GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל אמיתי: יכול להיות שזו המחלקה של כרמית, ניתנות הכשרות מקצועיות שייתנו להם מנוף כשהם יוצאים לאזרחות?
כרמית נפתלי: כן, יש התערבות גם בתוך הכלא ויש התערבויות גם מחוץ לכלא וחלק מזה זה התכניות שהצגתי לכם.
יגאל אמיתי: שזה הכשרות מקצועיות?
כרמית נפתלי: העצמה.
יגאל אמיתי: לא, אבל אנחנו מוצאים הרבה מאוד שהאוכלוסייה האתיופית נשארת גם באזרחות, בעיקר באזרחות, עם המקצועות הנמוכים.
כרמית נפתלי: לא, יש לנו תכנית התערבות בתחילת שירות לאוכלוסייה שהיא ברמה הנמוכה, שבאופן כללי כל חייל עם נתונים כאלה בצבא היה הולך לתפקידים הכי נמוכים שיש, אנחנו עושים להם תכנית התערבות בתחילת השירות ומשבצים 90% מתוכם בתפקידי איכות.
כרמית נפתלי: אנחנו עושים תכנית התערבות ואז משבצים אותם.
דני דנון: מתוך ה-1,000 מיטות, כמה פה יש?
אבינעם ארז: פה 406 מיטות.
דני דנון: אז עד כמה התפוסה, אנחנו חושבים שכלא 4 הוא הגדול---
אבינעם ארז: כלא 4 הוא הגדול.
דני דנון: הייתי בטוח שיש לכם איזה 20%-30%, אבל בפועל זה 580.
אבינעם ארז: ---החזקת כלואים תוך שמירה על כבודם ומילוי צרכיהם הבסיסיים.
אבינעם ארז: כבוד הכלואים, כבוד האדם זה הדבר החשוב והמרכזי ביותר בכלא.
אבינעם ארז: הקניית כלים והזדמנות לכלואים במטרה למצותם בשירות בצה"ל.
אבינעם ארז: שיפור היכולות שלהם להיות אחר כך אזרחים טובים במדינת ישראל.
אבינעם ארז: אנחנו גם מבינים שיש חיילים שמפה יוצאים לאזרחות, אז אם יש דברים שאתה משפיע, אתה יכול לגעת בהם, הם יהיו גם אזרחים טובים יותר, וזו גם אחת השאיפות פה.
אבינעם ארז: בסוף, איך מנהלים כלא.
אבינעם ארז: צריך להבין את זה.
אבינעם ארז: הכלוא הוא במרכז.
אבינעם ארז: רוב הדברים שמסביב, שעוטפים, אם זה נושא החינוך, נושא המדרשות, הסיורים, הסדנאות המקצועיות הייחודיות לעולים, והפעילויות, טקס, טקס יום השואה, טקסי יום הזיכרון, כל מה שעוברים ביחידה צבאית מתוקנת עוברים גם פה.
אבינעם ארז: זו בעצם הסביבה החיצונית והפנימית של מפקד כלא.
אבינעם ארז: אם זה בכלא, יחד עם סגל המדריכים שלו, הוא עושה סקירה של הטיפול בכלואים ואת כל הטיפול החיצוני מול הפרקליטות, בתי הדין, שאילתות, סנגור לפניות ולקבילות.
אבינעם ארז: פרויקט תופסים כיוון זה הפרויקט המרכזי בנושא החינוך, כשהמטרה של הפעילות היא להעלות בקרב הכלואים בכלל את המודעות לערכים של סובלנות, כיבוד הזולת, אהבת המולדת, למען חיזוק זיקתם לאומה ולמען קיום אזרחות תורמת.
אבינעם ארז: ...
אבינעם ארז: זה פיתוח סדנאות ייעודיות בנות שבוע, בנושאים הנוגעים להיסטוריה של מדינת ישראל, המורשת, המלחמות, מקיפים את הערכים המרכזיים כגון ערך החיים, הסבלנות, הבחירה והייחוד האישי.
אבינעם ארז: למשל בשנת 2010 ביצענו 72 סדנאות, שתי סדנאות בחודש בכל פלוגה, הממוצע של המשתתפים זה 18 בכל סדנא.
אבינעם ארז: סיורים.
אבינעם ארז: בוצעו 22 סיורים כאשר בכל סיור יוצאים 25 עד 30 כלואים.
דני דנון: מה סדר היום שלהם במתקן?
אבינעם ארז: סדר היום זה השכמה בשעה 5:00 בבוקר, יציאה לספירות, ארוחת בוקר.
אבינעם ארז: יש חיילים שיוצאים לעבודות, יש לנו פה עבודות, יש לנו שיקום, בתי מלאכה בתוך המתקן ועובדים עבודות רס"ר, עבודות שהם בדרך כלל מבצעים גם ביחידה.
אבינעם ארז: ארז דיבר על טיפול ייחודי לבני העדה האתיופית.
אבינעם ארז: אותו דבר סדנת העצמה לעולי חבר העמים.
אבינעם ארז: כמובן זה תחושת גאווה ואמון עצמי וסיום שירות תקין.
אבינעם ארז: פרויקט שהוא ייחודי יותר לכלא 6 זה פרויקט 'ישר לעתיד', המטרה זה ניצול זמן השהייה בבסיס הכליאה.
אבינעם ארז: דיברנו על משמעות ערכית וחינוכית וזה שירות ואזרחות טובה.
