GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה זרצקי: כאלה שהולכים עם כל מיני פרוות, הוא גם עורך-דין, שהולכים עם פרוות על הראש, ומעמידים פני תמימים.
יהודה זרצקי: מה הכוונה?
יהודה זרצקי: שתיזהר מהצבועים.
יהודה זרצקי: יש הרבה מסכות.
דני דנון: עכשיו לענייננו.
יהודה זרצקי: לענייננו.
יהודה זרצקי: ולמה זה, מה זה אומר לנו?
יהודה זרצקי: שאנחנו צריכים ללכת בשם השם, להתעלם מאנשים מעמידי פנים וללכת לא עם Artificial אלא עם אמת.
יהודה זרצקי: כמו שמבקש חבר הכנסת דנון ואני חייב לשמוע היום בקולו, פעם אחרת הוא יישמע בקולי, העניין הוא כדלקמן, רבותיי.
דני דנון: את הפרויקט כולם פה מכירים, בחדר, בוא תאמר לנו כרגע, מה מונע, מה מעכב, מה אתה מבקש מארבעת חברי הכנסת והוועדה להחליט, על-מנת שנוכל לקדם את הפרויקט.
יהודה זרצקי: עכשיו אני רק רוצה להגיד, שכמו שאמר חבר הכנסת דנון ואנחנו מכירים כעשור, בפעילויות ציוניות שלו בעולם.
יהודה זרצקי: תראו, רבותיי, אנחנו הגענו היום לרגע האמת ואם לא היתה לי מסירות נפש ושליחות, זה היה מושלך לפח.
יהודה זרצקי: אבל כיוון שכשעמדתי ליד ביתי וזה חשוב, זה מלווה אותי, עם שמע ישראל, עם 13 זוגות תפילין, שניצלו במלחמת המפרץ, נמצא כאן אלדד הלחמי, הוא יודע שהבאתי אז עולים חדשים, הוא היה עוזר של השר מגן, עם רפול ז"ל, עם הרמטכ"ל, עולים חדשים שהבאתי שהתאכסנו אצלי בבית, מוצאי שבת דיברתי על זה ברשת ב', התקשרו אלי, לא יודע למה.
יהודה זרצקי: היה 20 שנה למלחמת המפרץ.
יהודה זרצקי: ואז הסתכלתי לבורא עולם, זה מופיע, יופיע אגב על נייר המכתבים שלנו, כי זה מוטו, הסתכלתי לבורא עולם ונשבעתי, נדרתי נדר, שבעזרת השם, ברבות הימים, עם שמע ישראל, בצד ימין, עם דגל ישראל שעמדתי ליד הבית ואמרתי שהבית נהרס והדגל נשאר שלם, אנחנו, זה לא רק אני, זה אנחנו, זה גם אתם ועוד אחרים שלא נמצאים כאן, נוביל מהלך בעולם היהודי.
יהודה זרצקי: לאחר שלמעלה מ- 150 משלחות עלו לבית, כולל ראש הממשלה דהיום והוא היה אז סגן שר החוץ, שעלה, ואני לא אפרט לכם כל מיני אחרים שהגיעו והוא מלווה אותנו ואתמול אני פגשתי אותו לדקות מספר, לא אותו, את עוזרתו.
יעקב כץ: אני בטוח שזה לא יצליח.
יהודה זרצקי: רבותיי, לענייננו, אנחנו רוצים לגשת לעניין, כמו שאומר חבר הכנסת דנון.
יהודה זרצקי: לעניינו, רבותיי, הסיפור הוא כך – בנו נשבענו, ויש כאן פעילים של גשר של זהב שבאו על חשבון זמנם החופשי והפרטי, שאנחנו נוביל את המהלך הזה לתפארת העם היהודי ולמען הדורות הבאים.
יעקב כץ: איזה מהלך?
יהודה זרצקי: והנה המהלך שאנחנו עשינו מאז מלחמת המפרץ.
יעקב כץ: לא, מה אתם עושים עכשיו?
יהודה זרצקי: בבקשה, תן לי לפרט.
יעקב כץ: תגיד מה עכשיו.
יהודה זרצקי: עד עכשיו ערכנו מסעי הזדהות של בני ובנות מצווה.
יהודה זרצקי: נמצא כאן ד"ר צדוק, הוא יודע, ממשרד החינוך, עם דב אייזן בזמנו.
יהודה זרצקי: מסעי הזדהות של בני ובנות מצווה, זה שמע ישראל, וזה גם דגל ישראל, מרחבי העולם היהודי, שהגיעו לישראל לכבוד יום ירושלים וכאן הם נפגשו עם עולים חדשים ויחד הם יצרו את גשר של זהב ירושלים.
יהודה זרצקי: הם למדו על ירושלים, על גבעת התחמושת, הם למדו על עיר דוד, הנה, גבעת התחמושת, שכל הצל"שניקים, הם למדו על כל האלמנטים היסודיים של ירושלים.
יהודה זרצקי: אחרי שהם למדו, הם באו ברגליים הקטנות שלהם להצביע על ירושלים כבירת העם היהודי ביחד.
יהודה זרצקי: וחבר הכנסת דנון היה יושב-ראש בית"ר, אז הוא יודע מה זה נוער.
יהודה זרצקי: מי שמשקיע בנוער יכול להיות בטוח שבעתיד, בעזרת השם, העץ הזה יגדל ויצמח, אתה איש חינוך, ד"ר צדוק.
