GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי דוקורסקי: לא, הדור הצעיר, בני הנוער, הם ישראלים לכל דבר, מעורבים, בלי ציניות---
אברהם מיכאלי: כמה משפחות ותיקות יש מיהודי אתיופיה פה בעיר?
אלי דוקורסקי: יש לנו קרוב ל-200 משפחות שגרות בעיר.
עזרא חכם: משנעשה מיפוי לגבי אותם עולים חדשים שנכנסו בחודשים האחרונים, לגבי הדירות, אנשי האחזקה שלנו נכנסו לכל בית, עשו מיפוי, וכפי שציין ראש העיר, הדירות במצב באמת גרוע.
דני דנון: אבל אסור לכם לגעת בדירות האלה.
עזרא חכם: אנחנו לא נוגעים, אנחנו עשינו את המיפוי על מנת לעזור, כי לא יעלה על הדעת שמשפחה שנכנסת---
דני דנון: אבל איך אתם עוזרים?
עזרא חכם: אני אומר תמיד את הפתגם הישן, מן היקב ומן הגורן נחפש משאבים, אבל אני חושב שידנו קצרה מלהכיל את כל הצרכים האמיתיים שמתבקשים לטובת העניין, ולכן כאן יש מקום באמת למשרדי הממשלה השונים לאגם משאבים, לאגם כוחות, על מנת לקלוט אותם כפי שראש העיר מבקש.
דני דנון: אני רוצה להודות לראש העיר.
דני דנון: ראשי האגפים, בקצרה, אם יש לכם דברים נקודתיים להוסיף.
אברהם מיכאלי: בנקודה הזאת שהמנהל הכללי אומר, אני חושב שאנחנו, כמדינה, כממשלה יותר נכון, אסור להיות מקובע במחשבה הזאת שאסור לגעת בכלום, במיוחד מול הקבוצות החדשות שבאות לשם.
אברהם מיכאלי: משרד הפנים אומר להם 'אסור לכם אפילו לשים צבע', חבר'ה, מדובר שם בבתים שראש עיר מבקש שיקום שכונות, עד שייתנו לו, אם ראש העיר יכול מיוזמתו לעשות משהו, אז שמשרד הפנים יאשר להם את זה, שיעשו את הדברים המינימליים האלה.
אלי דוקורסקי: יש לי הצעה מעשית בעניין.
אלי דוקורסקי: אם משרד השיכון או גורם ממשלתי אחר ידאג לנו לצבע, אנחנו נדאג לאנשים שיצבעו את הדירות, אנחנו נדאג לדברים האלה, במסגרת של מחויבויות שונות, במסגרות השונות.
אברהם מיכאלי: חיילים מוכנים להתנדב לעשות---
ליה שמטוב: בדירות האלה הרוב רוכשים?
אלי דוקורסקי: בעלייה עכשיו כל הדירות לרכישה.
אברהם מיכאלי: אין פה דיור ציבורי, אין לו עמיגור וכאלה, אתם קליטה ישירה.
עזרא חכם: יש היום של המעשים הטובים במדינת ישראל, שמחוברים אצלנו באזור, וגם גופים מתנדבים כמו תנועת שלם ועוד כמה תנועות שפועלות כאן.
עזרא חכם: כפי שמציין ראש העיר, אם היו לנו את המשאבים לחומרים, אנחנו, באמצעות מתנדבים ובאמצעות מנהלי המחלקות---
אברהם מיכאלי: אדוני המנהל הכללי, גם לא מדובר בהרבה כסף.
אברהם מיכאלי: אני לא בא אליכם כדי להפיל את זה, אלא שמשרד הפנים שיאשר את זה.
אלי דוקורסקי: מה שאני מציע, שנעשה סקירה מסודרת.
עמי ראובן: אני אעשה סקירה קצרה.
עמי ראובן: הנושא של התלמידים שאנחנו קולטים.
עמי ראובן: ההתמקדות במצגת היא בעיקר בנושא של העולים שהגיעו מאתיופיה, כאשר אני חייב לציין ולומר שאנחנו עיר שמעודדת קליטת עלייה, כפי שראש העיר אמר.
עמי ראובן: אנחנו, מבחינה דמוגרפית, אוכלוסייה מזדקנת, מספר התלמידים במערכת החינוך שלנו יורד, אז על אחת כמה וכמה, כמה שיותר עולים במערכת החינוך בקרית ביאליק, כן ייטב.
עמי ראובן: אנחנו עושים את הכל כדי לקלוט בצורה הטובה ביותר.
עמי ראובן: לגבי תכניות קיימות; קיבלנו תכניות שמופעלות דרך רשת המתנ"סים, כולל אתיופים.
עמי ראובן: שתי קבוצות כרגע פועלות בצפון ובדרום הקריה.
עמי ראובן: יש עובד קהילה אתיופי שעובד ב-50% משרה והפרויקט הלאומי שחייבים לציין אותו כאן, שעושה עבודה נפלאה בקרית ביאליק.
עמי ראובן: אתם תיכף תראו מצגת שממחישה את זה.
עמי ראובן: ופה התשדיר שירות, לעשות להם, אנחנו חייבים חייבים לשמור על הפרויקט הזה ולתקצב אותו, הוא קוצץ בצורה דרמטית, הוא נבנה בעיקר על תרומות מעבר לים.
עמי ראובן: קשיים שיש לנו בקליטת העלייה האחרונה שהגיעה.
