GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'רמי בן-עמי: My own family's connection to goes back 130 years and 4 generations.
ג'רמי בן-עמי: My great-grandparents were in the first aliyah.
ג'רמי בן-עמי: My grandparents were founders of Tel Aviv.
ג'רמי בן-עמי: My father was in the Etzel and a friend and comrade-in-arms with many of the parents of the current members of the Knesset.
ג'רמי בן-עמי: My parents are buried in , a city where I have lived and where I was engaged to be married.
ג'רמי בן-עמי: Like so many members of , I am committed to the dream of a secure and a thriving national home for the Jewish people in the , rooted in the values of our prophets.
ג'רמי בן-עמי: Allow me to be clear: Contrary to the press release from the committee chairman's office yesterday, we did not come before this committee to apologize, but to deliver two clear messages; the first is to reaffirm our deep commitment to the state and to the people of .
ג'רמי בן-עמי: I bring with me a petition signed in just the last 48 hours from over supporters affirming our hope to work with you as allies.
ג'רמי בן-עמי: I also bring hundreds of personal letters from members, including from parents of soldiers in the IDF and from people who raised money for 's fight for independence in the 1940s, that explain how they have found a home at .
ג'רמי בן-עמי: I will leave these letters with you to read so you can see how clearly 's supporters are friends and allies of .
ג'רמי בן-עמי: Second, I come to warn of the grave risk that faces in thinking that only those who hold certain political views can be your friends.
ג'רמי בן-עמי: This country is too small, our people too few and the dangers too great for us to let political differences sever the bonds between Jews living here and abroad.
ג'רמי בן-עמי: The Jewish people are one family, scattered by history to the corners of the globe, yet bound together by shared values and traditions.
ג'רמי בן-עמי: Like all families, at times we see eye to eye, and at times we have our differences.
ג'רמי בן-עמי: In the past, some American Jews have criticized the government of for giving up too much for peace, whether withdrawing from the Sinai, pulling out of , or entering the process.
ג'רמי בן-עמי: Others have criticized 's government for not doing enough for peace, for instance, for continuing the expansion of settlements.
ג'רמי בן-עמי: Such political disagreements are part of the lifeblood of the Jewish people.
ג'רמי בן-עמי: Given the difficult road ahead, our disagreements may very well continue or even deepen.
ג'רמי בן-עמי: But in keeping with our tradition, we should work through our differences with respect, vibrant discussion and open dialogue.
ג'רמי בן-עמי: It only weakens and the Jewish people to make differences of opinion into something greater and to accuse those who criticize Israeli policy of being anti-Israel or worse.
ג'רמי בן-עמי: The choices ahead for are of course yours to make.
ג'רמי בן-עמי: We cannot tell you what to do.
ג'רמי בן-עמי: But as friends and as family, we cannot in good conscience sit by quietly and pretend not to see the dangers you face, in particular the growing international isolation that Israel will confront without a resolution of the conflict.
ג'רמי בן-עמי: We also cannot be silent in the face of the troubling trends that threaten 's Jewish and democratic character.
ג'רמי בן-עמי: These include not only this unprecedented hearing into the political views of a Jewish-American organization but proposals to narrow the definition of who you consider to be a Jew or the application of a loyalty oath to Israeli citizenship.
ג'רמי בן-עמי: Now is not the time to push away your friends and family, even if we criticize one policy or another.
ג'רמי בן-עמי: Such an approach to Jewish Americans will only leave further isolated and at risk.
ג'רמי בן-עמי: It will particularly alienate the younger generation of Jewish Americans who are less comfortable with a relationship in which they are not allowed to raise questions, in which discussions are limited.
ג'רמי בן-עמי: Now is the time to pull together, recognizing we are in this together as one people, one family, with a shared heritage and a common interest in achieving real peace and security.
ג'רמי בן-עמי: will be stronger if its prime minister, its civil servants and its diplomats, including your ambassador in , meet and work with to advance the interests of despite our disagreements over policy.
ג'רמי בן-עמי: We owe this not simply to the dreams of our parents and grandparents but to the hopes of our children and the generations yet to come.
ג'רמי בן-עמי: I thank you very much for the opportunity to engage in this conversation.
דני דנון: מר בן עמי, הדברים שלך היו יפים, ממלכתיים, אפילו במרכז הליכוד אפשר היה להקריא את הדברים האלו.
דני דנון: אני רוצה לבקש ממך להתייחס לשאלות ששאלתי, שאלות מטרידות, לגבי הפעילות שלך, עם השדולה האיראנית, שקראה להתנגדות על סנקציות נגד איראן ולגבי האשמות של חבר קונגרס, לא של חבר כנסת, של חבר קונגרס, אקרמן, שהאשים את הארגון שלכם, שאתם פעלתם שלא יהיה וטו אמריקאי.
