GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דנון: מה המספרים של יוצאי צרפת?
לב ברדני: בתוך העלייה הקבוצתית הגיעו לפה 160 משפחות.
לב ברדני: מאז שהתחלנו בעידוד לעלייה מחבר העמים, הגיעו לאשקלון רק השנה בינתיים כ-14 משפחות, שזו תכנית מיוחדת לעידוד העלייה, כשמדובר על אוכלוסייה מגיל 21 עד גיל 55, כולם בעלי מקצוע והם התיישבו אצלנו.
בני ועקנין: לגבי הצרפתים, יש הרבה, אולי אפילו מאות, שבאים לפה, הם קונים דירות, אבל הם לא עושים עלייה, הם גרים פה וגרים שם, בלי לעשות עלייה.
בני ועקנין: יש מאות כאלה.
דני דנון: ואין לכם בעיה עם זה, אדוני ראש העיר?
לב ברדני: משנת 2010 יש לנו פרויקטים שמנהלים אותם ממש 24 שעות.
לב ברדני: השנה הגיעו לאשקלון 386 עולים, מתוכם 245 מחבר העמים.
לב ברדני: מה שמאפיין את הזמן האחרון, דווקא לאור המצב במדינות חבר העמים, יש עלייה במיוחד, פעם ראשונה שהעליות מרוסיה, לא מאוקראינה---
דני דנון: באיזה גילאים היו העולים?
לב ברדני: מה שמאפיין בעידוד העלייה הזאת זה גילאים יחסית צעירים, כמעט 45%-50% זה בעלי מקצוע אקדמאים, שנמצאים פה אצלנו, נמצאים באולפן כמעט שנה, שהתכנית מאפשרת להם גם עוד תוספת 17,000.
לב ברדני: יש לנו היום באשקלון שלושה אולפנים של...
לב ברדני: שלושה אולפנים לעולים ושלושה אולפנים למבוגרים וסך הכל הדינמיקה של העלייה באשקלון מאוד חיובית.
לב ברדני: חוץ מזה השנה, בזכות משרד הקליטה, ב-2010 היו לנו תכניות משותפות, שזה כולל קליטה בקהילה וחינוך ורווחה ומרכז תרבות.
לב ברדני: אדוני היושב ראש, ראש העיר, הפעילות בתרבות פה היא פשוט מדהימה.
לב ברדני: אנחנו כאן כמעט ממוצע כל חמישה ימים יש לנו פעמיים ערבי תרבות.
לב ברדני: אם היה תקציב ועוד אפשרות היינו עושים יותר מזה, ממש כל חמישה ימים יש באשקלון אירועים חברתיים של עולים, הרוב זה חבר העמים.
לב ברדני: באשקלון מ-99' קיימת תכנית מרכז תרבות שאמנים עולים נמצאים בתוך התכנית.
לב ברדני: סך הכל השותפות עם משרד הקליטה ואנחנו, והרשות, שעובדים יד ביד עם משרד הקליטה, וכל התכניות האלה בשותפות עם ועדת ההיגוי ועם יושב ראש...
לב ברדני: מחליטים...
לב ברדני: הייתי מציע שלגבי חינוך, סמנכ"ל החינוך וחברה ידבר.
משה ינאי: קודם כל שלום לכולם וברוכים הבאים.
משה ינאי: המערכות שלנו קלטו עלייה מאז שנות ה-90, מה שנקרא המסות הגדולות זו העלייה מברית המועצות לשעבר וגם העלייה האתיופית, וכמובן העליות האחרות תוך כדי שהם זרמו טיפין טיפין במשך השנים.
משה ינאי: העניין הוא שהמושג עולה חדש תלוי בהגדרה שאתה עושה.
משה ינאי: מה זה עולה חדש, מאיזה שנה וכן הלאה, אבל אני מדבר כרגע באופן כללי לגבי קליטת העלייה.
משה ינאי: יש לנו תכניות שאנחנו עושים גם בתוך מערכת החינוך עצמה וגם כמובן מחוץ למערכת החינוך, כי אנחנו חושבים שצריך לראות את הילד בראייה מה שנקרא הוליסטית, לראות את הכוליות של הילד, מהיותו בגן הילדים עד היותו בבית הספר.