עמי ראובן: שוב, היא הגיעה ממש בבום, בטווח של חודש לקלוט קרוב ל-130 תלמידים במערכת החינוך.
שלמה מולה: הפרויקט הלאומי, אי.אן.פי, כמה זמן הוא פועל אצלכם?
עמי ראובן: זו שנה שלישית והוא חטף קיצוץ די משמעותי עכשיו, לצערנו.
עמי ראובן: יש שם חבר'ה נפלאים ונהדרים שעושים עבודה נפלאה ולצערנו העניין הזה במגמה של הפחתה וקיצוץ.
עמי ראובן: הפנייה למסגרות חוץ.
עמי ראובן: לגבי המסגרות הדתיות, אני חייב, כמנהל אגף חינוך, להתחנן לפני רשויות שיקלטו את התלמידים האלה.
עמי ראובן: שתבינו, אני עומד במצב מאוד מאוד לא סימפטי.
עמי ראובן: צריכה לצאת מפה הנחיה מחוזית, של המחוזות, למנהלי בתי הספר, שיקלטו אותם בצורה של הנחיה ולא שאני אצטרך לנהל משא ומתן מול מנהלי אגפי החינוך ברשויות אחרות.
אברהם מיכאלי: אתה יכול להגיד לי בכמה ילדים מדובר שאתם היום מסיעים מהעיר?
עמי ראובן: אנחנו מסיעים היום קרוב ל-70 תלמידים למסגרות חוץ, 20 תלמידים הצלחנו לקלוט במערכת החינוך בקרית ביאליק, רובם רוצים מסגרות דתיות.
עמי ראובן: יש לי הבטחה של מר דודו לוי, שהוא מנהל גף היסעים במשרד החינוך, הבטחה בעל פה, שהוא מממן לי פר מסלול, כי ההסעה היא הסעה מאורגנת, אני חייב הסעה מאורגנת.
דני דנון: כיתות א' נוסעים 20 דקות כל בוקר.
עמי ראובן: לפחות.
עמי ראובן: אני מסיע קבוצה של 18 תלמידים לטבעון, כל בוקר לטבעון.
עמי ראובן: הילדים מאחרים, מגיעים באיחור.
שלמה מולה: למה לא בחנתם את האפשרות שאותם ילדים ילמדו בבתי הספר הכלליים ביישוב---
דני דנון: הם לא רוצים.
שלמה מולה: לא רוצים?
שלמה מולה: תלוי מה היתה הגישה.
שלמה מולה: עם חיזוקי לימודי יהדות, הם יכולים ללמוד בבתי הספר המקומיים.
עמי ראובן: הגישה שלנו היא לקלוט כמה שיותר תלמידים ולא משנה מהיכן הם הגיעו בתוך העיר.
עמי ראובן: העניין הוא, שתבינו, וראש העיר נגע בזה, שלא היתה הסברה.
עמי ראובן: הם הגיעו, התיישבו מולנו, לא היה מגשר שגם יכול להסביר.
עמי ראובן: העניין של הסברה הוא מאוד מאוד חשוב ואקוטי.
עמי ראובן: לא היה מי שיסביר להם ואפילו תהליך של שכנוע.
עמי ראובן: הם רצו מסגרת דתית וקיבלנו את המידע ממרכז הקליטה שאלה המסגרות שהם אמורים להירשם אליהן, גם בישיבה מקדימה שערכנו, ושם הם שובצו.
עמי ראובן: כולם כמובן מוזמנים למערכת החינוך שלנו, יש לנו מערכת חינוך חזקה, איתנה.
שלמה מולה: השאלה אם הרשות ומשרד החינוך יהיו פתוחים, כי צריך לבוא למשפחות עם חבילה שבה אומרים, מצד אחד אנחנו לא רוצים לפגוע ברצון שלכם וכן הלאה.
שלמה מולה: מדובר פה באנשים שעברו לימודי יהדות, סיימו את כל מה שצריך לעשות.
שלמה מולה: אי אפשר שילד בכיתה א' ייסע 20 דקות, כל אחד מאיתנו הורה, זה בלתי אפשרי.
עמי ראובן: מסכים איתך, אין לנו---
שלמה מולה: רגע, אני לא בא אליכם בטענות.
שלמה מולה: זה שאין לכם בית ספר ממלכתי דתי, בסדר, זו עובדה, אתם לא אשמים, כנראה אין אוכלוסייה כזאת, אחרת הייתם פותחים, לכן צריך למצוא חבילה שמאפשרת...
שלמה מולה: להידבר עם הרבנות וכן הלאה.
שלמה מולה: אני חושב שצריך למצוא פתרון בצורה כזו.
עמי ראובן: אני מסכים איתך.
עמי ראובן: כמובן עם תשתית ארגונית נכונה כדי לקלוט אותם, כמו מועדוניות בית ספריות והמשך יום לימודים, אנחנו ערוכים ומוכנים.
עמי ראובן: הרבה תלמידים, אגב, שקלטנו בעליות הקודמות מאתיופיה שובצו בקיבוץ אפק ובקיבוץ אגרון.
עמי ראובן: כולם חזרו אלינו, הם קיבלו פה את המענה ההולם.
עמי ראובן: תקציב הצטיידות ראשוני.