אבינעם ארז: ברגע שיש חייל שלפי התיק שהוא הגיע לפה, אם זה תיק סמים או עריקות עמוקה, אנחנו מבינים שהוא הולך להיות פה פרק זמן ארוך יותר, אנחנו משקיעים בו ומלווים אותו מתחילת הכליאה עד הסוף במטרה שתקופת הכליאה תעבור עליו בצורה טובה והוא לא יסתבך באמצע.
אבינעם ארז: אנחנו מקדישים פה יותר, אם זה ליווי של קצין בריאות הנפש, מהתחלה, גם אם הוא לא חולה, שיעזור לו בנושא הלחצים שלו.
דני דנון: קצין בריאות הנפש נמצא פה או שהוא מגיע?
אבינעם ארז: יש שלושה קציני בריאות נפש שמלווים, הם מטפלים גם בפניות של חיילים וגם בפניות יזומות שאנחנו מעבירים.
אבינעם ארז: היעדים המשניים זה יצירת מוטיבציה להתנהגות נאותה, הקניית בהירות לסגל המדריכים בטיפול באוכלוסייה, יצירת מעגלי העשרה חינוכיים בקהילה האזרחית.
אבינעם ארז: אלה הדברים.
דני דנון: מבחינתנו נצא לסיור ואפשר לראות בסיור גם את התאים של האסירים.
דני דנון: יש לי שאלה קודם כל לגבי לוח הזמנים; קמו ב-5:00, עבדו, צהריים, מה אחרי זה?
אבינעם ארז: כמובן חוזרים, ב-12:00 יש ארוחת צהריים, יש כאלה שחוזרים וממשיכים לעבוד עד שעה 17:00 ב-17:00 ארוחת ערב, עוד פעם נכנסים לנוהל ערב.
אבינעם ארז: בשעה 20:00, 21:00 בערב עד 22:00 יש להם סגירות, הולכים לישון.
יעקב דנון: להשלים את החסר, לפחות מבחינתנו, כי כמשרד הקליטה אנחנו עובדים יחד עם הצבא ויש לנו סוג של שיתוף שאני חושב שהוא די ייחודי והייתי רוצה להשלים את הפאזל.
יעקב דנון: שני ערוצים מרכזיים, אחד, התמיכה הכלכלית לחייל עולה חדש שהוכר על ידי מוסדות צה"ל כזכאי ת"ש, אם זה חייל בודד או תשלומי משפחה והשני זה תכניות התערבות.
יעקב דנון: בנוסף לתכניות ההתערבות ששמעת כאן, תכנית החומש, זה במימון המשרד שלנו.
יעקב דנון: למעשה אנחנו נכנסים לכל מיני חוליות, לכל מיני מקומות שאנחנו מזהים שם צורך.
יעקב דנון: בעקבות ביקור השרה שהיה בכלא 4, נתקבלו כמה החלטות שייצאו לפועל בזמן הקרוב והן: אחת, אנחנו נתגבר את הנושא של הסיורים.
יעקב דנון: שתיים---
דני דנון: במימון המשרד?
מאיר אוחנה: הם העלו רעיון להקים אולפן עברית.
יעקב דנון: אני לא מדבר על התקציב שהצבא משקיע.
יעקב דנון: שתיים זה תגבור סיורים, לימודי אולפן והעשרה.
יעקב דנון: פרויקט גחל"ת, אנחנו מממנים.
יעקב דנון: דבר נוסף שאני חושב שהוא הכי משמעותי זה נוכחות של עובד המשרד בתוך בית הכלא שאחת לתקופה, בתיאום עם הצבא, יעשה סוג של קבלת קהל.
יעקב דנון: מה זה קבלת קהל?
יעקב דנון: להקשיב לבן אדם כשהוא מדבר ולחבר אותו למצוקות שקשורות לאזרחות.
יעקב דנון: למעשה מתוך המערכת האזרחית הגורם שאמון ומופקד על העולים החדשים זה משרד הקליטה ואני מאמין שהדבר הזה ייתן שינוי משמעותי.
דני דנון: נצא לסיור.
דני דנון: (סיור בכלא 6 ושיחה עם החיילים בכלא).
דני דנון: נעשה פה סיור.
דני דנון: כמה אתם נמצאים בתא?
אסיר: עשרה.
דני דנון: יש פה עולים חדשים בתא?
דני דנון: או שכולם ותיקים?
ארז נסים: כמו שאמרתי לך, הרוב נמצאים עכשיו ב...
דני דנון: מישהו רוצה לספר לי למה הוא פה?
דני דנון: עריקות הרוב?
אסיר: כן.
דני דנון: מישהו משתמט, לפני גיוס?
אסיר: חס וחלילה.
אסיר: כולם בעד הצבא דווקא.
אסיר: המצב בבית קצת קשה, בגלל זה.
דני דנון: בגלל זה לא חזרת?
דני דנון: כמה זמן אתה בצבא?
אסיר: שנה וחודש.
ארז נסים: הסיבה המרכזית היא באמת של מצוקה בבית.
דני דנון: ומה עשית בזמן העריקות, עבדת?
אסיר: אמא שלי חולת סרטן.
דני דנון: ונשפטת כבר או עוד לא?
אסיר: כן, נשפטתי, ל-70.
דני דנון: וכמה זמן אתה כבר פה?
אסיר: 32.
דני דנון: וכשאתה חוזר ליחידה?
אסיר: אני משרת פה קרוב, בעתלית, בבסיס של השייטת.
דני דנון: ואתה חוזר לאותה יחידה שהיית בה?
אסיר: כנראה, כן.
