GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עומר טיאצאו: אני אזכיר לך דבר אחד מצד שני יש להם שפה שלהם זו המציאות בבית כנסת רגיל אנשים האלה לא יבינו מה מדברים.
דני דנון: עומר אני אגיד לך מה אנחנו ראינו מקומות אחרים בארץ, כדי להביא בית כנסת צריך להתארגן בעמותה או באיזה התארגנות לפנות לעירי בהקצאת קרקע וללחוץ על ראש העיר ואנו נלחץ ואחרי זה יש עבודה יותר קשה היא להשיג תקציבים, יש קרנות הקרן לידידות ויש כאלו שמקצים תקציבים לבניית הבית כנסת ויש אחר כך תחזוקה ועוד חזון למועד אני מציע לכם קודם כל להתארגן כישות או כעמותה או כגוף ולפנות לעירייה לבקש להקצות קרקע ולהתקדם משם.
יוליה שטראים: הקצאת קרקע היא לאיקס זמן וצריך ולעבוד במקביל ולהחיל לבנות.
יונה יהב: זה פתרון לחבר'ה המבוגרים שלא נקלטו מה שקורה אצל החבר'ה הצעירים ואני שומע כשאני נותן מחשב לכל ילד קמים ותיקי העדה ואומרים תלמדו אמהרית, אני אומר לך לפי עניות דעתי הקליטה של הדור הצעיר היא מצוינת והיא חמודה ונהדרת והם גם מדברים עברית נהדרת והם יתפללו כמו כולם, הדור הוותיק זה כמו אבא שלי מעולם לא דיבר עברית אז זה קורה לבני הדור המהגר, הוותיק לא נקלט בצורה מוחלטת וצריך לדאוג לו אז יש שני דברים גם בית כנסת וגם בית קהילה, בית קהילה שבו עושים את השבעה שלהם ואת החתן כלה זה מאד חשוב הדברים האלה אז במקומות שאנחנו יכולים להקצות אז בנינו אחד בשני מליון ויש לנו ויכוח שמה מינורי שאני בהחלט אפתור אותו אבל בעיקרון זה מבנה יפה בנוה יוסף בנוה גנים.
יולה שטראים: אני רוצה לענות לו, יש משהו לא מקובל על הנוער צעיר, בכל עיר יש לנו מרכזי נוער יש לנו מרכזי נוער לנשים במצוקה, ויש לנו גם קידום נוער וגם יש לנו פרויקט של אלימות שאנחנו עובדים בחיפה מאד חזק, יש לנו בכל בית ספר מגן ואחרי בית ספר מחמש עד עשר בכל מרכז נוער בכל שוכנה יש מדריך חברתי ומדריך ספורט וגם במגן הוא יספר לך, רק לקהילה אתיופית אנחנו עובדים לכל קהילה וכל בעיה.
יולה שטראים: בית הקברות, זו בעיה גם לישראלים שנולדו פה בשנה אחרונה ואני טיפלתי בזה לפני שלוש שנים וגם עכשיו כל נושא כמה עולה יש 20 אלף שקל גם לישראלים זה לא משהו שרק לאנשים אחרים.
יולה שטראים: יש לנו גם בעיות שאנו כל הזמן שותקים טומנים את הראש בחול אבל יש לנו בעיות יש לנו גם בקהילה האתיופית עם הבנות ואנו בבית מגן פתחנו לבנות לתת להם חוג, אנו מנסים לשנות דברים אחרים ועכשיו יונה לפני שבוע לפני שעשו את ההחלטה לפני הועדה נתן לנו הוראות לעבוד מולם ביחד והנה החוברת שעשינו לעשרים שנות עלייה ושנה זו היא שנת אינטגרציה, ילדים אתיופים נכנסים לחברה הם גם לומדים בטכניון ובאוניברסיטה ובמכללות וגם עובדים ואנו מנסים לעשות עכשיו גם לעולים חדשים גם מאנגליה ובאים אנשים מבוגרים ולא רוצים ללמוד עברית יש לנו את האנגלית בגלל זה העולה לא חושב מאיפה הוא הגיע הוא עובר את הבעיות.
עומר טיאצאו: אני אומר לך שאין מרכז בני נוער ואי אפשר לסמוך על זה ולראות מה הם עושים בשעה ארבע אין להם מגרשים זה לא בסדר.
יונה יהב: מה זה להם?
יונה יהב: יש לכולם והם צריכים להשתמש בשל כולם אני לא עושה גיטאות.
אילנה בורובסקי: יש ילדים שבאמת דורשים תשומת לב והדרכה מיוחדים כאן אנו כן מדברים על בעיה שיש החרפה של מצוקות בקרב משפחות מסוימות שלעניין הזה אנו צריכים אולי לתת יותר תשומת לב.
יונה יהב: אז תעשי תוכנית ונראה.
דני דנון: בוא נשמע.
גדי נגוסי: קודם כל צהרים טובים לכולם שמי גדי ואני מתוכנית שילובים של עיריית חיפה עם הקהילה היהודית בבוסטון.
גדי נגוסי: בתוכנית שילובים זו תוכנית בינלאומית ומערכתית בכל הטיפול בקהילת יוצאי אתיופיה התוכנית נבנתה בעצם להתמודד עם בעיית קליטת עולי אתיופיה בחיפה היא פועלת כקליטה ברמה העירונית קריית חיים ושמואל 340 משפחות, במערב העיר 230 משפחות והתוכנית בעצם מתמקדת בחמישה דברים עיקריים: החינוך, הבריאות, תעסוקה, העצמת המשפחה ורגישות תרבותית.
