GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק אהרונוביץ': ארצה להדגיש שלוש מילים או שלושה פעלים חשובים.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו רוצים לקחת את עצמנו לעודד יהודים ברחבי העולם, לעורר השראה, למשוך אותם ממקום שמחזק את זהותם.
יצחק אהרונוביץ': להעמיק את הקשר הן עם עמם, הן עם מורשתם והן עם ארצם.
יצחק אהרונוביץ': אבל לא להסתפק רק בלהניע אותם ליצור קשר אלא גם להניע אותם לעשייה, הן עשייה שתמשיך לחזק ולבנות את מדינת ישראל והן עשייה שתבטיח קהילות יהודיות חזקות.
יצחק אהרונוביץ': הדרך שבה אנחנו בוחרים לעשות את זה היא להתמקד בשני מאמצי על, בשני מנועים אסטרטגיים משמעותיים, כאשר כל מנוע כאן בנוי מסט פעולות, שהמשמעות שלהם היא שהן צריכות לעבור יחד בסנכרון ובסינרגיה, בכך שהן מביאות לתוצר מצרפי שהוא גדול יותר מאשר הפעולה הבדידה.
יצחק אהרונוביץ': מנוע אחד משמעותי הוא ספירלת החוויות בישראל, כאשר כל מחקר שהוא מהשנים האחרונות חוזר מוכיח ומעצים את האפקט שיש למפגש הבלתי אמצעי עם ישראל על צעירים שמגיעים מהתפוצות.
יצחק אהרונוביץ': המחקרים מראים שככל שיש יותר מפגשים כאלה וככל שהמפגשים הם יותר ארוכים ומשמעותיים, כך הזיקה לישראל גדלה וכך הרצון לעלות גדל.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים היום קשר משמעותי עובדתי בין העולים שמגיעים לארץ לבין אלו שעשו כאן תכניות.
יצחק אהרונוביץ': למעלה מ-30% מהעולים מדווחים שהם היו קודם בתכנית.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו רואים במחקרים שבהם עולים מהמערב מדברים על הסיבה המרכזית שהם עושים עלייה, שהיא רצונם לחיות כאן כיהודים.
יצחק אהרונוביץ': לכן אנחנו מעריכים שהזירה הזאת, ואנחנו מדברים על זירה, שכוללת בתוכה הן את עולם תכניות התיכון של לפיד, הן את עשרת הימים, למעלה מ-35,000 איש שמגיעים מתגלית, הן את אלה שמגיעים במסע, למעלה ב-10,000 בשנה, בין סימסטר לשנה, והן הרבה מאוד תחנות נוספות שצריכות להיות בספירלה הזאת בתור זירה משמעותית – אנחנו רוצים לקחת תפקיד אקטיבי לעשות שני דברים: אחד, למקסם את כמות הצעירים שיגיעו ויתחילו לפגוש את ישראל בתחנות שונות, אבל לא להסתפק בזה, אלא להבטיח שאחוז הולך וגדל מתוכם יעשו עלייה.
יצחק אהרונוביץ': זה מנוע אחד.
יצחק אהרונוביץ': המנוע שני, אקטיביזם חברתי.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו בוחרים שהדרך להיות מעורבים בחיזוק זהותם  היהודית של צעירים בישראל, תיעשה במסגרת הגילאים של 18-30, גילאים שבהם הצעירים הישראליים עוסקים באקטיביזם, בין אם באמצעות שנת שירות ומכינות קדם צבאיות ובין אם באמצעות פלטפורמות התנדבות אחרות אחרי הצבא, קהילות צעירות וכולי.
יצחק אהרונוביץ': אנחנו מזהים הזדמנות מאוד גדולה, בזמן שהם עוסקים בעשייה ובנתינה החברתית, להיכנס ולעסוק בתוכן יהודי וחיבור שלהם לצעירים מהתפוצות לאקטיביזם משותף.
יצחק אהרונוביץ': קוצר הזמן לא מאפשר לי זה – אז מאוד בקצרה, אתם רואים כאן למה, כמה נוח.
דני דנון: מה שלא הכרחי תעברי הלאה, אנחנו גם נפיץ את המצגת לכל מי שהארגונים מבקש.
קריאה: אמירה, לטובתכם.
קריאה: חס וחלילה.
דני דנון: פשוט חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בשבוע תקציב.
דני דנון: ועדת כספים – אני יודע כמה קשה, מי שהגיע לפה חשוב לו לשאול את השאלות.
יצחק אהרונוביץ': שני דברים חשובים ובזה אסיים.
יצחק אהרונוביץ': אחד, דיבר קודם היושב ראש: השינוי האסטרטגי הזה אמור לייצר את החיבור המשמעותי ביותר, שלא היה קיים, בין עבודת החינוך היהודי-ציוני ובין עבודת העלייה.
יצחק אהרונוביץ': לכן כשאתם רואים בשקף הזה את שלושת הפלטפורמות המשמעותיות מאוד של הסוכנות היהודית בעולם החינוך, שליחים, אנחנו מדברים על למעלה מ-500 שליחים בשנה שנמצאים מעל שנה בתפוצות.
יצחק אהרונוביץ': למעלה מ-1500 שליחים שיוצאים לתקופות קצרות יותר.