אסיר: אני חושב לשרת כמו שצריך.
דני דנון: כן?
ארז נסים: במסגרת השהייה שלו בכלא הוא יוצא לחופשות ועכשיו הוא יוצא לחופשה.
אסיר: ממחר בעזרת ה'.
דני דנון: לשבת?
דני דנון: ויש קיצור של העונש?
אסיר: בעזרת ה' לפני החג.
דני דנון: יש ועדה?
דני דנון: כמה הוועדה יכולה להוריד?
ארז נסים: הוא מקבל ימי הפחתה.
ארז נסים: הוועדה זה מעל 100 ימים.
דני דנון: מי עשה פה את העריקות הכי גדולה, מבחינת הזמן?
אסיר: אני…
דני דנון: לכמה נשפטת?
אסיר: עוד לא נשפטתי, אבל כנראה לחצי שנה.
אסיר: הכי חשוב להגיד זה באמת הסגל פה מתנהג אלינו בצורה מצוינת.
אסיר: באמת.
אסיר: עוזרים לנו בכל דבר.
דני דנון: אתה שנה וארבע, למה ערקת שנה וארבע?
אסיר: מצב גרוע בבית.
דני דנון: טוב.
דני דנון: שתהיה לכם שבת שלום.
דני דנון: (היו"ר מדבר עם אסירים).
דני דנון: שלום, צהריים טובים.
דני דנון: לי קוראים דני דנון, אני חבר כנסת, הגענו לפה כוועדת העלייה והקליטה של הכנסת לבקר אתכם ולראות את הפעילות בכלא.
דני דנון: כל מי שנמצא פה הוא עולה חדש, או שההורים שלו עלו לארץ?
אסיר: עלינו לארץ לפני 16, 15 שנה, פחות.
דני דנון: מתי עלית?
אסיר: 2008.
אסיר: מרוסיה.
דני דנון: אני רציתי לדבר איתכם.
דני דנון: ראינו נתונים שיותר עולים מגיעים לכלא ממי שלא עלה לארץ וזה מה שמטריד אותנו, אז רצינו לבדוק מה אפשר לעשות על מנת שלא יהיו ה כל כך הרבה עולים חדשים.
דני דנון: מישהו רוצה לספר לי למה הוא נמצא פה או מה הרקע?
אסיר-יורי: יורי.
דני דנון: מאיפה אתה בארץ?
יורי: מאילת, אני יושב פה על עריקות.
דני דנון: כמה זמן היית עריק?
יורי: כמה חודשים.
דני דנון: ואתה שפוט כבר?
יורי: כן, שפוט ל-100 יום.
דני דנון: וכמה זמן עוד נשאר לך?
יורי: עוד 23 ימים.
דני דנון: ואתה יוצא לחופשות?
יורי: לא, עדיין לא יצאתי.
קריאה: הוא לא רוצה, הוא רוצה לסיים ו…
דני דנון: ולצאת.
דני דנון: ומה היתה הסיבה לעריקות?
יורי: לא אישרו… בגלל שאני עובד, אני בן למשפחה חד הורית, יש לי אחות קטנה, סבתא חולה בבית.
דני דנון: וכמה זמן היית בצבא עד לפני שערקת?
יורי: שנה ושמונה.
דני דנון: הרבה.
דני דנון: שירתָּ באילת?
יורי: כן, שירתּי באילת, בחיל הים.
דני דנון: ואתה מצטער על זה עכשיו?
יורי: לא.
יורי: אני חייב לעבוד, יצאתי מהצבא…
דני דנון: אני רוצה לשמוע מקרב יוצאי אתיופיה שנמצאים פה, אתם יכולים להגיד לנו, יש אחוז גדול מאוד של עריקים בקרב יוצאי אתיופיה, יש סיבה, הסבר?
דני דנון: למה אתה פה, אתה גם היית עריק?
אסיר: …לא לצלם.
קריאה: מצלמים מאחורה, אף אחד לא רואה, לא מצלמים אותך, מצלמים אותו.
דני דנון: אף אחד לא לצלם.
קריאה: תסביר למה אתה פה.
קריאה: למה אתה בכלא.
אסיר: אני?
אסיר: אני---
דני דנון: מהבקו"ם אתה עריק.
אסיר: שנתיים.
דני דנון: לכמה זמן?
אסיר: 60.
דני דנון: לפני שהתגייסת, מישהו דיבר איתך על הצבא, היתה לך הכנה לצבא?
אסיר: לא התגייסתי.
אסיר: רחובות.
אסיר: קרית משה.
דני דנון: מקרית משה.
דני דנון: היינו שם בשבוע שעבר.
דני דנון: פותחים שם עכשיו חוג לאופניים במתנ"ס.
דני דנון: לפני שהגעת לצבא, מישהו דיבר איתך מה יש בצבא, מה קורה?
דני דנון: אתה סיימת לימודים באיזה כיתה?
אסיר: סיימתי את הלימודים.
דני דנון: י"ב?
דני דנון: ובתיכון איפה היית?
אסיר: בפנימייה.
דני דנון: איזו פנימייה?
אסיר: במעלה הבשור.
דני דנון: ליד נחל הבשור?
דני דנון: ובפנימייה לא היתה הכנה לצה"ל?
דני דנון: דיברו על אפשרויות גיוס, מה כדאי לעשות?
אסיר: כן, היה.
אסיר: הלכתי גם לצוערים… אבל לא סיימתי אימון בגלל שלא רציתי לעשות צבא.
דני דנון: חשוב לנו לשמוע.