עמי ראובן: אנחנו רשות חזקה, רשות איתנה, אבל אם היתה מגיעה חבילת תקציב, למרות סל התלמיד שהם מקבלים, סל לתלמידים עולים, הנושא הזה הוא מאוד מאוד חשוב, כי אנחנו מיד מציידים אותם, גם בלבוש.
עמי ראובן: עכשיו הגיעה אליי מבית ספר בטבעון רשימה של ספרי לימוד, מיד הוצאתי הזמנה לנושא הזה, אבל הדבר הזה היה מסייע לנו לבצע את זה בצורה יעילה.
עמי ראובן: צריכים לקחת בחשבון שהם יחזרו אלינו.
עמי ראובן: כדי לחזור אלינו, אני צריך להקים פה תשתית ארגונית נכונה ונאותה.
עמי ראובן: סתם להגיד להם תבואו ולא יהיה לי מה להציע להם, אני בבעיה.
עמי ראובן: הנושא של מועדוניות בית ספריות זה נושא מאוד אקוטי.
עמי ראובן: נושא נוסף, הנושא של פרישה עירונית.
עמי ראובן: אתם תיכף תראו מפה.
עמי ראובן: זה גם לא יהיה נכון, לדעתי, על פי תפיסתי, לשבץ אותם רק בריכוזים בדרום ובצפון.
עמי ראובן: הרעיון זה גם איכשהו ליצור פרישה נכונה, ליצור ריכוזים בשכונת צור שלום, שגם ככה היא שכונה חלשה, והשכונה הדרומית, שגם ככה היא שכונה חלשה, זה לא נכון.
עמי ראובן: גם על הנושא הזה צריך לתת את הדעת.
עמי ראובן: זאת קרית ביאליק כפי שראש העיר ציין מבחינת פרישת מערכת החינוך, צפון ודרום.
עמי ראובן: רק להגיד לכם שהפרויקט הלאומי לקליטת עולי אתיופיה, שעובד בקרית ביאליק, ותגבור מסיבי של התלמידים האלה מאתיופיה, הם עובדים מול תלמיד תלמיד והגיעו להישגים נפלאים.
עמי ראובן: אחוז גבוה מאוד מהעולים שנקלטים מאתיופיה הם במסלול בגרות.
עמי ראובן: זה לא דבר מובן מאליו, אבל התוצאות מדברות בעד עצמן.
עמי ראובן: אני לא אעבור איתכם סעיף סעיף, אבל הנה זכאות לתעודת בגרות ונעבור לרווחה.
שושי סוקניק: רוב הקשיים שראש העיר דיבר עליהם, אני לא אחזור עליהם, אני אתמקד בבעיות ההסתגלות ובבעיות הכלכליות.
שושי סוקניק: רק מלה אחת לגבי הדיור, יש לנו סיירת תיקונים דרך העמותה למען הקשיש.
שושי סוקניק: תיקונים קלים, או סניטציה, אנחנו עוזרים בלי תשלום, אבל התיקונים שהדירות האלה דורשות אלה תיקונים ש---
דני דנון: כמה עולים רשומים בשירותי הרווחה?
שושי סוקניק: כל משפחה שמגיעה ממרכז קליטה, כמו שהיא נרשמת במחלקת החינוך, בקופת חולים, היא נרשמת ברווחה.
שושי סוקניק: הם כולם אוכלוסיית רווחה.
שלמה מולה: ביוזמה שלהם הם באים אליכם?
שושי סוקניק: הם נשלחים ככה.
שושי סוקניק: וחוץ מזה, בצדק, כי חלק מהם מגיעים לכאן כשאין תיאום עם הביטוח לאומי ואז הם בלי קצבה לפחות חודשיים, שזה פשוט הכרזת מוות, אין להם אוכל.
שושי סוקניק: הגמ"ח שלנו לא מותאם לאוכל שהם צורכים ואנחנו גם לא יכולים לתת להם חבילות מזון.
שושי סוקניק: הגיעה אלינו לפני שלושה שבועות אישה, אני תיארתי לראש העיר לפני יומיים, אני, מכיסי הפרטי, עשיתי חבילה לאישה הזו.
שושי סוקניק: האישה הגיעה עם שלושה ילדים קטנים, כשהתינוקת היא בת חצי שנה ולאמא אין אוכל לקנות לתינוקת, אז היא מאכילה אותה בשד שאין בו חלב, ואני לא צריכה להסביר לכם מה קורה, עם חיתול אחד ליום.
שושי סוקניק: העובדת הסוציאלית כתבה את הדוח הסוציאלי לביטוח לאומי, אני נחרדתי מהדוח, אמרתי, איך זה יכול להיות שבקרית ביאליק יש כזו משפחה?
שושי סוקניק: אז גם אני לא מקבלת דוח סוציאלי מראש, כדי לדעת מי המשפחה שמגיעה, ולדעתי גם צריך להיות ליווי ממרכז הקליטה לדירה, אלה לא משפחות חזקות.
שושי סוקניק: הן לא מסוגלות לעשות את זה באופן עצמאי.
דני דנון: מה מחיר דירה היום באזורים שאנחנו מדברים עליהם, של העולים החדשים, יוצאי אתיופיה?
עזרא חכם: סדרי גודל של 400,000 עד 450,000 שקל.
עזרא חכם: זה עומד בדיוק בקטע של קרוב למענק שהם מקבלים.
דני דנון: אבל למענק היום העיר סגורה.