דני דנון: שפה, במדינת ישראל, היתה עבודה של משרד החוץ, משרד ראש הממשלה, כולנו עבדנו לראות מה קורה עם הווטו האמריקאי, והאם נכון הדבר שאתם עבדתם על כך שלא יהיה וטו אמריקאי.
דני דנון: זה שתי שאלות שאני אשמח אם תיתן תשובות עליהן.
דני דנון: : היה וטו למרות נתניהו.
דני דנון: לא בזכות נתניהו.
דני דנון: חשוב להגיד.
ג'רמי בן-עמי: First of all, on the sanctions, we worked for the passage of the legislation of sanctions.
ג'רמי בן-עמי: This is one of the misunderstandings and, frankly, lies about that is too common.
ג'רמי בן-עמי: In fact, the ambassador, Michael Oren, called me personally to thank me for our work for the passage of the sanctions legislation.
נחמן שי: So he knows your phone number?
ג'רמי בן-עמי: He does know our phone number.
ג'רמי בן-עמי: We do speak.
נחמן שי: Oh, I thought he forgot.
ג'רמי בן-עמי: And I would urge you to ask him whether or not we supported sanctions or not.
ג'רמי בן-עמי: As far as the veto, our recommendation to the president,.
ג'רמי בן-עמי: as well as to the prime minister of , was to put forward a new diplomatic initiative in order to delay and put off UN action.
ג'רמי בן-עמי: We think the worst place for the fate of to be discussed and decided is the United Nations.
ג'רמי בן-עמי: The United Nations is biased against ; it is a place that is not good for us to resolve the dispute with the Palestinian people.
ג'רמי בן-עמי: And our primary call was for the and for the State of Israel to put forward a new initiative, a new diplomatic initiative to defer this.
ג'רמי בן-עמי: We did say that if that did not happen that the could not veto or should not veto a resolution that essentially states Israeli, that states American policy.
ג'רמי בן-עמי: For eight administrations, the has opposed the settlements beyond the Green Line.
ג'רמי בן-עמי: And for the to veto a resolution that restates its own policy undermines the credibility of the in the international community's eyes, and that itself is no good for the State of Israel.
דני דנון: ואין לך בעיה שבשעה שממשלת ישראל ומדינת ישראל עושה מהלך מסוים, אתם עושים מהלך מנוגד, למרות ההשקפה שלך, אבל בפועל יש פה.
שלמה מולה: הוא אמר לך בצורה ברורה.
שלמה מולה: הוא לא מסכים עם הממשלה שלך, זה הכל.
קריאה: הוא מייצג את יהדות ארצות הברית.
קריאה: הוא מייצג את ממשלת נתניהו.
אילן גילאון: כשראש הממשלה עושה פעולה, שר החוץ עושה פעולה אחרת.
שלמה מולה: שאלת את ליברמן מה הוא חושב על ראש הממשלה באו"ם?
שלמה מולה: נו, באמת.
קריאה: לא, הוא מייצג את ליברמן.
קריאה: הוא מייצג את עצמו.
קריאה: יש פה בלבול.
קריאה: התבלבלתם קצת.
דני דנון: מר בן עמי, אני חושב, יודע לדבר בעצמו.
אורית זוארץ: יהדות ארצות הברית זה לא הזרוע הביצועית של נתניהו.
נחמן שי: הוא קם בבוקר, הוא נסע ימינה.
אורית זוארץ: אתם קצת מתבלבלים.
דני דנון: מר בן עמי יודע לדבר בעצמו.
קריאה: אני חושב שחברת הכנסת זוארץ צודקת, יהדות ארצות הברית ברשותך.
אורית זוארץ: היא לא הזרוע הביצועית של נתניהו.
קריאה: יהדות ארצות הברית, היא לא הזרוע הביצועית של מדינת ישראל.
אורית זוארץ: של נתניהו, אל תגיד מדינת ישראל.
אורית זוארץ: אל תגיד מדינת ישראל.
קריאה: היא לא מחויבת לאינטרס הישראלי.
נחמן שי: היא לא עובדת בשביל דני דנון.
אורית זוארץ: אמרתי נתניהו, אל תערבב.
נחמן שי: היא לא עובדת בשבילו.
אורית זוארץ: וגם לא בשביל ליברמן.
אורית זוארץ: ואל תערבב, אני לא אמרתי מדינת ישראל.
אורית זוארץ: זה מה שהם אמרו וזה מה שהם אומרים, הם מחויבים למדינת ישראל.
אורית זוארץ: תפתחו את העיניים שלכם.