משה ינאי: אנחנו מנסים לנווט את התכניות השונות שיש לנו במסגרות השונות, משרד הקליטה, משרד החינוך, כל המסגרות הקיימות, לאגום משאבים, כדי באמת לתת את הטוב ביותר לקליטת העולים החדשים.
משה ינאי: לעולים מאתיופיה יש לנו כמה מסגרות של תכניות שהן עוברות כחוט השני מגני הילדים עד בתי הספר התיכוניים.
דני דנון: יש מרכז קליטה בעיר?
משה ינאי: יש מוקד.
דני דנון: לא, מרכז קליטה.
קריאה: מרכז קליטה ליוצאי אתיופיה.
דני דנון: העולים מאתיופיה במרכז הקליטה שרוצים להישאר בעיר, העיר סגורה מבחינת מענק הדיור, או שהיא פתוחה?
משה ינאי: זה לא קשור לחינוך.
משה ינאי: עניינים אחרים, אני לא יודע.
דני דנון: זה במשרד הקליטה.
קריאה: בעיקרון העיר סגורה.
דני דנון: העיר סגורה.
דני דנון: וזה מעורר קשיים, בעיות?
תמי אהרוני: אנחנו יודעים שיש עולים שרוצים להישאר פה, אבל העיר סגורה, וזו לא החלטה של שר הקליטה.
דני דנון: לא, יש ועדת חריגים.
דני דנון: אנחנו יודעים מערים אחרות שהעניין הזה עלה, שאנשים מצאו מקומות עבודה, נקלטו בעיר, העיר מוכנה להשאיר אותם ובגלל הנוהל לא מאפשרים להם להישאר.
דני דנון: השאלה אם פה זה קיים.
תמי אהרוני: זה עלה גם פה וזה החלטות ממשלה.
דני דנון: אבל השאלה שלי אם זה עלה פה על ידי אותם עולים ובאיזה היקפים.
תמי אהרוני: היתה בהתחלה רשימה של 25 משפחות שביקשו חריגה בשבילם.
תמי אהרוני: אני יודעת שבמשרד שלנו העלו את זה למעלה ולא היה אישור.
תמי אהרוני: ואני הבנתי שזו ועדת שרים, או ועדת מנהלים כלליים שמחליטה שערים סגורות ומסוגרות ופה לא היו חריגים.
דני דנון: ואותם עולים עזבו את מרכז הקליטה או נשארו?
תמי אהרוני: מתוך ה-25, שעלה השנה מכתב, 12 רכשו במקומות אחרים, והיתרה עדיין ממתינים פה.
תמי אהרוני: זה עדיין בטיפול.
משה ינאי: במסגרת גני הילדים מ-0 עד 6, שזה כולל גם רווחה וגם חינוך, אנחנו מפעילים איתם את תכנית פאקט, בשיתוף פעולה עם הג'וינט, אשלים.
משה ינאי: כמובן זו תרומה דרך הקהילה שלנו, קהילת בולטימור, והתכנית מפעילה היום תכניות רבות לקליטה של הילדים בתוך מסגרת גני הילדים.
משה ינאי: תכנית חומש, זו תכנית לקליטת עולים מאתיופיה, במסגרת משרד החינוך.
משה ינאי: האגף לקליטת עלייה במשרד החינוך, אנחנו גם כאן מפעילים באותם בתי ספר הם רוויי אוכלוסייה אתיופית, את תכנית החומש והתכנית הלאומית---
דני דנון: יש לכם הסעות בעירייה?
משה ינאי: יש הכל.
דני דנון: לא, אני אפרט.
דני דנון: אנחנו יודעים שכדי לתת חינוך שווה צריך לערבב את בני הנוער הלומדים ויש עיריות שמממנות הסעות משכונות שבהן יש ריכוז של יוצאי אתיופיה למקומות אחרים.
דני דנון: השאלה אם באשקלון יש מימון של ההסעות האלה.