יצחק אהרונוביץ': על כל פעולה שעוסקת בהכשרת אלפי מחנכים מקומיים בתפוצות ועל פלטפורמה של למעלה מ-46  שותפויות שמערבת עשרות אלפים של אנשים מישראל ומהקהילות – שלושת הפלטפורמות האלה, מבחינתנו, הופכות להיות המערך שעוסק בהבאת מסר העלייה, מסר ישראל וחיבור לזהות.
יצחק אהרונוביץ': זו נקודה מאוד חשובה.
יצחק אהרונוביץ': עוד נקודה אחת.
יצחק אהרונוביץ': כשאנחנו מסתכלים על העלייה מהמערב ורוצים להבטיח, כמו שאלן אמר, את העץ ואת הפוריות של העץ, אנחנו נצטרך בשלבים שונים לעשות עדכון לאופן שבו אנחנו פועלים.
יצחק אהרונוביץ': נצטרך לדבר על הרחבה מאוד משמעותית של הכלים שבהם נפנה לקהל היעד ונציע את החיבור לישראל ואת אפשרות העלייה לישראל.
יצחק אהרונוביץ': נרצה לייעל ולהכניס אל תוך המודרנה הטובה ביותר שיש את כל השירותים שלנו לעולים, ונרצה להרחיב מאד, באופן משמעותי, מסלולי עלייה לאוכלוסיות יעד.
יצחק אהרונוביץ': האקטיביזם החברתי, שוב, מקוצר הזמן, אמרנו: מנסה להשיג שני דברים ולצד – שקף אחרון כדי להשלים – לצד שני המנועים חשוב להבהיר, יש שני מאמצים נוספים, שבעצם ביחד ישלימו לארבעת הדברים המרכזיים שבהם תעסוק הסוכנות היהודית.
יצחק אהרונוביץ': לצד הספירלה של החוויות ולצד זהות יהודית לישראלים באמצעות אקטיביזם, ימשיך להיות מאמץ מאוד משמעותי לפעולה בקרב יהדות דוברת רוסית, מאמץ שעליו אנחנו עוסקים באסטרטגיה נפרדת ומותאמת לסיטואציה ולנסיבות שם, ולצד זה תמשיך לפעול וזרוע שתעסוק בחירום והצלה של יהודים כאשר כרגע אנחנו מדברים, לפחות בשלוש השנים הקרובות, הפרויקט המשמעותי, הוא יהדות אתיופיה.
דני דנון: נפתח את הדיון.
דני דנון: רציתי לבקש מהיושב ראש של הסוכנות – אני מוצא את עצמי הרבה פעמים מגן על הסוכנות ואחת הביקורות שעלו, גם בוועדה פה, בדיונים שלא היית, זה הנושא של מחלקת עלייה.
דני דנון: זאת אומרת, אמרו סגירת שערים, סגירת מחלקת עלייה.
דני דנון: זו היתה ההערה והעלו את זה גם גופים וגם גורמים.
דני דנון: רציתי לקבל ממך תשובה ברורה בנושא, כי זה נושא שעלה פה בוועדה כשלא היית פה.
נתן שרנסקי: אז כמו שאמרתי: המטרה שלנו היא, שלא רק מחלקת עלייה, כל הסוכנות, עם כל השליחים, עם כל התכניות, תעבוד לטובת העלייה.
נתן שרנסקי: על כן, כן, אני חושב שבמבנה חדש יהיו שמות אחרים, אז אולי במקום מחלקת עלייה, יהיה גלובל סנטר לשירותי עלייה.
נתן שרנסקי: המשמעות לא רק שלא משתנה, להפך, אנחנו מורידים חומות סיניות שהגבילו מאד את הפעילות שלנו, כאשר יש שליח עלייה והוא מטפל בעלייה ויש שליח מורה ושליח חינוך ושליח קמפוס, שעלייה זו לא הבעיה שלהם.
נתן שרנסקי: עכשיו זו בעיה של כולם.
דני דנון: חבר הכנסת שלמה מולה, בבקשה.
שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך, נתן, על ההצגה.
שלמה מולה: ראשית כל, אני רוצה לשבח אותך לפחות על שני דברים מאוד משמעותיים שקרו בתקופה שבא אתה מכהן.
שלמה מולה: אחד, זה שאתה, יחד איתנו, סייעת רבות מאוד לעצור את החקיקה המשונה בנושא הגיור.
שלמה מולה: מי שרוצה להמשיך את חקיקת הגיור, כפי שהיא מוצעת, הוא נותן באמת בוץ בפנים של אותם יהודים, בעיקר מארצות הברית.
שלמה מולה: אותם הזרמים של הרפורמים והקונסרבטיביים.
שלמה מולה: אם אנחנו עוסקים בנושא של הזהות היהודית, מי שיראה באמצעות החקיקה הזאת את מדינת ישראל היא מדינה שהולכת ומתחרדת, ואני אומר לך, שעולה לא יגיע משם.
שלמה מולה: לכן אני חושב שעמידתך האיתנה כאן, גם מול ראש הממשלה וגם מול הכנסת ובתמיכה של מספר חברי כנסת,  היתה מאד חיונית.
שלמה מולה: הנושא השני שאני רוצה לשבח אותך – התחלת בזה ואני מניח שאתה תסיים בזה – זה סיפור העלייה מאתיופיה.