אורית זוארץ: המדיניות שלכם, מי שלא איתי – נגדי, היא נגד מדינת ישראל.
נחמן שי: אולי תבקש חוק נאמנות מהם גם כן?
נחמן שי: הנה לך, שנלר, אתה צריך לעשות חוק.
אורית זוארץ: אתם הדה-לגיטימציה של מדינת ישראל.
אורית זוארץ: תיסעו בעולם, תסתובבו קצת.
אורית זוארץ: אף אחד לא רוצה להיפגש.
דני דנון: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה, חברת הכנסת זוארץ.
דני דנון: ננסה לשמור על הדיון.
אורית זוארץ: סליחה, שלא יכניסו מילים לפי.
דני דנון: אני קורא אותם לסדר פעם שנייה, ואם יהיה צורך, אני גם אוציא מפה את חברי הכנסת.
אורית זוארץ: תוציא אותנו, אנחנו רגילים.
דני דנון: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית, תודה רבה.
דני דנון: חברת הכנסת, תודה רבה.
דני דנון: תלכו תתרעננו, תוכלו לחזור עוד כמה דקות, תודה.
אורית זוארץ: OK.
אורית זוארץ: מי שלא איתי – נגדי.
אורית זוארץ: להשתיק את כולם כאן.
אורית זוארץ: זה לא מדיניות נתניהו.
עינת וילף: הצעקות שלך משתיקות כאן את מי שמבקש לדבר לפי הסדר.
דני דנון: אני רוצה כרגע להמשיך בדיון.
דני דנון: אנחנו ניתן לכל סיעות הבית.
דני דנון: חבריי, חברי הכנסת.
דני דנון: יש מועדון חברי כנסת, יכולים לעבור למועדון, להמשיך את הדיון שם.
קריאה: אני חושב שהדיון יותר חשוב מאשר הקשקוש הפוליטי.
קריאה: זה דיון מהותי וראוי שנדבר על הנושא המהותי.
קריאה: אם זה לא היה פוליטי, לא היה את הדיון הזה.
קריאה: הכל כולו זה פוליטיקה.
קריאה: : אתה מקדם את מטרותיך הפוליטיות, חבר הכנסת שנלר.
עתניאל שנלר: זה הרמה של הדיון של מי שעכשיו דיבר.
עתניאל שנלר: : זה הדיון שאתה יזמת, מה אתה בא אלינו.
דני דנון: אתם באותה מפלגה, לא?
דני דנון: : אנחנו באופן רשמי, אותה מפלגה.
דני דנון: אנחנו, סליחה, אני רוצה לאפשר לחברי הכנסת ולאורחים שנמצאים לדבר.
דני דנון: יש פה רשימה גם של חברי כנסת וגם של אורחים, אנחנו נעשה את זה במקביל, שניתן לאורח ולחבר כנסת, מר לני בן דוד, בבקשה.
לני בן דוד: שלום ובוקר טוב.
לני בן דוד: שמי לני בן דוד, דיפלומט לשעבר בשגרירות ישראל בוושינגטון, פעיל הסברה ומנהל אייפק בארץ עד 97.
לני בן דוד: לפני שבועיים ניהלתי סמינר בגבעת הקפיטול עבור חברי קונגרס בנושאים הקשורים לישראל.
לני בן דוד: אני מודה ליושב ראש ולוועדה על ההזדמנות להופיע היום בנושא חשוב זה.
ניצן הורוביץ: לא, כי היו"ר האשים את ג'יי סטריט שהוא פועל בקונגרס, אז גם אתה עשית את אותו דבר, לא?
ניצן הורוביץ: אמרת שלפני שבועיים זה בדיוק מה שעשית.
לני בן דוד: ניהלתי סמינר.
ניצן הורוביץ: מטעם מי ועבור מי ולמען מי?
לני בן דוד: מטעם הכנס ירושלים.
שלמה מולה: מי התורמים ואת מי אתה בדיוק מייצג?
דני דנון: למה לא הזמנת ארבעה חברי כנסת?
שלמה מולה: הוא יזמין אותך, אל תדאג.
דני דנון: בבקשה, מר בן דוד.
לני בן דוד: היום אני מייצג את עצמי כחברה פרטית.
לני בן דוד: : לא, כי ג'יי סטריט דיווחו מי מממן אותם, אז אם תוכל גם לדווח לנו.
דני דנון: אפשר להיכנס לנושא של המימון של ג'יי סטריט.
לני בן דוד: ברצון רב.
דני דנון: הם דווחו בגילוי לב.
לני בן דוד: לפני כ- 40 שנה, עמד דיפלומט ערבי.
דני דנון: סליחה, חבריי, זו לא ועדת חקירה פרלמנטארית.