גדי נגוסי: בעצם קהילה יוצאי אתיופיה מונה 1270 משפחות לפי החלוקה שמנינו.
גדי נגוסי: הייחודיות של התוכנית בקצרה זה קודם כל של עיריית חיפה הרשות היחידה בארץ שלקחה אחריות על קליטה של קהילת יוצאי אתיופיה ואין לזה אח ורע בשום מקום בעולם וזו ההזדמנות להגיד לך ראש העיר תודה ואני רואה בעצם לכל עיר הסיפור עולה לסדר היום.
גדי נגוסי: הם עולים זה לא נחשב מושלם אבל יש לנו תוכנית מאוד גודל ומורכבת אז הדבר הראשון הוא הדאגה האמיתית של עיריית חיפה שמעסיקה עשרים יוצאי קהילה שכולם אקדמאים שמועסקים ע"י הרשות.
גדי נגוסי: הייחודיות השנייה זה שהעירייה השכילה לפתח דיאלוג עם המנהיגות המקומית שבעצם באה ממקום של מה טוב לקהילה שהיא תגיד מהטוב לצרכים שלה וזה לא רק מה הצרכים זה גם בנית תוכניות והקצאת משאבים.
גדי נגוסי: יש לנו קול שווה בוועדה גם אם מתקבלות החלטות שאנו לא אוהבים.
גדי נגוסי: הועדה,מאני מזמין את כל יוצאי אתיופיה להיות חלק מהועדות על מנת להשפיע ואני חושב שמה שמייחד את עיריית חיפה שפתחה את דור הרישום והיא מממנת הסעות לכל בתי הספר בחיפה כידי לאפשר אינטגרציה.
גדי נגוסי: אנו מתמקדים בחמישה תחומים ועל מנת לסבר את האוזן בהצלחות של התוכנית ב 2006 –
דני דנון: לגבי ההסעות גיל הגנים זה הדבר המהותי.
דני דנון: הם מצליחים לעשות את זה?
גדי נגוסי: כל הגנים גם גן טרומן וגן הדסים לכל מיני גנים שהעירייה מממנת למקומות שיש כיתות, רק הסעות זה 2 מליון שקל לפחות ,גם כתפיסה לא רק הכסף שאמרת אלא בואו ונעשה אינטגרציה ונשלב את הילדים במקומות החזקים שמאתגרים אותם זה שילוב מוצלח ועוד שנה או שנתיים לטווח הארוך זה הדבר הכי נכון לעשות.
גדי נגוסי: עכשיו התוכנית היא מאד מורכבת ויש לה מגוון תחומים, ב- 2006 היינו ב-40% תעסוקה ברמה עירונית היום אנחנו ב- 84% ובחינוך זה משהו מרכזי מאוד ויש עוד המון דוגמאות להצלחות אבל תעסוקה היא דבר חשוב.
גדי נגוסי: חינוך ב- 2006 היינו 38% בזכאות לבגרות והיום אנו עם 65% ברמה הארצית בעירונית 56% או 57% זה לגבי ההצלחות אבל המטרה היא תוכנית מורכבת ורוצה לתת פוקוס על האתגר ועל השטח ואני מזמין את עליזה שתרחיב שיציגו את עצמם ומה האתגרים שהם מתמודדים איתם בשטח.
גדי נגוסי: יש שלושה מוקדי קליטה שכל העובדים דוברי השפה על מנת להדגיש את שפת האם הפורמאלית והבלתי פורמאלית בגלל שיש בעיה גיאוגרפית הם ממוקמים בסמיכות.
אליזבט לגסה: אני אתייחס לנושא של אתגרים.
אליזבט לגסה: המוקד במזרח כמו שדוד ציין הוא ממומן ע"י משרד הקליטה חלק גדול של כוח אדם שלו וגם הפעילויות מעל מליון שקל, במזרח חיפה יש לנו 680 משפחות כמו שגדי ציין וזה מעל 3000 נפש שי יוצאי אתיופיה הם מרוכזים בנוה יוסף וחליסה.
אליזבט לגסה: המשפחות במזרח הם קצת שונות מאזורים אחרים בכך שהם רובם עולים חדשים יחסית, עלו לארץ שנתיים עד עשר שנים.
אליזבט לגסה: יש לנו אתגרים רבים, הנושא של פשיעה אנחנו מתמודדים עם חברי מיעוטים שבאים מחליסה לשכונות, יש לנו מאד עזרה ממוקד הסיור אנחנו מתקשרים הם באים אנחנו הרבה שנים כבר בדיאלוג עם משטרת ישראל בנושא הקמת תחנה בשכונה אבל אנו לא מצליחים למרות שכולם מבינים שזה חשוב.
אליזבט לגסה: אנשים פוחדים לצאת בלילה בעקבות אנשים שמגיעים מחליסה.
אליזבט לגסה: את הצעירים שלנו בשכונה, גם יוצאי אתיופיה וגם לא אנחנו יודעים, הבעיה למצוא מקום שכירות לנקודה.
אורי כהן: כן.