שלמה מולה: אני חושב שאילולא היו מקבלים את ההחלטות וההמלצות כפי שרובנו היו ממליצים, וביקשנו שיעשו, יכול שהסיפור הזה לא היה נגרר עד היום.
שלמה מולה: יכולנו שהסיפור הזה יהיה מאחורינו.
שלמה מולה: החלטה משמעותית עכשיו שהסוכנות היהודית לוקחת את הטיפול באתיופיה, הטיפול בהכנה לעלייה.
שלמה מולה: לא רק הטיפול בהכנה לעלייה, גם לשלוט במי שייכנסו לרשימות.
שלמה מולה: וזה - - - ייצא זאת החלטה חיונית.
שלמה מולה: אנוכי וחבר הכנסת מיכאלי היינו באתיופיה, כתבתי דוח ושלחנו לך אותו.
שלמה מולה: ישבנו עם הצוותים של ראש הממשלה.
שלמה מולה: אני מאוד שמח שגם ראש הממשלה קיבל את עמדתנו.
שלמה מולה: יו"ר הכנסת היה פעיל בעניין, הוועדה הזאת הייתה פעילה בעניין.
שלמה מולה: אני רוצה לבקש ממך גם כדי שהעבודה תהיה מושלמת – אני מוכרח להודות, לא כל כך שמחנו שזה נמרח לשלוש שנים.
שלמה מולה: אבל אני חושב שיש הזדמנות יוצאת דופן, וכל ה-7000, 6000, 6500 אנשים שיגיעו לכאן, יגיעו יותר מוכנים.
שלמה מולה: ואני מציע שהסוכנות תיקח תכנית פעולה באתיופיה של הכנה לזהות היהודית, הכנה לעלייה וטיפול רפואי, עברית נאותה לילדים.
שלמה מולה: הייתה תכנית שתוכננה בזמנו, ואני מציע שאת התכנית הזאת ניישם באתיופיה, כי הקהילה היא קהילה סגורה, לכן אין שום בעיה, היום אין לך בעיה של במי מדובר.
שלמה מולה: מכאן בעצם לנושא הזה שאתה מדבר עליו.
שלמה מולה: אני מוכרח לומר, שאני באתי משם, כידוע, מהסוכנות.
שלמה מולה: כל פעם שהייתי שם, לפחות, היו בין שש לשבע תוכניות אסטרטגיות של הסוכנות.
שלמה מולה: יש לי אלרגיה לתוכניות אסטרטגיות.
רוברט טיבייב: או לסוכנות.
שלמה מולה: לא, לסוכנות בשום אופן לא.
שלמה מולה: לתפיסה הזאת של תכנית אסטרטגית שמביאה מהפכות, יש לי עם זה בעיה.
שלמה מולה: אבל אני מוכן לתת הזדמנות לתכניתה אסטרטגית שאתה מוביל, אבל יש לי כמה שאלות שאני רוצה לשאול.
שלמה מולה: אל"ף, הנושא של – אני לא רוצה להיכנס האם תהיה מחלקת עלייה לישראל.
שלמה מולה: זה לא הנושא, אני מקווה שתהיה.
שלמה מולה: אני בסופו של דבר רוצה לראות את התוצר, האם התכניות האסטרטגיות מביא עלייה או לא מביא עלייה, אבל יש לי כמה שאלות.
שלמה מולה: בתכנית האסטרטגית שלכם אני לא רואה איפה הנושא של הקליטה.
שלמה מולה: אם עולה שיגיע לארץ לא ייקלט טוב, אני רוצה לדעת אם הוא נקלט אצלה בערד או אצל רינה גרינברג בכרמיאל.
שלמה מולה: איכות הקליטה שלו.
שלמה מולה: אם הסוכנות היהודית לא תהיה פעילה בקליטה שלו, בסופו של דבר, היכולת של העולה לשלוח מכתב: תשמע אני נקלטתי בכרמיאל, מאוד טוב לי.
שלמה מולה: נקלטתי בערד, מצאתי עבודה.
שלמה מולה: אם התוכניות לעידוד עלייה לא יהיו יחד עם אנשי השטח, אני לא משוכנע שזה יכול ללכת.
שלמה מולה: זו נקודה אחת שהייתי רוצה לשמוע ממך, בנושא הזה של שיתוף הרשויות ותכניות קליטה.
שלמה מולה: דבר נוסף, מה שחסר לי, בסופו של דבר ייעודה של הסוכנות לעודד עלייה וגם לסייע בפיתוחה של המדינה.
שלמה מולה: חסר לי הנושא של פיתוח נגב-גליל.
שלמה מולה: המדינה הזאת, בסופו של דבר, הפוקוס שלה יהיה פיתוח הנגב והגליל.
שלמה מולה: עכשיו, עוד משפט אחרון, בזה אני אסיים.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, כרגע, אולי זה התפקיד שלנו.
שלמה מולה: אני מכיר את מה שקורה, אלן דבר על זה, הנושא של השינויים שהקהילה האמריקאית עוברת בנושא תרומות והיחס שלה.
שלמה מולה: מדינת ישראל צריכה לבוא במשאבים שלה, אני חבר בוועדת כספים, אני יודע כמה כסף – השנה רק היו לנו תשעה מיליארד שקל עודף גבייה.
שלמה מולה: זה היה כמעט 21 מיליארד שקל לא מנוצל של משרדי ממשלה.