יהודה זרצקי: יש כאן גם איש של חיל חינוך, אני רואה.
יהודה זרצקי: לענייננו, רבותיי, הבאנו למעלה מעשרה מסורות, מלבד האינתיפאדה, שיש לנו ביד.
דני דנון: עו"ד זרצקי, אני ברשותך, רוצה לשאול אותך שאלות.
יהודה זרצקי: כן.
דני דנון: מי הגורמים המתקצבים אתכם?
יהודה זרצקי: יפה.
יהודה זרצקי: אין.
יהודה זרצקי: הקדוש ברוך הוא.
דני דנון: היום.
דני דנון: סליחה, סליחה.
דני דנון: בשנת 2010, אף משרד ממשלתי לא סייע בכסף או בשווה כסף לפעילות שלכם?
יהודה זרצקי: באגורה אחת בלבד לא סייע למרות.
דני דנון: בעבר, סליחה, בעבר.
דני דנון: איזה משרדי ממשלה נטלו חלק בפרויקט, אם בכלל?
יהודה זרצקי: כתוב כאן משרד החינוך, משרד הקליטה, היום, אגב, היתה לי פגישה לא סימפאטית עם משרד הקליטה, למרות שיש לי שם חברים.
דני דנון: עם מי במשרד?
יהודה זרצקי: אני אגיד לך כבר, חגי מן ואדון אריה קורת ואם יש כאן דובר משרד הקליטה, כדאי שזה לא יצא החוצה, אנחנו נדבר, מכיוון שאחרי שמשכו אותי שנה שלמה.
יעקב כץ: אולי תגיד מה התוכנית?
יעקב כץ: אני לא יודע בשביל מה אנחנו יושבים פה.
יהודה זרצקי: התוכנית היא שמסע הזדהות.
יעקב כץ: מתי?
יהודה זרצקי: שנערך לכבוד יום ירושלים.
יעקב כץ: הזה?
יהודה זרצקי: של בני ובנות מצווה.
יהודה זרצקי: במהלך מעגל השנה, לומדים על הדגל, על הסמל, על האלמנטים היסודיים של ירושלים, על צה"ל וכל הדברים האלה מתנקזים אחר-כך לשני אירועי Video conference, שהם עושים במהלך השנה, מירושלים לכל מיני מקומות בעולם שנמצאים שם, והשיא, שיא התהליך, משרד החינוך נמצא כאן, שיא התהליך החינוכי זה שבועה לירושלים ביום ירושלים.
יהודה זרצקי: עד היום, יש לנו קבלות על כך, הבאתי כאן קלסרים שלמים, עצרו אותי בכניסה חצי שעה, לא נתנו לי להכניס אותם אבל לא נורא, בסדר?
דנה גורדון: לא אמרת לנו אתמול שאתה מביא דברים.
יהודה זרצקי: הכל בסדר, , את בסדר.
יהודה זרצקי: בכל מקרה, מכיוון שכך, רבותיי, אנחנו הבאנו עשרה מסעות הזדהות כאלה, למעלה מ- 5,000 בני נוער ספור לבד, One man show, עם פעילים, ז'אן מישל, איש עסקים מצרפת, מבלגיה, הוא היה אחד העוזרים שלנו ועוד אנשים שיושבים כאן, הבאנו אותם ליום ירושלים, לעשרה ימים, הם הצביעו ברגליים שלהם.
יהודה זרצקי: כתוצאה מהפעילות הזו, ויש לנו כמעט בדוק לגמרי, במספרים, אדון חיל חינוך, למעלה מ- 120 חיילים בודדים, עלו לישראל ב- 12 וקצת השנים האחרונות.
יהודה זרצקי: וזה הישג עצום, אני מתרגש.
יעקב כץ: על מה אתה רוצה כסף?
יהודה זרצקי: וזה הישג עצם, בלי שהדבר הזה מתוקצב.
יעקב כץ: ומה הולכים לעשות עם הכסף?
יהודה זרצקי: יש החלטת ממשלה ואני עוד מעט אגיע ל- Up to day, מה קורה היום.
יהודה זרצקי: יש החלטת ממשלה, י-ם 5, מ- 2002, יושב-ראש הוועדה, שלא קוימה.
יהודה זרצקי: היום הייתי אומר רבותיי, סליחה על הביטוי, בקמצוץ.
יהודה זרצקי: בכלום.
יהודה זרצקי: הייתי צריך לכתת את רגליי וזה נגמר.
יהודה זרצקי: באותם משרדים שמנויים שם, אגב, משרד הקליטה לא מופיע בהחלטה, בהחלטה, וצריך להיכנס להחלטה.
יהודה זרצקי: משרדים אחרים שיתפו פעולה אד הוק.
יהודה זרצקי: איך שיתפו פעולה?
יהודה זרצקי: זה עזר, לא, לא רציתי כסף, כי כיסיי ריקים.
יהודה זרצקי: אנחנו גוף יוזם.
יהודה זרצקי: קצת הפעלתי, משרד החינוך שעזר לנו דב אייזן בזמנו, שהוא היה ראש האגף לתפוצות, קשרי ישראל תפוצות, עזר לנו ריקי יונה, ד"ר צדוק אתה מכיר, אתה היום שולט בכיפה שם, אז אתה גם המועצה הציונית אז אתה יודע את הדברים האלה.
יהודה זרצקי: קצת מועצה ציונית, עזרו לנו בסוכנות היהודית קצת, קרן קיימת, למרות שלא מופיע, עזר בכל מיני מתקנים שאירחו את הילדים.