אורי כהן: אני במקרה עובד באופן ישיר עם סגנית ראש העיר באלימות פרויקט נווה פז.
אורי כהן: את כולו לקחנו, פרויקט אישי, אני אישית לקחנו את זה עם מש"קים שלי למרות שמשטרת חיפה היא נותנת לנו שוטר עם מתנדבים אני מפעיל כל סוף שבוע שתי ניידות, אנחנו מרחיקים כמעט את בני המיעוטים.
אליזבט לגסה: ואנחנו מרגישים את זה.
אורי כהן: אני ביקשתי גם משי לאתר לי מקום שיהיה טוב לכולנו ונוכל לעביר מאבא הלל סילבר את המקום שלושה ארבעה שוטרים אני מוכן לשבת שם עם סיורים, מבחינתי אני עושה שם עבודה נהדרת.
גדי נגוסי: אני רוצה להוסיף בנושא חינוך בנושא של צמצום פערים ילדים שלנו בבית הספר יש עוד הרבה דברים שצריך לעשות בכדי שהילדים יגיעו לרמה של הכיתה אנחנו פה צריכים עזרה של משרד החינוך בלהביא תכניות מיוחדות לקהילה, לאוכלוסיה חדשה שהגיע עכשיו שאין להם מיומנויות של למידה שלא למדה באתיופיה אף פעם ונכנסים לכיתה רגילה ונדרש מהם להתמודד כמו כל ילד אחר.
גדי נגוסי: צריך להבין שפה זה בעצם שפה שנייה או שלישית ומלמדים אותם בעצם שפה ראשונה, גם הורים לא יודעים כי זה לא שפת האם שלהם.
דני דנון: לשאר מנהלי המוקדים יש עוד נקודות?
גדי נגוסי: בסך כל הדברים שעלו הם גם במקום שאני עובד בו, תחום חינוך.
גדי נגוסי: יש לנו 85 משפחות שהגיעו ורוב העזרה שצריכים חינוך לימודים, העזרה בבית העירייה.
דני דנון: מה אתה עושה בנושא הכנה לגיוס?
גדי נגוסי: יש תכניות הכנה לצה"ל שפועלת באזור.
גדי נגוסי: אחת הסיבות שאנחנו מעלים את זה, סיירנו לפני שבועיים בכלא 6 ופגשנו עולים מחבר העמים, מיוצאי אתיופיה ואחת הסיבות שראינו שהרבה מהנוער לא מוכן לגיוס ולא באו מיוזמתם למוקדים או למורים ולא מוכן לגיוס ואז הם הגיעו מחוסר תקשורת או הבנה, הם הגיעו לא מוכנים הם מוצאים את עצמם מובלים ל-60 יום או 90 יום שאתה מבין שאם מישהו היה יושב איתם חודשיים שלושה לפני הגיוס, הכול היה נראה אחרת לכן אנחנו מקדמים מהלך שזה יהיה סטטוטורי לפני הגיוס לעבור או במוקד או בבית ספר לעבור מהלך –
דוד יאסו: קד"צ.
גדי נגוסי: נכון אבל פה אני רוצה לחדד, קד"צ זה משהו שהולך להיות עתידי.
דוד יאסו: נכון יש הרבה תכניות אבל החבר'ה הטובים שרוצים ללכת לקרבי ויש להם מודעות הולכים לתכניות אבל החברה דווקא שהם על הקו –
גדי נגוסי: אבל פה אני רוצה לחדש אנו מדברים על חינוך, כל התוכניות בד"כ לקדם צבאי יש לך תוכנית לצמצום פערים אנו מדברים על חינוך בעיקר להתמקד בגילאי אפס עד שלוש רוב המשפחות לא משלבות במעונות כי זה פרטי ועולה כסף רב אתה מקבל אותם בחוק חינוך חובה בגיל 3 וכבר הם מגיעים עם פערים אז הדגש הוא זה שלא שצריך לבטל את התוכניות לביטול פערים אבל צריך לתת מתן שוויון הזדמנויות.
גדי נגוסי: בגילאי אפס עד שלוש אז ההשתלבות היא נורמטיבית בכל תוכנית שנבנה לילדים, ההורים צריכים להיות חלק אינטגראלי מהתוכנית כי הילדים חוזרים הביתה וההורים צריכים לקבל הדרכה.
דני דנון: קודם כל אנו רוצים לתמצת ולא לסקור פעילת אלא להעלות אתגרים ובעיות –
גדי נגוסי: אני דיברתי על חינוך במובן הזה של לצמצם פערים בעיקר לתלמידים חדשים ובאמת העירייה ואגף החינוך משקיעים הרבה תקציבים לנושא הזה גם בשעות בי"ס וגם אחה"צ אבל עדיין הם צריכים עוד עזרה בנושא של תעסוקה אחוז גבוה מאד עובדים אבל השכר שלהם הוא מינימום והם לא יכולים לאפשר לעצמם לרכוש את כל השירותים הנלווים אם זה לתת עזרה בלימודים אם זה לשלב את הילדים בחוגים, אין להם את היכולת ולכן גם פה צריך להשקיע משאבים נוספים בנוסף לעזרה שאנו נותנים.
גדי נגוסי: נושא אחרון הוזכר פה ברווחה, אנו צריכים עוד עובדים סוציאליים דוברי השפה האמהרית באזור שאני עובד פה יש אחת שמטפלת ב200 ומשהו משפחות היא בקושי מצליחה להגיע למשהו משמעותי.