שלמה מולה: אני חושב שהסוכנות, אם אנחנו רוצים לראות את הסוכנות היהודית כזרוע הביצועית של ממשלת ישראל - - -  תפקידה של ישראל כמדינה יהודית, לאו דווקא דמוקרטית, יהודית, אני חושב שאנחנו לא יכולים אך ורק לסמוך על תרומות מארצות הברית.
שלמה מולה: לכן אני מציע שתהיה חקיקה שמעגנת בחוק מתן תקציבים לסוכנות היהודית, ותקציב מוגדר.
שלמה מולה: יכול להיות פר תכניות, אבל התקציבים שהמדינה צריכה לתת לא צריכים להיות תלויים ביחסו הטוב של יו"ר הסוכנות מול הממשלה.
שלמה מולה: זה עניין של הכנסת כולה.
שלמה מולה: לכן, אני חושב שבעניין הזה, יכול להיות שצריך ליזום יוזמת חקיקה, שמממנת את הסוכנות היהודית.
שלמה מולה: בצורה כזאת אנחנו מבטיחים שהסוכנות לא תהיה תלויה באותו תורם.
שלמה מולה: פעם תרמו ניצולי שואה וכן הלאה.
שלמה מולה: היום לא בטוח שהנכדים של ניצולי השואה רואים בישראל יעד אטרקטיבי, חשוב ביותר.
שלמה מולה: לכן אני מציע שמתוך -360 מיליארד שקל תקציב המדינה, לא יקרה שום דבר אם מיליארד שקל יהיה לסוכנות היהודית.
שלמה מולה: משפט אחרון, שאלה לנתן.
שלמה מולה: הייתה	תוכנית שנקראת תכנית קדמה, שאני הייתי מהיוזמים שלה כשהייתי במחלקה לעלייה.
שלמה מולה: שמעתי שאתם הולכים לסגור את התכנית הזאת.
שלמה מולה: אני מבקש ממך, אל"ף, לא לסגור אותה.
שלמה מולה: שתיים, להגדיל אותה.
שלמה מולה: כי אם אתם מדברים על להעלות את האנשים מאתיופיה, כדאי שהתכנית הזאת – היא בסך הכול מיטיבה עם הצעירים.
שלמה מולה: במקום שיהיו שם המון אנאלפביתים, יגיעו לאוניברסיטה, לכן כדאי שהסוכנות תפתח.
דני דנון: אני מציע שניקח מספר שאלות והתייחסויות ואחרי זה נקבל את התשובות.
דני דנון: חבר הכנסת טיבייב, רצית להתייחס או יותר מאוחר?
רוברט טיבייב: יותר מאוחר.
דני דנון: אני מבקש מרינה גרינברג, סגנית ראש העיר כרמיאל, בבקשה.
רינת גרינברג: קודם כל, אני מברכת את יושב ראש, את נתן שרנסקי, את התפקיד וגם אותך, אדוני היושב ראש, מר דנון.
רינת גרינברג: אתה חדש בוועדת קליטה.
רינת גרינברג: אני פעם ראשונה רואה אותך.
רינת גרינברג: אני באה מהגליל ודיבר כאן שלמה מולה על נגב וגליל.
רינת גרינברג: אנחנו, בשלטון המקומי, כל אחד מתפלל כמה שיותר עולים לקלוט ביישובים שלנו.
רינת גרינברג: הייתה תקופה, לפני 20 שנה, שקלטנו 300 משפחות בחודש.
רינת גרינברג: היום אנחנו קולטים 100 בשנה, וגם ה-100 בשנה בשבילנו זה דבר מאוד גדול.
רינת גרינברג: אני מאוד חרדה לתכנית הזאת.
רינת גרינברג: אני יודעת שהסוכנות היהודית היא מומחית בלהמציא פרויקטים.
רינת גרינברג: חלק טובים וחלק פחות טובים.
רינת גרינברג: אני יכולה להתייחס לפרויקט בבית וביחד, פרויקט שעלה מיליונים.
רינת גרינברג: מיליונים, אני אומרת לכם.
רינת גרינברג: הפרויקט הזה שעלה מיליונים עם יהורם גאון בטלוויזיה ועם אנשים שיאמצו ושפכו כסף בלי סוף – אנחנו הרשויות לא ראינו את זה.
רינת גרינברג: אבל אני עשיתי פרויקט ליווי משפחות מ-1992.
רינת גרינברג: 320 משפחות ליוו 300 משפחות עולים, כמעט לא עלה כסף לרשות המקומית.
רינת גרינברג: לא היה צריך לשפוך כל כך הרבה כסף.
רינת גרינברג: בגלל זה אני כל כך חרדה לדבר הזה.
רינת גרינברג: דבר נוסף, פרויקט "שותפות 2000" יוצא מן הכלל, כל כך נהנינו מהפרויקט הזה.
רינת גרינברג: אנחנו היום, כשרואים שסוגרים מרכזי קליטה בארץ – דיברת על קדמה, לנו בכרמיאל עוד יש קדמה,  ואני גם מבקשת לא לסגור את הפרויקטים האלה.
רינת גרינברג: פרויקט סלע – הפרויקטים האלה הם כל כך חשובים.
רינת גרינברג: אני חושבת עידוד עלייה, אנחנו מדברים על פרויקטים לעידוד עליה.
