GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: אז הייתה פעילות ענפה מאד בפייסבוק, והיה מעין חדר מצב, שישבו בו גם נציגת דובר צה"ל וגם נציגי ארגונים רבים, שחלקם אני אפילו מזהה בחדר הזה, ששיתפו איתנו פעולה, מהיום למחר, מה שנקרא.
יולי יואל אדלשטיין: כי עוד לא היינו ערוכים עם חדר מצב, ויש חדר מצב במשרד החוץ, שזה דבר מסודר שפועל, ואין שום בכלל תחרות.
יולי יואל אדלשטיין: אבל אנחנו חשבנו על משהו, כמו שאמרתי, יותר כזה צעיר, רענן, לא פורמאלי, שיהיה בקשר גם עם יהודים ברחבי העולם, וכפי שאתם ראיתם בנתון שם, יותר מ-100,000 איש אכן היו איתנו בקשר באותם הימים הספורים שהעסק הזה עבד.
יולי יואל אדלשטיין: עכשיו, בכללי, אחד הפרויקטים שאני עוד לא אפרט בכל הפרטים, אבל בקווים מאד כלליים.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הולכים באמצעות גם גוף חיצוני, לא בתוך המשרד, לגייס צעירים רבים ברחבי העולם, להכשיר ולהפעיל צעירים רבים ברחבי העולם, בדיוק לפעילות הזאת ברשתות החברתיות ובאינטרנט בכלל, גם לפעמים אולי פעילות פיזית.
יולי יואל אדלשטיין: ואני מאד מקווה שגם כאן בתקופה הקרובה מאד, אנחנו נפעיל כבר את הפרויקט, כשבעצם כולם מוכנים.
יולי יואל אדלשטיין: יש מספר אנשי ציבור, שגרירים בדימוס, ראשי ארגונים יהודיים בעברם וכן הלאה, שהתגייסו לפרויקט הזה יחד איתנו, והקימו חברה לתועלת הציבור, ואני מקווה מאד שהפעילות הזאת תקרום עור וגידים בקרוב, במספר שפות מטבע הדברים.
יולי יואל אדלשטיין: כשאנחנו נוכל להפיץ דברים שונים, במיוחד אם הדגש כמו שאמרתי, לא רק או לאו דווקא על משהו פוליטי, אלא על משהו שלא מגיע לחדשות ברשת טלוויזיה או בעיתון, באמצעות הפרויקט הזה, עם דגש וודאי על הפעילות הוירטואלית.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב המאגר פשוט, שנבין, תחשבו על המספרים.
יולי יואל אדלשטיין: בעשור האחרון היו כאן כרבע מיליון חברי במסגרת תגלית, עשרות אלפים במסגרת מסע, לפעמים יש חפיפה, אבל זה עדיין עשרות אלפים.
יולי יואל אדלשטיין: מה שנקרא סמסטר בישראל, חברה שבאים לאוניברסיטה, שנה בישראל, בישיבות הסדר שונות ובישיבות בכלל, ורוב החברה האלה, יש אחוזי עלייה מסוימים, רוב החברה האלה חוזרים לתפוצות, ואנחנו עכשיו רוצים גם לטובתם וגם לטובתנו, לחדש את הקשר איתם ולהפעיל.
יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שלא נעבור על כלל הפרויקטים, אבל עוד שני דברים שאני אגע בהם.
יולי יואל אדלשטיין: תעלה לי את האנטישמיות שנייה, ואז ניתן וודאי גם לך, גם לאורחים להתבטא.
יולי יואל אדלשטיין: (מוצגת מצגת) טוב, דוגמא, עם מה יש לנו עסק בעולם הערבי.
יולי יואל אדלשטיין: בטח נעשה בזמן המונדיאל לפני המשחק בין גרמניה לברזיל, התלבטות אמיתית כפי שאתם רואים, לאיזה צד להיות, קשה לו.
יולי יואל אדלשטיין: ברזילאים משחקים כדורגל יפה וגרמנים שרפו יהודים.
יולי יואל אדלשטיין: באמת התבלטות קשה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל, בדרך כלל, עכשיו, זאת דוגמא לאנטישמיות קלאסית, לפרוטוקולים של זקני ציון ולהכחשת השואה ולדברים המזעזעים שלא נעלמו.
יולי יואל אדלשטיין: לא נעלמו.
יולי יואל אדלשטיין: הם קיימים.
יולי יואל אדלשטיין: ואתם יודעים מה, באחת מהמדינות הבלטיות, אני חייב לומר לכם, כשהייתי בביקור, אז סיפרו לי בקהילה המקומית, שהגיעה אליהם ניצולת שואה.
יולי יואל אדלשטיין: לא ניצולת שואה, סליחה, גברת מישראל שהוריה היו ניצולי שואה, וניצלו על ידי מה שנקרא חסידי אומות העולם.
יולי יואל אדלשטיין: שוודאי האמא כבר, ההורים לא בחיים, והמצילים לא בחיים, והיא איתרה את המקום ואיתרה את המשפחה, את היורשים של המשפחה שהצילה, והלכה לכנסייה ורצתה שיעשו להם מה שנקרא מולדן, יעשו איזה שהוא טקס אזכרה למשפחה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: ואמר לה הכומר, זה היה לפני מה שהאפיפיור עכשיו הודיע כנראה, אמר לה הכומר שמכיוון שעדיין לא ברור לו אם יהודים צלבו את ישו או לא צלבו את ישו, אז הוא לא בטוח שזה רעיון כל כך טוב לעשות טקס אזכרה למישהו שהציל יהודים.