גדי נגוסי: ממספר משפחות מצומצם היא מצליחה לעבוד באופן אינטנסיבי אבל שאר המשפחות זה קשר כזה של פעם ב - והוא לא מספיק במיוחד למשפחות החזקות שהם מאוד מורכבות באלימות במשפחה ובין בני זוג ובחינוך של הילדים שם צריך נוכחות יותר משמעותית של הילדים ודבר אחרון הוזכר מקודם בי"ס יבנה הסיבה שהתלמידים לומדים שם והאחוז של התלמידים הוא גבוה והעובדה שהם נדרשים ללמוד בבי"ס דתי וגם ברמה של הכנסת אפשר לעשות משהו לצמצם את עניין הזמן שהם צריכים ללמוד בבי"ס דתי אני שומע על ארבע שנים חמש שנים שהם מאלצים אותם ובגלל שהם צריכים ללמוד בבי"ס דתי וכשאין ברירה כל התלמידים הולכים לאותו בי"ס כמו שהוזכר מקרית חיים מנוה שאנן כולם מגיעים למקום אחד ופה זה באמת משרד הדתות או מי שמטפל בזה צריך לתת איזו תהליך לתת להם ללמוד בכל בי"ס שהם רוצים, בכל גן.
דני דנון: זה בעייתי מאוד.
גדי נגוסי: זה בעייתי אבל זה הפתרון הנכון לפי דעתי.
עומר טיאצאו: גם לגבי משכנתאות, עובדתית אנו מקבלים את זה פה מיולי 2009 ועד כה יש לנו 253 משפחות שהגיעו לדיור קבע באישור מרכזי הקליטה ואם מדברים מינואר 2010 יש לנו 156 משפחות ולא לחינם אמרו האתגר המשמעותי מענה למשפחות שהגיעו לדיור קבע
דני דנון: הפרויקטורית של יוצאי צרפת כמה עולים הגיעו מצרפת ב- 2010?
קטי פרדו: ב- 2010 כולל, חמישים עולים, משפחות הגיעו כ 12 משפחות כל משפחה, משפחות שמצאו עבודה או אולפן ועבודה, משפחות מתגוררות בחיפה ומשפחות שמאד מרוצים מהקליטה, מתהליך קליטה שמתחיל כשמגיעים מחו"ל לגישוש ומאוד מרוצים אני חושבת השבעים הכי טובים שלנו, עכשיו חזרתי משליחות בצרפת של כנס תושבים של תושבים חוזרים והופתעתי לשמוע גם אנשים מדברים על חיפה ומשווקים את חיפה, בקשר עם המשפחות שנמצאות פה אנו מקבלים אנשים אקדמאים ברמה גבוהה, רופאים ומהנדסים מרצים בטכניון ובעצם האנשים כבר מגיעים עם המכתב קבלה לשדה התעופה אבל אנו עוד בעצם אתה יודע כמה קשה אנו בדרך.
גדי נגוסי: אנו כרשות באים ואומרים כל בן קהילה שבא ואומר רוצה אני, יוכל לבוא ולתרום לקהילה מוזמן לכל ועדה שהוא רוצה לכל מוקד יש ועדה לחינוך, תעסוקה בריאות וכו' יבחר במה שהוא רוצה וברגע שהוא בוועדה הוא משפיע.
סמדר סטולר פורת: אני אדבר קצת על 2010, עלו 276 עולים 327 תושבים חוזרים, לפני כשבוע חזרתי מארה"ב יריד שהיו בו למעלה מ-500 אנשים שהגיעו כמו שקטי דיברה מגיעים אנשים מאוד איכותיים לדוגמא שבוע שעבר עלה לארץ ממקסיקו מנתח בבית חולים רמב"ם מתמחה בהשתלות כבד וכליות, עלה ביחד עם בת זוגו.
סמדר סטולר פורת: יש לנו דירות כרגע 7 יחידות אשר אותם דירות כל עולה חדש שמגיע לארץ כיון שאין לנו פה מרכז קליטה לכולם אז הם נכנסים לדירה מסובסדת בידי העיר, יש לנו אולפן לצעירים וגם למבוגרים יותר.
דינה פלדמן: יש לנו קרוב ל 1,200 עולים רוסים.
דני דנון: מה טווח הגילאים שלהם?
דינה פלדמן: מגיל 18 עד 55 משפחות שהגיעו בתוכנית, משפחות טובות עם ילדים, יש לנו תוכנית שנה שעברה עם משרד התמ"ת חמישה חודשים באולפן כל הקבוצה עברה למכללת -
יוליה שטראים: הם כבר עובדים.
דינה פלדמן: ואנשים מסיימים בסוף השנה וכולם נשארים בחיפה.
יוליה שטראים: אלה עולים הגיעו לבד בלי פרויקט.
רוברט טיבייב: כמה דברים, כל הכבוד ליו"ר הועדה דני דנון, אנו עושים את זה בכל רחבי הארץ ואני משתדל להיות בכל הועדות ואני רוצה להגיד דבר אחד, כמעט לא ראיתי מקרה שראש העיר מהתחלה ועד הסוף יושב בוועדה ייאמר לזכותו.