משה ינאי: קודם כל זה לגבי שיבוץ ילדים.
משה ינאי: כדי לא לגרום לריכוזים גדולים באותו מקום, זה שיבוץ ילדים בבתי הספר.
משה ינאי: לגבי שיבוץ ילדים בבתי הספר, אנחנו גם מניידים, כדי לנסות שלא תהיה מסה גדולה של ילדים עולים מהקהילה האתיופית במקום אחד.
משה ינאי: הבעיה היא, לפי פסיקת הלכה של הרב עובדיה יוסף, ברור שילדים עולים מאתיופיה לומדים בממלכתיים דתיים וזו אחת הבעיות שיש לנו כאן בעיר, כמו שיש בערים אחרות, אבל זו בעיה שכרגע, היות ויש פסיקת הלכה, קשה לנו להתגבר עליה.
משה ינאי: אנחנו יכולים לנייד אותם ואנחנו עושים את זה---
דני דנון: דווקא בעיר כמו אשקלון שהיא עיר גדולה, אני לא רואה בעיה.
דני דנון: כמה ממלכתיים דתיים יש לכם פה?
משה ינאי: העניין הוא מקום המגורים של אותם ילדים, הם נמצאים באותן שכונות שנמצאים בתי הספר הממלכתיים דתיים.
משה ינאי: הורה שרוצה דווקא בית ספר בשכונה שלו מתעקש, ואני לא יכול לומר לו לא.
משה ינאי: אני יכול לנייד מי שרוצה, ואנחנו עושים איזה שהן פעולות כדי לנווט, שוב, כדי ליצור את האינטגרציה וזה חלק מהניווט שאנחנו עושים במערכת.
משה ינאי: בבתי הספר העל יסודיים יש לנו את התכנית הלאומית, שאנחנו עובדים איתה, בעיקר לגבי העולים מאתיופיה, קבוצות, יש לנו גם מגשרים, יש לנו תכנית שנקראת קדם עתידים, כדי לעזור לקליטת עולים מאתיופיה להיכנס אחר כך ללימודים גבוהים, להשכלה גבוהה.
משה ינאי: יש לנו פעילות אחרי צהריים שמיועדת לפעילות אחרי צהריים לעולים מאתיופיה.
משה ינאי: זו בעיקר פעילות שקשורה לפן החברתי והנפשי, למנהיגות צעירה של ילדים עולים מאתיופיה.
משה ינאי: לגבי העולים מברית המועצות, חלקם הגדול כמובן, לשמחתי הרבה, משולבים מאוד יפה במסגרות של בתי הספר, הן גני הילדים, הן היסודי והן העל יסודי.
משה ינאי: יש לנו כמה תכניות שאנחנו עובדים עם הילדים הללו, כולל בעיקר בחלק הלימודי, סיוע לקראת בגרויות במסגרת קליטה חברתית של משרד הקליטה, תכנית לקליטה חברתית.
משה ינאי: יש לנו מסגרות של אחרי צהריים, פעילות של מרכז פעילות של נוער, עולים מברית המועצה, כשהמטרה היא מעין מקום מעבר, כדי שבסופו של דבר ינצלו את הפעילות האחרת במרכזים הקהילתיים השותפים.
משה ינאי: קלטנו פה מאות מורים עולים מברית המועצות, שעובדים אצלנו בבתי הספר השונים, בעיקר בתי הספר העל יסודיים.
משה ינאי: אני חושב שזו פעולה מאוד מבורכת ואנחנו רוצים לעשות איזה שהיא פעילות, נדמה לי בעוד כמה חודשים, לומר תודה לאותם מורים שאנחנו קלטנו כאן.
רוברט טיבייב: כמה אחוז נשירה של עולים מחבר העמים בבתי הספר?
משה ינאי: אחוז הנשירה היום באשקלון הוא 0.9.
משה ינאי: והעולים החדשים הם חלק מהעניין הזה, לא יותר ולא פחות.
משה ינאי: הם כבר חלק מהתלמידים הוותיקים.