קריאה: הסכמנו, זה לא ועדת חקירה.
קריאה: OK, הסכמנו.
דני דנון: כל אחד שיש לו שאלות, יש לכם שאלות למר בן דוד, אנחנו נשמח מאוד שתשאלו אותו בסוף דבריו.
דני דנון: סליחה, מר בן דוד.
לני בן דוד: אם במקרה שאני אהיה חבר כנסת, אז תוכל לשאול אותי.
דני דנון: כשהאורחים מוושינגטון הגיעו ודיברו, אף אחד לא הפריע להם, לא שאל אותם בתוך דברם, הקריאו נאומים יפים מאוד.
שלמה מולה: אנחנו רוצים שאתה תשאל גם אותו בדיוק את אותן שאלות.
דני דנון: סליחה, כל שאלה שיש לך, כל שאלה שתהיה לך בסוף דבריו, תוכל לשאול אותו.
לני בן דוד: לפני כ- 40 שנה אמר דיפלומט ערבי בשם מוחמד מכתי שהדרך לשחרר את פלסטין עוברת דרך וושינגטון.
לני בן דוד: היום אמירה זו נכונה יותר מתמיד, לכן אני רואה במסע הדה-לגיטימציה הנוכחי, כחלק מהלחימה הממושכת נגד ישראל והחזית נמצאת גם בוושינגטון.
לני בן דוד: אני חייב להדגיש שיש בעולם הציוני הרבה מרחב לארגונים מהשמאל ומהימין, ארגונים חילוניים ודתיים, ארגונים יהודיים וגם נוצרים.
לני בן דוד: אולם מעולם לא ראיתי ארגון כמו ג'יי סטריט, המתחבא תחת אצטלה של ארגון פרו-ישראלי, עובד במרמה, בארצות הברית בכלל, בוושינגטון בפרט, על-מנת לחתור, להזיק למדינת ישראל.
לני בן דוד: הנה מקרה טרי, של השבוע, המדגים עובדה זו.
לני בן דוד: אחרי שג'יי סטריט בכו את דמעות התנין שלהם על האובדן של משפחת פוגל באיתמר, הם ניסו לחבל במכתב השבוע, שכתבו חברי קונגרס.
לני בן דוד: חברי קונגרס נועד לתקוף את ההסתה מצד הפלסטינאים.
לני בן דוד: ג'יי סטריט שלחו מכתב לקונגרס ובו נאמר – הארגון ג'יי סטריט מתנגד למכתב שמופץ בימים אלו על ידי שני אנשי קונגרס.
לני בן דוד: לדעתנו עדיף שהצרות של הקונגרס על הסכסוך יופנו למעשיהם ואמרותיהם של שני הצדדים המסכנים את הסיכויים להשגת שלום.
לני בן דוד: אז מאשימים את ישראל גם, עבור מה שקרה וההסתה הפלסטינאית.
לני בן דוד: ג'יי סטריט הגיעו עכשיו ארצה וטענו, שמענו את זה עכשיו, שהם מייצגים כ- 170,000 תומכים.
לני בן דוד: למעשה, המספר הזה מייצג, אני שואל גם כן, אני חושב שמייצג את האנשים שנכנסו לאתר של ג'יי סטריט ותו לא.
לני בן דוד: הארגון סופר אותם כתומכים.
לני בן דוד: אין לג'יי סטריט רשימת מתפקדים המשלמים דמי חברות לארגון.
שלמה מולה: בארגון שלך יש?
לני בן דוד: אני לא מייצג ארגון, אני מייצג את עצמי.
לני בן דוד: ג'יי סטריט תמכו בגינויה של מדינת ישראל באו"ם לפני חודש, כמו ששמענו, מר גילה, נשיא ג'יי סטריט עכשיו שמענו את זה ממר בן עמי, הסביר שהם עשו זאת כחלק מהמדיניות האמריקאית ההיסטורית שקיימת מזה שמונה נשיאים.
לני בן דוד: אך בעמדה זו הם התנגדו למדיניות הממשל הנוכחי, כמו שהיושב ראש שאל.
לני בן דוד: יותר חשוב, איש דמוקרטי, איש קונגרס, ליבראלי, גרי אקרמן, התייחס לעמדת ג'יי סטריט בנושא הווטו ואמר שלג'יי סטריט יש ראש כל-כך פתוח, So open minded, בנוגע למה שנחשב תמיכה בישראל, שהשכל שלהם נשפך החוצה.