יהודה זרצקי: אני גייסתי את רשת מלונות דן, את הולידיי-אין, את הרשת לפני פטאל שקראו לה רשת אחרת והבאתי את הקהילייה העסקית.
יהודה זרצקי: והיום, באנו למדינת ישראל והבאנו מוצר שנוצר ממעמקי הנשמה, מבית שנהרס ושם נשבו אנשים, במקום שהרוח תרד, הרוח תעלה ותעשה משהו לדורות הבאים כי קשרי ישראל תפוצות וזו הוועדה שלך, היושב-ראש, נכון?
יהודה זרצקי: גם עלייה, גם עידוד עלייה יש כאן, כי הם נפגשו עם עולים חדשים ודיברו טובה על הארץ, וגם קשרי תפוצות ואם אנחנו לא נשקיע בנוער שלנו בנושא התפוצות, אסטרטגית מדינת ישראל תעביר את זה לשר, הוא ידיד שלי, גדעון, תגיד לו, אתם ביטלתם, אבל אתה שולט פחות או יותר, לא משנה, שיניתם, שיניתם.
יוסי צדוק: אני אשיב.
יהודה זרצקי: אין בעיה, אין בעיה.
דני דנון: יהודה, סליחה רגע, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
דני דנון: אנחנו צריכים להתמקד, יש לנו רבע שעה לדיון, OK?
יהודה זרצקי: נתת לי עד 11 וחצי.
דני דנון: לא, עד 11, יש לנו דיון נוסף ב- 11 פה.
דני דנון: אתה צריך כרגע להגיד לנו, מול איזה משרדי ממשלה אתה בא בדין ודברים וכרגע המשרדים ישיבו, אם יש להם נכונות בכלל, אין להם נכונות, יש קריטריונים, אין קריטריונים, ואנחנו נראה איך אנחנו יכולים לקדם.
יהודה זרצקי: מאה אחוז.
יהודה זרצקי: היה פעם משרד לענייני ירושלים, זה כבר לא, אני מבקש שתיעשה כאן פנייה, הנה, אופרטיבית, אני מבקש שתיעשה כאן פנייה למי שמופקד, יושב-ראש ועדת שרים לענייני ירושלים, וזה ראש הממשלה.
יהודה זרצקי: ראש הממשלה מכיר את הנושא, ראש הממשלה מוקיר את העניין וגם אותי, ומן הראוי, הוא ראה את הפעילויות והוא היה בפעילויות שלנו.
יעקב כץ: וגם אותי.
יעקב כץ: גם אותי.
יהודה זרצקי: גם אותך, אז כצל'ה עוזר לנו ומכיוון שכך, רבותיי, מן הראוי.
דני דנון: מה הבקשה מהשר האמון על ענייני ירושלים, שבמקרה דנן זה ראש ממשלת ישראל.
דני דנון: מה הבקשה?
דני דנון: שהוא ידאג שהמהלך הזה יישא את סמל המדינה כראוי, כמו שזה למעשה בהחלטת הממשלה ויתוקצב על-ידי, במקרה הזה, משרד ראש הממשלה, כי ראש הממשלה מופקד על משרד ראש הממשלה ואין משרד לענייני ירושלים.
דני דנון: בזמנו זה היה השר סוויסה, אם אני זוכר טוב, בזמן שנתנו את ההחלטה.
דני דנון: זה דבר אחד.
דני דנון: דובר משרד הקליטה, אלעד, בבקשה.
אלעד סון: קודם כל, המשרד רואה בחיוב את היוזמה הזאת ואני מעודכן בנושא הפגישות שהיו לך עם ראש מטה השרה, חגי מן, ועם סמנכ"ל בכיר לקליטת בקהילה.
אלעד סון: מהפגישה הבנו, המשרד הבין שהיוזמה של גשר של זהב מעוניינת בעיקר בצד הארגוני של הבית הישראלי, ולכך אנחנו היינו מוכנים להירתם.
אלעד סון: לא עלתה לפי מיטב ידיעתי שום דרישה כספית מאתנו, אפילו נאמר שאין דרישה כספית, אנחנו מדגישים שאין דרישה כספית.
אלעד סון: מעבר לכל המסמכים שהועברו אלינו, אני לא, אנחנו לא ראינו שום תוכנית אופרטיבית שאתה יכול לתרגם אותה למעשים, סך הכל, אני רואה תאריכים, אני רואה חסויות, אני יודע שהחסות הראשית היא של המשרד לקליטת העלייה ואני רואה עלויות על רכז הפרויקט, אירוע יום ירושלים.
אלעד סון: מעבר לזה, לתרגם את זה למעשה, שוב, המשרד רואה בחיוב, כמובן גם מר זרצקי עדכן שאין, שאנחנו לא מופיעים בהחלטת הממשלה, כך שיכול להיות שיש פה, נדרש איזה שהוא שינוי חקיקתי, שינוי בהחלטת הממשלה, כדי להכליל גם את המשרד לקליטת העלייה ושוב, ברגע שתבואו עם איזה שהיא תוכנית אופרטיבית, גם אם כספית, לפחות שנשקול, אבל לא היתה שום דרישה כספית פר-סה ממשרד הקליטה.
דני דנון: היתה הגשה לתמיכות, יש לכם הרי, לא נעשתה?
אלעד סון: לא.
יהודה זרצקי: אני יכול להתייחס?
יהודה זרצקי: ההתייחסות בקצרה, כדלקמן.