משה ינאי: אני לא רואה היום, בעיקר אצל העולים מברית המועצות, שום שוני בין העולים האלה שהשתלבו מאוד יפה במסגרות הקיימות, לבין העולים הוותיקים.
דני דנון: אני רוצה לשאול לגבי השיווק, אדוני ראש העיר, כי היום העיר רוצה עולים, ודרך אגב עוד לא הצגת שום קשיים, זה דבר נדיר, אני מניח שזה יגיע בהמשך.
בני ועקנין: עוד מעט נעשה סדר, נגיע לקשיים.
דני דנון: אבל השיווק של העיר אשקלון לעולים היום, כיצד הוא מתבצע?
דני דנון: יש לנו פה נציג סוכנות איתנו היום?
דני דנון: בזמנו היו מוציאים את ראשי הערים, היו צוותים בעירייה.
דני דנון: היום איך משווקים את העיר אשקלון לעולים מבחינה יותר אגרסיבית מאשר האינטרנט?
עינב מוזס: יש תכניות עלייה, יש תכניות ייחודיות שנבנות לערים מסוימות שהסכימו לקלוט עולים.
עינב מוזס: יצא קול קורא בשיתוף עם משרד הקליטה לפרויקטים---
דני דנון: איך זה נקרא?
עינב מוזס: זה נקרא עלייה 2010.
דני דנון: אשקלון נמצאת בתכנית?
מיכל פימא: אשקלון נמצאת בתכנית עלייה 2010 בצרפת, אשקלון נמצאת בתוך התכנית מבחינת עלייה מחבר העמים ועלייה מצרפת ועידוד עלייה 2010.
מיכל פימא: בשנה שעברה היה לנו רק עידוד עלייה מחבר העמים, עלייה גורפת.
מיכל פימא: בתכנית עצמה בעצם אמורה רשות לשווק את זה בחוץ לארץ להבאת העולים, פה הרשות תדבר על זה.
דני דנון: בואו נדבר על זה.
דני דנון: כי אני יודע מרשויות אחרות שיש הקפאה של כל העניין הזה.
בני ועקנין: לדעתי הסוכנות היהודית מאוד ירדה דרסטית בכל הנושא של פרויקטים של עלייה.
בני ועקנין: אם אני רואה בשנות -90 כמה פרויקטים של עלייה שעשינו, הרבה.
בני ועקנין: היו לי פרויקטים של עלייה מדרום אמריקה, ועלו משפחות, עשרות משפחות מדרום אמריקה.
בני ועקנין: לא כולם נשארו באשקלון, לא משנה, חלק מצאו עבודה...
בני ועקנין: היו לנו פרויקטים של עלייה מדרום אמריקה מוצלחים מאוד, פרויקטים של עלייה מצרפת, פעמיים-שלוש, היה גם פרויקט עלייה מדרום אפריקה, ורצינו גם פרויקטי עלייה מכוונים וממוקדים מחבר העמים.
בני ועקנין: גם שם אפשר לעשות פרויקטים של עלייה.
בני ועקנין: פעם אחת אפילו תכננו, אבל לא יצא לפועל, פרויקט עלייה מחבר העמים של בעלי עסקים.
בני ועקנין: היה פרויקט כזה.
בני ועקנין: הרגשתי היא שבשנתיים האחרונות מאוד נחלש הנושא הזה בסוכנות היהודית וכמעט לא קיים.
בני ועקנין: בוא נאמר בשנתיים האחרונות לא שמעתי מהסוכנות היהודית על שום פרויקט עלייה.
בני ועקנין: אני באמת לא יודע למה, אולי הנושא הוא כספי, לא יודע מה.
בני ועקנין: אין היום את אותה תנופה ואת אותו מרץ שהיה לפרויקטים של עלייה שהיו בשנות ה-90 וראשית 2000.
בני ועקנין: לדעתי חבל מאוד, צריך לחזק את זה, כי הרבה מהפרויקטים הללו הם גם הסברה, עבודה משולבת.