עזרא חכם: זה היה עד 15.12.2010.
אלי דוקורסקי: יש מחלקת קליטה, הוא יצא לפנסיה ואנחנו עכשיו בקליטה של מנהל חדש.
שושי סוקניק: כדי לעזור בבעיית ההסתגלות צריך שיהיה ליווי יותר צמוד ממרכז הקליטה ליישוב.
שושי סוקניק: בעיות כלכליות.
שושי סוקניק: אני לא צריכה לספר לכם, רובם חיים מקצבאות, או הבטחת הכנסה או קצבת נכות.
שושי סוקניק: כמעט ולא עובדים ביניהם.
שושי סוקניק: בתעסוקה.
שושי סוקניק: אין להם השכלה מינימלית שהם יכולים לעבוד, אין להם מקצועות.
שושי סוקניק: תיכף תראו.
שושי סוקניק: אנחנו עשינו סדנא ומתוך 15 אנשים שהיו בסדנא 7 עובדים עם ליווי צמוד.
שושי סוקניק: זה פרויקט שעשינו בעזרת משרד הקליטה.
שושי סוקניק: אבל עדיין יש לנו 69 משפחות שמתוכן עובדים מעט מאוד אנשים ואני לא צריכה להסביר לכם את המשמעות של זה.
שושי סוקניק: יש בעיות בתפקוד ההורי, יש בעיות אישות קשות.
שושי סוקניק: מה שקורה וזה חשוב שתדעו, במרכזי הקליטה עובדים עובדים סוציאליים שהם פרנג'ים, הם 'אנשים לבנים'.
שושי סוקניק: הנשים, בעיקר, לא מספרות את כל מה שקורה בבית.
שושי סוקניק: לי יש שתי עובדות סוציאליות שהן יוצאות אתיופיה, מדברות אמהרית, איך שהן מתיישבות, נשמעים דברים איומים על מה שהן עוברות בבית.
שושי סוקניק: אני לא אגיד שבכל ה-69 משפחות יש אלימות, אבל הרבה יותר ממה שידעו במרכזי הקליטה ויש לי בעיה קשה מאוד בלטפל באלימות במשפחה.
שושי סוקניק: יש לי היום 20 משפחות, זה המון מתוך 69, שחווים אלימות קשה בבית.
שושי סוקניק: יש לי היום חקירות ילדים של השבוע האחרון, של ילדים שנחשפים לאלימות קשה בבית---
דני דנון: 20 מתוך 69?
שושי סוקניק: 20 משפחות עם אלימות במשפחה.
דני דנון: באיזה מצב זה?
דני דנון: של תיקים פתוחים, של חקירה?
שושי סוקניק: כן, יש לי ארבע נשים במקלטים, יש לי שתי משפחות שנסעו למשפחות במרכז הארץ כדי לא להיות עם הבעל, יש שני גברים עצורים עד פתיחת הליכים, וזה רק מאוגוסט.
אברהם מיכאלי: זה נתון קשה.
אברהם מיכאלי: והספקתם לעשות סקירה של כל המשפחות?
שושי סוקניק: כן, ה-69, עד הפרט האחרון יש לי...
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת דנון, נתקלנו בבעיה בערים אחרות, אבל הבעיה היא שאלה החדשים חדשים שבאים עכשיו, באמת כנראה אנחנו כממשלה צריכים לשים לב לזה שהבעיות הן גדולות.
אברהם מיכאלי: עד שיגיעו למשטרה, עדיף שנטפל בזה ברווחה, כדי למנוע משהו.
ליה שמטוב: כן, אנחנו פה כדי להעביר את זה, כי אני לא יודעת אם שם הם יודעים את כל הבעיות.
ליה שמטוב: אתה ידעת---
אברהם מיכאלי: שמענו על זה בראשון לציון, שמענו על זה בכמה מקומות.
שושי סוקניק: בגלל זה חשוב לי שאתם תדעו את זה.
דני דנון: אבל לא באחוזים האלה.
דני דנון: המספרים פה חריגים מאוד.
שושי סוקניק: יש עוד בעיה שהיא כאילו כלום, אבל היא המון.
שושי סוקניק: יש הרבה שעברו את תהליך הגיור ולא עברו את הבחינות, אז הם צריכים להמשיך לנסוע למרכז הקליטה.
שלמה מולה: כמה?
שושי סוקניק: אני לא יודעת להגיד, יש כמה.
שושי סוקניק: הם עם ילדים קטנים, אין לנו כבר מקומות במעונות בקריה, הם עדיין לא סידרו את הילדים הקטנים במעונות, הם בהיסטריה על זה שהם לא עברו את הגיור, מאוד חשוב להם לעבור את הגיור.
שושי סוקניק: אין להם את הכסף לנסוע למרכז הקליטה אז הם באים אליי.
דני דנון: עוד משהו?
שושי סוקניק: בעיקר האלימות.
דני דנון: בתוך המשפחה.
שושי סוקניק: כן.
שושי סוקניק: זה משהו שאני הייתי מאוד מאוד רוצה שתתנו על זה את הדעת ותבנו איזה שהוא פתרון יותר משמעותי.
שושי סוקניק: גם לנו, שנקבל עובד סוציאלי בתקן שלם שיוכל לעשות את העבודה.
שלמה מולה: לצוות המקצועי שלך, עשיתם איזה שהוא יום עיון לגבי דפוסי העולים שמגיעים אליכם?