דני דנון: אנחנו לא פה מחליטים משהו לגביך אישית.
דני דנון: חשוב לנו לדעת מה אפשר לעשות בפנימיות יותר טוב, בבתי ספר יותר טוב, שיגיעו פחות יוצאי אתיופיה לבתי סוהר.
אסיר: עכשיו אני רוצה לעשות צבא…
דני דנון: אבל הכליאות הקודמות היו גם על עריקות?
אסיר: …אמרו לי שיש לי הרבה נפקדות.
אסיר: ..
אסיר: שכחתי שיש לי תנאי, אמרו שיש לי תנאי ו…
דני דנון: שאר החברים, מאיפה אתה בארץ?
אסיר: מאשדוד.
דני דנון: איפה למדת?
אסיר: נועם.
דני דנון: ולפני הצבא עברת הכנה לצבא?
דני דנון: הגעת לבקו"ם?
דני דנון: מה קרה?
דני דנון: איך התגלגלת?
אסיר: ביקשתי…
דני דנון: בגלל פרופיל?
אסיר: יש לי פרופיל 97, ביקשתי… נכנסתי במעצר, נשפטתי.
דני דנון: רצית משהו ספציפי בקרבי?
אסיר: גולני.
אסיר: לא נתנו לי, נשפטתי ואז אמרו לי 'תעשה טירונות רובאי 02', אמרתי 'אין בעיה', כי לא רציתי… היה לי קצת קשה שם.
דני דנון: במעצר בקו"ם.
אסיר: כן, לא אהבתי את המקום, אז התחרטתי ויצאתי, עשיתי טירונות 02, סיימתי… הגעתי לבה"ד 20, אמרו לי 'תעשה …', גם לא רציתי למרות שלמדתי את זה חצי שנה, אבל… בה"ד 20 כדי להגיע לקרבי.
דני דנון: אתה רוצה לצאת מפה ולהגיע לקרבי.
דני דנון: בבקו"ם הסבירו לך למה אתה לא הולך לקרבי?
אסיר: אמרו בגלל מה שלמדתי, אמרתי להם, לא התאמנתי בזה.
אסיר: גם כשהייתי נכנס ל… אמרתי, בטח בגלל זה לא קיבלו אותי ל… אמרתי, אין דבר, אני אעשה הכל כדי להגיע ל…
דני דנון: מה עשית היום בבוקר?
דני דנון: מתי קמת?
דני דנון: עד עכשיו מה עשית?
אסיר: קמנו בעשרים ל-5.
אסיר: עשינו מסדרים, אני יצאתי לעבודות עפר, עבדתי…
דני דנון: ובסדנה מה אתם עושים?
אסיר: …
דני דנון: כמה מפה שהם עריקים הסיבה היא כלכלית?
דני דנון: עם מי שדיברתי בדרך, כששאלתי כל אחד למה הוא פה, הוא אמר 'יש לי בעיות בבית ואני צריך לעבוד'.
דני דנון: כמה מפה זה אותה סיבה?
אסיר: אני בפעם הקודמת.
דני דנון: בפעם הקודמת זה היה כלכלי, והפעם הזאת?
אסיר: לא, סיבה אחרת.
אסיר: עברתי ועדת התאמה לשירות והחליטו שאני לא אשרת יותר וסירבתי לחתום ול…
דני דנון: רצו שתשתחרר ואתה לא הסכמת ובגלל זה אתה בכלא?
אסיר: כן, פשוט תפס אותי בתור עריק במסוף המשטרתי.
אסיר: כך היה, פשוט בבדיקה שגרתית וראו שאני עריק.
דני דנון: זה נשמע לי סיפור קפקאי, שאתה רוצה לשרת והצבא רוצה לשחרר אותך ושם אותך בכלא?
אסיר: לא היתה לי קריירה צבאית מזהירה, זו כבר היעדרות רביעית מהשירות ונפל עליי שירות מאוד מוזר, אני לא ידעתי איך הצבא מתנהל, לא ידעתי איך להתמודד עם בעיות.
אסיר: מנתניה.
דני דנון: ואיפה למדת?
אסיר: באורט ליבוביץ ופרשתי גם בתחילת י"ב.
דני דנון: עברתם הכנה לצה"ל, מישהו דיבר איתך על זה?
אסיר: לא בדיוק, אבל אמרתי פשוט מה שיהיה יהיה, כאילו כולם עושים צבא, למה שאני לא אעשה?
אסיר: אני אתמודד עם זה ועל הדרך נלמד.
אסיר: חבל באמת שלא שאלתי שאלות קודם.
דני דנון: וכרגע על מה אתה שפוט פה בדיוק?
אסיר: היעדר מן השירות.
דני דנון: עריקות.
אסיר: כן, אבל שינו לי את כתב האישום, שלא יהיה לי רישום פלילי כי זו לא עריקות רגילה מן השירות, אני פשוט הולך להשתחרר, אז החליפו לי את זה להתנהגות מבישה.
דני דנון: וכרגע לכמה זמן אתה שפוט פה?
אסיר: 20 ימים.
דני דנון: וכמה מתוכם?
אסיר: 15.
דני דנון: עוד מעט אתה יוצא?
דני דנון: ואז אתה משתחרר משירות?
אסיר: אני מקווה שלא.
אסיר: אם יש לי משהו לעשות בנידון, אני אעשה.
דני דנון: כשדיברת פה עם הצוות, אמרו לך מה קורה עוד חמישה ימים?
דני דנון: עוד חמישה ימים אתה משתחרר?