בני ועקנין: אני השתתפתי הרבה בפרויקטים כאלה וזה נתן תרומה גדולה מאוד לאשקלון קודם כל, הביא את הפרויקטים הללו, ולדעתי זה גם עשה הסברה מדהימה באותה קהילה.
בני ועקנין: ישנה ירידה .
עינב מוזס: אני מנהלת עידוד הקליטה בדרום בסוכנות היהודית.
עינב מוזס: אני מחליפה את אורלי נקרמן.
בני ועקנין: זה מה שהיה אלמוזלינו גם?
עינב מוזס: כל המבנה השתנה, אנחנו כבר כמעט בארבע השנים האחרונות נמצאים בשינויים מבניים דרסטיים מאוד.
עינב מוזס: במיוחד המחלקה לעלייה וקליטה בסוכנות היהודית.
בני ועקנין: גם שם קיצצו.
עינב מוזס: כן.
עינב מוזס: היום אין מרחב יותר.
עינב מוזס: מה שקורה זה שכיום השיווק של רשויות מקומיות, שבעבר היו ראשי רשויות, נציגי הרשות, היו יוצאים בעצם לשווק את העיר לתכניות טיפה ייחודיות.
עינב מוזס: היום כל שיווק נעשה באמצעות ירידי אקספורט, שהם ירידים מיוחדים.
עינב מוזס: הרשות לא מזמן הוזמנה להשתתף ביריד כזה בצרפת, אבל כמובן שכל ההוצאות לטיסות והכל זה על חשבון העירייה והיה כאן ניסיון להוציא את הרשות ליריד בצרפת, והוא לא צלח.
עינב מוזס: הכל תלוי בתקציב.
עינב מוזס: אנחנו גם מהבחינה הזאת קוצצנו באופן די משמעותי, כשהיום בעצם השיווק של הרשות הוא על חשבון הרשות ולא על חשבון מה שהיה פעם בסוכנות היהודית.
בני ועקנין: יכול להיות שיש בזה הרבה, שגלגלו על הרשות.
בני ועקנין: חכמה גדולה, גם אני יודע לגלגל על אחרים.
בני ועקנין: הסוכנות היהודית, אומרת 'אני עושה פרויקט, תממן אתה הכל', כל הכבוד.
בני ועקנין: בשנה שעברה באה אלינו הצעה אחת כזאת, פרויקט עלייה, הופ, והתקציב 'תממן אתה הכל'.
בני ועקנין: זה לדעתי לא גישה.
בני ועקנין: השינוי הזה בסוכנות לדעתי הוא לרעת העלייה וחבל.
בני ועקנין: יש לנו עם הסוכנות היהודית קשרים טובים מאוד, מצוינים, שנים רבות עבדנו איתם טוב מאוד.
בני ועקנין: אני חושב שזה ...
בני ועקנין: אגב, לדעתי, יחסית אלה תקציבים קטנים.
בני ועקנין: אם אני אנסה לכלכל את הדברים ולראות, לדעתי אלה תקציבים יחסית קטנים שהתפוקה שלהם והתוצאה שלהם היא גדולה מאוד.
בני ועקנין: לכן לדעתי זו טעות להוריד את כל הפרויקטים של העלייה.
בני ועקנין: מיארה, זה לא בתחום שלכם, לדעתי זה ברמת הסוכנות למעלה.
משה מיארה: אני דווקא רוצה להציג איזה שהוא צד יפה אחר, של פרויקט של עלייה וכן לאשקלון, והוא כן ברמה גבוהה, שמתנהל יחד עם מינהל הסטודנטים של משרד הקליטה והסוכנות היהודית.
משה מיארה: זו תכנית לקליטה אקדמאית לעולים צעירים.
משה מיארה: היום במכללת אשקלון יש 64 סטודנטים שעלו מכל העולם, מגוון מכל העולם, והם מתגוררים בדירות המכללה והם לומדים במכללת אשקלון בתכנית לקליטה אקדמית למשך שנה.
בני ועקנין: תכנית יפה מאוד.
משה מיארה: חמישה חודשים שהם לומדים הכנה לקראת האוניברסיטאות בארץ.