רוברט טיבייב: דבר נוסף שמחתי ממש לשמוע שעולים יוצאי אתיופיה אומרים לשפר את זה ולהוסיף את זה הכי חשוב מי ששומע ומי שנותן וממשיך לתת, מי שלא נותן, אז אמרתי תראה דוגמא באופקים, ואת הבעיות של הקבורה - אין לי בעייה אני מוכן להיות הנציג שלכם.
יונה יהב: זו בעיה משפילה, ברגע הכי קריטי של משפחה באים ויושבים להם על הגרון.
ברכה סלע: כיו"ר ועדת ההגוי היישובית של חיפה בנושא קליטת עלייה מידי שנה אנו יושבים ומתכנסים ומקבלים את כל התוכניות, במיוחד החברתיות קהילתיות של כל העולים מכל המגזרים.
ברכה סלע: במהלך דיון לאור ישיבת ועדת ההיגוי הזו החלטנו שמיד לאחר הפסח בראשותה של יוליה שטראים אנו מכנסים את הקהילות השונות על מנת לממש הלכה למעשה את האינטגרציה שצריכה להיות בעיר הזו כפניה של העיר הזו.
ברכה סלע: אנו לא עובדים על פי מגדרים יש פעילויות ענפות של מעל מליון שקל שמשרד הקליטה נותן לפעילויות החברתיות השונות כי הרעיון הוא שדרך חברה וקהילה לקדם ולחבר בין האנשים השונים.
ברכה סלע: אני מבקשת לציין את שתוף הפעולה ממשרד הקליטה ועיריית חיפה בראשותה של יוליה סגנית ראש העיר וממונה על נושא קליטה.
ברכה סלע: כמובן אנו כאן לפעמים תופרים חליפה ליתום מההיבט שהדרישות רבות והיריעה מאוד צרה והרעיון הוא איחוד משאבים.
ברכה סלע: ראש העיר נותן את כל חסותו ויכולתו אבל אנו צריכים גם את משרדי הממשלה הצרכים הם לא פשוטים והם נוגעים באנשים שבאים מרקעים שונים ואנו חייבים לטפל בכל אחד אני מניחה שלראש העיר יש מיפוי צרכים שאנו צריכים על מנת בהחלט לעשות לכולנו קהילה יותר טובה במיוחד בערב פסח שכולנו יודעים מה המשמעות שלו.
דני דנון: כם אני רוצה לסכם את הדיון.
דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בקרה בעיר חיפה.
דני דנון: חיפה הינה עיר קולטת עלייה במימדים מרשימים, הועדה תקדם חקיקה להכרה בערים קולטות עלייה ולתיקון העיוות הקים היום.
דני דנון: הועדה פונה לסוכנות היהודית להשתתף במימון אולפן עציון כפי שסוכם בעבר.
דני דנון: הועדה תקיים ישיבה ותבחן את נושא פעילות מערך הגיור.
דני דנון: הועדה תקיים דיון מיוחד בנושא הקבורה ולבקש את כל מי שיש לו עדויות בכתב לגבי בעיות להעביר ואתו לוועדה.
דני דנון: הועדה רשמה את הודעת משרד החינוך על הכוונה לפעול באופן מיידי לשינוי המצב הקיים שבו קיימים בתי ספר המבוססים על טהרת יוצאי אתיופיה.
דני דנון: הועדה פונה לשר לביטחון פנים וקוראת לו להקים נקודת משטרה בנווה פז.
דני דנון: הועדה מברכת את ראש העיר, חברי מועצת העיר וכל העובדים בדבר הפועלים למען העולים בעיר חיפה ואני רוצה בהזדמנות זו לאחל לכולם חג פסח שמח וכשר ושקט תודה רבה.
דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח את ישיבת וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא התמודדות המדינה והתפוצות עם הנרטיב הפלסטיני על הקמת מדינת ישראל.
דני דנון: כולנו ראינו שלמילים ולהודות בפייסבוק יש גם תוצאות.
דני דנון: ראינו מה קרה ברמת הגולן, מה קרה בגזרה הדרומית, שקהל משולב מנסה לפרוץ את הגדרות.
דני דנון: למראות האלה ולהסתה הפלסטינית יש גם השלכות על קהיליות יהודיות בתפוצות.
דני דנון: אנחנו בוועדה קיבלנו עדויות על סטודנטים יהודים שמותקפים בקמפוסים שונים, ומדובר בקמפוסים מרכזיים.
דני דנון: סטודנטים יהודים שחוששים ללכת עם כיפה בקמפוסים של האוניברסיטאות בארצות הברית, בקנדה.
דני דנון: אנחנו מדברים על שנת 2011, על מעוז הדמוקרטיה בארצות הברית, ויש בעיה לסטודנטים יהודים לבוא ולהסתובב בקמפוסים שונים, וכל זה בגלל מנגנון משומן היטב, מתוזמן היטב, שעוסק פשוט בהסתה, כאשר ברור לכולנו שלא מדובר על כיבוש, על קווי 67'.
דני דנון: ההסתה היא נגד הנוכחות של יהודים במזרח התיכון, נקודה.
דני דנון: ואנחנו רואים את זה במילים שיוצאות מאותם הוגי דעות פלסטינים, שלא מבדילים בין תושבי יפו ועכו היום, לתושבי יהודה ושומרון.