רינת גרינברג: אני מ-1994 יצאתי לא פעם להביא עולים ואני מוכנה לצאת כל פעם בעיקר להביא עולים, כי מה שקורה בכרמיאל ובנצרת עילית אני לא צריכה לספר פה לאף אחד.
קריאה: ובעכו.
רינת גרינברג: ובעכו.
רינת גרינברג: אני לא צריכה לספר לכם כמה אנחנו זקוקים לעלייה הזאת.
רינת גרינברג: פשוט זקוקים.
רינת גרינברג: ואני חושבת, שאם אנחנו מדברים על להביא ולתת זהות יהודית, זהות ישראלית – אנחנו נותנים.
רינת גרינברג: מהרגע שהוא דרך אצלנו בארץ, ברגע שהוא בא לעיר שלנו, הוא מקבל את הזהות היהודית.
רינת גרינברג: כי אנחנו קולטים עולים לא כל כך קשורים ליהדות, לא כל כך קשורים לזהות היהודית.
רינת גרינברג: אנחנו רוצים שהם יקלטו בקולקטיב, מה שאמרנו כאן.
רינת גרינברג: אבל משפט אחד.
רינת גרינברג: אנחנו גם מקווים שהמחלקה לעידוד עלייה לא תיסגר.
רינת גרינברג: ודבר נוסף שאני מוכרחה לציין, לקלוט את העולה זה לא לשנה, זה לקלוט אותו אפילו עד 10-15 שנה.
רינת גרינברג: כי אנחנו מדברים גם על בני מנשה, גם על האתיופים וגם מחבר העמים.
רינת גרינברג: אני חושבת שכאן משרד הקליטה נתן לנו פתרונות, ואני חרדה מה אמור ומה הולך להיות הלאה.
רינת גרינברג: מי יעזור לנו לקלוט את העולים, כי הרשות המקומית אין לה תקציבים.
רינת גרינברג: אתם יודעים, אני לא צריכה לספר לכם, אין מענקי איזון, אין כסף ואף אחד לא רוצה לקלוט את העלייה.
רינת גרינברג: תודה.
דני דנון: מריו לייב, יושב ראש מועצת ארגוני עולים.
דני דנון: קודם כל, ברכות.
דני דנון: נבחרת מחדש, ככה השמועות שהגיעו לכנסת.
דני דנון: ברכות על הבחירה.
מריו לייב: נבחרתי ליושב ראש התאחדות עולי אמריקה הלטינית ואני גם יושב ראש של מועצת ארגוני עולים.
דני דנון: בשני הכובעים שלך אתה פה.
דני דנון: בבקשה, מריו.
מריו לייב: אני חושב שבכל הזמנים היתה פעילות של זהות יהודית דרך מורים שליחים, רבנים, קורסים של מדריכים בארץ.
מריו לייב: אני מברך – שהיום רוצים לחזק את הנושא.
מריו לייב: אני חושב שצריכים להוריד את הכובע לשליחים ולפעילות שיש בכל העולם של הסוכנות היהודית לעידוד עלייה.
מריו לייב: הגיעו השנה 19,000 עולים, שיש גם עלייה במספר.
מריו לייב: זה מאוד חשוב בגלל שבעצם הנציגים של הסוכנות, השליחים, הם הקשר עם הקהילה היהודית.
מריו לייב: אין קשר אחר.
מריו לייב: השגריר לא יורד לעם, השליח נמצא בתוך העמך, בתוך הקהילות.
מריו לייב: מה שאני מודאג ממנו, זה שבאוקטובר אישרתם את התקציב של הסוכנות היהודית, וראיתי שבאמצע 2011 מתחילים הקיצוצים, ב-2013-2012 כמעט מקצצים את כל התקציבים לעידוד עלייה, לפעילות בקהילות, לשליחים.
מריו לייב: רק התקציב של חמ"ע, לפי התכנית, הוא לא יותר קטן אלא יותר גדול.
מריו לייב: אז אני רוצה לדעת אם ביטלתם את אמריקה הלטינית, ביטלתם את אירופה, ביטלתם את דרום אפריקה.
מריו לייב: כי כמעט בעוד שנה לא תהיה פעילות שם – לפי התקציב.
מריו לייב: בלי תקציב אני חושב שקשה מאוד שתהיה פעילות.
מריו לייב: אנחנו כמועצת ארגוני עולים, אחרי השיחות שהיו לנו, מכינים תכנית לשיתוף פעולה עם מתנדבים, עם חברים שאנחנו נגיש עכשיו שזה בעצם לפי התכנית החדשה, ואנחנו לוקחים בחשבון גם את המדינות שכנראה יורדות מהפעילות של הסוכנות.
דני דנון: ישעיהו יחיאלי, יו"ר מנהלת נעל"ה.
דני דנון: נפגשנו בימין-אורד לפני שבוע.
דני דנון: עם היקף התרומות שאני קורא אתם יכולים לעזור לסוכנות היהודית עוד מעט, כפר הנוער ימין-אורד.
דני דנון: אבל זה מבורך, וכמו שאמרנו בסיור – מה שאתם צריכים, עזרה, אנחנו פה לשירותכם.
דני דנון: בבקשה, ישעיהו.
ישעיהו יחיאלי: אל"ף, התרומות הן לימין אורד, לא לנעל"ה.
ישעיהו יחיאלי: תודה, אדוני היושב ראש.
ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לברך את המנהיגות החדשה של הסוכנות, נתן ואלן, שמביאים איתם בשורה חדשה.