יולי יואל אדלשטיין: אז גם הדברים האלה קיימים.
יולי יואל אדלשטיין: גם הדברים האלה קיימים.
יולי יואל אדלשטיין: אבל, רוב ההתמודדות שלנו, זה אולי אפילו פרדוקסאלי, כי במאמצים רבים של מדינת ישראל לאורך השנים, ודרך אגב חייבים לציין גם את הכנסת בנושא הזה, בכל מיני גופים בין לאומיים שהיא מיוצגת, וודאי את משרד החוץ.
יולי יואל אדלשטיין: מדינת ישראל השיגה מצב שיש במדינות רבות חקיקה נגד אנטישמיות.
יולי יואל אדלשטיין: ומי שהוא אנטישמי בצורה כזאת, או בצורה של 'צלבו את ישו' או כן הלאה, עלול למצוא את עצמו, או עשוי למצוא את עצמו בבית משפט.
יולי יואל אדלשטיין: אבל יש פתרון – אנטי ישראליות ואנטי ציונות.
יולי יואל אדלשטיין: ואפילו כאן בחוג מצומצם זה של חברים, חייבים לומר שלא כל ביקורת על ישראל היא אנטישמיות.
יולי יואל אדלשטיין: יש ביקורת לגיטימית, יש ויכוחים, וגם אצלנו בארץ יש לא מעט ויכוחים.
יולי יואל אדלשטיין: אבל כשרק מחליפים את המילה יהודי, כלומר אילו אותו שר לבנוני היה אומר, ואני בעד לא יודע מה, נבחרת פלסטין כי הם הצליחו לחסל את המתנחלים האלה באיתמר, אז זה היה אולי הופך את המשפט שלו למשהו אחר לגמרי.
יולי יואל אדלשטיין: כזה חצי לגיטימי.
יולי יואל אדלשטיין: הוא לא אנטישמי.
יולי יואל אדלשטיין: הוא רק נגד הכיבוש ונגד ישראל ונגד הציונות, וכן הלאה וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: אז זאת האנטישמיות החדשה, לא כל כך חדשה, אבל האנטישמיות החדשה שאנחנו מתמודדים איתה בצורות שונות ומגוונות, גם כן בשיתוף פעולה עם גורמים נוספים.
יולי יואל אדלשטיין: אני רק אציין למשל, הפורום הגלובאלי למאבק באנטישמיות, שהתקיים.
יולי יואל אדלשטיין: אני ושר החוץ, אנחנו יושבי הראש, עמית של הפורום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: התקיימו כנסים וגם יש וועדות שעובדות, כמשהו לצד זה או תוצאה של זה, זה הפורום הבין פרלמנטארי למאבק באנטישמיות, הצטרף אלי דרך אגב בפעם האחרונה, התקיים הפורום באוטווה.
יולי יואל אדלשטיין: הוא קצת אולי זכור לחלק מן הנוכחים בגלל או אודות לנאום היוצא מן הכלל של סטיבן הרפר, ראש ממשלת קנדה בנושא של תמיכה בישראל ואנטישמיות שהוא נשא שם בפורום שלנו.
יולי יואל אדלשטיין: אבל כדאי לציין, אפרופו על רקע תמונות הזוועה, ואמרת שעוד תקרינו כמה דברים מהתעמולה של הצד השני, כדאי לציין שלמשל באוטווה השתתפו נציגים מ-50 ממשלות ופרלמנטים, אני מדבר רק על נבחרי ציבור.
יולי יואל אדלשטיין: רובם לא יהודים, אלא אנשים שמבינים את הפרינציפ הידוע, שזה תמיד מתחיל ביהודים, אף פעם לא נגמר ביהודים.
יולי יואל אדלשטיין: ורוצים לעשות פעילות נגד שנאה, ונגד אנטישמיות, ונגד שינאופוביה, ויפה שעה אחת קודם.
יולי יואל אדלשטיין: ודרך אגב, אדוני יושב הראש, אתה תשמח לשמוע שבעקבות הישיבות שלנו באוטווה, הוקמה מה שנקרא וועדת האינטרנט, שיש לי הכבוד והעונג לעמוד בראשה, יחד עם וושינגטוני מאד ידוע, שמתמחה בדיני אינטרנט, ומוכן להתנדב לנושא הזה, ואנחנו יחד איתו כבר קיימנו מספר שיחות, איך אנחנו ממשיכים.
יולי יואל אדלשטיין: כשאחד הדברים, אפילו לא הרעיונות, אלא אחת הפעולות זה לקיים דיונים עם כל ראשי הגופים הרלבנטיים – פייסבוק, טוויטר, גוגל וכן הלאה וכן הלאה, ולראות איך יחד איתנו אנחנו - בלי לפגוע בחופש באינטרנט, ובלי להגיע למצב שאסור לכתוב טוקבק או דברים אבסורדיים, עדיין אנחנו נגיע למצב שחופש הביטוי לא יהיה חופש שנאה וחופש אנטישמיות.