יהודה זרצקי: קיבלתי, אני אתחיל מהסוף, כי יש לי הערכה אצלכם קצת.
יהודה זרצקי: הייתי בזמנו יועץ חיצוני אצלכם, בנושא גיור.
יהודה זרצקי: כשהיתה שרת הקליטה, קוראים לה ציפי לבני, אחד.
יהודה זרצקי: שתיים, אני קיבלתי גם משרת הקליטה השנה פרס להצטיינות לעשרים שנות עידוד עלייה, שאני עושה מחבר מדינות העמים.
יהודה זרצקי: אפילו בחרו בי לשאת דברים, ז'אן מישל היה, נכון?
יהודה זרצקי: בתיאטרון ירושלים, בחרו בי להגיד.
יעקב כץ: עכשיו מדבר על תוכנית.
יהודה זרצקי: עכשיו התוכנית.
יהודה זרצקי: שנה שלמה אני מנהל רומן עם איש שיש לי חמישה מכתבי עידוד ממנו, המכתבים זה טפטים, מכתבי עידוד, אתה יהודי שקם בבוקר, וחושב על עם ישראל.
יהודה זרצקי: אני אתן לך את הנוסח.
יהודה זרצקי: אתה חושב כל הזמן לעשות טובה לעם ישראל.
יהודה זרצקי: כל הכבוד, נעודד אותך.
יהודה זרצקי: כשאני, ביקש ממני לפני שנה, להגיש את הבקשה, אני הכנתי תוכנית, לפני שנה.
יהודה זרצקי: תן לי בבקשה, לפני שנה הוא אמר לי – תפנה לרשות לקליטת עלייה בעיריית ירושלים, פיני גלקביץ'.
יהודה זרצקי: מאז, כשנה, כשנה, ואת היית סגנית השר לקליטת עלייה, נדמה לי, נכון?
יהודה זרצקי: את יודעת איך זה עובד שם.
יהודה זרצקי: מאז כשנה, שנה זה מספיק.
מרינה סולודקין: אצל ציפי ליבני ואצל קולט.
יהודה זרצקי: אז את מבינה.
יהודה זרצקי: רבותיי, ואני רוצה לעזור לך, אתה דובר המשרד, כדאי שתדברו את כל הדברים הנכוחים.
יעקב כץ: יש לו תוכנית?
יהודה זרצקי: מה שהיה, שנה שלמה פשוט משכו אותי.
יהודה זרצקי: הלכתי לפגישות עם פיני גלקביץ', הייתי 35 שיחות, יש לי תרשומת, אני עורך-דין, אני מסודר, 35 שיחות עם חגי מן.
יהודה זרצקי: עם אריה קורת, אין סוף שיחות.
יהודה זרצקי: רק רגע, הגברת, את תעזרי לנו, גב' סולודקין, את היית באירועים.
יהודה זרצקי: מה שקורה, הגענו, הגשתי תוכנית אופרטיבית.
יהודה זרצקי: כשהגעתי, אתה יודע מה אומרים לי?
יהודה זרצקי: אנחנו לא יכולים להעביר לך תקציב.
יהודה זרצקי: אמרתי – אבל אני עובד היום עם ההסתדרות הציונית העולמית והיא פתוחה למכרז, אה, אה, אנחנו לא יכולים להעביר לשם.
יהודה זרצקי: אל"ף, לא יכולים.
יהודה זרצקי: בי"ת, תבדוק, יש לי שלושה עדים שהיו כאן.
יהודה זרצקי: שתיים, אמרתי, אתם יודעים מה?
יהודה זרצקי: מוותר על כסף, אז אמרתי כי אני יודע לבחון.
יהודה זרצקי: אני חקרתי אנשים בבית-משפט, יכול גם במשרד הקליטה לחקור.
יהודה זרצקי: ואז אמרתי להם – תגידו בבקשה, מה, לא, מוותר על כסף, אני רוצה דבר אחד, ותגיד דברי אמת, אתה דובר, סליחה שאני לוקח אותך בככה, אבל אני מחשיב אותך.
יהודה זרצקי: תראה, אתה שם, סמל המדינה.
יהודה זרצקי: אומר לי אחד האנשים שם – תראה, לא יכולים לתת.
יהודה זרצקי: אמרתי – תן לי Network, תן לי, הילדים בישראל, הנוער העולה, יחד עם הנוער של הבית הישראלי ואתם עוסקים היום בעידוד עלייה, זה אחת האג'נדה שלכם, בעידוד אליה, באג'נדה על-פי החלטת ראש הממשלה והחלטת ממשלה של ועדת שרים לענייני קליטה, אני בדקתי, ואז הוא אמר לי – לא, לא יכול, ניתן לך אוטובוסים.
יהודה זרצקי: אמרתי – אני לא צריך, אני, יש לי חללית, אני לא צריך אוטובוסים.
יהודה זרצקי: מה זה אוטובוסים לאירועים?
יהודה זרצקי: בקיצור, ככה זה נגמר.
יהודה זרצקי: יש להם תוכנית, אני הגשתי אותה, תבדוק את זה ואחר-כך תשיב לי.
יהודה זרצקי: וברגע שהוא אומר לי אני יותר חזק ממך, אני סמל המדינה, קמתי והלכתי.
יהודה זרצקי: לנו יש גם סמל המדינה, תבדקו את עצמכם.
דני דנון: נציגים נוספים שהגיעו, רוצים להתייחס?