שלמה מולה: זאת אומרת כדאי לתת כלים או הכנה לצוות שלך, יכול להיות אפילו לצוות העירוני, גם מחלקת החינוך, גם מחלקת הרווחה, לעשות מן סיעור מוחות וגם להביא את אנשי הסוכנות, נמצא כאן גם הרב ולדמן, לעשות הכנה נכונה כדי שאתם תיערכו נכון.
שלמה מולה: לגבי הנתונים, תיכף אני אגיד, אבל השאלה אם עשיתם את זה, ואם לא עשיתם, אולי כדאי לעשות.
שושי סוקניק: ברמה העירונית של מנהלי מחלקות וראש העיר, אנחנו ישבנו הרבה שעות לתכנן את העבודה.
שושי סוקניק: לגבי העובדים במחלקה שלי, אלה שעובדים עם האוכלוסייה, אני פונקציונלית בלשכה, מי שמתעסק בעולים חדשים שעלו מאתיופיה, לא מתעסק בדברים אחרים, והפוך.
שושי סוקניק: העובדים שמטפלים בעולים מאתיופיה הם אתיופים בעצמם.
שושי סוקניק: שתי עובדות סוציאליות, שתיהן אתיופיות בעצמן, המגשרת אתיופית.
שושי סוקניק: שוב, אני לא קיבלתי תקן למגשרת, אני עשיתי כל מיני טריקים כדי שתהיה לי מגשרת.
אלי דוקורסקי: קרני בלס היא יושבת ראש ועדת ההיגוי לקליטה ומנהלת מחלקת תרבות.
קרני בלס: אני אעשה את זה מאוד בקיצור, כי רוב הסוגיות עלו פה.
קרני בלס: בתחום התרבות עיקר הבעיה שלנו מתמקד בזה שהעיר, כפי שראש העיר ציין, היא ארוכה וצרה, 8 קילומטרים.
קרני בלס: העולים התיישבו, מדרך הטבע, בשכונות המצוקה, בקצוות, ואנחנו לא יכולים לעשות כפל פעילות.
קרני בלס: את רוב הפעילות אנחנו נותנים בשכונה הצפונית, שכונת צור שלום, כי שם הרוב הגדול יותר, אבל זה אומר שאת העולים של הדרום לא מצליחים להביא לפעילות, לא של מועדון הנוער, לא פעילות מבוגרים.
קרני בלס: וזה בהיעדר תקציב לנסיעות, מה גם שזה לא מופנם בהרגלי התרבות שלהם לחכות להסעה שתסיע אותם, כי עשינו כבר כמה ניסיונות וזה לא צלח.
קרני בלס: זאת אומרת יש לנו את שכונת הדרום שבעצם בה אין לנו מענה ואין פתרונות.
אברהם מיכאלי: למה אי אפשר ליצור שם תשתית מקומית?
קרני בלס: מכיוון שזה כפל תקציב שאין לנו אותו.
קרני בלס: לא קיבלנו סיוע.
אברהם מיכאלי: אבל ההסעות האלה גם עולות כסף.
קרני בלס: ניסינו.
קרני בלס: ניסינו לתת כרטיסיות, ניסינו לספק---
אלי דוקורסקי: אנחנו פותחים עכשיו מועדון בשכונת ביאליק דרום, שמנסה לשלב בתוכו פעילות עבור העולים החדשים שהגיעו.
קרני בלס: וכמו שראש העיר ציין, הגשנו תכנית עם משרד הקליטה במחוז, שהוגשה לירושלים, שהיתה אמורה לפעול עד סוף מרץ, שזה היה איכשהו הרע במיעוטו, ולצערנו נדחינו בתשובה שלילית ולא קיבלנו תקציב ולא מגשר, אפילו לא לחצי משרה.
קרני בלס: זו פעילות של מועדונית לילדים ומועדונית לנוער שהיתה מאוד מאוד נחוצה.
דני דנון: התשובה היא שכרגע הנושא של המגשר בבדיקה?
משה הראל: הנושא של המגשר ותקציב לפעילות והסיוע מועבר באמצעות ועדת רשויות של המשרד.
משה הראל: היתה תקלה בסוף השנה.
משה הראל: היתה הנחיית מנהל כללי, עם קבלת תקציב 2011 האגף האתיופי יעביר את תקציב 2010 ואני אבקש גם תקציב ל-2011.
דני דנון: אנחנו שמחים, אנחנו נרשום את זה גם בפרוטוקול.
משה הראל: זה מטופל, זה רשום.
דני דנון: עומר, בבקשה.
דני דנון: אם תוכל להתייחס בקצרה למה שנאמר פה, לגבי העולים החדשים שהגיעו, לגבי אלימות בתוך המשפחה.
אלי דוקורסקי: עומר יותר מתעסק בנוער.
עומר טיאצ'או: אני יכול להגיד, קודם כל מפקח של הפרויקט הלאומי שעוסק בתחום הנוער, מגיל 13 עד 17.
עומר טיאצ'או: אני כבר ציינתי, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם העירייה, העירייה היא חלק מאוד חזק בהובלת הפרויקט פה ביישוב ואני שמח מאוד שאנחנו מצליחים.
עומר טיאצ'או: חלק מהמחשבה גם, אנחנו שומרים על אינטגרציה חברתית ולא בידול חברתי ואנחנו נותנים בבית הספר תגבור לימודי וגם במרכז הנוער אחר הצהריים בשיתוף עם העירייה.