יולי יואל אדלשטיין: אלה הכיוונים.
יולי יואל אדלשטיין: ודבר אחרון שאני אגיד, זה כל הנושא שקשור ולא קשור ומלווה אותנו - נושא זכר השואה וחינוך וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: וגם כאן אנחנו עושים מגוון פעולות בנושא הזה בראש ובראשונה בארץ.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב גם בנושא התפוצות, אנחנו משתדלים מאד לעשות פרויקטים שיחשפו את הציבור הישראלי לתפוצות, כי לדעתי קשה לנו מאד לעשות משהו רציני, כשאנחנו יושבים רק בחוג מצומצם של אנשים, שמעניין אותם הנושא הזה ו-90% מן הציבור בכלל לא מודעים למה שקיים.
יולי יואל אדלשטיין: אז עשינו למשל כדוגמא, 'פסטיבל המשפחה' קראנו לזה, בחול המועד סוכות, ביחד עם בית התפוצות, בקמפוס אוניברסיטת תל אביב, ואני שמח לומר שאלפי משפחות ביקרו שם ועשו פעילות מתאימה לחול המועד, ונחשפו לדברים שקשורים לדברים לחיים מודרניים בתפוצות.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי השואה, הפעילות זה מספר פרויקטים יחד עם יד ושם וגורמים נוספים, שלרוב הייתי אומר ברמה של כותרת – מחברים את הדור הצעיר לשואה.
יולי יואל אדלשטיין: אציין למשל את תחרות הכרזות שאנחנו מקיימים זו שנה שנייה, ועכשיו לפני מספר שבועות נבחרה הכרזה.
יולי יואל אדלשטיין: כל האנשים שעושים את הכרזות בתחרות, מאות אנשים, מטבע הדברים זה לא ניצולי שואה, זה הדור הצעיר, בוגרי בתי ספר ואוניברסיטאות כאן.
יולי יואל אדלשטיין: פרויקט מוסיקה, מו – זיקה, דרך מוזיקה שמחברים תיכוניסטים צעירים למילים שנכתבו, לשירים שנכתבו על ידי ניצולי השואה, הם מתחברים לזה.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי לא מזמן באירוע כזה ואני חייב לומר, ככה בחיוך עצוב, שאולי אני לא הייתי מתחבר לסגנונות כאלה, אבל מה לעשות, אני לא תיכוניסט כבר.
יולי יואל אדלשטיין: אבל לאחר שאתה חושב על הביטוי של החברה, הם מוצאים לפעמים בשירים של ניצולי שואה, דברים שאנחנו לא מוצאים, כי אנחנו נורא – ביראה מסוימת והם מוצאים גם את כל הציניות ואת כל מה שנשפך החוצה, והם מוציאים את זה לידי ביטוי דרך המוסיקה שלהם.
יולי יואל אדלשטיין: וגם בזירה הבינלאומית, ביום השואה הבינלאומי, שנה שעברה קיימנו אירוע באו"ם, אירוע גדול.
יולי יואל אדלשטיין: השנה זה היה בפרלמנט האירופאי בבריסל, עם כל הצמרת, עם נשיא הפרלמנט האירופי, בוז'ק, עם גברת אשטון, שרת החוץ של האיחוד האירופי, ואני מקווה מאד שהדברים האלה שם, מחברים גם משהו כשהמוטו שלנו זה לא לתת לאנשים לעשות את החלוקה הכל כך יפה שכולנו מזדהים עם קורבנות השואה ומרכינים ראש, ולאחר מכן הולכים ולוחצים יד לאחמדינג'ד, או שמשתתפים בעוד החלטה אנטי ישראלית בפורום זה או אחר.
יולי יואל אדלשטיין: אז אנחנו מאד מנסים לא לתת להפרדה הזאת לקרות.
יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה אדוני יושב הראש על הסבלנות.
דני דנון: אני מודה לשר ההסברה והתפוצות, השר יולי אדלשטין על הסקירה המקיפה.
דני דנון: אני רוצה להיכנס לתוך העניינים שאנחנו נוגעים בהם, בייחוד בנושא האינטרנט.
דני דנון: קודם כל יש לי שאלת הבהרה.
דני דנון: נמצאים איתנו נציגים בכירים של גוגל ויוטיוב בישראל.
דני דנון: אני ראיתי לאחרונה שיורדים דברים מהיוטיוב, עולים ליוטיוב, גם אחרי זה נבקש מקרולין גליק לספר על נושא המרמה, וגם שם אני זוכר שהיה קטע שהורידו, העלו.
דני דנון: נמצא איתנו פה נפתלי בנט.
דני דנון: גם שלשום, התמונות הקשות, ודרך אגב, השר, כבר יצאו תגובות בתקשורת על ההחלטה שלך על פרסום התמונות, ואני רוצה מפה לומר לך שאנחנו מחזקים את ידיך, ורוצים לראות את הדבר הזה כדבר שיטתי.
דני דנון: יהיה לזה ביקורת, אבל מבחינת המלחמה – אי אפשר לרצות את כולם.
דני דנון: אנחנו קוראים במגילת אסתר עוד שבוע ימים, ובסוף כתוב שמרדכי היה רצוי על רוב אחיו.
דני דנון: אז אי אפשר לרצות את כולם, וכן אני חושב שהמהלך שלך הוא מהלך נכון וחשוב.