דני דנון: אנחנו ננסה היום ראשית לאמוד את היקף הבעיה, עם דגש על חוץ לארץ, כי מבחינת ישראל אנחנו, נאמר זאת כך – יותר קל לנו להתמודד כשאנחנו חיים בסביבה של רוב יהודי, אנחנו מגובשים, לראות איך אנחנו מסייעים ועוזרים לקהיליות היהודיות בתפוצות; ואיך המדינה מתמודדת עם השקר הפלסטיני.
דני דנון: עם נרטיב שמשתלט על סדר היום שלנו, ואנחנו לפעמים מסתכלים, מתעלמים.
דני דנון: אני חושב שההתעלמות היא הבעיה הגדולה ביותר, כי גם שקר, ברגע שחוזרים עליו מאות פעמים, בסופו של דבר הוא חודר לתודעה, בייחוד בקרב הדור הצעיר, שלא מכיר את העובדות ולא מתעמק בהיסטוריה, כשהוא שומע על הנכבה ועל האסון ועל גירוש, אז הוא שואל את עצמו – סליחה, אולי היה פה מישהו, בלי להתעמק בעובדות.
דני דנון: הבאנו נציגים שונים ממשרדים שונים, ואנחנו רוצים לפתוח במצגת קצרה של איתמר מרכוס.
דני דנון: באנגלית אני יודע איך אתם נקראים, איתמר,כי אני מקבל את האימיילים שלך.
דני דנון: איך אתם נקראים בעברית?
איתמר מרכוס: מבט לתקשורת הפלסטינית ועכשיו גם יוצא בערבית כבר, אז אני צריך להוסיף אותך לרשימה.
דני דנון: אז אני מבקש לשלוח לי בעברית, למרות שאני מצליח לקרוא באנגלית, אבל שפת הקודש היא חשובה לנו.
דני דנון: אנחנו נראה מצגת קצרה.
דני דנון: יושבים פה נציגים גם של ארגון 'אם תרצו' שיצאו בקמפיין במהלך הימים האחרונים לקראת יום העצמאות; נציג ההסתדרות הציונית, שגם יצאו בקמפיין בימים האחרונים, כתגובה לאירועי הנכבה.
דני דנון: אז איתמר, בבקשה.
איתמר מרכוס: הדבר החשוב ביותר להבין בנרטיב הפלסטיני הפנימי, וזה לא הנרטיב החיצוני, בנרטיב הפלסטיני הפנימי הבעיה זה הקמת מדינת ישראל וזו לא הבעיה של מה שקרה ביהודה ושומרון ב-67'.
איתמר מרכוס: ואני רוצה להדגים את זה באמצעות מסגרת של מחקר שפרסמנו רק לפני כמה ימים, שהשם של המחקר הזה – הכנופיות הציוניות גזלו את פלסטין.
איתמר מרכוס: עכשיו, הביטוי הזה - 'הכנופיות הציוניות גזלו את פלסטין', זה לא סיכום שלנו.
איתמר מרכוס: זה אמירה מפורשת בספר לימוד פלסטיני, שכל ילד פלסטיני גדל עליו.
איתמר מרכוס: אז אני מדבר עכשיו שאין כאן שום דבר מהחמאס, זה כולו מהפתח, מהרשות.
איתמר מרכוס: 'הכנופיות הציוניות', וככה כתוב בספר לימוד לכיתה י"ב: "מלחמת פלסטין הסתיימה באסון שלא היה כמוהו בהיסטוריה, הכנופיות הציוניות גזלו את פלסטין, גרשו את תושביה מעריהם והקימו את מדינת ישראל".
איתמר מרכוס: זאת אומרת, העיקרון שהקמת מדינת ישראל הוא גזל, זה עיקרון של האידיאולוגיה הפלסטינית.
איתמר מרכוס: זה מופיע הרבה פעמים בעיתונות, גם כן אני אביא לכם דוגמא אחת, "הצהרת ג'ימס בלפור הארורה, הביאה לגזלת המולדת, לגירוש עם שלם, במבצע של טיהור אתני שאין כדוגמתו בהיסטוריה המודרנית", זה בעיתון הרשמי של הרשות הפלסטינית.
איתמר מרכוס: עכשיו, איך מעבירים את המסר הזה לילדים?
איתמר מרכוס: יש כאן קליפ, כתוב כאן 2007, הקליפ הזה רץ גם ב-2010.
איתמר מרכוס: זה הקליפ שאנחנו רואים את זה הכי הרבה שנים בטלוויזיה הפלסטינית, מסכם את האידיאולוגיה הזאת.
דני דנון: מתי הוא משודר?
דני דנון: בשעות הבוקר?
דני דנון: בשעות הערב?
איתמר מרכוס: זה יכול להיות משודר אפילו שלוש פעמים ביום.
איתמר מרכוס: את אומרת בין שידור לשידור, בתוכניות ילדים, זה מופיע כל הזמן.
איתמר מרכוס: המחשב לא פועל עכשיו, לא משנה, אני אנסה אחר כך להפעיל את זה.
איתמר מרכוס: אני אתן לכם דוגמא נוספת – זה היה תוכנית איך מגדירים את כל ישראל, איך שוללים את זכות קיומה.
איתמר מרכוס: מוצג סרטון
איתמר מרכוס: זה המסר, וזה מסר שחוזר.
איתמר מרכוס: זו תוכנית חינוכית בטלוויזיה בבעלות של הרשות ובשליטה מלאה של הרשות.