ישעיהו יחיאלי: ביקשתי רשות דיבור בפורום המכובד הזה כדי לוודא ולשמוע מכם בצורה ברורה, שמחויבות הסוכנות היהודית לחלקכם בתכנית נעל"ה שרירה וקיימת, גם בתכנית האסטרטגית החדשה – אנחנו לא מופיעים שם, לא הופענו בדבריך, אלן.
ישעיהו יחיאלי: אני מניח שזה רק בטעות – וגם בתקופת הביניים, עד שהתכנית שלכם תהפוך ממדרש למעשה.
ישעיהו יחיאלי: בוועדה המכובדת הזאת, בחנוכה לפני שנתיים, בהשתתפות  12 חברי כנסת מכל סיעות הבית, התקיים דיון חירום אחרי החלטת הסוכנות היהודית ב-2008 לצאת מנעל"ה מהיום להיום.
ישעיהו יחיאלי: חברי הוועדה, כמו אישי ציבור רבים ובהם מר שרנסקי, חתמו על גילוי דעת שאומר כך: "אנו פונים להנהגת הסוכנות היהודית לחזור בה מההחלטה המסכנת את המשך קיומה של תכנית נעל"ה ושל הסוכנות היהודית עצמה".
ישעיהו יחיאלי: ואמנם בפברואר 2009 הממשלה החליטה להיכנס במקום הסוכנות היהודית לעלויות נעל"ה בארץ, ובאותה החלטה נאמר שהסוכנות היהודית מודיעה שהשתתפותה בנעל"ה תתמקד מעתה בפעילות שיווק התכנית וגיוס התלמידים, ומימון הטיסות לישראל.
ישעיהו יחיאלי: במרץ 2009 החליטה הממשלה כי נתיב יסייע לסוכנות מתקציב המדינה לבצע את פעילות נעל"ה בחבר המדינות, ואמנם השנה ראינו 20% גידול בהרשמה לנעל"ה בחבר המדינות.
ישעיהו יחיאלי: במערב התמונה בדיוק הפוכה.
ישעיהו יחיאלי: עדיין לא התחילה שום פעילות לספטמבר 2011, אנחנו כבר בפיגור שלושה חודשים.
ישעיהו יחיאלי: עובדי מחלקת העלייה שלכם בארץ ובחו"ל אומרים לנו שהחל מאחד בינואר, דהיינו בעוד עשרה ימים, אין להם אגורה לפעילות כלשהי הקשורה בנעל"ה, כולל לא להביא את הילדים למבחנים.
ישעיהו יחיאלי: המחזור הבא ממש בסכנה.
ישעיהו יחיאלי: לכן אני מבקש לשמוע בבירור, שאתם מחויבים לתכנית נעל"ה על פי הודעתכם לממשלה, שמור לה מקום מרכזי בתכנית האסטרטגית ובהתארגנות החדשה, ולא יהיה שום מעצור בפעילות נעל"ה בעולם, לא בטווח המיידי ולא בטווח הארוך, כפי שביקש מכם שר החינוך בהופעתו בחבר הנאמנים.
דני דנון: בוריס גרוסמן ממעלה אדומים, סגן ראש העיר – אנחנו עדיין לא קיבלנו תשובה משר החינוך לגבי השאלה שהעלית בדיון הקודם.
בוריס גרוסמן: אתה חייב לי תשובה, אני יודע.
דני דנון: אני יודע.
דני דנון: אקבל את התשובה מהשר, אתה תהיה הראשון שתקבל את התשובה בפקס.
דני דנון: בבקשה, בוריס.
בוריס גרוסמן: אדוני היושב ראש, נתן, חברי נתן, שאני מכיר אותו הרבה מאוד שנים.
בוריס גרוסמן: נתן שרנסקי שהביא עלייה ועזר לעלייה מברית המועצות ומכל העולם להגיע לפה.
בוריס גרוסמן: נתן שרנסקי שהביא מחניים למעלה אדומים והוא חבר נאמן.
בוריס גרוסמן: אני רוצה להגיד כמה מילים.
בוריס גרוסמן: אני מפחד.
בוריס גרוסמן: אתה זוכר שפה היה פעם "הם מפחדים"?
בוריס גרוסמן: – אז אנחנו מפחדים.
בוריס גרוסמן: אני מפחד, בגלל שבזמן האחרון קיבלנו במעלה אדומים 12 משפחות עולים.
בוריס גרוסמן: רק בשבועיים האחרונים.
דני דנון: מאיפה?
דני דנון: בוריס, מאיזה מדינות?
בוריס גרוסמן: קיבלנו מארצות הברית, קיבלנו עכשיו מדרום אפריקה שתי משפחות.
בוריס גרוסמן: קיבלנו ארבע משפחות מברית המועצות לשעבר, לפני שבוע.
בוריס גרוסמן: ולמה אני מספר?
בוריס גרוסמן: - מדרום אמריקה שתי משפחות הגיעו גם למעלה אדומים לפני שבועיים שלושה.
בוריס גרוסמן: אנחנו רוצים להתחזק, אבל הפחד שלי – אני מדבר עכשיו בגלוי, אולי זה יפגע בכמה אנשים אבל זה מה שיש – חוץ מעזרה ממשרד הקליטה שאנחנו מקבלים, אנחנו מהסוכנות, בחודשיים האחרונים לא מקבלים עזרה.