דני דנון: אנחנו צריכים להשתמש בכל הכלים.
דני דנון: אני רוצה לבקש מנציגי גוגל פה, יוטיוב, להבין בקטע הזה מי מחליט מה עולה ומה נשאר בכל הנושא של יוטיוב.
דני דנון: אז נמצאים פה דורון אבני, אחראי על יחסי ממשל, ואלון חן.
דניאלה פרלשטין: זהו, שדורון הלך לוועדה אחרת, כמו שראיתי עכשיו.
דניאלה פרלשטין: שמי דניאלה פרלשטין, אני מנהלת לקוחות בגוגל ישראל.
דניאלה פרלשטין: אני מנהלת לקוחות בתחום הציבורי.
דניאלה פרלשטין: מבחינת הרשאות להעלאת חומרים, User Generated Content ואחרים, כמובן שגולשים מעלים חומרים ליוטיוב.
דניאלה פרלשטין: אפשר, כל גולש בעצם רשאי, מה שנקרא TO flag the content, ואז המערכת מורידה את החומרים.
דני דנון: המערכת פה או המערכת בארצות הברית?
דניאלה פרלשטין: המערכת הבינלאומית, הרי זאת חברה בינלאומית.
דני דנון: אוקי, שיושבת איפה?
דני דנון: בארצות הברית אני מניח.
דניאלה פרלשטין: נכון, או באירופה.
דניאלה פרלשטין: עכשיו, אני חושבת שמבחינת ממש לרדת לרזולוציה של מדיניות וכו', אני חושבת שמנהל שעדיף שמנהל המדיניות שלנו ועורכי הדין שלנו יכולים לתת את האינפורמציה.
דני דנון: אז אני אודה לך אם תתקשרי אליו שיגיע, ואנחנו בינתיים נראה סרטון שנמצא כרגע ביוטיוב, ואני ביקשתי מהעוזרים לפני הדיון, לקראת מה שעולה מהצד שלנו, לראות מה כרגע נמצא, ולא מצונזר ולא יורד.
דני דנון: סרטון של דקה.
קריאה: אנחנו נראה שני סרטונים.
קריאה: אחד זה מהדירה דלאל מוגרבי מהפיגוע בכביש החוף, 11.3.78.
קריאה: מוצג סרטון בערבית
קריאה: זה אחד.
קריאה: השני ----
יולי יואל אדלשטיין: כמילות רקע חייבים לומר שבזמנו כמו שאתם זוכרים, הייתה גם כוונה של קריאת כיכר על שמה של הגברת המהוללת הזאת והיה לי הכבוד, לא יכול לומר הכבוד והעונג, אבל היה לי הכבוד גם להפנות את תשומת ליבו של ראש הממשלה והוא אכן מחה וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: זה לא שקיימת הכיכר ולא היו טקסים, אבל לפחות לא נשאו אופי ממלכתי כפי שהם התכוונו בהתחלה.
דני דנון: אני רוצה בינתיים, עד שאתה מתחיל את זה, לבקש מקרולין גליק מייסדת אתר 'לאטמה', שראינו את הפעילות שלכם, אני לפחות באופן אישי בנושא המרמרה, את הסרטון של – We are the world, we are the people, שהיה מבריק ואפקטיבי.
דני דנון: הניסיון שלך עם הקטע של, הצלחת?
דני דנון: אז זה כולם כבר ראו.
יולי יואל אדלשטיין: אבל נעים לראות עוד פעם.
דני דנון: יש מישהו בחדר שלא ראה את הסרטון הזה?
קריאה: אני.
דני דנון: אז תשים אותו.
דני דנון: מוצג הסרטון - We are the world, we are the people
דני דנון: בדיעבד טוב שראינו את זה, להיזכר שיש גם הסברה טובה.
דני דנון: קרולין, אני רוצה לחזור אליך.
דני דנון: כמה אנשים ראו את הסרטון הזה?
דני דנון: כמה מישראל, כמה מהעולם, וגם התייחסות שלך לנושאים שעלו, ובייחוד לקטע של יוטיוב שאני עוד לא קיבלתי עליו תשובה.
קרולין גליק: טוב, אז קודם כל תודה רבה על ההזמנה להציג את 'לטאמה' בפני הוועדה.
קרולין גליק: את הסרטון הספציפי הזה ראו במשך שבוע למעלה ממיליון איש בכל רחבי העולם, כאשר חמישית מבין המיליון היו בתוך ישראל, ועוד 750,000 היו בחו"ל.
קרולין גליק: תוך חודשיים, כאילו חודשיים לאחר שהסרטון הזה עלה, כבר צפו בו 5 מיליון פעם בגרסאות שונות.
קרולין גליק: עכשיו, זה רק אחד מיני סרטים רבים, סרטונים רבים ש'לאטמה' העלה ליוטיוב, שקיבל מיליוני צפיות.
קרולין גליק: היו לנו עוד כמה שזכו גם כן בלמעלה ממיליון ציפיות תוך מספר שבועות בודדים.
קרולין גליק: עכשיו, לגבי כל הסיפור הזה של יוטיוב, יש לי פשוט כמה נקודות והסיפור של יוטיוב גם נכנס לתוכם, אז ברשותך, חבר הכנסת דנון, אני אשמח, אפשר פשוט לעבור על זה.
