GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוטקה ויזל: אני חושב שאני יכול לדבר בשם מר פלוג ובשם 50 ארגונים שמרוכזים במרכז הארגונים: ההיפך – כמה שיותר זקן, צריך לתפוס אותו ולהביא אותו לארץ או לעשות מה שאפשר.
מוטקה ויזל: להוכיח לנוער הגרמני, שלצערנו הרב, קראתי בעיתון שהם בכלל מתחילים להקים את גרמניה החדשה.
מוטקה ויזל: הם כותבים שם על היטלר וכו'.
מוטקה ויזל: אז צריך להראות לכולם: כל עוד נשמתך באפך ואתה עוד הולך על האדמה – נרדוף אותך.
מוטקה ויזל: לכן שאלתי בקשר למרכז ויזנטל.
מוטקה ויזל: אם הוא יכול לגלות לי, הייתי רגוע יותר.
מוטקה ויזל: תודה למארק.
אברהם מיכאלי: מי נמצא פה ממשרד החינוך?
אברהם מיכאלי: אני יודע שכל עוד ההליכים לא הסתיימו קשה לגבש חומר מסודר ולהעביר לנוער.
אברהם מיכאלי: האם אחרי ששומעים עדות כזאת, משרד החינוך יכול - לקראת יום השואה הקרוב - לקחת חומר כזה, גם אם זה חומר שעדיין לא נקבע כפסק דין?
אברהם מיכאלי: גם יום השואה הבין-לאומי חל בחודש הזה.
אברהם מיכאלי: האם נכנסתם לעומק העניין?
אברהם מיכאלי: זו עדות חיה, לא רק פרט היסטורי שלמדנו וקראנו בספרים.
מיכאל ירון: בוא לא נערבב את יום השואה הבין-לאומי, כי זה נושא אחר לגמרי.
מיכאל ירון: בהרבה מקומות מנצלים את זה לא לכיוון שאנחנו צריכים לעודד.
אברהם מיכאלי: דווקא בשנה שעברה היינו באתר הנוראי הזה, ונוכחותנו שם תרמה מאוד-מאוד.
מיכאל ירון: מה שאנחנו עושים מצוין.
מיכאל ירון: אבל ברבות מהארצות האחרות מדגישות את זכויות האדם ופגיעה באדם באשר הוא אדם, והשואה שלנו היא סיפור אחר.
מיכאל ירון: אבל לא לזה הכוונה.
מיכאל ירון: צריכים לקבל משהו מוסמך.
מיכאל ירון: אחרי שזה יעבור איזשהו שלב ראשוני של היועץ המשפטי של הממשלה ויביא את זה כמסמך, אני חושב שאם אקבל דרך מזכירת הוועדה הנאמנה, אני בטוח שהמנכ"ל והשר יאשרו תרגום מיידי כדי לפרסם לתלמידים.
מיכאל ירון: לפני זה לא יהיה נכון לעשות, שיהיה לפחות השלב הראשוני, שהוא יגיד שזה מקובל.
אברהם מיכאלי: מר הילדסהיימר, בבקשה.
יצחק הילדסהיימר: אני רוצה לשאול האם ד"ר זורוף, מנהל מכון ויזנטל בארץ, הוזמן לישיבה הזאת?
ציפי גלעדי: הוא הוזמן, מהסיבות שלו לא רצה להגיע.
אברהם מיכאלי: רבותיי, אנחנו לא עושים כרגע ועדת חקירה על מרכז ויזנטל.
אברהם מיכאלי: זה לא תפקידנו כרגע לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהיום אנחנו צריכים להתמקד בעדות המצמררת והחשובה ששמענו.
אברהם מיכאלי: אם מישהו מהארגונים רוצה לדבר, אבל בקצרה.
אברהם מיכאלי: כי את המסר הבנו.
אברהם מיכאלי: לדעתי, כוועדה, אנחנו מסכמים שנפלה בידינו מצווה גדולה.
אשר אוד: האם יש פה תקשורת?
אברהם מיכאלי: יש, ותהיה פה תקשורת.
אברהם מיכאלי: יש דובר לוועדה והוא מוציא את הדברים החוצה.
אברהם מיכאלי: האמן לי, מר אוד, לא תמיד אנחנו חיים מפי התקשורת.
אברהם מיכאלי: אנחנו, ככנסת, צריכים לעבוד, את הדברים החשובים לעשות.
אברהם מיכאלי: בלי תקשורת כרגע נוכל לעשות דברים, אם נעשה את העבודה כמו שצריך.
מרינה סולודקין: אבל הוא צודק.
מרינה סולודקין: אתמול בהפגנה למען הזיכרון של ראול ולנברג אף אחד לא היה.
ניצנה דרשן לייטנר: אבל יש פה תקשורת.
אברהם מיכאלי: יש פה תקשורת, רשת ב' נמצאת פה, נמצא הכתב הבכיר שלהם, ומעיתונים אחרים נמצאים פה.
אברהם מיכאלי: יש פה מספיק תקשורת.
אברהם מיכאלי: הכי חשוב שהדובר נמצא פה ודובר של הוועדה יודע לתקשר את הדברים כמו שצריך.
אברהם מיכאלי: רבותיי, העניין הוא שלנו, איך נדרוש את הדברים.
