, זה מאוד חשוב, כי הכל מתחיל מחינוך.