לני בן דוד: מר גילה טען שלשום, בטלוויזיה פה, שג'יי סטריט מתנגדים לחרם על ישראל, אולם אחד מהארגונים התומכים בחרם באופן מובהק, ה- Jewish voices for peace, קיבל במה בוועידה של ג'יי סטריט בוושינגטון, אולי חברי הכנסת שמעו אותם.
לני בן דוד: נאמר שם, המנכ"לית של JVB, כי boycott divestment sanctionsה
לני בן דוד: חרם הימנעות מהשקעות ועיצומים של ישראל יאפשרו לכל אחד מאיתנו ההזדמנות לפעול על-פי הערכים שלנו.
לני בן דוד: וכו'.
לני בן דוד: ג'יי סטריט אף נתנו חסות למשלחת של הקונגרס לישראל לפני שנה וחצי, עם שותף – הכנסיות למען שלום במזרח התיכון, ארגון גג שהם הביאו ארצה אתם, ארגון גג וארגונים הדוחפים לחרם על ישראל.
לני בן דוד: רבותיי, שמענו את התשובה בנוגע לסנקציות נגד איראן ושג'יי סטריט תמכו בסנקציות.
לני בן דוד: מה יכול לעשות?
לני בן דוד: זה לא נכון.
לני בן דוד: הם הצטרפו לשדולה האיראנית במועצה האיראנית האמריקאית הלאומית, נייאק, שהתנגדו למאמצי הקונגרס להטיל סנקציות על איראן.
לני בן דוד: מנכ"ל ג'יי סטריט, ג'רמי בן עמי, מנכ"ל השדולה האיראנית נייאק, שיתפו פעולה בכתיבת מאמר נגד הסנקציות, תחת הכותרת – כיצד דיפלומטיה יכולה לעבוד עם איראן ביוני 2009.
דני דנון: מי חתום על המאמר?
לני בן דוד: ג'רמי בן עמי, ופרטי פרסי.
לני בן דוד: המנכ"ל של נייאק.
דני דנון: יש לך את המאמר פה?
לני בן דוד: אני יכול לשלוח.
לני בן דוד: מופיע בהפינטן פוסט.
לני בן דוד: אבל יש לי עוד מאמר.
לני בן דוד: כתוב על ידי בלוגר בשם אנדרווייס.
לני בן דוד: איש שמאלני קיצוני, ועל זה אני מצטט באנגלית – " J Street played a key role in dealing that astonishing defeat to AIPAC and Congress.
לני בן דוד: " ג'יי סטריט תרם לתבוסה של אייפק בקונגרס.
לני בן דוד: "A coalition of peace groups and religious groups spearheaded by NIAC" קבוצה של אנשי שלום, כולל נייאק, "lobbied effectively against a belligerent resolution, House 362, that had been expected to pass overwhelmingly and that would have urged Bush to impose a kind of embargo on Iranian exports.
לני בן דוד: " האיש הזה אומר שג'יי סטריט תמך בפעילות הזאת לטרפד את הסנקציות נגד איראן.
לני בן דוד: בנוסף לתמיכה של ג'יי סטריט בנושא שייח' ג'ראח, ובנוסף, אני מקווה שבמה שהם מסרו לך, בנוגע למימון של הארגון, אני מקווה שמופיעה שם עובדה שהאישה המסתורית מהונג-קונג בשם קונדי אסטיקיול, תרמה יותר מ- 800,000 דולר חצי מהתקציב של ג'יי סטריט 2009, לא יודע מי היא, יודעים שהיא חברה של תורם של ג'יי סטריט, אבל עובדות עליה אין ואני חושב שחייבים לראות אם יש עניין פה של אפילו הלבנת הון.
נחמן שי: אבל הם לא ארגון ישראלי, מה אתה רוצה מהם?
נחמן שי: לני, מה אנחנו הפכנו?
קריאה: תנו לו לסיים, נחמן, בואו נתקדם, נחמן.
נחמן שי: אבל הם לא ארגון ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה תומך בו כי אתה נוסע אליו, מה הוא לא ארגון ישראלי?
נחמן שי: הם לא ארגון ישראלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה תומך בו.
נחמן שי: אבל יוליה, הוא לא ארגון ישראל.
דני דנון: משפט אחרון, מר בן דוד.
לני בן דוד: משפט אחרון.
לני בן דוד: למרבה הצער, ודרך אגב, אני יכול לחלק לכם את כל מה שכתבתי, ולא רק קיצור הדברים.
לני בן דוד: למרבה הצער, ארגון ג'יי סטריט ינצל את ההזדמנות הזאת כדי למתוח את הרוח לתקופה מעבר לחג הפורים, על-מנת להסתיר את פרצופו האמיתי, האנטי ישראלי.
לני בן דוד: אחרי המסכה של אוהדי ישראל.