אברהם מיכאלי: שוב, בהיגיון משפטי, כי אי-אפשר לבשל תיק כזה בצורה לא חכמה.
אברהם מיכאלי: המשפטנים שבינינו יודעים שלא קל לבנות תיק כזה כדי להסגיר אותו ואנחנו יודעים כמה המנוולים האלה יודעים את כל הטריקים איך לעצור את כל ההליכים האלה.
אברהם מיכאלי: ראינו לאחרונה כמה הליכים שהתנהלו באירופה בעניינים האלה.
אברהם מיכאלי: אבל אנחנו, כוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, שמענו את העדות המצמררת של אותו פושע נאצי.
אברהם מיכאלי: מארק, אני חייב לציין את אומץ הלב שלו, את התעוזה שלו, לחדור לגוב האריות, להיכנס לתוך ניאו-נאצים עם סיכון גדול שחלילה הוא עלול היה להיתפס וכולנו מתארים לעצמנו איזה מחיר הוא היה משלם על זה.
מרינה סולודקין: עם הנתונים הפיזיים שלו קשה.
אברהם מיכאלי: האמיני לי, שום נתונים פיזיים לא היו עוזרים לו אם היה מתגלה שם.
אשר אוד: היות שיושב ראש השדולה הפרלמנטרית נמצא כאן, מר , והרבה חברי ההנהלה של השדולה נמצאים פה, אז כל מה שנעשה פה הוא גם על דעת השדולה.
אברהם מיכאלי: אנחנו חברי השדולה ועושים דברים בשדולה, אבל ועדת כנסת יותר חזקה משדולות.
אברהם מיכאלי: ועדת כנסת שמקבלת פה החלטות וסיכומים, האמן לי, יש לזה משמעות.
מרינה סולודקין: הם מחזקים אותנו.
אברהם מיכאלי: אני חושב שזה חשוב, ולכן אני מאחל לכם הרבה שנים של בריאות כדי שתהוו לנו גורם מדרבן.
אברהם מיכאלי: אם התגובה בפייסבוק הייתה כפי שהייתה, זה מראה שיש לנו הרבה מה לעשות.
מרים גרייבר: ואלה היו ילדים יהודים.
קריאה: אלה שיושבים פה, זה הייעוד שלהם בחיים.
אברהם מיכאלי: אנחנו מסכמים כך: נפלה בידינו הזדמנות למצות את ההליך הזה בצורה המכסימלית.
אברהם מיכאלי: צריך להודות גם ליושב ראש הוועדה, שקבע את הדיון הזה.
אברהם מיכאלי: לצערו, מסיבות אישיות, נאלץ ברגע האחרון לא להיות פה, אבל אני יודע שהוא עומד מאחורי היוזמה של הדיון שמתקיים פה היום.
אברהם מיכאלי: לכן, אנחנו, יחד עם יושב ראש הוועדה, חברי הוועדה שנמצאים פה, נעשה הכול - גם נפנה ליועץ המשפטי לממשלה ונהווה גם גורם מסייע, ככל שאנחנו יכולים ככנסת, לעורך הדין לייטנר ולצוות היועצים המשפטיים שעובדים אתה.
אברהם מיכאלי: בארצות-הברית לא נוכל הרבה לעשות, לצערנו, אבל בארץ נוכל כן לעשות, ונבחן את כל הדרכים גם עם הייעוץ המשפטי של הכנסת.
אברהם מיכאלי: תפקידה של הכנסת בדברים האלה להיות מובילה, לא רק לחכות מה יעשו אחרים.
אברהם מיכאלי: נבדוק, יחד עם הייעוץ המשפטי של הכנסת, מה נוכל לתרום בתרומה ההיסטורית שלנו בדבר הנוראי הזה שהיום שמענו.
אברהם מיכאלי: לא מספיק לדבר במילים, שאנחנו עושים ועושים, צריך גם לעשות דברים.
אברהם מיכאלי: כמו שאמרתי קודם, אולי נפלה בידינו הזדמנות.
אברהם מיכאלי: אחרי משפט אייכמן, זו פעם שנייה שאנחנו שומעים מפי אדם שהוא עוד חי ומחזיק בידו מסמכים.
אברהם מיכאלי: אני רק מקווה, מארק, שהוא לא ישמיד את המסמכים שיש לו שם.
ניצנה דרשן לייטנר: יש לנו מקור.
אברהם מיכאלי: אם כך, אני מקווה שמשפטית לא ניכשל בזה.
מרים גרייבר: אנחנו בעמותה הפרלמנטרית נעשה כל מה שתבקשו מאתנו כדי לעזור.
אשר אוד: אני חושב שאנחנו צריכים לצאת עם מסקנה שאנחנו מבקשים את הסגרתו של האיש.
אברהם מיכאלי: מכיוון שהסוגיה מאוד-מאוד חשובה ורגישה, אבקש מיושב ראש הוועדה לכנס ישיבת מעקב לעניין הזה, איך אנחנו מבצעים בפועל את הדברים שאנחנו כרגע מקבלים כמסקנה.
אברהם מיכאלי: לדעתי, זו חובה מוסרית שלנו, יהודית, אנושית, לפעול למיצוי הדין עם הפושע שכרגע מסתובב עדיין בין החיים.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת כץ אמר שהוא מאחל לו אריכות ימים כדי שנתפוס אותו.