עומר טיאצ'או: הבעיה שנופלת באמת בשנים האחרונות, גם חבר הכנסת שלמה מולה, ידוע לך, כל שנה יש קיצוצים של הפרויקט הלאומי וזה פוגע בחניכים עצמם.
עומר טיאצ'או: הרבה פעמים מפטרים עובדים והרבה פעמים גם פוגעים בכל הגורמים שמסייעים לילדים.
עומר טיאצ'או: לכן אם תעשו חשיבה איך אפשר לעזור לפרויקט הזה, פרויקט שנותן את חלקו, זה מאוד חשוב לנו.
דני דנון: כמה ילדים משתתפים בפעילות אחר הצהריים?
עומר טיאצ'או: אחר הצהריים רשומים 83.
עומר טיאצ'או: והדבר האחרון שאני רוצה.
עומר טיאצ'או: המגשר, או הרכז היישובי, זה מאוד חשוב.
עומר טיאצ'או: הרבה פעמים הילדים שרצו להירשם בתוך מסגרת כלשהי, ההפניה ולקיחת האחריות, להגיד לו 'אתה צריך ללכת לפה', 'בית ספר כזה אתה צריך להיות פה'.
עומר טיאצ'או: סתם דוגמה, פגשתי ילד אחד במרכז נוער, שמסתובב לו ארבעה חודשים, ארבעה חודשים לא היתה לו מסגרת ודיברתי עם עמי ואם היה מגשר כזה, לדעתי הוא היה יכול לתת מענה לכל הצרכים של העולים החדשים כאן.
דני דנון: נציג משרד הקליטה.
משה הראל: בתגבור לימודי, כ-130 ילדים יוצאי אתיופיה משולבים בתכנית פל"א והעלות שלה בשנת 2009-2010 היתה מעל 400,000 שקל.
משה הראל: בלי קשר לפרויקט הלאומי, בנוסף.
אליצור בלום: 400,000 שקל, בוא נדייק, זה לא לעולי אתיופיה בלבד.
משה הראל: רובם עולי אתיופיה.
אליצור בלום: אני מבקש לציין את זה, מהסיבה הפשוטה, כי זה בדיוק מה שראש העיר ציין, אם יש את החבילה---
דני דנון: סליחה, בואו נבדוק את הנקודה הזו.
דני דנון: כמה מתוך אותם ילדים בתכנית הם ילדים יוצאי אתיופיה, מתוך ה-130?
משה הראל: מעל 100.
אליצור בלום: אבל הדבר גורם לכך שלמשל העלייה מקווקז, הילדים האלה, ייצאו החוצה.
משה הראל: אף אחד לא ייצא החוצה, כי אנחנו עכשיו---
אליצור בלום: סליחה, הגדילו את התקציב?
משה הראל: תקשיב.
אליצור בלום: אני מקשיב, אני מכיר את ה---
משה הראל: חברת המתנ"סים זכתה שוב בהפעלת התכנית ב-2011, אנחנו נקיים איתם דיונים ואני מתחייב שאנחנו נגדיל את המכסה לקרית ביאליק, לעולים יוצאי אתיופיה, כי סך הכל עולים חדשים בקרית ביאליק מארצות אחרות, בשלוש השנים האחרונות כ-120 עולים, ממוצע של 38-42 עולים בשנה.
משה הראל: אלה הנתונים המדויקים.
אברהם מיכאלי: איפה נכללים היהודים החדשים שהגיעו בחצי השנה האחרונה?
אליצור בלום: אני מבקש לחדד את הנקודה, כי היא מאוד משמעותית.
אליצור בלום: הסל שמדבר עליו משרד הקליטה, בקטע של ה-400,000 שקל, לא השתנה מהשנה הקודמת לשנה הנוכחית.
אליצור בלום: אני מבקש להדגיש את זה ותתקן אותי אם אני טועה.
אליצור בלום: אני לא טועה, כי אלה הנתונים.
אליצור בלום: בקטע הזה אנחנו פשוט באים וטוענים שלא יכול להיות מצב שמאותו תקציב תהיה הסבה מקטע של עולים מסוימים ממגזר אחד למגזר השני.
אליצור בלום: מאוגוסט עד היום אנחנו קלטנו מסה קריטית של יותר מאותם ילדים שהיו בפל"א הקווקזי בשנה הקודמת והתקציב לא גדל בהתאם והצרכים של ילדי אתיופיה הם הרבה יותר גדולים מאותם ילדי קווקז שהיו פה והם מעורים בחברה הישראלית ומעורים בקהילה הישראלית, ולא יכול להיות מצב שמאותו סל יעשו שינויים כאלה או אחרים.
אברהם מיכאלי: אבל אומר משרד הקליטה שהכמויות קטנו.
אברהם מיכאלי: השאלה אם זה נכון או לא נכון.
אליצור בלום: מה זה קטנו?
אליצור בלום: אין יצוא מקרית ביאליק של תלמידים או של ילדים מתוך הקהילה.
אברהם מיכאלי: לא, השאלה היא מבחינת עלייה חדשה.
אברהם מיכאלי: הרי היתה לכם עלייה חדשה בחצי השנה האחרונה.
אליצור בלום: זאת בדיוק הנקודה.
אברהם מיכאלי: היא לא קטנה, אלא גדלה.