לני בן דוד: סדר היום של ג'יי סטריט, תומכיהם וההיסטוריה שלהם, מעידים כי כוונתם היא להחליש את יכולות ההתראה של ישראל ולקדם את אלו המשמיצים את ישראל או לערער על הממשלה שנבחרה באופן דמוקרטי במדינת ישראל.
לני בן דוד: יש מקום וחשוב שיהיו ארגונים בצד השמאל, אבל אלו שתומכים בג'יי סטריט חייבים לחשוב או על ההנהלה של ג'יי סטריט הנוכחי, או על ארגון אחר.
לני בן דוד: תודה רבה.
שלמה מולה: אני, קודם כל, אני מודה לך על ההזדמנות לקיים את הדיון.
שלמה מולה: האמת היא, בהתחלה חשבתי שלא צריך לקיים דיון ודווקא עכשיו כששמעתי גם את כולם, אני מודה לך שאתה מקיים את הדיון.
שלמה מולה: שפכתם את דמנו, כל אלה שנסענו לג'יי סטריט, שפכתם את דמנו, אמרתם לנו, אנחנו עוכרי ישראל.
שלמה מולה: אנחנו אנטי ישראלים, אנחנו אנטי ציונים, ואני אומר לך, אני לא מבקש, כמו אף אחד, שום תעודה לגבי הפטריוטיות שלי למדינה, ותעודת יושר אני לא מבקש מאף אחד.
שלמה מולה: אני גם לא חושב שאנחנו צריכים לבקש, אנחנו כדמוקרטים, כמי שמאמינים בפלורליזם של דעות ומחשבות, שכל מי שלא חושב כמונו הוא פסול.
שלמה מולה: מי שחושב כך, הוא לא דמוקרט.
שלמה מולה: מי שחושב כך, אני חושב שקודם כל הוא צריך להתבייש.
שלמה מולה: אבל יש לי החשש, כל הדיון הזה, כל הרצון להחרים ארגונים יהודיים שאני אומר לך, אדוני היושב ראש, אני מסתכל עליך, עתניאל, אני לא מוכן לוותר על אף יהודי בגולה, בשום אופן, דעותיו אשר יהיו דעותיו.
שלמה מולה: אני לא מוכן להחרים, אני לא מוכן לוותר.
שלמה מולה: אני מוכן להתווכח אתו, אני מוכן להגיע אתו לדו-שיח, אבל מה שאתם עושים כאן, בדה-לגיטימציה הזאת של ארגונים שלא, אולי לא מסכים על כל דבר שהם עושים, אבל לבוא ומראש לקבוע עמדה, כל מי שנוסע לשם הוא מוקצה?
שלמה מולה: כל מי שנפגש אתם הוא מוקצה?
שלמה מולה: הדיפלומטיה הישראלית מקבלת הוראה לא להגיע לשם?
שלמה מולה: ואני אומר לך, הדיפלומטים שלנו בוושינגטון, בשיחות פרטיות שלנו אמרו – אנחנו רוצים ללכת לדבר שם, אנחנו רוצים להיות נוכחים, אבל לא מאפשרים לנו להגיע.
שלמה מולה: קיבלנו הוראה, הוראה מגבוה, מלשכת ראש הממשלה, שר החוץ, לא להגיע לשם.
שלמה מולה: זאת בושה למדינת ישראל, לדיפלומטיה הישראלית.
שלמה מולה: אני הייתי רוצה לראות את הדיפלומטים שלנו שכן יגיעו לג'יי סטריט.
שלמה מולה: יש להם את העוז ואת היכולת, שיסבירו בבקשה את מדיניות ממשלת ישראל, זה חובתם, שיבואו ויגידו בדיוק מה המדינה עושה, מה הממשלה עושה, מה חילוקי הדעות.
שלמה מולה: כמו שעושים את זה במקומות אחרים.
שלמה מולה: אף אחד בשנה שעברה, כשאני הייתי באייפק ונאמתי, חצי שעה מול 8,700 איש, כולל כשסיפרתי את הסיפור האישי שלי, אני לא שמעתי מילה אחת רעה מאף אחד, כולל מג'יי סטריט, למה הופעתי באייפק.
שלמה מולה: אבל כשמגיעים לג'יי סטריט, מגיעים לשם גם להשמיע דעות, ביקורתיות כלפי הארגון, בתחומים מסוימים, אז אפשר בהחלט להוציא הודעות SMS לחברי קדימה, לבוא ולהגיד, להשחיר, להשחית, לפגוע, וראיתם עכשיו.
דני דנון: זה לא יצא מהוועדה.
שלמה מולה: סליחה, אדוני היושב ראש, תן לי.
שלמה מולה: סליחה רגע.