קרולין גליק: בשמחה.
קרולין גליק: טוב, בסך הכל התפיסה שלנו ב'לאטמה' היא מאד פשוטה.
קרולין גליק: יש מסר ויש סגנון העברת מסר.
קרולין גליק: עכשיו, את המסר שלנו אנחנו קובעים ואנחנו מעבירים רק את המסר שלנו.
קרולין גליק: אנחנו אומרים רק מה שאנחנו רוצים להגיד, ואנחנו אומרים את זה באופן שאנחנו מאמינים שקהל היעד שלנו יוכל לקבל.
קרולין גליק: עכשיו, קהל היעד שלנו גם כן הוא קהל מאד ספציפי.
קרולין גליק: קהל היעד שלנו זה אנשים שאינם מחוברים לאידיאולוגיה האנטי ישראלית באופן דתי.
קרולין גליק: זאת אומרת אנשים שמוכנים בכלל לחשוב באופן עצמאי הם קהל היעד שלנו.
קרולין גליק: אנחנו לא פונים לאנשים שפוסלים את זכותה של מדינת ישראל, זה לא כל כך מעניין אותנו מה הם חושבים עלינו.
קרולין גליק: אבל, חשוב לנו לגעת באנשים שמוכנים עוד לחשוב.
קרולין גליק: על כן אנחנו בחרנו את הסגנון פעולה שלנו, שהוא בעצם מחולק לשני חלקים.
קרולין גליק: אחד זה הסאטירה.
קרולין גליק: האינטואיציה שלי וגם ההבנה שלי של המין האנושי היא, שהאנשים כשהם מפחדים ממשהו, הדרך הכי טובה להוריד את רף הפחד, באמצעות בדיחה, הומור.
קרולין גליק: ברגע שאתה צוחק על משהו – אתה כבר לא מפחד ממנו.
קרולין גליק: אז זאת אומרת שכשאנחנו מנסים להבין את מקור הרתיעה מלהתמודד עם האמת על ישראל ועל אויבינו, אנחנו חושבים שהרתיעה במהותה נובעת בראש ובראשונה מפחד בפני הגורמים הסמכותיים שאומרים שלישראל אין זכות קיום.
קרולין גליק: בין אם זה ה-BBC, בין אם זה פרופסור באוניברסיטת קולומביה, בין אם זה מי שזה לא יהיה.
קרולין גליק: מה שבעייתי כאן הוא הסמכותיות של הגורם האנטי ישראלי; או בתוך ישראל – אם זה ארגונים ישראליים שאומרים שמדינת ישראל היא מדינה גזענית, מדינת אפרטהייד שאין לה זכות קיום, ושהעם היהודי ומדינת הלאום היהודית, במהותה צריכה לחדול מלהתקיים.
קרולין גליק: אז קודם כל אנחנו משתמשים בסתירה, כי אנחנו רואים את זה ככלי הכי מהיר להעביר לאנשים את החירות.
קרולין גליק: לתת לאנשים את החירות לחשוב באופן עצמאי על הדברים.
קרולין גליק: והדבר השני זה שאנחנו משתמשים בסרטונים.
קרולין גליק: אנחנו הגענו למסקנה שהדרך הכי טובה להתמודד עם התקשורת העוינות לישראל, גם בחו"ל וגם בתוך ישראל, היא פשוט לעקוף אותה באמצעות עשיית טלוויזיה באינטרנט, בעיקרון דרך היוטיוב, משום שהיוטיוב זה ערוץ שכולם כמעט נגישים אליו, נכנסים אליו, ובאמצעות היוטיוב בעצם אפשר לעקוף ערוצי טלוויזיה ורשתות טלוויזיה בין לאומיות עתירות הון, בתקציב יחסית מוגבל.
קרולין גליק: אגב, 'לאטמה' ממומן באופן מוחלט על ידי תרומות מיהודים אמריקאים, שתורמים למכון המחקר שבו אני מועסקת בוושינגטון, שנקרא המרכז למדיניות ביטחון, שמעביר את הכסף לישראל על מנת לממן את הפעילות שלנו.
קרולין גליק: אנחנו הבנו שהסרטונים ביוטיוב זאת הדרך הכי טובה להעביר מסר.
קרולין גליק: אגב, כשאנחנו רואים חוברות, כשאנחנו רואים כל מיני ברושורס כאלה שמחולקים בכל מיני מקומות, אנחנו מבינים שאנשים פשוט לא קוראים אותם.
קרולין גליק: אנשים פחות קוראים, פחות קוראים בעולם, ואם אתה רוצה להעביר מסר – הדרך הכי אפקטיבית לעשות את זה זה באמצעות יוטיוב, באמצעות הטלוויזיה באינטרנט.
קרולין גליק: עכשיו, הלקח מההצלחה של 'לטאמה', ואגב, יושב כאן שלמה בלס, שהוא מנהל אתר 'לאטמה' והוא זה שהגה את הרעיון של We con the world.
קרולין גליק: אנחנו חשבנו לעשות את השיר הזה בראש ובראשונה בעברית, כבר שלושה שבועות לפני שהמשפט הגיע, ובבוקר של האירוע במאווי מרמרה, פתאום הוא התקשר אלי, אמר אנחנו חייבים לעשות את זה באנגלית.