אברהם מיכאלי: אני לא הייתי מאחל לו אריכות ימים, אבל בשביל עדות שאנחנו צריכים כלפי כל מכחישי השואה, כלפי כל אלה שעדיין משום מה מעלים על דעתם להגיד שהדבר הנורא הזה לא התרחש, אולי תהיה הזדמנות למיצוי הדין עם הפושע המתועב הזה.
אברהם מיכאלי: משפט כזה ישמש גם מסר לצוררי העם היהודי ומדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: לכן ועדת הכנסת מודה למר מארק ברדלי גולד על העדות שהוא הביא בפנינו היום.
אברהם מיכאלי: אני מאמין שנעמוד אתו בקשר בהמשך בעניין הזה.
אברהם מיכאלי: הלוואי שנוכל למצות את תהליך ההסגרה של הפושע פרנק לארץ.
מרים גרייבר: מהר.
מרינה סולודקין: ישיבת המשך בעוד חודש.
אברהם מיכאלי: ואז מארק יהווה עד מרכזי בתיק הזה, יחד עם הניצולים, שלמזלנו הם עדיין בחיים והם יכולים לשמש עדות חיה נוספת מול הפשע הנוראי והברברי שאותם נאצים ביצעו נגדנו.
מרינה סולודקין: ישיבת ההמשך עם היועץ המשפטי של הכנסת.
אברהם מיכאלי: מכיוון שאני מכבד את יושב ראש הוועדה ואני לא רוצה לקבוע במקומו, בסיכום של היום אני מכניס את הבקשה שישיבת ההמשך תיקבע כמה שיותר מוקדם, עם הכנה מתאימה מראש, שיבואו גם אותם גורמים שהיום לא נמצאים פה היום, לצערי.
אברהם מיכאלי: אולי לא הבינו את משמעות הדיון היום.
אברהם מיכאלי: זה דיון עדיף על כל חוק שאנחנו מחוקקים היום בכנסת.
אברהם מיכאלי: צריך לתת לזה עדיפות כי הימים חולפים והעדות הזאת, אסור שתתפספס בגלל שאותו נאצי יקרה לו מה שיקרה לו.
אברהם מיכאלי: נאחל לו שיקרו לו דברים רעים אחרי שנגמור את המשפט.
אברהם מיכאלי: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.
דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח את הישיבה של ועדת העלייה, קליטה ותפוצות.
דני דנון: אני שמח שנמצא איתנו יושב ראש הסוכנות היהודית, מר נתן שרנסקי, שזו פעם ראשונה – כיושב ראש הוועדה – שאנחנו מארחים אותו ואת הסוכנות היהודית.
דני דנון: כמי שהעביר שנים רבות במוסדות הלאומיים, בתנועה הציונית, בסוכנות היהודית וגם כמי שהיה לו את הכבוד לקחת חלק בבחירתו של מר שרנסקי לתפקיד החשוב שעומד בראש העם היהודי, תפקיד חשוב ביותר, אנחנו מאוד שמחים שאתה נמצא איתנו היום בבוקר.
דני דנון: אנחנו אתמול סיירנו, חלקנו מהוועדה, בקריית ארבע ועסקנו בעלייתם של בני המנשה.
דני דנון: אני שמח להודיע שבשיחת בוקר, בדרך לפה, יושב ראש הסוכנות הביע את תמיכתו בעלייתם של בני המנשה וכבר היום אני מתכוון להיפגש עם ראש הממשלה ולהעביר בפניו את בקשת הוועדה באופן רשמי, לפעול לעלייתם של בני המנשה, יהודים אשר חיים בהודו, שומרי מצוות שרוצים לעלות לארץ.
דני דנון: אנחנו נפעל להעלותם.
דני דנון: אנחנו עוסקים היום בתכנית האסטרטגית החדשה של הסוכנות היהודית.
דני דנון: אנחנו נשמח לשמוע, קודם כל, מיושב ראש הסוכנות, מהמנכ"ל ומהצוות שעבד על התכנית, לראות את הפנים החדשות של הסוכנות היהודית וכמובן לשמוע מהנציגים השונים של המשרדים השונים, של הארגונים השונים.
דני דנון: אני רואה פה גם נציגים של המגזר המוניציפאלי, ראש עיריית ערד איתנו וראשי ועדות קליטת עלייה ביישובים שונים שנמצאים איתנו.
דני דנון: אני שמח מאוד שהגעתם לוועדה היום.
דני דנון: אז אדוני, יושב ראש הסוכנות, נשמח מאוד שתיתן לנו כמה מילים של סקירה.
דני דנון: לאחר מכן נעבור לראות את התכנית האסטרטגית.
דני דנון: בבקשה, נתן שרנסקי.
נתן שרנסקי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
נתן שרנסקי: תודה על ההזמנה, אני שמח עוד לראות כאן חברים שלי שהיו שותפים למאבק על עלייה וקליטה גם בכנסת, גם בעיריות.
נתן שרנסקי: אני רואה כאן אנשים שהיינו ביחד בהרבה סיבובים שונים.
נתן שרנסקי: היום אני רוצה להגיד, קודם כל, כמה מילים על כל ההיגיון של הרפורמה.
נתן שרנסקי: לא, תרשו לי להתחיל  מבשורה: עם המטוסים האחרונים שעומדים להגיע בשבוע האחרון ויהיו עוד כמעט אלף עולים שיגיעו בשבוע האחרון, אז המספר של העולים השנה יהיה יותר מ-19,000.