בוריס גרוסמן: כשעולים מגיעים למעלה אדומים או לעיר אחרת שאני בקשר איתה – פעם קיבלנו מהסוכנות, הודיעו לנו שבועיים מראש: עולים באים.
בוריס גרוסמן: עכשיו ממשרד הקליטה יודעים באותו יום מתי הם מגיעים ארצה.
בוריס גרוסמן: חברים, זה בלתי אפשרי.
בוריס גרוסמן: חבר'ה במחלקת עלייה בסוכנות בלחץ אדיר, אני בקשר איתם, הם לא יודעים מה יהיה אתם.
בוריס גרוסמן: השליחים במדינות הם לא יודעים מה יהיה איתם.
דני דנון: לא הבנתי אותך, בוריס.
בוריס גרוסמן: רק שנייה, אני רוצה להגיד: אם יסגרו את מחלקת הקליטה בסוכנות וגם את השליחים במדינות, תהיה קטסטרופה.
בוריס גרוסמן: אנחנו מדברים על זהות יהודית.
בוריס גרוסמן: זהות יהודית – היום נותן משרד הקליטה ליהודים שעלו ארצה כסף, תקציבים.
בוריס גרוסמן: אנחנו ניתן שם, הסוכנות, אלו יתנו פה.
בוריס גרוסמן: לא נכון.
בוריס גרוסמן: הסוכנות צריכה להביא אנשים ארצה.
בוריס גרוסמן: פעם היה.
בוריס גרוסמן: אנשים, נציגי עלייה שיושבים פה מהעיריות, הסוכנות שלחה אותם לכל מיני מדינות, לערים, והם הביאו עולים לפה ביחד עם הסוכנות.
בוריס גרוסמן: שליחי סוכנות.
בוריס גרוסמן: אין עכשיו, אין תקציבים ואין זה.
בוריס גרוסמן: עכשיו אנשים קשה להם לעלות.
בוריס גרוסמן: חבר'ה, אם ילמדו אותם עברית שם ותורה ותלמוד, הכל טוב ויפה.
בוריס גרוסמן: אתם צריכים להביא אותם לפה.
בוריס גרוסמן: אם אנחנו נסגור את מחלקת העלייה, יהודים לא יעלו לפה ויהיה קטסטרופה.
בוריס גרוסמן: אני מבקש לבטל את התכנית שאנחנו מדברים עליה עכשיו, להביא עולים לפה ולעזור, מהסוכנות.
בוריס גרוסמן: מה שחבר הכנסת מולה אמר זה נכון: מדינת ישראל חייבת לתת כסף לסוכנות.
בוריס גרוסמן: מיליארד שקל זה לא כסף.
בוריס גרוסמן: זה להביא אותם לפה ולא לסגור שום דבר.
בוריס גרוסמן: צריך להביא אותם לפה, לעזור להם פה, כמו שמשרד הקליטה עושה לנו.
בוריס גרוסמן: ואף אחד אחר לא עוזר לנו.
דני דנון: אני רוצה לומר משהו, לפני שהדוברים הבאים ימשיכו.
דני דנון: אני, כמי שעוסק בעלייה שנים רבות, רואה את כולם שותפים.
דני דנון: את משרד העלייה והקליטה ואת הסוכנות היהודית ואת כל הגופים פה בחדר אחד.
דני דנון: וכששרנסקי ישב בממשלת ישראל, הוא היה בכובע שלו כשר.
דני דנון: היום הוא יושב ראש הסוכנות היהודית, ואני כיושב ראש בכובע הזה, כיושב ראש ועדת עלייה וקליטה.
דני דנון: כלומר, יישב במקום אחר – גם יעסוק בזה.
דני דנון: לכן אני חושב שכולנו שותפים לרצון ואין פה טובים או רעים בעניין הזה.
דני דנון: אני אומר את זה, שוב, אנחנו רוצים לשמוע הערות, רוצים לשמוע גם ביקורת, אבל אין פה במשחק הזה שחור ולבן, יש לנו יעדים משותפים.
דני דנון: מפה, דרך אגב,  בסיום הישיבה – אני מזמין את כל מי שנמצא פה – גם אני, גם נתן שרנסקי, גם השרה, חוצים את הכביש למלון רמדה, והולכים לראות יריד.
דני דנון: יש יריד קליטה, שהגיעו אתמול עולים, אנחנו הולכים לראות את העולים, לשמוע איתם, לדבר איתם.
דני דנון: העולים הם עולים של כולנו.
דני דנון: אני רוצה לבקש מברוך מיכאלי, ממשרד החינוך מחוז צפון, בקצרה, בבקשה.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, יושב ראש הסוכנות.
אברהם מיכאלי: דבר ראשון, אנחנו מברכים, כמשרד החינוך – ואני יושב פה כמשרד החינוך ולא כמחוז הצפון – על כל העשייה של הסוכנות, גם על התיאום עכשיו לקראת אפריל, קבלת בית הספר באתיופיה, ולפני כן הייתה חשיבה משותפת.
אברהם מיכאלי: יחד עם זה אני מבקש להאיר שתי נקודות שאני חושב שצריך להתייחס אליהן.
אברהם מיכאלי: אנחנו כאגף קליטת תלמידים עולים מתייחסים, או עובדים היום, על שתי משימות עיקריות.