איתמר מרכוס: עכשיו, ככה מוחקים את ההיסטוריה של היהודים.
איתמר מרכוס: אני אתן לכם כמה דוגמאות כאן.
איתמר מרכוס: ההיסטוריה מוכיחה את הזכות הערבית האסלאמית והפלסטינית בארץ הזאת, ומפריכה את כל הטענות הישראליות על כך שיש להם זכויות דתיות והיסטוריות בארץ הזאת.
איתמר מרכוס: האידיאולוגיה של הרשות הפלסטינית היא למחוק את כל ההיסטוריה היהודית, ולחנך את ילדיהם שאנחנו לא היינו כאן אף פעם.
איתמר מרכוס: וזה מסר שחוזר על עצמו כל הזמן, ואפילו מופיעים לפעמים דברים כמו אלה, שהחוקר אמר כי הרעיון של הציונות הוא הקמת בית לאומי ליהודים בפלסטין, בהמצאת לאום חדש ששמו העם היהודי.
איתמר מרכוס: הם מסבירים שהיהודים הוקמו כתוצאה מהציונות, כדי לתת סיבה לציונות, ולא שהציונות היא תוצאה של האמת היהודית.
מרדכי קידר: איתמר, אנטואן שלחאת, תושב חיפה, אזרח ישראל.
מרדכי קידר: זאת אומרת הוא אפילו לא מרמאללה.
איתמר מרכוס: כן.
איתמר מרכוס: עכשיו, אני רוצה להראות לכם גם איך החינוך הזה גם מעלים את עצם קיומה של מדינת ישראל, ומציג את כל ישראל כמדינת פלסטין.
איתמר מרכוס: מה חשוב כאן – דאולתנה פלסטין, זו המדינה שלנו פלסטין, זה לא אזור גיאוגרפי, וזו שוב אותה טלוויזיה.
איתמר מרכוס: אני רוצה להראות לכם שני דברים שהופיעו ביומיים האחרונים בטלוויזיה הפלסטינית.
איתמר מרכוס: מוצגים סרטונים
איתמר מרכוס: כן, חגיגה של כל ערי ישראל.
איתמר מרכוס: אני אתן לכם עוד דוגמא אחת חשובה מאד, בגלל שזה היה בנוכחות מחמוד עבאס, אבו מאזן, לפני כמה חודשים.
איתמר מרכוס: שידרו את זה שוב בשתים עשרה לפני כמה ימים.
דני דנון: איפה זה, ברמאללה?
איתמר מרכוס: כן, ברמאללה.
איתמר מרכוס: תראו, כל ראשי הרשות.
דני דנון: גם אחמד טיבי שם, ראו אותו.
איתמר מרכוס: אוקי, וזה ממשיך.
איתמר מרכוס: החשוב כאן זה הדבר ---
דני דנון: אני רואה שטיבי מקפיד להופיע בטלוויזיה שלנו וגם בטלוויזיה שלהם.
איתמר מרכוס: כן, כן, עם שני מסרים שונים.
איתמר מרכוס: וזה המסר כל הזמן שאנחנו מנסים להדגיש, שהמסר החיצוני הפלסטיני זה לגבי יהודה ושומרון.
איתמר מרכוס: הפנימי הפלסטיני זה לא לגבי יהודה ושומרון, אלא זה לגבי כל ישראל.
איתמר מרכוס: עכשיו, מה הם אומרים?
איתמר מרכוס: אם ליהודים לא הייתה כאן היסטוריה באזור הזה, אז למה באו לכאן?
איתמר מרכוס: אז הם מחליטים ובונים היסטוריה שזו הייתה מזימה קולוניאליסטית לפתור שתי בעיות.
איתמר מרכוס: אחת, היהודים היו נטל על העולם האירופאי, ורצו להיפטר מהיהודים.
איתמר מרכוס: ושנית, רצו להשתלט על אוצרות הטבע כאן.
איתמר מרכוס: וכאן מופיע אפילו פרופסור שמצטט ממחקר שכביכול עשה אבו מאזן עצמו, וכך הוא מביא את זה – "במחקר של הנשיא, התנועה הציונית אינה יהודית ונובעת מרצונותיהם של היהודים עצמם אל התנועה הקולוניאליסטית אימפריאליסטית שרצתה להשתמש ביהודים, לגייס אותם לטובת התוכנית הקולוניאליסטית המערבית.
איתמר מרכוס: זאת אומרת, אפילו מעבאס עצמו זה חלק מהאידיאולוגיה – אין לנו זכות קיום.
איתמר מרכוס: אנחנו סך הכל שלוחה של הקולוניאליזם.
איתמר מרכוס: ועוד דבר מאד מאד חריף שהופיע ממש בתחילת הרשות הפלסטינית, עד כמה זה יסודי, ההבדל בין היטלר לבלפור היה פשוט.
איתמר מרכוס: להיטלר לא היו מושבות לשלוח את היהודים, לכן הוא השמיד אותם.
איתמר מרכוס: את פלסטין הלך לבלפור, פלסטין אחת למושבות ושלח את היהודים.
איתמר מרכוס: בלפור הוא היטלר עם מושבות, היטלר הוא בלפור ללא מושבות.
איתמר מרכוס: שניהם רצו להיפטר מהיהודים.