קרולין גליק: הוא ראה את ההתנפלות הבין לאומית על ישראל, בעודי מניקה את הבן שלי.
קרולין גליק: אני בכלל לא ידעתי מה קורה.
קרולין גליק: הוא כבר הבין שצריך לעשות מעשה ב'לאטמה'.
קרולין גליק: על כן, We con the world היה הניסיון הראשון שלנו בשפה האנגלית, והנה זה עבד.
קרולין גליק: וזה הלקח גם לקברניטי ישראל, גם לכנסת, גם לכל מי שמתעניין בהסברה.
קרולין גליק: המסר שאתם ראיתם בסרט הזה הוא מסר מאד שנוי במחלוקת.
קרולין גליק: בעצם אנחנו באים ואומרים בריש גלי, שגם התורכים וגם כל רשתות הטלוויזיה בעולם, מ ש ק ר י ם.
קרולין גליק: וכל הכיסוי של האירוע הזה היה מסולף ביסודו ובמהותו.
קרולין גליק: עכשיו, זה מסר קשה, וההצלחה של הסרטון הזה מוכיחה, וסרטונים אחרים שאנחנו עשינו שהצליחו גם כן, מוכיח שאפשר להעביר מסר מאד קשה.
קרולין גליק: לא צריך להיות נחמדים.
קרולין גליק: לא צריך להראות כמה שאנחנו ידידותיים לכל הגזעים ולכל המינים ולכל ה---
דני דנון: קרולין, לגבי יוטיוב, את יכולה להתייחס, תיכף יגיע גם דורון.
קרולין גליק: כן, עכשיו ביוטיוב, אז כאמור, תוך שבוע אנחנו קיבלנו מיליון צפיות.
קרולין גליק: כעבור שבוע, נדמה לי שזה היה שבוע, הורידו את הסרטון משום שהאחים וורנר, שהם בעלי ה---
דני דנון: הסרטון הספציפי שראינו?
קרולין גליק: כן, We con the the world.
קרולין גליק: הורידו את הסרטון מיוטיוב, בטענה של הפרת זכויות יוצרים של מייקל ג'קסון וליונל ריצ'י, שהם הבעלים של We are the world, השיר שעליו מבוססת הפרודיה שלנו.
קרולין גליק: אנחנו ערערנו על ההחלטה הזאת, וזה לקח שלושה שבועות נראה לי, עד שזה עלה.
קרולין גליק: אבל בינתיים, בגלל שזה היה רץ באינטרנט, אז בעצם הם לא הצליחו להוריד אותו, משום שחברות אחרות עם live streaming, וגם יוזרים אחרים ביוטיוב, כבר העלו את זה ביוזר שלהם.
קרולין גליק: ועל כן בעצם ---
דני דנון: יש לי שאלה קשה, אבל את ישירה ואני גם ישיר.
דני דנון: את חושבת שליוטיוב יש אפליה במדיניות של סרטונים שבאים מהכיוון שלנו לעומת סרטונים שבאים מהצד הפלסטיני?
דני דנון: האם את חושבת שיש פה איפה ואיפה מבחינת יוטיוב?
קרולין גליק: חד משמעית כן.
קרולין גליק: חד משמעית כן, ואנחנו יכולים לראות סרטונים ---
דני דנון: אז אני רוצה שתתני לי דוגמאות של איפה ואיפה, ואנחנו נקבל תשובות מיוטיוב פה.
קרולין גליק: אנחנו רואים סרטוני ג'יהאד.
קרולין גליק: זה לקח להם חודשים להוריד את אנואר אל עוולאקי מפקד אל קעידה בתימן, שהפיץ ---
דני דנון: ואת הסרטון הזה כמה זמן לקח להוריד, את הסרטון שלכם?
קרולין גליק: שלנו לקח שבוע.
קרולין גליק: לקח שבוע.
קרולין גליק: זה לקח להם שנים להוריד את הסרטונים להפצת מסר הג'יהאד וגיוס סוכנים חדשים לאל קעידה.
קרולין גליק: היו מקרי רצח בבריטניה ובמקומות אחרים ---
דני דנון: אנחנו תיכף נשמע גם את נציגת דובר צה"ל, אבל אני שמעתי עדויות שגם מדובר צה"ל קרו מקרים דומים שהורידו סרטונים.
קרולין גליק: הקצינה מדובר צה"ל יכולה להגיד על זה, אבל ברור.
קרולין גליק: אנחנו ראינו את זה במלחמת לבנון השנייה כשהם העלו סרטונים והורידו אותם.
קרולין גליק: אז השאלה אם יש אפליה – כן.
קרולין גליק: עכשיו, עוד פעם, זה גם חוזר לשאלת ההסברה.
קרולין גליק: אתה שאלת אותי שאלה ישירה, עניתי כן.
קרולין גליק: עכשיו, אם אתה רוצה להעביר מסר, אז אתה חייב להיות מסוגל גם לתת תשובות.
קרולין גליק: אז התשובה היא, אני חושבת שהבעיה העיקרית של ההסברה הרשמית של מדינת ישראל, זה שאנחנו מנסים להיות כמו שאומרים באנגלית – All things to all people.
קרולין גליק: אנחנו לא יכולים להיות דבר והיפוכו.
קרולין גליק: או שאנחנו צודקים, או שאנחנו טועים.