שלמה מולה: מי זה ארגון ישראל שלי?
שלמה מולה: מי מממן אותו?
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, אתה מסתכל עלי, אני מסתכל עליך ואני אומר לך הימין הקיצוני בארצות הברית ניסה ועשה הכל כדי לפגוע ביצחק רבין.
שלמה מולה: במדיניות של יצחק רבין, בהסכמי אוסלו.
שלמה מולה: אחר כך באריק שרון, כל ראש ממשלה שהמדיניות כלפי ההתנחלויות לא היה מוצא חן בעיניהם, הזרימו כספים, מיליארדים שפכו, אבל אף גוף בישראל לא דרש לחקור אותם, לא אף אחד לא אמר להחרים אותם.
שלמה מולה: ואני אומר לך, הסימפטום הזה, אתם נתקפים פחד, פחד וחוסר ביטחון עצמי, במה שאתם מייצגים.
שלמה מולה: ולכן, אני מציע לכם להיות צנועים.
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, ובזה אני אסיים, ואני רוצה לומר לך.
שלמה מולה: שמעתי את עתניאל, אתה יודע מה עתניאל, אני עצוב ששמעתי אותך שאתה אומר שאתה מוכן לוותר על הרפורמים.
עתניאל שנלר: אני לא אמרתי מילה כזאת.
עתניאל שנלר: לא אמרתי דבר כזה.
שלמה מולה: תן לי להסביר, אני אסביר.
שלמה מולה: אתה אמרת הגיור יהיה אורתודוכסי אך ורק, אנחנו נקבע בישראל.
עתניאל שנלר: הדמוקרטיה הישראלית קבעה מה החוקים של המדינה.
עתניאל שנלר: זה החוק.
עתניאל שנלר: בן גוריון קבע, לא אני.
קריאה: בינתיים, זה בינתיים.
שלמה מולה: רגע, רק שנייה.
שלמה מולה: אני רוצה לומר לך.
שלמה מולה: רגע, אני רוצה לומר לך.
עתניאל שנלר: אפשר לשנות את החוק.
עתניאל שנלר: זה החוק בישראל.
שלמה מולה: עתניאל, אני רוצה לומר לך, אני לא אוותר על ארבעה-חמישה מיליון יהודים רפורמים בארצות הברית, אני לא אבקש מהם רק את כספם, אני רוצה גם את זהותם ואת הערכים שלהם.
שלמה מולה: אני מוכן להתווכח אתם, אבל מה שאתם עושים כאן, בעצם בא ואומר.
עתניאל שנלר: אין בינינו חילוקי דעות, מולה, בעניין הזה, אין בינינו חילוקי דעות.
שלמה מולה: אני אומר לך, אני אומר לכם, מי שהיום קורא להחרים את ג'יי סטריט, מחר מתחיל גם להחרים, יש כאלה שדרך אגב קוראים להחרים את הרפורמים הקונסרווטיבים, רק רוצים שישלחו להם כספים.
שלמה מולה: משפט אחרון שאני רוצה להגיד לך, אתמול בערב, בדיונים שהיו כאן, ברוח האנטי דמוקרטית בחקיקות הגזעניות הקיימות בלילה בשעה שתיים בלילה, שמעתי מישהו בא ואמר – בוא נחרים את עמוס עוז, הוא כתב ספר.
שלמה מולה: הספר שלו, הוא לא ציוני.
דני דנון: לא, הוא הלך לברגותי, להעניק לו את הספר.
דני דנון: הייתי לוקח לו את פרס ישראל.
נחמן שי: רגע, רגע, תגיד את זה בקול רם, אני רוצה לשמוע.
דני דנון: אם היה אפשר, הייתי לוקח לו את פרס ישראל, שהוא מעניק ספר לגיבור הפלסטיני ברגותי.
נחמן שי: אתה מציע לקחת לעמוס עוז את פרס ישראל?
דני דנון: אם אתה רוצה, נחבר את ברגותי לג'יי סטריט, אני לא מציע לך.
שלמה מולה: מה שאני רוצה לבוא ולהגיד – תפסיקו עם חוסר הביטחון העצמי שלכם, תפסיקו להתעמר על השמאל.
שלמה מולה: אני לא מסכים על כל מה שהשמאל אומר, אבל צריך לכבד גם את השמאל, כמו שאנחנו מכבדים את הימין הקיצוני, הימין הקיצוני הוא עושה דה-לגיטימציה למדינת ישראל תדע לך מוסקוביץ', המאחזים הבלתי חוקיים.
שלמה מולה: קשה לכם להסביר את המדיניות הזאת ולכן אתם מחפשים עכשיו ארגון דרכו אתם רוצים למצוא שעיר לעזאזל.