דני דנון: משרד ההסברה, אני רואה פה את הסמנכ"ל, אני רוצה לברך אותך, פעם ראשונה בכובע הזה.
דני דנון: מאוד שמחים על התפקיד שלך ועל המינוי שלך, בטוח נשתף פעולה.
דני דנון: דברים רבים שהוועדה עוסקת בהם.
דני דנון: בבקשה, נציג המועצה הציונית.
יוסי צדוק: אנחנו, במשרד החינוך, פועלים הרבה מאוד במסגרת קשרי ישראל תפוצות.
יוסי צדוק: אנחנו מארגנים גם השתלמויות למורים ל- 12 מכללות, וקשרים עם שותפות 2000.
דני דנון: איפה עומד היום הסיור היומי בירושלים, של משרד החינוך?
יוסי צדוק: זה באמצעות מינהל חברה ונוער.
דני דנון: יש לך נתונים?
יוסי צדוק: לא.
יוסי צדוק: כי אני לא מינהל חברה ונוער, שייך למזכירות פדגוגית.
יוסי צדוק: לו הייתי יודע, הייתי יכול לדאוג.
דני דנון: אנחנו נבקש לקבל לוועדה נתונים משנת 2010, על טיול חד יומי בירושלים, של תלמידים, מכל המגזרים, מכל הארץ.
יוסי צדוק: אתה רוצה לדעת מספר בתי-ספר?
דני דנון: תלמידים, כמה תלמידים הגיעו לירושלים, לטיול חד-יומי בשנת 2010, מכל המגזרים, ערבים, חרדים, כל המגזרים.
יוסי צדוק: עשינו את זה.
יוסי צדוק: יש לנו את זה, כי עשינו את זה גם למרכז הרצל, שביקשו, כי זה חלק מהדברים גם באים למרכז הרצל לסיור.
יוסי צדוק: אנחנו גם בקשרים בין בתי-ספר לבתי-ספר תאומים בחו"ל, וגם יש לנו פרויקט השיירה, שבו המורים בשנת שבתון, מורים בשנת שבתון יוצאים לחודשיים לארצות מזרח אירופה וגם אירופה, להדרכת מורים יהודים שם.
יוסי צדוק: נוסעים לחודשיים, בשנת השבתון שלהם.
יוסי צדוק: מהתקציב של שנת השבתון שלהם.
יוסי צדוק: ואנחנו עושים את זה, במשרד החינוך, יחד עם כי"ח, אליאנס.
יוסי צדוק: יש לנו פרויקטים נוספים במסגרת קשרי ישראל.
דני דנון: קשר של זהב, יש ממשקים?
דני דנון: היה לכם ממשק?
יוסי צדוק: לצערי – לא.
יוסי צדוק: אנחנו נפגשנו פעם אחת לדקות על הספסל, אבל אני אשמח לשבת עם עו"ד זרצקי ולבדוק אפשרויות של שיתוף פעולה.
יעקב כץ: אני רוצה פה לפתור את הבעיה כי יהודה זרצקי הוא צדיק.
יעקב כץ: אנחנו כולנו אוהבים את יהודה ולכן כולנו באנו לפה וגם חיכינו חצי שעה והיינו מוכנים לחכות עוד שעה שיגיד את כל הקלסרים שהוא אסף ב- 40 שנה אחרונות.
יעקב כץ: כדי שהדבר הזה יצליח, וזאת דרישה שלי, חד משמעית, כדי שלא נבטל את זמננו, וגם נסייע לך ונדריך אותך.
יעקב כץ: היום, היום, אני מקבל העתק של תוכנית שהגשת לדני דנון, מה אתה בדיוק רוצה.
יעקב כץ: זה שאתה נפגש עם כל העולם, זה לא מועיל ולא כלום.
יעקב כץ: תבוא עם תוכנית כתובה, כמו בצבא, יכשמ"ש – ידיעות, כוונה, שיטה, מינהלה, שליטה.
יעקב כץ: מה התוכניות שלך, מה המטרות שלך, איך אתה מנהל, מה התקציבים שאתה רוצה ואז תבוא למשרד הקליטה, משרד החינוך ידונו, יגידו כזה ראה וקדש.
יעקב כץ: מחליטים כן, מחליטים לא.
יעקב כץ: הכל פה הוא וירטואלי, כמעט כמו במשרד של ביבי.
יעקב כץ: מדברים מדברים מדברים ושום דבר לא מעשי, הכל באוויר.
יעקב כץ: אבל אנחנו לא אנשים וירטואליים, אנחנו לא אוטיסטים.
יעקב כץ: צריך להביא תוכנית מעשית, ברורה, שכתובה, שיהיה על מה לדון.
יעקב כץ: כל עוד שאין תוכנית, תסתכל בתורה, ברא עלמה.
יעקב כץ: אפילו הקדוש ברוך הוא, כשברא את העולם, הסתכל בתורה.
יהודה זרצקי: עוד מעט אני אלך.
יעקב כץ: לא, זה לא יעזור לתשובה שלך.
יעקב כץ: קודם כל, אתה צריך להרים את ידך ולהגיד – אני מבטיח שבעזרת השם בסוף היום תהיה תוכנית שיש בה כוונות, ידיעות, מטרות, מינהלה ושליטה.
יעקב כץ: אחרי, מה התוכנית אצלך כתובה, למשרדי הממשלה השונים, באחריות דני דנון ואני הקטן אסייע לך ומרינה ומיכאלי, שלושה חברי כנסת יושבים פה, כל-כך אוהבים אותך, כל-כך מכבדים אותך ועוד איזה 120 שאוהבים אותך.