אסיר: אני מקבל צו סיפוח לבסיס שלי, לעשות טופס טיולים.
יגאל אמיתי: איפה אתה משרת?
אסיר: בה"ד חיל הים וכנראה אני אקבל צו סיפוח לשם, לעשות טופס טיולים, להחזיר מדים וכל זה, ולהשתחרר.
דני דנון: והיית רוצה להישאר בשירות.
דני דנון: מה לעשות?
אסיר: מה זאת אומרת מה לעשות?
דני דנון: בשירות.
אסיר: לשרת פשוט, בכל מה שצריך.
דני דנון: יש לי שאלה לכולם.
דני דנון: אין לי את הסמכות הזאת, למרות שאני חבר כנסת, אם היתה לי אפשרות לחתום לכולם שיוצאים מחר הביתה וביום ראשון אתם צריכים להחליט… זה בכאילו, 1 באפריל זה עוד מעט, זה לא היום, אבל אתם יכולים לבחור ביום ראשון או ללכת לבקו"ם להשתחרר, או ללכת לבקו"ם להשתבץ מחדש.
דני דנון: מי היה בוחר להשתחרר?
אסיר: תלוי לאן.
דני דנון: לא, אי אפשר לדעת.
דני דנון: אני לא קצין מיון, אתה יכול לבחור, אני שואל מי היה רוצה להשתחרר בכלל---
קריאה: להשתחרר בכלל מצה"ל.
אסיר: אם היתה עזרה כלכלית בבית להורים, אז הייתי ממשיך לשרת.
דני דנון: אבל כרגע אתה צריך לבחור, מי היה רוצה להשתחרר?
דני דנון: וכל השאר היו רוצים, אני מניח, לחזור לשירות.
דני דנון: יש לכם משהו לומר לגבי הבסיס, לגבי השהות פה במתקן?
נפתלי: עליתי לפני חמש שנים לארץ והלכתי לפנימייה.
נפתלי: הצלחתי לצאת עם בגרות, לעשות 32 נקודות בגרות.
דני דנון: זה יותר ממני, הרבה יותר.
נפתלי: ומאז שהייתי בבית ספר היה לי חלום, והתכוננתי לקרבי, הכנות לקרבי ו… ושם כאילו היה לי קצת בעיות עם המשפחה וזה ודיברתי עם המ"פ והוא אמר לי שאני אנסה את הטירונות ועשיתי, אחרי הטירונות הוא שלח אותי לחיל אויר.
נפתלי: בחיל אויר הייתי אותו דבר כמו ב-113 ובסוף למדתי אלקטרוניקה, עשיתי 7 יחידות, וביקשו ממני שאני אמשיך י"ג-י"ד, שאני אוכל לשרת אחר כך ואני רציתי להיות בקרבי, בגלל זה לא המשכתי.
נפתלי: אז אני הלכתי ממש במשטרה צבאית, משטרה… ולא נתנו לי.
נפתלי: ויצאו לקורס שמה, טכנאות מטוסים, לא רציתי, ואז כאילו…
דני דנון: היית עריק לפני---
נפתלי: לא… כי---
דני דנון: סירבת להתפנות, או איך זה נקרא?
נפתלי: לא רציתי ללמוד בכיתה.
דני דנון: ואתה שפוט לכמה זמן?
נפתלי: ל-30.
דני דנון: שמתוך זה כמה זמן אתה כבר פה?
נפתלי: אני פה כמעט שבועיים.
דני דנון: ומה קורה איתך בעוד שבועיים?
דני דנון: מה אתה הולך לעשות?
נפתלי: נראה.
נפתלי: כאילו הוא אמר שהוא יוכל לחזור אולי שם, ושאני לא… יש אפשרות לזה, שישלח אותי למשטרה כחולה ואני יכול לעזור יותר, לתת למדינה בתור---
דני דנון: מה היתרון של המשטרה הכחולה?
דני דנון: למה דווקא שם ולא משהו אחר?
נפתלי: כי אתה יכול לתת יותר מאשר נגיד אלקטרוניקה ולחזור כל יום בשתיים.
נפתלי: שם אנשים נראה לי יותר מ… רוצים…
דני דנון: יש לך עוד חברים מקרב יוצאי אתיופיה שהם כמוך?
דני דנון: כאילו שלא הסתדרו עם מה שהם רצו ולא הבינו מה שהם רוצים?
דני דנון: שהגיעו גם לבתי סוהר?
דני דנון: מהחברים שלך בחולון או מהפנימייה?
נפתלי: לא.
דני דנון: יש משהו שאתם זקוקים לו פה?
דני דנון: זה כלא, זה לא מקום ש…, אבל יש משהו שאתם רוצים לומר לגבי המתקן?
אסיר: לגבי המקום?
אסיר: מבחינת שירות פה?
אסיר: בסדר גמור, מי שמסתדר מסתדר, מי שלא, עוזרים לו להסתדר.
אסיר: כמו כל דבר, כמו כל מערכת, כמו בית ספר, כמו צבא בכלל, כמו כל דבר.
אסיר: עוזרים לך להסתדר, לוקחים אותך חברים ו…
דני דנון: מאיפה אתה?
אסיר: עפרה.
דני דנון: ואתה מבני המנשה?
דני דנון: עשינו דיון של ועדת העלייה והקליטה בקרית ארבע, שם יש קהילה גדולה של בני מנשה.
דני דנון: אנחנו עומדים להביא עוד עולים מבני המנשה.
דני דנון: למה אתה פה?