קרולין גליק: אם אנחנו צודקים, אז אנחנו חייבים לייצג עמדה של צד צודק.
קרולין גליק: עכשיו, אפשר לעטוף את זה בכל סגנון שרוצים.
קרולין גליק: אפשר להגיד את זה בסאטיריקה, אפשר להגיד את זה ביופי, אפשר להגיד את זה שחור על גבי לבן, אפשר להגיד את זה בכל דרך.
קרולין גליק: את הסגנון צריך להתאים לקהל, אבל המסר צריך להיות חד וברור, ואם זה לא חד וברור, אז מן הסתם אנחנו אומרים שאנחנו טועים, וזה כבר הופך להיות לא הסברה, אלא לסתם בזבוז משאבים יקרים.
קרולין גליק: ועל כן אני חושבת שזה הדבר החשוב.
קרולין גליק: התרגום של ההצלחה שלנו ב'לאטמה' כיזמה פרטית של צוות של יוצרים ציונים, שמאמינים בארץ ישראל ובמדינת ישראל, ומאמינים שצריך להגן עליהם.
קרולין גליק: שצריך ואפשר להצליח בהסברה, אבל רק אם המסר ברור.
קרולין גליק: הרי אצלנו בישראל יש למעשה שני צדדים של הסברה.
קרולין גליק: אחד זה הצד נניח שהוא הצד הפוליטי השמאלי של הקשת הפוליטית, וגם של הממשלה שמנסה להיות הכל.
קרולין גליק: וזה להגיד שאמנם הפלסטינים צודקים, אבל אנחנו נחמדים ועל כן אתם צריכים לתמוך בנו בכל מיני סגנונות שונים.
קרולין גליק: עכשיו, זה לא עובד, זה לא עובד כי זאת לא הסברה.
קרולין גליק: הדרך השנייה זה של הקשת בצד הימני נניח של הקשת הפוליטית, זה להגיד אנחנו צודקים ולא איכפת לנו מה אתם חושבים עלינו.
קרולין גליק: זה גם כן לא הסברה.
קרולין גליק: הדרך לעשות הסברה זה להגיד – אנחנו צודקים באופן שלוקח בחשבון את הכללים הבסיסיים של השיווק.
קרולין גליק: שמעבירים מסר באופן שאנשים יכולים לקלוט אותו.
קרולין גליק: וזה לא מדע.
קרולין גליק: צריך פשוט להסתכל על בן אדם ולחשוב איך הוא ישמע אותי.
קרולין גליק: וכל אחד יכול להצליח בזה, וכל אחד יכול לעשות את זה.
קרולין גליק: אנחנו בעצם רוצים שכל אחד יעשה את זה, כי לפי דעתי המוצר שאנחנו משווקים הוא המוצר הכי יקר בשוק.
דני דנון: תודה, תודה רבה לקרולין גליק, מייסדת אתר 'לאטמה'.
דני דנון: יושב פה דורון אבני, מנהל המדיניות של גוגל, אל תברח.
דני דנון: אנחנו רצינו אותך אבל לא היית.
דני דנון: קודם כל אנחנו רוצים להעביר את רשות הדיבור לנפתלי בנט, מנכ"ל מועצת יש"ע, שבימים האחרונים היו פעילים מאד בכל נושא ההסברה.
דני דנון: בבקשה, מר בנט.
נפתלי בנט: אני מדבר לא בכובע שלי כמנכ"ל מועצת יש"ע, אלא כאחד מהפעילים ומהמקימים של מערך ההסברה הבין לאומי.
נפתלי בנט: אני אגיד את זה בקצרה.
נפתלי בנט: קודם כל הפעילות של המשרד של יולי מבורכת, ואנחנו רואים את התוצאות כל יום בשטח.
נפתלי בנט: נתחיל בזה.
נפתלי בנט: ברמה לאומית, ישראל לא עלתה לזירה.
נפתלי בנט: יש זירת אגרוף, אנחנו לא בזירה.
נפתלי בנט: עכשיו אני מוריד כובע כמסבירן, ושם כובע כרב סרן במילואים, שחלילה יילחם במלחמה הבאה.
נפתלי בנט: הצורך שלנו כמדינה להקים מערך הסברה הוא יותר חשוב מ-10 חטיבות.
נפתלי בנט: כי ה-10 חטיבות שיילחמו, פשוט יילחמו עם ידיים קשורות ולא יהיו אפקטיביות.
נפתלי בנט: לכן, ברמת הממשלה, צריך פה רמה אחרת לגמרי והמשרד של יולי וכל העיסוק הזה צריך לקבל יחס כמו משרד הביטחון.
נפתלי בנט: זה מאבק על הקיום שלנו.
קריאה: ותקציב.
נפתלי בנט: ותקציב.
נפתלי בנט: אכן ככה.
נפתלי בנט: אנחנו עדיין מדברים על זה ועדיין לא הפנמנו את זה.
נפתלי בנט: בקצרה מאד, אנחנו קבענו לנו, יש לנו ארגון שנקרא 'ישראל שלי', פנים ישראל והחוצה זה נקרא – ISRAEL ONLINE AMBASDORS, זה בעצם מערך של שגרירים בינלאומיים.