נתן שרנסקי: שזה 16% יותר משנה שעברה, כאשר היו 16,400.
נתן שרנסקי: בשנה לפני זה היו פחות מ-15,000.
נתן שרנסקי: זאת אומרת שאחרי שנים של התדרדרות יש כבר שנתיים של גידול בעלייה.
נתן שרנסקי: זו הצלחה של הסוכנות, של משרד הקליטה, של ידידינו מנפש בנפש שאני שמח לראות פה וארגונים אחרים.
נתן שרנסקי: אבל יחד עם זה שאנחנו מדברים בגאווה על הצלחה הזו, כל אחד בטח חושב: אבל מה זה בהשוואה למספרים הגדולים כאשר היה 70,000 לפני כמה שנים, כאשר היו 100,000, כשהיו 150,000 ב-1990 אם אתם זוכרים.
נתן שרנסקי: טוב, אז אם נסתכל על כל השנים שהמספרים היו יותר גדולים מאשר בשנה המוצלחת הזאת, זה תמיד היה או הצלה של יהודים אחרי השואה מאירופה, או הצלה של יהודים ממדינות ערב, או כאשר הצלחנו להוריד את מסך הברזל בברית המועצות, או, כמובן, יהדות אתיופיה.
נתן שרנסקי: זאת אומרת שתמיד מספרים גדולים היו כאשר הייתה הצלה של יהודים.
נתן שרנסקי: כאשר כל המאמץ שלנו היה צריך להיות קודם כל ליצור תנאים פוליטיים שאפשר לקחת יהודים, לדאוג שיהיו מספיק אנשים שליחי עלייה, אנשים שיכולים ברגע האמת לעזור ושיהיו לנו מטוסים להעביר את האנשים.
נתן שרנסקי: היום, כמובן, אנחנו שמחים מאוד וגאים בתפקיד שלנו, שעכשיו נביא את שאר זרע ישראל מאתיופיה ואנחנו מאוד בעד להביא גם את זרע ישראל מהודו.
נתן שרנסקי: ואנחנו כמובן עושים מאמצים להביא כל משפחה שמוכנה ורוצה לבוא מאיראן או תימן.
נתן שרנסקי: אנחנו עוקבים בדאגה ובמוכנות רבה אחרי כל מה שקורה בוונצואלה או בקירגיסטן.
נתן שרנסקי: אבל 94% מהיהודים בעולם, בתפוצות, חיים בעולם החופשי.
נתן שרנסקי: את ההחלטה לעשות או לא לעשות עלייה הם עושים משיקולים אחרים לגמרי.
נתן שרנסקי: אנחנו בודקים ובודקים את השיקולים האלה בזמן האחרון, ואנחנו רואים בבירור, שהסיבה מרכזית שאיש מאנגליה או מצרפת או מאמריקה עושה החלטה לעלות ארצה, זה רצון להיות במדינה היהודית.
נתן שרנסקי: זאת אומרת שהוא צריך להיות חזק בגאווה היהודית שלו והוא רוצה להיות בטוח שתהיה המשכיות לדורות של משפחה שלו כיהודים, ואז הוא רוצה לעלות לישראל.
נתן שרנסקי: זאת אומרת שהמניע, הסיבה או הדרך להגדיל בצורה משמעותית את מספר המועמדים, המאגר של עולים פוטנציאליים, זה לחזק זהות יהודית.
נתן שרנסקי: וקודם כל, לחזק זהות יהודית שלהם דרך חוויה ישראלית.
נתן שרנסקי: דרך מפגש שלהם עם ישראל, דרך ביקורים קצרים או ארוכים.
נתן שרנסקי: אם אנחנו נסתכל על אתגרים אחרים שעומדים בפנינו, דה-לגיטימציה נוראית של מדינת ישראל ומאבקים שיש לנו, קרבות או משהו, בכל קמפוס, בכל מקום בעולם – מי הם האנשים שאפשר לגייס אותם להגן על מדינת ישראל?
נתן שרנסקי: יהודים גאים עם זהות יהודית חזקה.
נתן שרנסקי: כאשר אנחנו מדברים על בעיה אדירה של התבוללות, כאשר קהילות שלמות נעלמות – וצריך להבין, אם לא יהיו יהודים גם לא יהיו עולים.
נתן שרנסקי: אז מהו הנשק שלנו?
נתן שרנסקי: חיזוק של הזהות היהודית.
נתן שרנסקי: שיהודים צריכים להיות גאים בזה שהם יהודים ולא להתבייש.
נתן שרנסקי: מזה נבע כל הרעיון של שינוי אסטרטגי.
נתן שרנסקי: למעשה ביום הראשון שנבחרתי לסוכנות, אמרתי שאנחנו חייבים לשים חיזוק של הזהות היהודית, קודם כל, דרך חיזוק של הקשר עם מדינת ישראל, במרכז של פעילות שלנו.
נתן שרנסקי: הערה אחרונה: כתוצאה משינוי אסטרטגי זה, אנחנו סוף סוף יכולים גם להוריד קיר סיני שקיים היום בתוך הסוכנות, בין פעילות שלנו למען עלייה, ובין פעילות למען חינוך יהודי וחיזוק של קהילות.