דני דנון: אתה יכול לספר קצת על איך שהתגייסת?
אסיר: התגייסתי, עשיתי… הייתי בבית… עזרתי להורים שלי.
דני דנון: במה עבדת?
דני דנון: בשיפוצים.
דני דנון: ולפני שנשארת בבית, דיברת עם מישהו על הבעיות הכלכליות?
אסיר: כן, בצבא.
דני דנון: איפה שירתָּ?
דני דנון: בקרבי בגולני?
דני דנון: וכמה הספקת במסלול לעשות?
אסיר: טירונות.
אסיר: כן, סיימתי.
דני דנון: סיימת טירונות.
אסיר: ו…
דני דנון: ההורים שלך עובדים?
אסיר: לא, אמא שלי לא עובדת, אבא שלי עובד ארבע שעות ב…
דני דנון: לכמה זמן נשפטת?
אסיר: 80 יום.
דני דנון: ומה תעשה אחרי שתסיים את המאסר?
אסיר: אני רוצה לצאת מהצבא.
דני דנון: לצאת מהצבא.
דני דנון: ואם יגידו לך לחזור לגולני או לחזור למקום אחר, מה יקרה?
אסיר: ...
דני דנון: רצית לומר משהו?
דני דנון: מישהו פה רצה.
אסיר: זה חבל מאוד שפשוט זה קורה מעצמו שהחיים מביאים אותך למצב שאתה חייב לעשות בחירה.
אסיר: אם אתה מגיע לצבא, אז בעצם אין לך בית לחזור אליו, ואם אתה הולך לפרנס את עצמך, אז אתה בעצם עובר על החוק, וקשה מאוד לאנשים צעירים, בגיל שלנו, להגיע להחלטות חכמות בנושא הזה כשהם לא יודעים את החוק והם לא מבינים את השירות הצבאי והם לא מבינים איך מתנהלים בצבא בכלל.
אסיר: כשגם גורמי הסיוע שלך הם גם בעצם, משקיות ת"ש או אחרים, הם גם לא תמיד הכי מבינים.
אסיר: אני יודע, יש קצינות מעליהם שקצת יותר בקיאות בעניין, אבל זה קשה כשבחור בן 18 שהוא חייל בודד למשל, או ממשפחה שהיא עם קשיים כלכליים, הוא קרוע, הוא לא יודע מה לעשות.
דני דנון: יש פה מישהו שהוא חייל בודד?
דני דנון: תרימו את היד.
דני דנון: ההורים שלכם לא בארץ?
דני דנון: ואתם מוכרים כחיילים בודדים ומקבלים שכר דירה?
אסיר: אני לא… אני רוצה לעזוב את הארץ ואני רוצה לגור ב…
דני דנון: מתי עלית לארץ?
אסיר: לפני 9 שנים.
דני דנון: מישהו מהצוות רוצה לומר משהו?
דני דנון: אני אשאל אותך שאלות, כמה זמן יש לך מול החיילים?
חיילת מהסגל: בערך שעתיים ביום, מראשון עד חמישי.
חיילת מהסגל: וגם כל הזמן שאני עולה לפלוגה, שהוא לא פורמלי.
דני דנון: וזה מול הקבוצה הזאת, או שיש עוד קבוצות שמתחלפות?
חיילת מהסגל: כעיקרון ספציפית זה שיעור שנבנה במיוחד לקבוצת עלייה.
חיילת מהסגל: בדרך כלל הסדנאות האלה נקבעות לפי הזמן שחייל יכול להישאר, כדי שהוא לא יעזוב את הסדנה מוקדם.
חיילת מהסגל: אני אחראית בדרך כלל על פלוגה א', מה שאומר ששיעור התחלופה הוא די גבוה, כי חיילים משתחררים, אבל בפלוגות ב' ו-ג' יש תהליך יותר ארוך איתם.
יגאל אמיתי: מה העברת היום?
חיילת מהסגל: היום זה השיעור השני שלי.
חיילת מהסגל: בבוקר סיימתי סדנת מחתרות, נפתלי היה בסדנא, והיום אנחנו מדברים קצת על נושא קיבוץ גלויות, תרבויות, קליטה בארץ וכור ההיתוך לעומת.
חיילת מהסגל: ..
אסיר: …נתנו לנו סדנאות לכל הדברים, זה חשוב.
אסיר: ועכשיו אני כבר שבוע לומד איתה, למדתי הרבה דברים, על היסטוריה של העם שלנו… אבל במשך השבוע למדתי הרבה דברים.
דני דנון: מה ההורים שלכם אומרים?
דני דנון: נגיד ההורים שלך, אתה מדבר איתם בטלפון?
דני דנון: מותר לכם לדבר בטלפון?
דני דנון: כל כמה זמן?
דני דנון: כל יום מותר?
דני דנון: אתה מדבר עם ההורים שלך בטלפון?
דני דנון: מה הם אומרים לך שאתה פה?
אסיר: לא, פשוט הם לא מבינים איך מתנהל הצבא.
דני דנון: הם יודעים שאתה נמצא בבית כלא?
אסיר: הם יודעים שאני נמצא בכלא, אבל הם לא אומרים לנו שום דבר כי אני יותר טוב גם, כי הם לא אומרים…
דני דנון: יש פה מישהו שההורים שלו לא יודעים שהוא נמצא פה?
דני דנון: ההורים שלך בארץ.
דני דנון: איפה הם?
אסיר: ברוסיה.
דני דנון: אז מבחינתם אתה בצבא כרגע.