איתמר מרכוס: הציונות הייתה חיונית להגנה על האינטרסים של המערב על ידי התפטרותה של אירופה מעול של היהודים שלה.
איתמר מרכוס: היהודים זה עול, היהודים זה נטל, כך הם מציגים את זה.
איתמר מרכוס: כולם רצו להיפטר מהיהודים, לכן גזלו את פלסטין, שמו כאן את היהודים, וזה חלק עקרוני של האידיאולוגיה הפלסטינית, ויש כאן כל מיני דוגמאות.
דוד חכם: אבל זה ציטוט של מישהו, סליחה?
דוד חכם: או שזה רק מאמר פרשנות או משהו כזה, בעיתונות?
איתמר מרכוס: זה היה מאמר מערכת בעיתון של הרשות הפלסטינית לפני שנים.
איתמר מרכוס: אבל יש הרבה הרבה דוגמאות כאלה, ואפשר לראות עשרות דוגמאות כאלה באתר ששלנו.
דוד חכם: אני יכול לשאול אותך שאלת ביניים?
דוד חכם: מה חדש בכל הדברים הללו?
דוד חכם: הדברים האלה מקדמת דנן.
דוד חכם: מה החידוש?
קריאה: שזה עדיין ממשיך.
דוד חכם: זה שזה ממשיך בסדר, אבל ---
דני דנון: איתמר, בוא תיתן לנו עוד דוגמא אחת או שתיים.
איתמר מרכוס: עוד דוגמא אחת ואז אני גם אענה בסופו של דבר גם על מה שאתה אומר, למה זה חשוב לדעת את זה.
דני דנון: ומה אתה מציע שצריך לעשות.
איתמר מרכוס: כן, ומה צריכים לעשות עם זה.
איתמר מרכוס: יש כאן גם דימויים דמונים על ישראל, לדוגמא – ישראל היא בת טיפוחים של הנאציזם, בעלת ברית אסטרטגית של הגזענות, אשר נעלמה מהעולם כולו, מלבד בזה.
איתמר מרכוס: זה מסר על מה שמעבר להיטלריזם, מעבר לפאשיזם, יש כאן את ההשוואות לנאציזם כל הזמן שמופיעים.
איתמר מרכוס: המסר הזה, שכולו פלסטין, מופיע גם במפות.
איתמר מרכוס: אני אביא לכם דוגמא אחת מתוך מפות שמופיעות יום יום בעיתונות הפלסטינית, מביאים דווקא את עבאס עצמו, אבו מאזן, בגלל שגם הוא מחזיק את זה, וגם כאן בעיתון שלו זה מוצג כמפת פלסטין.
איתמר מרכוס: ואני אסיים את התיאור של המצב, לפני שאני אסביר מה עושים נגד זה.
איתמר מרכוס: מבחינת הפלסטינים הנרטיב זה לא רק לגבי העבר.
איתמר מרכוס: הנרטיב מביא גם למסקנה שלא יהיה צדק בעולם כל עוד שמדינת ישראל קיימת, ואני לא מדבר על החמאס, אני מדבר על הפתח עכשיו.
איתמר מרכוס: כאן יש סרטון שהופיע פעמיים בשנה שעברה בטלוויזיה של הפתח.
איתמר מרכוס: זה מופיע גם הרבה פעמים, אבל כאן זה מופיע במפורש – הקשר בין הנרטיב של העבר והצורך בצדק על ידי עזיבת כל היהודים.
איתמר מרכוס: ויש לזה חשיבות רבה.
איתמר מרכוס: שוב, זה לא רק מתייחס לעבר, זה גם מתייחס לעתיד.
דני דנון: מה אתה מציע לעשות, איתמר?
איתמר מרכוס: אוקי, מה שאנחנו עושים - אנחנו מעבירים מצגות כאלה בפרלמנטים בכל העולם, גם באוניברסיטאות בעולם ובכל מיני מסגרות אחרות.
דני דנון: אני רוצה למקד אותך במדינת ישראל.
דני דנון: נמצאים פה נציגי משרדים, מה אתה ממליץ?
דני דנון: התמונות קשות.
איתמר מרכוס: קודם כל בתוך הארץ?
דני דנון: השאלה היא מה אנחנו צריכים לעשות היום כממשלה, כמדינה.
איתמר מרכוס: אוקי, קודם כל כממשלה צריכים להבהיר לפלסטינים שאנחנו רוצים לקדם את השלום, אבל אי אפשר לקדם שלום ברגע שכל ילד פלסטיני גדל על המסר שצדק יושג רק על ידי עזיבת כל היהודים את ישראל.
איתמר מרכוס: אם הם רוצים להגיד שזה נרטיב של העבר, אבל לעתיד אנחנו משלימים עם ישראל ואם זה המסר, אני מוכן לקבל.
איתמר מרכוס: אפילו שיש פה הרבה שקרים של העבר.
איתמר מרכוס: אבל זה לא המסר.
איתמר מרכוס: המסר של הרשות כלפי עמם, והתוצאה היא אגב, בסקר האחרון ששאלו את השאלה הזאת, זה היה לפני 3-4 חודשים.
איתמר מרכוס: שאלו פלסטינים – האם אתה בעד שתי מדינות, וכ-60% אמרו שהם רוצים שתי מדינות, אבל אז הם נשאלו שאלה נוספת.