יהודה זרצקי: משלוש מפלגות, נפגשים ביחד.
יעקב כץ: אנחנו מפלגה אחת, כולנו.
דני דנון: פה זה מפלגת העם היהודי.
יעקב כץ: ואני מבקש ממך, יהודה, הדיבורים פה הם וירטואליים.
יעקב כץ: זה מאוד יפה, אתה נואם פה נאומים, אבל אין לזה שום אחיזה במציאות.
יעקב כץ: יושב פה בחור נחמד מאוד ממשרד הקליטה, משרד החינוך, אומר – אין לנו שום נייר כתוב, מה אתם בדיוק אומרים?
יעקב כץ: מה אתה עושה ביום ירושלים, מה הולך להיות.
יעקב כץ: צריך להיות כתוב.
יעקב כץ: ומה הדרישות שלך?
יעקב כץ: ואז, אנחנו, נשאר לנו רק עוד חודש, עוד חודש וחצי להתארגן.
יעקב כץ: המושב הזה נגמר בעוד חודש, אנחנו נעשה את כל המאמצים כי כולנו מתים עליך, אבל ככה אי-אפשר לקדם דברים.
דני דנון: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שאני מכירה את יהודה מהפעילות שלו, גם סביב משרד הקליטה.
מרינה סולודקין: אני זוכרת איזה אירועים היו מאוד חשובים בנושא של גיור שעשינו יחד עם הצבא.
יהודה זרצקי: לחיילים בודדים.
מרינה סולודקין: לחיילים בודדים.
מרינה סולודקין: אני מאוד תומכת ברעיון, אני חושבת שבלי הנוער היהודי שיש לו אפשרות להגיע לירושלים ולחגוג את בר-המצווה שלהם יחד עם נוער של עולים, יהיה קשה בעתיד בגלל שאנחנו יודעים איזה תהליכים הולכים בדיאספורה.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שהרעיון כל-כך טוב, שיש עוד כמה אנשים שביקשו ממני לעזור לכם, בגלל שהנושא הוא באוויר.
מרינה סולודקין: שהנוער של התפוצות, במיוחד במערב, חייבים להביא אותם לכאן, להפגיש, וגם לעבוד, כדי שיהיה עתיד לעם היהודי.
מרינה סולודקין: אז אני תומכת בתוכנית ומוכנה יחד עם כצל'ה ומיכאלי, כצל'ה רק בדבר אחד יש לנו חילוקי דעות, זה ראש הממשלה, שיש לי חולשה ולך אין.
דני דנון: חבר הכנסת מיכאלי.
אברהם מיכאלי: אל"ף, אני תומך באמת ברעיון ויהודה הציג לנו את זה מספר פעמים.
אברהם מיכאלי: אני מסכים עם מה שכצל'ה אומר.
אברהם מיכאלי: צריך להיות ממוקדים.
אברהם מיכאלי: ממוקדים במה אנחנו נוכל לעזור.
אברהם מיכאלי: שיקים אין לנו.
אברהם מיכאלי: יכולים לסייע.
אברהם מיכאלי: אבל בואו נהיה ממוקדים.
אברהם מיכאלי: בוא אני אגיד לך בלי בושה, אנשים רבים עושים פעולות דומות, בלי לגרוע חלילה מהפעילות שלך, תבין.
אברהם מיכאלי: כל אחד כזה שפוגש אותנו, אנחנו צריכים גם אליו להתייחס כאדם עם רצון טוב, עם ציונות ועם מטרות.
אברהם מיכאלי: לכן, אני מוקיר את הפעילות שלך, אתה פצצה שכל הזמן מחפש, פצצה חיובית.
אברהם מיכאלי: אז בוא, באמת תגדיר לנו מה אתה רוצה מאיתנו.
יעקב כץ: כתוב, כתוב, אל תגיד בעל-פה, ייתן לך נאום של עוד שעה.
דני דנון: עו"ד זרצקי, יש לך דקה ואני צריך לסכם.
יהודה זרצקי: רבותיי, אני רוצה להדגיש כאן שאתמול נתתי בידיה של פרח לרנר, עוזרת ראש הממשלה, לבקשת, עו"ד מיכאלי, אנחנו היינו פעם בתיקים משותפים, אתה זוכר?
יהודה זרצקי: כשהיית עורך-דין, לא חבר כנסת.
יהודה זרצקי: טוב, היום אתה במעמד יותר טוב.
יהודה זרצקי: רבותיי, אנחנו הגשנו אתמול לפרח לרנר, לבקשתו של ראש הממשלה, שהוא מופרד, הוא השר לענייני, הוא למעשה השר לענייני ירושלים היום, שבוועדת שרים לענייני ירושלים, תוכנית אופרטיבית שחובקת חמישה עמודים.
יהודה זרצקי: אני היום מתכוון לשכלל אותה עם עוד כמה נקודות שכאן הארתם את עיני, חברי הכנסת הנכבדים, להגיש אותה גם לכם, כהעתק, כדי שגם אתם תתנו את האינפוט שלכם.
יהודה זרצקי: כי אתם אנשים חשובים שבאתם לוועדה.
יעקב כץ: מה אתה רוצה ממשרד החינוך ומה אתה רוצה ממשרד הקליטה ומה אתה רוצה מהם?
יהודה זרצקי: כל משרד, מה שקורה.