דני דנון: ומי מהמשפחה שלך יודע שאתה פה?
אסיר: אף אחד לא יודע שאני פה.
אסיר: כי זה שונה גם, רוסיה ישראל, כלא, זה קצת… שמה ישמעו כלא, יכולים לחטוף ג'ננה.
אסיר: זה לא כמו כלא, מבחינתי זה כמו… בית הספר שלמדתי, היה יותר גרוע.
דני דנון: עלית בנעל"ה?
אסיר: סל"ע.
דני דנון: ואין לך בני משפחה בארץ כרגע?
אסיר: אין.
דני דנון: והמשפחה שלך ברוסיה, אתה מדבר איתם כל כמה זמן?
אסיר: אני לא ביחס ממש ממש טוב עם המשפחה שלי ברוסיה.
אסיר: אבל רציתי להגיד משהו, שאתה שומע רק כאילו דברים רעים, שהכל רע, ומבחינתי אני חייל בודד ואני מקבל שכר דירה, מקבל כל מה שביקשתי מהצבא ובשבילי באמת כאילו לשרת ול…
דני דנון: יש לך דירה שאתה שוכר עכשיו?
דני דנון: וכשאתה בכלא שכר הדירה שלך לא משולם, מי משלם עכשיו את שכר הדירה כשאתה פה?
אסיר: אני אסתדר.
דני דנון: ואתה פה גם על עריקות?
אסיר: אלימות.
אסיר: 20 יום.
דני דנון: ואיפה אתה משרת?
אסיר: הנדסה קרבית.
דני דנון: מי יודע שאתה פה?
דני דנון: המשפחה שלך לא פה, חברים שלך, מי---
אסיר: חברים יודעים.
דני דנון: חברים מהיחידה יודעים.
דני דנון: וכשאתה מתקשר מפה, למי אתה מתקשר?
אסיר: אף פעם לא התקשרתי.
דני דנון: אתה לא התקשרת.
דני דנון: אז אתה יכול להעביר את זמן הטלפון למישהו אחר.
אסיר: לא… אתה מתקשר כמה שאתה צריך.
דני דנון: אפשר מתי שרוצים.
דני דנון: רק שאלה אחרונה, בקשר לביקורים.
דני דנון: מי פה קיבל ביקור של המשפחה שלו?
דני דנון: של מי קיבלת?
דני דנון: של אמא שלך?
דני דנון: מתי זה היה?
דני דנון: ואיך זה היה?
דני דנון: זו פעם ראשונה שהיא באה לפה?
אסיר: בכלא הזה, כן.
אסיר: בכלא 4…
דני דנון: על מה?
אסיר: על מה אני פה?
אסיר: על עריקות.
דני דנון: טוב, אני רוצה להודות לכם, ששיתפתם אותנו בדברים.
דני דנון: היה חשוב לנו מאוד לשמוע את זה מהפה שלכם.
דני דנון: אנחנו שומעים את זה מהמפקדים וקוראים את הניירות, אבל כשפוגשים אתכם יש לזה אפקט הרבה יותר משמעותי בשבילנו ואני מקווה שיפחיתו לכם כמה שיותר ימים---
אסיר: תגיד איזה מלה.
אסיר: נקווה שנעזור לבאים, לאלה שיבואו אחרינו.
דני דנון: כן, זאת הכוונה.
דני דנון: אם אפשר יהיה, בזכות הביקור הזה, שפחות עולה אחד יגיע למתקן כליאה צבאי, אז עשינו את שלנו בביקור הזה, וגם אנחנו, חשוב לראות איך מחדירים לצה"ל יותר טוב את העולים החדשים.
דני דנון: אז אני רוצה להודות לכם.
דני דנון: מישהו רוצה לצאת לחופשה בשבת, או שכולם נשארים פה?
אסיר: אני לא יוצא לחופשה, מחר הוא הולך הבית.
דני דנון: אתה משתחרר?
דני דנון: שיהיה לך בהצלחה.
אסיר: תודה.
דני דנון: אנחנו פה בסיור של ועדת העלייה והקליטה.
דני דנון: יש לי כמה שאלות לשאול אתכם, נתחיל איתך.
אסיר: יצחק.
יצחק: פרדס חנה.
דני דנון: אתה שפוט פה על עריקות?
יצחק: כן.
יצחק: שלושה חודשים עריקות על בעיות משפחתיות.
דני דנון: תספר לי, הגעת לבקו"ם, מה קרה בבקו"ם?
יצחק: נשלחתי לטירונות ומשם עריקות.
דני דנון: מיד אחרי הטירונות?
דני דנון: זאת אומרת לא עברת קורס או משהו.
יצחק: לא, כלום.
דני דנון: כמה זמן עריקות?
יצחק: שלושה חודשים.
דני דנון: ולכמה אתה שפוט?
יצחק: 40 יום.
דני דנון: מתי הגעת לפה?
יצחק: לפני שבועיים וחצי.
דני דנון: ומה יקרה כשתסיים פה את המאסר?
יצחק: חוזר לצבא.
דני דנון: והבעיות בבית ממשיכות?
דני דנון: אז מה יקרה אז?
יצחק: אני אבקש שיעזרו.
דני דנון: איך אפשר לעזור?
דני דנון: אם עכשיו היית יכול לבקש משהו מהצבא, מה היית מבקש?
יצחק: יותר חופשות.
יצחק: וזהו.
דני דנון: מה שאתה רוצה זה לסיים את הצבא, אבל לעשות את זה במקום שיהיה לך נח.
דני דנון: מה שמך?