משה מיארה: אני חושב שיש כאן מקום, בני, לקחת את הפרויקט הזה כבייבי שלך ולשבת חזק על הסטודנטים האלה שילמדו כאן, במכללת אשקלון, את התואר שלהם, שיישארו באשקלון.
משה מיארה: אם מתוך 64 נוכל להשאיר 20 או 25, זה יהיה...
בני ועקנין: נכון, זה פרויקט יפה מאוד.
בני ועקנין: הבעיה שלפעמים חלק מהמקצועות אין פה.
בני ועקנין: אבל בסדר גמור.
משה מיארה: לפחות את השלוש השנים, את התואר, שילמדו כאן במכללה, ולנסות תוך כדי לשלב אותם כאן בעיר.
משה מיארה: זה כח מאוד מאוד חזק.
בני ועקנין: מסכים איתך.
בני ועקנין: זה הנושא של הפרויקטים.
בני ועקנין: הנושא השני זה התקציב של הקליטה החברתית, קליטה בקהילה.
בני ועקנין: אם אתה יכול לראות, זה ירד דרסטית, יש טבלה בספר, מ-565,000 שקלים, שבעיניי גם זה היה נמוך מאוד, ירד ב-2009 ל-148,500 שקלים.
בני ועקנין: אני חושב שהתקציב הזה, שהיה מתקבל ממשרד הקליטה, הוא תקציב מעולה, פשוט מעולה.
בני ועקנין: היינו עושים בו הרבה פרויקטים חברתיים בתוך הקהילה לקליטה חברתית של העולים, וזה קיצוץ דרסטי.
בני ועקנין: אגב, אי אפשר להגיד, 'שמע, העולים כבר באו...'
בני ועקנין: , להיפך, דווקא בתקופה הזאת צריכים את תקציבי הקליטה.
דני דנון: והתשובה שנקבל ממשרד הקליטה, אני אחסוך להם, שברגע שירד מספר העולים, הם הורידו את התקציב.
בני ועקנין: הם הורידו את התקציבים, אחרי שהעולים הגיעו, ולהיפך, אלה תקציבים שעכשיו צריכים אותם, לכניסה, לגיבוש.
בני ועקנין: לכן לדעתי אין שום הצדקה.
בני ועקנין: הוא לא אומר, 'שמע, אתה קלטת כל שנה 10,000 איש ולכן היה תקציב, ועכשיו אתה קולט 100 איש'.
בני ועקנין: זה לא נכון, כי יש פה 40,000 עולים חדשים, והתקציבים האלה מאוד מאוד משרתים את הקליטה החברתית שלהם.
בני ועקנין: לכן הקיצוץ איננו נכון, זה לא פונקציה ישירה של כמות העולים לאותה שנה, אלא על פני השנים צריכים את התקציב.
בני ועקנין: זו, לדעתי, נקודה שחשוב שתטפלו בה.
בני ועקנין: הדבר השלישי, מקבצי דיור.
בני ועקנין: המדינה הפסיקה מקבצי דיור.
בני ועקנין: לדעתי זה נושא שמתאים באמת לוועדת הכנסת.
בני ועקנין: ואני אומר לך כאחד שנמצא בשטח, זו פשוט טעות להפסיק את מקבצי הדיור הללו.
מרינה סולודקין: גם הוסטלים הפסיקו.
בני ועקנין: מה שראינו עכשיו זה מקבץ דיור ויש לנו עוד כמה.
בני ועקנין: יש לנו מקבצי דיור וזה פתרון מצוין לעולים חדשים.
בני ועקנין: הוא הופסק, לדעתי על ידי משרד האוצר, באופן חד צדדי.
בני ועקנין: כאדם בשטח, אני לא יודע מה אתם חושבים, מקבצי הדיור זה פתרון מאוד יעיל, טוב וחשוב לקליטת העלייה.
בני ועקנין: הדבר השלישי, מרכז הקליטה כלנית.
בני ועקנין: אנחנו דורשים שכשנפתח פה מרכז קליטה, או מקבץ, בעיר אשקלון, הדבר הראשון הוא שצריכים לקלוט את כל בני אשקלון.