נתן שרנסקי: כי כל מי שהיה בתפוצות, כמונו, ושעבד בתוך קהילות, יודע מסר כפול שהיינו מקבלים ממדינת ישראל: מצד אחד, היינו מקבלים מסר מאוד – בשנות השבעים שהייתי במחתרת ברוסיה, היינו מקבלים מסר: תפסיקו לחשוב על בנייה של קהילה.
נתן שרנסקי: מדינת ישראל לא מעוניינת בבניית קהילה.
נתן שרנסקי: מדינת ישראל מעוניינת בעלייה.
נתן שרנסקי: מצד שני, יש הרבה אנשים טובים מאוד שתומכים בישראל, אבל אומרים: עלייה – זה מפריע לנו לחזק את הקהילה שלנו.
נתן שרנסקי: ובגלל שבסוכנות יושבים, בשולחן הגלובאלי שלנו, גם אלה וגם אלה, אז איך ארגון בונה את עצמו בשביל שיהיה שיתוף פעולה?
נתן שרנסקי: הוא בונה בנפרד.
נתן שרנסקי: שליחי עלייה ושליחי חינוך.
נתן שרנסקי: יש אנשים שמטפלים רק בעלייה ויש כאלה שמטפלים רק בבניית קהילה.
נתן שרנסקי: עכשיו סוף סוף במסגרת של השינוי האסטרטגי שלנו, הגענו למסקנה פשוטה שלי הייתה ברורה גם לפני עשרות שנים, שהעם היהודי זקוק לישראל חזקה, מדינת ישראל זקוקה לקהילה יהודית חזקה.
נתן שרנסקי: על כן, אנחנו יכולים לפעול בכל הכוחות שלנו, לא רק במחלקה אחת, בכל הכוחות שלנו, למען חיזוק של הזהות היהודית, למען חיזוק של הקשר עם מדינת ישראל ולמען גידול וחיזוק של עלייה.
נתן שרנסקי: זה הרעיון של האסטרטגיה.
דני דנון: מר אלן הופמן, מנכ"ל הסוכנות היהודית, בבקשה.
אלן הופמן: תודה רבה.
אלן הופמן: יושב הראש, חברי הכנסת, אורחים.
אלן הופמן: קודם כל, אני רוצה להביא את התנצלותו של מנכ"ל מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית, אלי כהן, שבוודאי היה נמצא פה וגם היה מציג לולא המפגש הזה נדחה, ואלי נמצא כרגע באתיופיה כחלק מההיערכות של הסוכנות היהודית אחרי ההחלטה ההיסטורית של ממשלת ישראל לסיים את הפרק האחרון של הבאת הפלשמורה.
אלן הופמן: הוא נמצא שם יחד עם משלחת.
אלן הופמן: אנחנו עדים לכך שממש בימים אלו ארגון נקוש יוצא, על פי ההסכם החתום עימנו, מהפעילות באתיופיה.
אלן הופמן: התכוונתי לדווח שבסוף החודש הזה כבר יתחילו לבוא ה-200 פלשמורה, לפי הקצב המאושר.
אלן הופמן: אבל אלי דיווח לי אתמול בלילה שבגלל התפרצות של אבעבועות רוח, הוחלט יחד עם נציגי משרד הבריאות שנמצאים יחד איתם לדחות את המטוס הראשון ב-20 יום.
אלן הופמן: אבל המפעל הזה והמבצע הענק וההיסטורי הזה יוצא לדרך.
אלן הופמן: היו"ר דני דנון:     	במחנה?
אלן הופמן: בגונדר?
אלן הופמן: כן, בתוך המחנה בגונדר.
אלן הופמן: אני רוצה להגיד בהמשך לדבריו של יושב ראש הסוכנות, נתן שרנסקי, שהסוכנות היהודית הוקמה כדי להיות הזרוע של העם היהודי במשימה ההיסטורית של אז שזה בניית מדינה, הקמה של מדינה ובנייה של אומה בתוך מדינת ישראל.
אלן הופמן: ה-mission statement של הסוכנות היהודית, שהיא הבטחת עתידו של עם יהודי גלובאלי ומאוחד, עם ישראל חזקה במרכזו, נשאר איתן.
אלן הופמן: לא השתנה.
אלן הופמן: התכנית האסטרטגית החדשה של הסוכנות באה לממש את התפיסה הזאת, שהסוכנות היא הזרוע של העם היהודי, שמתמודדת עם המשימות הגדולות שעומדות בפני העם היהודי, מול התנועה הציונית מעת לעת.
אלן הופמן: כאשר מדברים על הבטחת עתידו של עם  יהודי גלובאלי ומאוחד עם ישראל חזקה במרכז, אין ספק שכאשר אנחנו מסתכלים קדימה על השנים הבאות ושואלים מאיפה יבואו העולים של העתיד, לא ברור, לא מובן מאליו שבעוד עשר שנים תתכנס פה, במשכן הכנסת, הוועדה לעלייה וקליטה, כאשר יהיה כל כך בטוח שיהיו עולים.
אלן הופמן: כי אנחנו הרבה שנים עוסקים בקטיף של העץ, ועסקנו בזה בצורה נפלאה – שלושה מיליון אנשים שבאו באמצעות הסוכנות היהודית לישראל.