דני דנון: אולי אנחנו המצאנו את ג'יי סטריט, אתה אומר.
שלמה מולה: מה שאני רוצה להגיד לך, דני, יש לך את העוז, ראש הממשלה שלך ואתם, תבואו ותגידו – אנחנו נבנה בכל מדינת ישראל, כולל בהתנחלויות, לא נלך לשתי מדינות לשני עמים, ותסבירו את זה.
שלמה מולה: אל תחפשו ארגונים כדי לדחוף אותם.
שלמה מולה: לכן, אני אומר, בסיכום אני אומר לך, אני בניגוד אליך, בניגוד אליך, הרבה מאוד חברים לא אוותר על אף יהודי, גם כשאני לא מסכים אתו.
דני דנון: אני מבקש מהדוברים הבאים לקצר כי אנחנו צריכים להתכנס לקראת 11 למליאה.
דני דנון: חברת הכנסת וילף, בבקשה.
דני דנון: אני מגביל אתכם לשתי דקות.
עינת וילף: אשתדל, ברשותך בכל זאת, מאחר וגם לא צעקתי צעקות מיותרות.
עינת וילף: הדיון הזה הוא חשוב במיוחד, כי אני חושבת שמהרבה היבטים אנחנו רואים שהעם היהודי נמצא בצומת מאוד קריטית לעתידו ושגשוגו וההחלטות שהתקבלו כאן והדיון גם שמתקיים כאן הוא חלק מהשלב של האם אנחנו מול התפוצות נהיה במגמה של התקרבות או במגמה של התרחקות ואפילו עוינות וסלידה.
עינת וילף: ואני חושבת שלנו, בכנסת, וגם לג'יי סטריט, יש אחריות מאוד גדולה להבטיח שהמגמות יהיו מגמות של התקרבות.
עינת וילף: ג'יי סטריט זקוק לשם הלגיטימיות שלו, כארגון שמגדיר את עצמו פרו-ישראלי, לקשר שוטף ברמות הגבוהות ביותר עם הממשלה הישראלית ועם חברי כנסת מכל הסיעות.
עינת וילף: זה לא מסייע לו כארגון שזה רק חלק מהסיעות.
עינת וילף: מדינת ישראל מצידה, ממשיכה וזקוקה ליהודים שרואים את שגשוגה של ישראל כביתו של העם היהודי, כהכרחי לעתידו של העם היהודי, גם בתפוצות וגם אם העמדות הפוליטיות שלהם בנושאים המרכזיים שעל סדר היום הישראלי, שונות מאלה של ממשלת ישראל ואפילו רוב הציבור.
עינת וילף: אבל כדי לאפשר את זה, אנחנו צריכים להסכים על כמה כללי התנהלות ודיברנו על זה רבות וגבולות לפעילות וזה דורש מחשבה קצת יותר מורכבת מהצעקות של הלוך ושוב ומה צריכים להיות הכללים האלה?
עינת וילף: רק שניים: אחד – מצידה של ג'יי סטריט, צריך שיהיה כבוד ברור להכרעה הישראלית ולדמוקרטיה וקבלת ההחלטות בישראל.
עינת וילף: ג'יי סטריט לא יכולים לנהוג כמי שמעבירים מסר, אפילו עדין, אפילו סמוי, שממשלת ישראל הנבחרת אינה מייצגת את הציבור בישראל, שהיא לא לגיטימית ושיש להפעיל לחץ חיצוני כדי להביא את ממשלת ישראל לפעול.
שלמה מולה: ארגונים ימניים יכולים לעשות את זה?
עינת וילף: לא.
עינת וילף: לפעול באופן שונה מהדרך שבה היא מנתחת את האינטרסים של מדינת ישראל.
עינת וילף: אמרתי שצריך כאן מחשבה מורכבת, בבקשה.
עינת וילף: ודבר שני שג'יי סטריט צריכים זה לקבל אחריות מלאה על אלה שמשתמשים בג'יי סטריט למטרות שבינן לבין תמיכה בישראל אין דבר ואתה יודע שיש אנשים כאלה ואי-אפשר לאפשר להם לפעול תחת הכותרת של ג'יי סטריט.
עינת וילף: אם יש סטודנטים שמבקשים להוריד את השם פרו ישראל, לא לאפשר להם לפעול תחת הכותרת של ג'יי סטריט ויש כאלה שרואים בארגון הזדמנות לפעול נגד ישראל באצטלה פרו ישראלית והארגון צריך להיות חד משמעי וברור שהם לא שייכים אליו.
עינת וילף: ואני רוצה כן להגיד כמה מילים שהן קריטיות על הנושא של מוסר והעם היהודי.