אליצור בלום: לא גדל התקציב, זו בדיוק הנקודה.
משה הראל: התקצוב של תכנית פל"א הוא מספטמבר עד יוני, שנת לימודים.
משה הראל: הילדים החדשים שיגיעו, היה מכרז, ככה זה במשרדי ממשלה, חברת המתנ"סים זכתה ואנחנו עכשיו בדיונים בכל מחוז באיזה יישובים ואיפה להגדיל תקציב נוסף לפל"א.
דני דנון: וקרית ביאליק תהיה בחלק שיוגדל התקציב.
משה הראל: בהחלט.
משה הראל: אני אומר את זה בפה מלא.
דני דנון: אוקי, זה חשוב.
רוברט טיבייב: אני רוצה רק לחדד את הנקודה.
רוברט טיבייב: מה זה פל"א?
רוברט טיבייב: יש פל"א קווקזי ויש פל"א אתיופי?
רוברט טיבייב: והם מקבלים תקציבים בנפרד?
משה הראל: כן, כן.
משה הראל: יש גם קווקזי, יש גם חמ"ע (חבר העמים), אירופאים.
מנחם ולדמן: אני רק רוצה לברך את העירייה ואת כל הפועלים פה שעושים מלאכת קודש, אבל דבריי מכוונים לחבר הכנסת דנון, יושב ראש הוועדה.
מנחם ולדמן: העלייה הזו, ואני מדבר על העלייה הספציפית שמגיעה מאוגוסט ותגיע עוד, היא עלייה ששבה ליהדות, עוברת הליכי גיור, רגילים לחיים דתיים ולחינוך דתי.
מנחם ולדמן: ממשלת ישראל, לדעתי מסיבות לא מובנות לחלוטין, הפנו אותם לעיר מצוינת, קרית ביאליק, שאין בה שום ממסד דתי מתאים להם.
מנחם ולדמן: אין גנים דתיים מספיק, בכלל, אין חינוך דתי.
מנחם ולדמן: אם לא היה פה בנק, לא היו מעבירים אותם לפה, לא היתה פה קופת חולים, לא היה מביאים אותם לפה, אבל אם אין חינוך דתי, מביאים ואחרי זה צריכים להסיע אותם---
שלמה מולה: הרב ולדמן, למען הדיוק, העולים קונים דירות, המדינה לא מפנה.
שלמה מולה: היא לא אומרת להם 'תלך, תקנה ברחוב הזה בדיוק'.
אליצור בלום: אבל ברגע שאתה נותן את המענק, אתה בעצם מכוון אותם.
שלמה מולה: הבעיה היא לא בזה, הבעיה היא בגובה המענקים שנותנים.
מנחם ולדמן: נכון, הם הולכים לאותם מקומות, יוצרים בעיה מראש שאחרי כן לתקן אותה, מי יודע כמה תיקונים נצטרך לתקן.
מנחם ולדמן: מה שנעשה, נעשה.
מנחם ולדמן: אני אומר את זה לחבר הכנסת דנון, יושב ראש הוועדה, לא ייתכן שבמקומות נוספים שיגיעו עולים מאתיופיה ואין בהם תשתית של חינוך דתי, גנים דתיים וכדומה, יפנו אותם לערים האלה.
מנחם ולדמן: אחרי זה כמה תיקונים נצטרך לתקן בעשר השנים הקרובות, מאלף היבטים.
מנחם ולדמן: לשלוח ילד לשעה נסיעה ולאחר לבית הספר, בכיתה א' ו-ב' ו-ג', אחרי זה הוא ינשור שם, יתחיל לחפש את מקומו וכן הלאה וכן הלאה.
מנחם ולדמן: בעיר כמו קרית ביאליק, אני שכן שלכם, אני מוקיר את העיר, כמו שאין בית ספר דתי ואין גנים דתיים, גם אין תשתית דתית מתאימה להם, ואחרי זה לחפש להם בית כנסת וכן הלאה.
מנחם ולדמן: ואחרי זה נבכה מה קורה איתם.
מנחם ולדמן: לכן הדבר הוא לא כלפי קרית ביאליק, צריכים להיות תנאי סף לקליטת עולי אתיופיה החדשים.
דני דנון: אני אעדכן אותך, אני בטוח שאתה יודע, אנחנו לוחצים, כוועדה, יש צוות של המנהל הכללי של משרד האוצר, מר חיים שני, שיושב בימים אלה על עדכון המענק.
דני דנון: המענק הולך לגדול בגובה של 40%, זה משמעותי, זאת אומרת שבממוצע משפחה מאתיופיה במקום 500,000 שקלים, היא תוכל לקנות דירה ב-700,000 שקל, מענק.
דני דנון: למדתי מהסיורים ומההתעסקות בנושא, בסוף המשפחות מחליטות.
דני דנון: אם העיר סגורה, או לא סגורה, המשפחות מחליטות לאיפה ללכת בגלל משפחה, בגלל חברים.
דני דנון: אנחנו לא יכולים כמדינה להגדיר את זה.
דני דנון: גם העניין של לסגור את הערים, אנשים אפילו קונים בלי המענק, כי הם רוצים להיות בקהילה.
דני דנון: לכן אני בא ואומר, את המענק אנחנו מגדילים, אני מניח שתוך מספר שבועות משרד האוצר יפרסם.