אברהם מיכאלי: המשימה האחת זה עולי ארצות הרווחה, וכמו שאמרו חבר הכנסת מולה ואחרים, אנחנו חושבים שצריך לחזק או להמשיך את הליווי של העולים מעבר לפרק הזמן הקצר, כי אנחנו מוצאים תלמידים שלא תמיד יכולים להתמודד פתאום עם העזיבה הזאת וגם משרד החינוך לא יכול לתת את המענה בעצמו.
אברהם מיכאלי: אם אני אתייחס לעלייה מאתיופיה, שזו המשימה המרכזית היום, בעיקר בעקבות החלטת הממשלה, ההחלטה הטובה להעלות את ה-8000 שנשארו שם.
אברהם מיכאלי: היינו מבקשים לחזק את התיאום.
אברהם מיכאלי: כי המשאבים קיימים.
אברהם מיכאלי: משרד החינוך עושה את ההשתדלות העצומה, כל מקום שמגיע עולה ישר מעבירים שעות.
אברהם מיכאלי: הבעיה היא שאם אתם לא מודיעים לנו מראש, תדעו: בחצי השנה הקרובה, בארבעה חודשים הקרובים, יגיעו לאזור הזה כך וכך עולים, אנחנו לא יכולים להכין מורים לאותו מקום.
אברהם מיכאלי: רק אחרי שהבן אדם הגיע יש שעות, אז מתחילים לחפש מורים.
אברהם מיכאלי: נדע את העלייה, לא נפטר מורים, לא נפסיק עבודה של מורים, יהיה לנו תכנון טוב של העבודה.
אברהם מיכאלי: זו ממש בקשה.
אברהם מיכאלי: כמה שאפשר לחזק את זה כדי לעזור לנו להצליח עם הילדים.
זאב נוימן: את זה עשינו את זה כל הזמן.
זאב נוימן: שיתוף פעולה עם מערכת החינוך שלנו.
דני דנון: בבקשה, חנוך,  משנה למנכ"ל משרד הקליטה.
חנוך צמיר: בינתיים הצטרף המנכ"ל, דימה, אז אני מניח שגם לו יש מה לומר.
חנוך צמיר: אבל שלושה משפטים.
חנוך צמיר: במשרד נחשפנו לתכנית האסטרטגית של הסוכנות היהודית רק בימים האחרונים.
חנוך צמיר: עוד לא עיכלנו אותה עד הסוף, כמובן שגם לא היינו שותפים לה, לצערי.
חנוך צמיר: אבל בהזדמנות זאת יש לי בקשה.
חנוך צמיר: אמר מנכ"ל הסוכנות היהודית שהתהליך הארגוני רק מתחיל ועומד להימשך בחודשים הבאים.
חנוך צמיר: אני חושב שכל מה שקשור לתחום הרה-ארגון של עידוד העלייה ושל הקליטה בארץ, נכון שאנחנו, כמשרד, נהיה שותפים, כדי שנדע בזמן אמת מה הכוונות של הסוכנות היהודית, ושאולי גם תקשיבו לעמדותינו.
דני דנון: אין קבינט של הממשלה?
חנוך צמיר: אני מניח שעבודה משותפת יכולה להיות טובה יותר.
דני דנון: יש קבינט שמתאם את הדברים, נכון?
נתן שרנסקי: זהו, יש לנו יחסים מספיק טובים ועשירים עם המשרד.
דני דנון: אלי ברנשטיין מדימונה.
אלי ברנשטיין: בוקר טוב לכולם.
אלי ברנשטיין: אני פה בכמה כובעים, אל"ף רשות, ממלא מקום ראש העיר דימונה.
אלי ברנשטיין: שנית, אני שייך לקונגרס היהודי העולמי, שלישית, אני שייך לשלטון מקומי, השלטון המקומי עושה אותן פעילויות, כמעט, שהצעת.
אלי ברנשטיין: אני שואל אותך: נושא אקדמיה, לא ראיתי פה.
אלי ברנשטיין: לא הוזכר נושא אקדמיה, חילופי סטודנטים.
אלי ברנשטיין: פעם זה היה מאוד מקובל לעשות חילופי סטודנטים.
אלי ברנשטיין: סטודנטים יהודים היו מגיעים לפה- - - -
דני דנון: שאלה.
דני דנון: אני רוצה רגע לכוון אותך, אנחנו דנים בסוכנות היהודית.
אלי ברנשטיין: הסוכנות היהודית.
אלי ברנשטיין: הסוכנות היהודית עסקה פעם בזה.
אלי ברנשטיין: עסקה בזה פעם.
דני דנון: אוקיי.
אלי ברנשטיין: שנות ה-70.
דני דנון: אני לא מכיר.
אלי ברנשטיין: שנות ה-70, 1973, כשאני עוד הייתי סטודנט, עסקו בזה.
אלי ברנשטיין: השלטון המקומי – עושה את אותו הדבר כמעט.
אלי ברנשטיין: מה אנחנו עושים?
אלי ברנשטיין: מביאים תרומות, שולחים שליחים, מתעסקים, עובדים באותה צורה.
אלי ברנשטיין: קונגרס יהודי עולמי – אתמול היה "בורד" של 50 ארגונים מכל העולם, עוסקים באותו הדבר.
אלי ברנשטיין: איפה איגום?
אלי ברנשטיין: איפה עבודה משותפת?