אלן הופמן: כמעט כל אזרח יהודי שני הוא עולה חדש שבא - - -
קריאה: כולל חברי הכנסת שנמצאים פה.
אלן הופמן: כולל חברי הכנסת שנמצאים פה.
אלן הופמן: כולל מנכ"ל הסוכנות היהודית.
שלמה מולה: חוץ מדני דנון, נראה לי.
אלן הופמן: כולל יושב ראש הסוכנות היהודית.
אלן הופמן: אבל לא מובן שיהיה קטיף, בוודאי לא בשיעורים האלו, אם לא נמשיך לטפל גם בעץ.
אלן הופמן: התפיסה החדשה של הסוכנות היהודית אומרת: נמשיך לעסוק בקטיף אבל נשקיע הרבה הרבה מאמצים בשנה הבאה, בשנים הבאות, בעץ.
אלן הופמן: בהשקיה של העץ, בדישון של העץ, בטיפול של העץ.
אלן הופמן: ויותר ויותר אנחנו עושים את זה בשיתוף עם ממשלת ישראל.
אלן הופמן: לכן אני רק רוצה להגיד שהתהליך האסטרטגי של הסוכנות – לא רק שאנחנו לא נסוגים מהאתגר של העלייה, אנחנו חושבים שמה שהסוכנות הולכת לעשות בשנים הקרובות היא היא ההבטחה היחידה שבעצם תהיה עלייה בשנים הבאות.
אלן הופמן: במיוחד מארצות החופש.
אלן הופמן: עוד מעט אבקש ממנהלת התכנון בסוכנות להציג לנו מצגת קצרה על התהליך האסטרטגי, ואני רוצה להגיד: לתהליך האסטרטגי יש בעצם ארבע זרועות.
אלן הופמן: יש זרוע אחת של המה, זה מה שאנחנו הולכים להציג לוועדה המכובדת הזאת היום.
אלן הופמן: יש גם חלק שני שבלעדיו לא נצליח לממש את הכיוונים האסטרטגיים, וזה האיך.
אלן הופמן: הארגון נערך בימים אלו לשאול את עצמו מה יהיה המבנה הנכון כדי לממש את המה שאנחנו נדבר עליו עכשיו.
אלן הופמן: אני צופה שהיות ואנחנו מציגים פה תפיסה מאוד אינטגרטיבית, אז בשנה הקרובה יהיו שינויים מרחיקי לכת במבנים בתוך הסוכנות היהודית.
אלן הופמן: אז יש לנו את המה, ויש לנו את האיך.
אלן הופמן: הזרוע השלישית של התהליך האסטרטגי היא השילוב שהולך וגובר בשנים האחרונות עם מדינת ישראל, משלמי המיסים של מדינת ישראל, בנושא של הבטחת עתידו של העם היהודי.
אלן הופמן: זה התחיל בתגלית וזה התרחב למסע, וזה קיים גם בתכנית חפציבה וגם בתכנית חיל.
אלן הופמן: כל אחד עם משרדים שונים.
אלן הופמן: כי בעצם אני שמח שהממשלה והמדינה הגיעה למסקנה שאם היא לא תיקח יותר אחריות להבטחת עתידו של העם היהודי, אנחנו עשויים לאבד את הייחוד הזה של העץ.
אלן הופמן: העץ הזה הוא העץ של העם היהודי, הוא העץ של צעירי העם היהודי שחיים גם בישראל וגם חיים מחוץ לישראל.
אלן הופמן: הנושא הרביעי, הזרוע הרביעית של השינוי שהסוכנות מעבירה, כבר התחלנו מיולי, זה שהחלטנו לקחת אחריות גם לעצמנו בנושא ההכנסות של הארגון.
אלן הופמן: אני חושב שרוב האנשים בחדר הזה יודעים שהסוכנות היהודית בעצם ממומנת ממשלמי המיסים של העם היהודי, באמצעות המגביות.
אלן הופמן: אבל לעומת מדינה מערבית מתוקנת, שבסיס המס בדרך כלל גדל כל שנה, והשאלה אז היא לפי איזה סדרי עדיפות לחלק את הדלתא של הגידול, מה שקורה בעם היהודי זה שהמגביות באופן כללי מצטמצמות, והחלק של המגביות שמיועדות לישראל מצטמצמות עוד יותר.
אלן הופמן: לכן הסוכנות היהודית קיבלה החלטה, לדעתי, חשובה והיסטורית, ואסטרטגית, להתחיל לגייס בצורה מאוד מאוד מזורזת ועצמאית את המשאבים שלה גם בצפון אמריקה.
אלן הופמן: אז נמשיך להיות מחוברים אל העולם של הפדרציות ואל העולם של המגביות, אבל באותן הפדרציות ואותן הקהילות שאחוז התרומות יורד ובמיוחד האחוז של התרומות שעובר לישראל יורד מתחת לאיזשהו סף מינימום, הסוכנות היהודית באותן הקהילות תעשה גיוס כסף עצמאי.
אלן הופמן: אז המה והאיך והפרדיגמה החדשה מהממשלה וגיוס הכסף – כל אלו ביחד זה המארג, אלו הגידים של המארג של הכיוונים האסטרטגיים של הסוכנות היהודית.
אלן הופמן: אני עכשיו רוצה לבקש מאמירה אהרונוביץ', מנהלת התכנון של הסוכנות היהודית, להציג לנו את המה.