בני ועקנין: כלנית היה מרכז של הסוכנות היהודית שכלל בעיקר צעירים ועבד יפה מאוד.
בני ועקנין: הסוכנות החליטה לסגור אותו והוא יהפוך להיות עכשיו מקבץ דיור.
בני ועקנין: במקבץ דיור משרד הקליטה רוצה לשלוח, לא יודע לפי מה, מכל מיני ערים אחרות.
בני ועקנין: קודם כל האנשים שהגיעו לפה וממתינים.
בני ועקנין: איך ייתכן שיהיו פה אנשים שממתינים כבר עשרים שנה להיכנס לכלנית ופתאום יביאו אחד מאשדוד או מחדרה?
בני ועקנין: הוא יגיד 'רגע, רגע, אני פה ממתין ומביאים אחד מחוץ לעיר?'
בני ועקנין: לכן אנחנו חד משמעית דורשים לתת את הפתרון קודם לאלה מבני המקום.
בני ועקנין: סופה ואלכס, אנחנו צריכים לעשות את המאבק המתאים, כי זה לא הוגן, אנשים באו לעיר הזאת, באו, ממתינים בתור, חלק ממתינים גם עשרים שנה.
בני ועקנין: זה לא הוגן להביא למישהו אחר ולהכניס אותו לפה.
בני ועקנין: העיר נאבקת, היא קלטה עולים, ממתינים 15 ו-20 שנה, נפתח מקבץ דיור והראשונים שצריכים להיכנס הם בני העיר.
דני דנון: כמה תושבי אשקלון ממתינים למקבצי דיור?
סופה ביילין: הנתונים האחרונים שקיבלתי היה 1,000 או משהו כזה, אבל אני חושבת שהרבה יותר.
סופה ביילין: אני אגיד כמה נתונים נוספים שיש לי.
סופה ביילין: שלום ותודה רבה לוועדת הכנסת שהגיעה לאשקלון ואני מאוד מודה לחברי הכנסת שמגיעים ודנים איתנו ביחד, זה מאוד חשוב לנו.
סופה ביילין: התמיכה שלכם אולי תעזור לנו להעביר כמה דברים בכמה נושאים.
סופה ביילין: באשקלון, כמו שאתם שמעתם כולכם, כמעט 40% עלייה משנת 90' וזה אחוז מהותי מאוד.
סופה ביילין: לפי הפניות אליי כמעט 90% הפניות של תושבי העיר זה בנושא דיור.
סופה ביילין: אני לא אגיד כמה בעיות ועל פי זה יש לי הצעות בנושא.
סופה ביילין: לגבי כלנית, יש 128 יחידות דיור עתידיות, לעדכן את כל הנוגעים בדבר שיחידות הדיור האלה יחולקו, אני רוצה להדגיש, על פי תור בין תושבי אשקלון בלבד.
משה מיארה: 118.
סופה ביילין: 118 ובתוכם 24 דירות לזוג.
משה מיארה: 24 דירות של שני חדרים וכל השאר דירות חדר.
סופה ביילין: מה שבני אמר, לפי דעתי, צריך לבנות באופן מיידי מקבץ דיור נוסף באשקלון.
סופה ביילין: יש לנו חוסר בדיור.
סופה ביילין: שלוש, לשנות סדר עדיפות ולקבוע לא פחות מ-50% שדירות שמתפנות בחברות עמיגור ועמידר יעברו לעולים על פי הזכויות שלהם.
סופה ביילין: בשנות ה-90 היה 30% לוותיקים ו-70% לעולים חדשים וצריך לזכור שמדינה שלנו קיימת על פי עלייה, אנחנו קולטים ורוצים את העלייה.
סופה ביילין: לאט לאט הפכו את האחוז שהיום 20% הולך לוותיקים ו-80% הולך לעולים חדשים.
סופה ביילין: אני לא חושבת שפה---
תמי אהרוני: את טועה, 35% לעולים, 65 לוותיקים.