אסיר: מאור.
דני דנון: ו---
מאור: נפקדות 18 יום.
מאור: גם בעיות.
מאור: אמא עברה ניתוח.
דני דנון: איפה אתה משרת?
מאור: בשלישות רמת גן.
דני דנון: ואמרת למפקד, 'יש לאמא שלי ניתוח ואני רוצה להיות בבית'?
דני דנון: או שלא אמרת?
מאור: אמרתי, שלחתי לו טפסים והוא סירב, הייתי צריך לסגור את פסח וקרה איתו בלגנים ואחרי זה הוא שפט אותי.
דני דנון: אתה מדבר איתי על פסח?
מאור: הפסח הזה, הוא רצה שאני אסגור אותו.
דני דנון: אוקי, זה ממש עכשיו.
דני דנון: מתי נשפטת?
מאור: לפני שבועיים.
דני דנון: ומתי אתה משתחרר מפה?
מאור: ביום שני הקרוב.
דני דנון: ואיך אמא שלך הגיבה?
דני דנון: קודם כל מה שלומה?
מאור: ברוך ה', בסדר.
דני דנון: ואיך היא הגיבה על זה?
מאור: אני לא יודע כל כך, אני יודע שהיא שולחת טפסים ומכתבים.
דני דנון: דיברת איתה בטלפון?
דני דנון: עשית את זה בשבילה בעצם.
דני דנון: כדי להיות איתה.
מאור: כן, יותר נכון…
דני דנון: והתוצאה עכשיו שאתה פחות רואה אותה והיא רואה אותך פחות.
מאור: אפשר להגיד.
מאור: טעות שלי, על טעויות משלמים.
דני דנון: מי פה עולה חדש?
דני דנון: יש פה מישהו שהוא עולה חדש?
דני דנון: יש פה מישהו עולה חדש, שהגיע לאחרונה, או היום?
קריאה: יש מישהו שהגיע לכאן בימים האחרונים, לכלא 6?
אסיר: קרית גת.
דני דנון: ומתי הגעת לפה?
אסיר: לפני יומיים.
דני דנון: פעם ראשונה במתקן כליאה?
דני דנון: על מה היית?
דני דנון: אתה יכול---
אסיר: לא יודע.
אסיר: ביקשתי ללכת ללמוד---
דני דנון: רגע, אתה הגעת לבקו"ם?
אסיר: ב-22 לחודש.
דני דנון: ממש עכשיו.
אסיר: הגעתי, ואז סירבתי.
דני דנון: הגעת לבקו"ם, אמרת שאתה מסרב להתגייס?
אסיר: כל מיני סיבות.
דני דנון: לא, אבל זה רקע של בעיות בבית, אידיאולוגיה?
אסיר: אידיאולוגיה…
דני דנון: הם אמרו לך שהם לא מסכימים לזה, ואתה עוד לא נשפטת.
אסיר: נשפטתי ל-20 יום.
אסיר: לא יודע אם זה יהיה.
דני דנון: והודעת למשפחה שלך?
דני דנון: ומה יקרה אחרי 20 יום?
אסיר: אני חושב שאני אחזור לבקו"ם, לעשות עוד פעם.
דני דנון: וממה שאתה שומע מאנשים שעשו את זה בעבר, כמה זמן התהליך הזה יהיה?
אסיר: לפחות 140 יום.
דני דנון: זאת אומרת אתה מבחינתך מכין את עצמך כרגע להיות ארבעה-חמישה חודשים פה, או במקום אחר, ואז ישחררו אותך.
אסיר: נכון.
דני דנון: יש לך מישהו במשפחה שעבר את התהליך הזה?
אסיר: לא.
דני דנון: אתה הראשון.
דני דנון: איך הגיע לך הרעיון?
דני דנון: אני רוצה ברשותכם להתייחס רק לנקודה אחת וזה לגבי ההשקעה במלש"בים.
דני דנון: אני רואה את ההשקעה שאנחנו משקיעים בילדים האלה, המון כסף, המון זמן, המון אנרגיות, השאלה אם עם השקעה מקדמית, לא היינו מצמצמים את הכמות של העולים, בייחוד יוצאי אתיופיה.
מאיר אוחנה: הם התגלגלו טרם גיוסם.
מאיר אוחנה: זה החברה הישראלית, מוסדות החינוך, דרך כל הערוצים האלה ברור שאם היתה להם הכנה לצה"ל, להבין, חלק מהם לא מבינים לאן הם מגיעים.
מאיר אוחנה: אין לי ספק שאם היתה הכנה מוקדמת, דווקא של האוכלוסייה הזו, היו עושים את זה בבתי ספר או באותם מתנ"סים, פנימיות, אין לי ספק שהיינו רואים אחוזים יותר מעטים פה בבתי הכלא.
דני דנון: השאלה אם לא בהליך המיון, כמו שעכשיו ראש אגף כח אדם הוציא את הנוהל הזה.
כרמית נפתלי: אני חייבת לציין שבהכנה לצה"ל יש פעילויות, לא מספקות ולא---
דני דנון: אני מדבר על משהו שהוא שיטתי.
דני דנון: זאת אומרת שיוצא אתיופיה---
מאיר אוחנה: לקחת את האוכלוסייה הזו ממוקדת?
דני דנון: כן, הוא מגיע ללשכת גיוס, מכניסים אותו לאיזה שהוא צינור שונה, שמדבר איתו, מאבחן אותו.
כרמית נפתלי: אז בני העדה האתיופית עוברים תהליך קצת אחר.