אלן הופמן: המצגת הזאת עוסקת רק במה.
יצחק אהרונוביץ': תודה, אלן.
יצחק אהרונוביץ': תודה על ההזדמנות שאני חושבת שהיא חשובה מאוד.
יצחק אהרונוביץ': אני אנסה בזמן קצר לשתף אתכם בעיקרי התכנית.
יצחק אהרונוביץ': כמובן שהתכנית היא משהו הרבה יותר עמוק ועב כרס.
יצחק אהרונוביץ': כן חשוב להסביר שמה שתראו כאן הוא תוצר של עשרה חודשים בהם עסקנו בדיונים מעמיקים ורחבים, גם עם הרבה מאוד אנשי מקצוע בתוך הארגון, אבל גם עם הרבה מאוד מנהיגים ושותפים, גם לדרך, גם לעשייה וגם לחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.
יצחק אהרונוביץ': הבקשה היחידה שתהיה לי אם אפשר, לתת לי לרוץ על כל המצגת, להציג אותה בצורה רציפה.
יצחק אהרונוביץ': אחר כך אנחנו מבטיחים לאפשר את כל השאלות ונענה על כולן.
יצחק אהרונוביץ': בהתחבר לדברים גם של היושב ראש וגם של אלן, בעצם יצאנו לדרך  בתהליך בניסיון לנתח מה השינויים והמגמות המרכזיות שחלו, בעולם בכלל ובעולם היהודי בפרט, שמשפיעות על סביבת העבודה של הסוכנות היהודית.
יצחק אהרונוביץ': שוב, שאנחנו מסתכלים על התכנית כפלטפורמה מרכזית של העם היהודי, לעסוק באתגרי השעה של העם היהודי, ואנחנו רואים לנגד עינינו את אותו ייעוד, שלא משתנה, של הבטחת עתידו של עם יהודי גלובאלי ומאוחד ומחויב, עם ישראל חזקה במרכזו.
יצחק אהרונוביץ': בעצם כל התהליך הזה מנסה להגדיר, אל מול אתגרים מעודכנים, איזה סוג של משימה עדכנית לשנים הקרובות צריך להיות לסוכנות היהודית, אבל המשימה היא בהחלט בקונטקסט של אותו ייעוד שעליו דובר.
יצחק אהרונוביץ': אפשר היה, כמובן, למלא את הלוח כאן בהרבה מאוד אתגרים.
יצחק אהרונוביץ': חלקם קשורים במגמות חיצוניות שמשפיעות על העולם היהודי, חלקם נובעים ממגמות פנימיות בעולם היהודי.
יצחק אהרונוביץ': אבל רצינו לרכז כאן את השישה המרכזיים שאנחנו חושבים שלהם יכולה להיות רלבנטיות לסוכנות היהודית לסייע במענה.
שלמה מולה: רגע, אני יכול לשאול שאלה תוך כדי או שלא?
דני דנון: היא ביקשה, גברת אהרונוביץ', דווקא להתאפק, אבל בואי תקצרי ואז נפתח את זה.
דני דנון: אז בואי תתקדמי ונפתח את זה לשאלות.
דני דנון: בסדר?
יצחק אהרונוביץ': אז להתקדם?
דני דנון: עוד כמה זמן המצגת?
דני דנון: בואי תתקדמי במצגת.
יצחק אהרונוביץ': ברשותכם, אני מציעה – אם אפשר, אני מאד מודה.
שלמה מולה: אני לא רוצה להתאפק, אני בכל  זאת רוצה לשאול, מה הכוונה של לחבר את יהדות ברית המועצות לקולקטיב היהודי.
שלמה מולה: הכוונה – אולי אתם רומזים לענייני גיור אולי או משהו?
נתן שרנסקי: לא. תראה, יש מיליון יהודי שעלו ארצה, יש מיליון יהודים בתפוצות בערך וקצת פחות יהודים בברית המועצות לשעבר.
נתן שרנסקי: טוב, בישראל עם כל הוויכוחים הקשים שלנו על הגיור, זו הבעיה הכי קטנה שיש.
נתן שרנסקי: הבעיה של התבוללות היום באמריקה שהיא גדולה היא הכי גדולה בין דוברי רוסית, כי הם לא קשורים בכלל לקהילה היהודית.
נתן שרנסקי: בגרמניה, אני יכול לספר לך – אני מציע שאנחנו לא נלך עכשיו לזה.
יצחק אהרונוביץ': אוקיי.
יצחק אהרונוביץ': אז, כמו שאנחנו רואים, שני אתגרים ראשונים מרכזיים עוסקים בדור הצעיר.
יצחק אהרונוביץ': התכנית כולה גם שמה במרכז הרדאר את נושא הדור הצעיר, גילאי 12-13 עד 35, כאשר לאור תופעות מאוד מדאיגות שאנחנו רואים בהתרחקות של צעירים מממסד בכלל ובתוך זה גם מהממסד היהודי, מכל דבר שקשור לזהות יהודית, זה דבר שמאוד מטריד אותנו לגבי צעירים ברחבי העולם.
יצחק אהרונוביץ': זה קשור במגמות רחבות יותר של בחירה, של עולם פתוח, של רצון לחיות בסיטואציה של זהויות מרובות, שזהות היא משהו שאני בוחר.