יהודה זרצקי: זה דבר אחד.
יהודה זרצקי: דבר שני, רבותיי, אנחנו קראנו, אני רוצה שמכאן יהיו כמה דברים אופרטיביים.
יהודה זרצקי: אחד – קריאה לראש ממשלת ישראל, שהוא יושב ראש והוא מכיר את הנושא והוא היה באירועים שלנו, אגלה לכם, הוא חנך את גשר של זהב, יושב-ראש הוועדה, ב- 20 דצמבר 98, בירושלים.
יהודה זרצקי: כשהבאתי 50 ילדים, גב' סולודקין, מ- 50 קהילות בעולם, 18 מדינות, One man show, ילדים עניים, שמעולם כף רגלם לא דרכה בירושלים, והפגשתי אותם, תראה ד"ר מיכאלי, זה קצת שונה ממה שאתה מכיר, והפגשתי אותם עם 50.
יהודה זרצקי: זה היה בשלהי כהונתו כראש ממשלה.
יעקב כץ: לפני כמה זמן?
יהודה זרצקי: בוא נראה מאז מה עשינו והפגשנו אותם, יש לי 30 שניות עם זמן פציעות, אני מבקש אל תפריע לי, ואז מה שקורה, אנחנו הפגשנו אותם כאן עם 50 ילדים עניים, משרד החינוך אז עזר, עם 50, והסוכנות היהודית גם עזרה, עם 50 ילדים עניים כאן, ועשינו גשר של זהב.
יהודה זרצקי: עם ראש הממשלה.
יהודה זרצקי: הוא אז אמר לי – אני אעזור לך, והוא חתם על אמנה.
יהודה זרצקי: הוא חתם על אמנה שהוא יעזור, האמנה הזו פורסמה אחר-כך בידיעות אחרונות, בעיתון של שבת שאני קיבלתי על זה.
יהודה זרצקי: ומאז אנחנו הבאנו עשרה מסעות לארץ, זה בנושא הזה.
יהודה זרצקי: אני רוצה, אל"ף, קריאה אופרטיבית, כב' יושב-ראש הוועדה, אחד – אופרטיבית לראש הממשלה שכבר קיבל חומר בעניין, שהוא יתמוך בעניין, יתקצב אותו.
יהודה זרצקי: אינני רוצה שקל דרך גשר של זהב כי זה עמותה, יהיה על זה בג"צ ואני עורך-דין.
יהודה זרצקי: זה יעבור דרך ההסתדרות הציונית העולמית, שפתחה לנו שם פתח ונתנה לנו עכשיו גם Facility כדי להיות שם.
יהודה זרצקי: דרכם, פטורים ממכרז, כי אנחנו נקיים.
יעקב כץ: תכתוב את הכל, תכתוב.
יהודה זרצקי: שתיים, אנחנו רוצים בבקשה לאמץ את מסע ההזדהות של בני ובנות המצווה מהעולם היהודי, כמפעל דגל ממלכתי, יושב-ראש הוועדה הקודמת, חברת הכנסת ליה שמטוב, שלום, ברוכה הבאה.
יהודה זרצקי: בדיוק הגעת לשלב המכריע.
יהודה זרצקי: אנחנו רוצים להעביר את זה אחר-כך בעזרת השם, שזה יהיה מפעל ממלכתי, שנושא את סמל המדינה של מדינת ישראל מדי שנה בשנה, ככה כתוב גם בהחלטה.
יהודה זרצקי: הם נשבעים לירושלים וזה מועבר בשידור לוויין לקהילות, לקהילות המוצא שלהם.
יהודה זרצקי: מה יותר מנוער יהודי, מהעולם היהודי, שבא לכאן עם נוער ישראלי שנשבע על ירושלים ביום חגה, זו תשובה לכל האויבים מסביבנו, זו תשובה לנו וזה מסר לדורות הבאים.
יהודה זרצקי: דבר אחרון, אופרטיבית, אני מסיים.
יהודה זרצקי: אנחנו מזה, בזה אני מסיים, והיום היתה לי שיחה חמש דקות עם יעקב נאמן בפתח ביתו, הוא יועץ שלי 12 שנה.
יהודה זרצקי: שר המשפטים דהיום.
יהודה זרצקי: רבותיי, מה שקורה הוא כדלקמן – מבני ובנות המצווה והמשרד לתפוצות, אני נותן יישר כוח, אבל היישר כוח הזה יתורגם, כי באתי, ישבתי, רונן ידיד שלי, השר מכר שלי, זה דרגות.
יהודה זרצקי: השכר מכר שלי ואתה, אני מקווה, תהיה חבר שלי.
יהודה זרצקי: אבל אם אתה תעזור גם, כדי שאנחנו נוכל להוביל את המהלך, כי אתם הסברה ותפוצות, ראש הממשלה אמר לי – יש יולי אדלשטיין.
יהודה זרצקי: אמרתי – תחנת יולי אדלשטיין לא כל-כך זה.
יהודה זרצקי: דקה, בזה אני מסיים.
יהודה זרצקי: זה גדל וזה אני מסיים, שורה אחרונה.
יהודה זרצקי: אמרתי לו שיולי, אני מקווה שיעזור לנו ואני מקווה באמת שהוא יעזור, תעביר לו מסר, אנחנו אוהבים אותו ורוצים שהוא יעזור.
יהודה זרצקי: משפט אחרון לגמרי – מבני ובנות המצווה, כצל'ה תקשיב, נולד נושא מאוד מעניין שקוראים לזה ערבות הדדית, זה גם נושא השנה להדלקת המשואות ביום העצמאות.