נפתלי בנט: אתם יכולים לראות את הפייסבוק, כרגע 20,000 שם ועוד 27,000 פה.
נפתלי בנט: סך הכל 47,000 שגרירים ברשת.
נפתלי בנט: קבענו לנו נוהל שנקרא ארבעת המ'.
נפתלי בנט: המ' זה המסר, המהירות, המוצר – קרי זה סרטון, זה כתבה, זה תמונה, ומערכת הפצה.
נפתלי בנט: יכול להיות לך הכל, אבל אם אין לך איך להגיע לעולם, אתה נורא מתלהב מעצמך ואין לך את הצנרת – חבל על הזמן.
נפתלי בנט: אני אתן Case study משלשום.
נפתלי בנט: מוצאי שבת נודע לנו, רבים מאיתנו דתיים, נודע לנו הטבע המזעזע והבנו שלשלוח עכשיו 1,000 דוברים להסביר באנגלית יפה, לא יעזור.
נפתלי בנט: קיבלנו החלטה מאד קשה בעשר בלילה בבית משפחת פוגל, הסבא והסבתא בנוה צוף, על דעתם, קיבלנו החלטה שמפרסמים את התמונות.
נפתלי בנט: נכנסנו לפעולה מול גוף שאנחנו קוראים לו פנימית 'קומנדו אינטרנט'.
נפתלי בנט: ושוב, המטרה היא הסברה בינלאומית, לא קשור ליש"ע.
נפתלי בנט: 'קומנדו אינטרנט', 'קומנדו יוטיוב', שאגב שלמה גם מעורב בעניין הזה, והפקנו סרטון שיצא בסדר גודל, נדמה לי ברבע לשלוש לפנות בוקר בין מוצאי שבת ליום ראשון, עלה ליוטיוב.
נפתלי בנט: עד הבוקר הוא צבר סדר גודל של 40,000 צפיות, ויוטיוב הסירו את הסרטון.
דני דנון: רק שנייה, אני רוצה להתעמק שנייה.
דני דנון: יש לך לוח זמנים מדויק על זה?
נפתלי בנט: אנחנו עכשיו עושים את החקירה אצלנו.
נפתלי בנט: לא היה לנו זמן.
נפתלי בנט: אני רק אסיים את תיאור האירוע, ותראו מבט לסרטון.
נפתלי בנט: מהר מאד החלטנו להעלות את זה לפלטפורמה שהיא לא ציבורית.
נפתלי בנט: לא אצל יוטיוב ולא אצל METACAFE, ולא אצל אף אחד שיכול לשלוט לנו בגורל.
נפתלי בנט: העלינו את זה לפלטפורמה משלנו, באתר – MY ISRAEL, ואנחנו נראה את האתר, שאף אחד לא יכול לגעת לנו ב-MY ISRAEL.
נפתלי בנט: מה שאתם רואים פה זה הסרטון.
נפתלי בנט: אגב, אתם רואים 4,650 שיתופים.
נפתלי בנט: מי שמכיר שתף זה בערך יחס של 100 ל-1.
נפתלי בנט: 100 צופים על שתף 1.
נפתלי בנט: הסרטון הזה הגיע לסדר גודל של 600,000 צפיות, מרביתן בחו"ל.
שלמה בלס: שזה תוך יומיים.
נפתלי בנט: כן, כן.
נפתלי בנט: ועכשיו ביוטיוב, הבוקר ניסינו עוד הפעם להעלות.
נפתלי בנט: אנחנו נראה מה קורה.
דני דנון: כמה זמן לקח להם להוריד את זה?
נפתלי בנט: לקח להם בערך 4 שעות.
נפתלי בנט: כנראה שדיווחו עליהם הפלסטינים בכמויות גדולות.
נפתלי בנט: במקום לריב איתם שאין לנו זמן לזה, כי אמרתי לכם, המ' השלישית,
שלמה בלס: לקח פחות.
שלמה בלס: לקח משהו כמו שעתיים וחצי.
נפתלי בנט: שעתיים וחצי.
נפתלי בנט: אני ישנתי בין שלוש לשש באותו יום, אז אני לא יודע בדיוק.
דני דנון: שעתיים וחצי לקח להוריד את זה מיוטיוב?
נפתלי בנט: נכון.
נפתלי בנט: אבל אני רוצה להדגיש, המהירות פה, הרי אותו סרטון אם נצא איתו עוד חודש, לא רלבנטי.
נפתלי בנט: או לצאת עם כתבה על הנושא, שהמוצר הוא לא המוצר הנכון, גם לא רלבנטי.
נפתלי בנט: לכן, הריבוע הזה, של מסר, מוצר, מהירות ומערכת הפצה זה קריטי.
נפתלי בנט: הסרטון הוא קשה מאד.
נפתלי בנט: אני אראה את הדקה וחצי הראשונות ---
דני דנון: רק לפני שאתה מראה, כיוון שאני לצערי צפיתי בו, אני רוצה לומר שהוא קשה מאד, ואם מישהו לא רוצה לצפות בו, אז שפשוט יסתכל לכיוון הזה, כי התמונות הן קשות מאד.
דני דנון: מוצג סרטון
דני דנון: התמונות קשות מאד, כמו שכולנו ראינו.
נפתלי בנט: ההחלטה לא הייתה קלה, וספגנו הרבה ביקורת על הדבר הזה.