יצחק אהרונוביץ': וכל המחקרים וכל האינדיקציות מהעבודה שלנו בשטח בשנים האחרונות מאוד מאוד מטרידים אותנו ואת הקהילות שלנו, איך מחברים את הדור הצעיר ממקום שהוא מעורר השראה, ממקום שהם ירצו לקחת חלק ולהפוך את היהדות למשהו שהוא רלבנטי עבורם לחיי היום יום שלהם, ואל החיים הבוגרים שלהם.
יצחק אהרונוביץ': האתגר הוא לא רק לגבי לקרב את הצעירים בתפוצות, אלא הוא לא פחות, מבחינתנו, לקרב את הצעירים בישראל אל הזהות היהודית.
יצחק אהרונוביץ': גם כאן אנחנו מדברים – וכאזרחי המדינה אני בטוחה שאתם שותפים ומכירים גם את המידע לגבי התרחקות של צעירים ישראלים בישראל מהיבטים של ערכים של זהות יהודית, והקולקטיב שהולך ונבנה פה שיושב בעיקר על יסודות שהם מאוד ישראליים - - -
דני דנון: אמירה, אם אפשר רק להתקדם יותר מהר.
יצחק אהרונוביץ': להתקדם יותר מהר, מצוין.
יצחק אהרונוביץ': אז נעבור לטלגרף.
יצחק אהרונוביץ': אז אנחנו מדברים – קבוצה אחת של אתגרים עוסקת בלחבר את הצעירים הן בישראל והן בתפוצות.
יצחק אהרונוביץ': הקבוצה השנייה מאפשרת לעולם היהודי להיות מעורב בבניית המפעל הציוני, דרך צמצום פערים חברתיים בחברה הישראלית ותמיכה באוכלוסיות חלשות.
יצחק אהרונוביץ': האתגר של עלייה מתוך זהות, דיברו עליו גם נתן וגם אלן, מציב בפנינו סביבה חדשה לגמרי.
יצחק אהרונוביץ': מה הדברים המשמעותיים שצריך לעשות כדי להבטיח את העלייה העתידית שבאה משיקולים אחרים.
יצחק אהרונוביץ': להמשיך להיות זרוע החירום של העם היהודי, לכל יהודי במצוקה באשר הוא.
יצחק אהרונוביץ': והאתגר הייחודי שקשורות ביהדות ברית המועצות לשעבר, בהינתן הפזורה שלהן הן בחמ"ע והן מחוץ לחמ"ע והן בישראל, ובהינתן האופן האחר שבו אנחנו פועלים שם לצד קהילה שאינה ממוסדת, כפי שאנחנו פוגשים במקומות אחרים.
יצחק אהרונוביץ': חיזוק הזהות היהודית הוא בעצם המנוע המרכזי, הוא הכלי המרכז,י שהסוכנות היהודית תפעיל ובו תתרכז לחזק את זהותם של הצעירים הן בעולם והן בישראל, בתור הדבר המרכזי  שיחבר אותם.
יצחק אהרונוביץ': כשאנחנו מדברים על זהות יהודית, אנחנו מדברים על זהות יהודית שנשענת על ארבעה רעיונות יהודיים, ציוניים מאוד, מסוימים.
יצחק אהרונוביץ': חשוב לנו להתעכב על זה שנייה, כי נרצה בכל פעילות שנעשה לעסוק בארבעת המוטיבים האלה: במוטיב של ישראל כמרכיב מאוד מרכזי בזהות היהודית.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו גם מוצאים את ישראל כמרכיב מאוד חשוב היום שיכול להיות קטליזאטור חיובי לחבר צעירים.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים מה קורה להם במפגש עם ישראל ואנחנו מדברים על ישראל הן כמולדת רוחנית והן כאופציה פיזית לכל אדם שירצה לקשור את גורלו עם המדינה.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו מדברים על המוטיב של עם, על היותנו פרטים שלא רק חולקים דת משותפת אלא משהו הרבה יותר גדול שעוסק בעבר משותף ובגורל ותכלית משותפת עתידית.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו מדברים על המורשת, על הצורך והרצון לחבר למורשת ולשורשים כחלק ממה שהחזיק אותנו כל השנים האלה וצריך ללוות אותנו גם הלאה, אבל גם על עניין אחריות משותפת, במובן הזה של כל ישראל ערבים זה לזה, דרך המעשה.
יצחק אהרונוביץ': זה יבוא לידי ביטוי בפעילות שנציע.
יצחק אהרונוביץ': אתם יכולים לראות, אני לא אעבור על זה, ניתחנו גם מה יכולות הליבה של הסוכנות שצריכות להנחות אותנו כשאנחנו באים לבחור במה לעסוק.
יצחק אהרונוביץ': אציין רק שני דברים: הפריסה בעולם היהודי והיותנו שולחן יהודי גלובאלי, זו חוזקה מאוד משמעותית מבחינתנו.
יצחק אהרונוביץ': כמובן, השותפות האסטרטגית עם ממשלת ישראל.
יצחק אהרונוביץ': כנ"ל גם שאר הדברים ש-80 שנה סייעו בידנו וצריך להמשיך  ולוודא שהם מסייעים בידנו.
יצחק אהרונוביץ': כל זה הביא אותנו להגדיר משימה מעודכנת לסוכנות היהודית לשנים הקרובות, שנמצאת כאן על הלוח.