דני דנון: אנחנו לוחצים עליו לפרסם עכשיו, כי אם עד ספטמבר הם לא יפעלו, לא יהיה מקום במרכזי קליטה לעולים הבאים שמגיעים.
דני דנון: משרד האוצר לא מבין זאת, ואנחנו קוראים פה גם למשרד הקליטה ללחוץ יחד איתנו.
דני דנון: המענק יגדל, יגיע עד 700,000 שקל, אבל עדיין הבחירה תהיה של המשפחות.
דני דנון: ערים שאינן סגורות, הם יוכלו להגיע לאותן ערים, ואי אפשר לעשות שום דבר בנושא הזה.
שרה רובינשטיין: אני שמעתי כאן את הדברים שהשמיעה גב' שושי סוקניק, ברווחה, ושני עניינים.
שרה רובינשטיין: לאנשים אין השכלה מתאימה, אין להם הכשרה מקצועית והבעיות האחרות שהן בעיות גם של נתק בין דורי ובעיות במשפחה וכן הלאה.
שרה רובינשטיין: מרבית האנשים שהגיעו הגיעו ממרכזי קליטה, כאשר הם באמת השלימו רק את השלב הראשון של קליטתם הראשונית והאחרת, ואין שום ספק שהם זקוקים לחיזוק הקליטה הראשונית, אבל הם גם זקוקים ללמידה ועליית מדרגה, כך שהם יוכלו להגיע בסופו של דבר גם להכשרה מקצועית.
שרה רובינשטיין: לפי מה אני יודעת?
שרה רובינשטיין: דיברו על כך, וכאן הזכירו את הפרויקט הלאומי, ואני שמעתי אצלנו במשרד שדיברו על כך, אבל לא ראיתי שהיתה חבירה בין קרית ביאליק לבין התכניות להשלמת השכלה.
שרה רובינשטיין: אינני יודעת איך לעשות את זה, אבל זה נשמע מתבקש לנסות לקדם את ה---
שלמה מולה: דר' רובינשטיין, הייתי רוצה לשאול אותך, אני יודע שהאגף שלכם נמצא בקיצוצים מתמידים מבחינה תקציבית, יש לכם איזה שהן אפשרויות אולי, אני אתן לך דוגמה, לעשות אולפן ב', או אולפן שלתקופה מסוימת שבו...
שלמה מולה: השאלה אם אתם יכולים לחשוב באיזה שהיא קונסטלציה שאתם יכולים לעשות משהו ב---
שרה רובינשטיין: לגבי אולפן המשך ואולפן ב', אני חושבת שהרעיון הזה עלה, אני חושבת שגם בשיחות שהיו פה עם משרד הקליטה, גם אצלנו באגף, אנחנו כן חשבנו שאם תהיה פנייה, אנחנו נעשה כל דבר כדי לקיים את התכנית.
שרה רובינשטיין: אבל זה לא מספיק, התכנית הזאת היא רק ראשיתו של תהליך וצריך לעשות משהו מקיף יותר.
משה הראל: הזכאות לעולי אתיופיה בסיוע לתעסוקה במשרד לקליטת העלייה היא 15 שנה.
משה הראל: אז אנחנו ניתן את כל הכלים לקידומם התעסוקתי של העולים ויש לנו כלים.
משה הראל: רק בשנה האחרונה השקענו מעל 500,000.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני חושב שבקטע הזה אנחנו חייבים להטיל על אותה ועדה בין משרדית שאמורה היום לטפל בכל ההתארגנות של הקליטה החדשה של ה-8,000 שאנחנו מקווים שיגיעו לארץ, הרי לא מגיעים בבת אחת אלפים, מגיעים בקושי 100-200, אז למה אי אפשר להיערך באיזה ועדה בין משרדית?
אברהם מיכאלי: הרי הם יודעים איפה רוכשים דירות, הרי זה לא כמו שאתם אומרים, שהם בוחרים.
אברהם מיכאלי: קונים להם דירות, אז מכוונים אותם לשם.
אברהם מיכאלי: אז, רבותיי, בוועדה הבין משרדית, אם גברתי ממשרד החינוך כרגע אמרה שהיא רוצה פנייה מהעירייה, העירייה לא ידעה, הנחיתו עליה עולים בלילה אחד ולמחרת היא גילתה שיש לה פה 8 משפחות.
אברהם מיכאלי: הוועדה הבין משרדית אמורה גם לתאם את זה, בזמן הזה של מרכזי קליטה, יודעים לאיפה מכוונים את ה-50 משפחות האלה, ואז ייערכו כל הרשויות, כל המשרדים שנוגעים בדבר, לקליטה גם חינוכית, גם רווחה, גם בעיות שכרגע צצות בעירייה, כי העירייה צריכה להיות מוכנה לזה מראש.
דני דנון: אנחנו נקיים דיון נפרד של הוועדה בנושא הפניית עולים מאתיופיה לאזורים מסוימים.
דני דנון: הגיע אלינו מידע שיש ניסיונות להפניה, אנחנו נעשה דיון לגבי הניתוב הזה ונדון בזה.
דני דנון: אבל אני רוצה שנתמקד פה בבעיות הנקודתיות של המקום.
אברהם מיכאלי: החינוך הדתי, ראש העיר הזכיר ויש פה מערכת של חינוך דתי, אבל כנראה אין מספיק מקום לקלוט, לכן גם מוציאים החוצה.