יהודה זרצקי: ומה זה, ובזה אני מסיים.
יהודה זרצקי: נולד Triangle, משולש, הילדים האלה, לא, אני חייב, זה שורה אחרונה, משפט אחרון, במשפט, אני מתחייב, הוא קצת יהיה ארוך, אבל משפט.
דני דנון: לא לא לא.
יהודה זרצקי: אז הוא יהיה קצר.
יהודה זרצקי: רבותיי, ה- Triangle, משולש, משולש, הילדים האלו, אין כוח כמו ילדים, הביא את הקהילות איתם ביחד וכרגע יוצאות לדרך, בתוכנית של שלוש שנים, 18 כבר מחוברות, 120 קהילות.
יהודה זרצקי: בירושלים וסובב ירושלים, כמה זה חשוב.
יהודה זרצקי: עם 120 קהילות ב- 12 מדינות בעולם, אפילו בקוסטה ריקה, אפילו בפנמה וגיברלטר ובמקומות נידחים הם יחד חובקים חיילים בודדים, קרביים, מהתפוצות.
יהודה זרצקי: קהילה בירושלים, קהילה בגיברלטר ו- 30 חיילים בודדים בתפוצות ואנחנו כרגע במגמה שהחיילים האלה, מעבר למסר ויהיה להם קשר כל השנה עם הקהילות, נדאג להם גם לחלקי מלגות עם מספר מוסדות השכלה ונמצא כאן איש אריאל שהם מוכנים להרים כבר את הדגל, ממכללת אריאל, נכון.
יהודה זרצקי: את עדה לחמי, חלקי מלגות, חברת הכנסת יוליה, כל הכבוד שבאת, וחלקי מלגות, כדי שהחיילים האלה יישארו.
יהודה זרצקי: זה כוח ובי נשבעתי בלי נדר, שבעזרת השם, שבעזרת השם, אנחנו נדאג כל שנה להעלות בין חמישה לעשרה אחוז יותר, חיילים בודדים, קרביים, מהתפוצות.
יהודה זרצקי: זה נכס למדינת ישראל ואסטרטגי לעם היהודי.
יעקב כץ: אתה נכס למדינת ישראל, אתה תקבל פרס ישראל השנה, לא נוצר יהודי צדיק כמוך שהצליח להביא כל-כך הרבה חברי כנסת.
יעקב כץ: אבל תכתוב.
יעקב כץ: תכתוב.
דני דנון: כצל'ה, אם אני הייתי ראש הממשלה, הייתי ממנה אותך היום לשר לענייני ירושלים ואז היינו בטוחים שהנושא היה מתקדם, אבל כרגע ועדת העלייה והקליטה מודה לעו"ד יהודה זרצקי ואני ברשות
דני דנון: כם מקריא את החלטת הסיכום.
דני דנון: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, מברכת את פרויקט גשר של זהב ואת יושב-ראש ומייסד הארגון גשר של זהב, עו"ד יהודה זרצקי.
דני דנון: הוועדה פונה לראש הממשלה ליישם את החלטות הממשלה הקודמות ואת החלטות ועדת העלייה והקליטה הקודמות שהתקבלו בנושא.
דני דנון: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבל נתונים על מספר הילדים שביקרו בירושלים במהלך שנת הלימודים האחרונה, תוך 30 יום.
דני דנון: הוועדה קוראת להכנת תוכנית אופרטיבית לקידום הגעת ילדים ובני נוער מכל העולם לירושלים ולחזק את נושא הערבות ההדדית.
דני דנון: אנחנו מודים לכולם, תודה רבה, הישיבה נעולה.
דני דנון: על סדר יומנו – פגיעה בעולים קשישים וניצולי שואה דיירי הוסטלים, כתוצאה מהעלאת שכר הדירה, ישיבת מעקב.
דני דנון: אנחנו דנו בנושא הזה, רוב הנוכחים היו בישיבה הקודמת, אנחנו פשוט רוצים כרגע לעקוב ולראות אם יש התקדמות ושינוי במצב.
דני דנון: קיבלנו תשובה משר הבינוי והשיכון בעקבות הישיבה הקודמת, שבתשובתו הוא אומר שהוא יסכים להקפאת המהלך להעלאת שכר הדירה ל- 10% מהכנסות הדיירים, כמובן שזה מותנה בהסכמת האוצר.
דני דנון: לפני שנשמע את חברי הכנסת ואת נציגי הדיירים, אני רוצה לשמוע את נציג משרד האוצר, מה יש לכם לומר לנו הבוקר?
צחי דוד: אני רפרנט שיכון במשרד האוצר.
צחי דוד: המהלך נקבע ככה בין משרד השיכון ובין משרד האוצר, שההעלאה תתחיל באופן מדורג, העלה מ- 8% ל- 10%, החל מחודש אוקטובר 2011.
צחי דוד: הדייר הראשון, הדייר הקיים הראשון ששכר הדירה שלו יעלה, יהיה באוקטובר 2011, זה שמונה חודשים מהיום.
צחי דוד: לאור השינוי בעמדת המשרד, כי המשרד כן תמך בהעלאה.
מרינה סולודקין: מה זה אומר?
מרינה סולודקין: למה אנחנו צריכים לחגוג, שזה מאוקטובר 2011?
צחי דוד: זו לא סיבה לחגוג, אני רק מתאר את המצב.