בני ועקנין: צריך להפוך את זה.
סופה ביילין: זה מה שאני אמרתי.
רוברט טיבייב: אפשר להגיד על נציגי משרד הקליטה מה שאת רוצה, אבל איזה דייקנים וביורוקרטים, חבל על הזמן.
סופה ביילין: אני הייתי רוצה לשנות את הפרופורציה לפחות ל-50%-50%.
רוברט טיבייב: זה לא תלוי בהם.
סופה ביילין: זה תלוי בכנסת, בגלל זה אנחנו---
מרינה סולודקין: כן, ועדה יכולה לדרוש.
סופה ביילין: אז תדרשו בבקשה, אני לא חושבת  שזה קשור רק לעירנו, אני חושבת שזה המצב בכל המדינה, בגלל זה יש היום חוסר בדירות.
סופה ביילין: בנוסף עצרו את הבנייה של מקבצי דיור ושל הוסטלים, בגלל זה יש חוסר בדירות.
סופה ביילין: היום, 2,253 שקל זה קצבת זקנה ו-680 עד 800 בודד מקבל לשכר דירה, והיום שכר הדירה באשקלון, פחות מ-2,000 אני רוצה לראות.
סופה ביילין: זאת אומרת שהאנשים האלה בשוק החופשי לא יכולים להיות.
סופה ביילין: בגלל זה ראינו את המקבץ כפתרון, כמו שאנחנו שמענו, לא ברצון הם גרים שם, בגלל שאין בררה אחרת.
סופה ביילין: חוץ מזה, לגבי מה שאנחנו הסתכלנו, בכפר הנופש הצרפתי, זו דוגמה.
סופה ביילין: אחרי ניתוח מעמיק שלי על תנאי החוק של מקבצי דיור הגעתי למסקנה שבניגוד להבטחות של מקבצי הדיור שיהוו פתרון זמני בנושא דיור של עולים קשישים נזקקים.
סופה ביילין: החוק בנוסחתו הנוכחית הופך את דיירי מקבצי הדיור לבני ערובה.
סופה ביילין: אחד מתנאי החוק זה תנאי יציאה לשוק החופשי, כאשר מחירי השוק לא מאפשרים לעולים קשישים לשכור דירות במחירים של היום.
סופה ביילין: זאת אומרת שפתרון זמני, ויחד עם זאת היא לא העניקה להם פתרון לקורת גג.
סופה ביילין: אני מבקשת מיושב ראש ועדת קליטת עלייה, ביחד עם כל החברים, ליזום הצעת חוק שתשנה את המצב, שלא יהיה מצב שהחוק אומר שבינתיים שנתיים הם צריכים להיות בשוק הפתוח.
סופה ביילין: הם לא יכולים.
סופה ביילין: אתם ראיתם את האנשים, הם לא יכולים לעזוב לשם ולהיכנס שוב בתור והיום החוק לא מאפשר להם לקבל את התור, אין להם בררה ואני לא חושבת שאחד מאיתנו היה רוצה שאבא שלו או אמא שלו יהיו במטבח משותף.
סופה ביילין: אני לא חושבת.
סופה ביילין: זה בגלל שאין משהו אחר.
סופה ביילין: תודה לכפר הנופש הצרפתי, זה היה פתרון זמני, אבל צריך להפוך שזה יהיה פתרון זמני.
סופה ביילין: צריך גם להכניס את אשקלון ברשימה של---
בני ועקנין: אבל אם הם מרוצים שם, מה אכפת לנו?
סופה ביילין: זה הרבה יותר טוב מבית אבות, זה נכון, אבל יש כאלה שכן מרוצים, אין להם בררה, ויש מסביב אנשים---
בני ועקנין: מה אין בררה?
סופה ביילין: אני חושבת שאנחנו צריכים לתת לאנשים...
סופה ביילין: אנחנו לא בגטו, אנחנו צריכים לתת לאנשים לצאת אם הם רוצים, לא שנתיים לחכות באוויר.
סופה ביילין: אני לא אומרת שאני נגד כפר הנופש הצרפתי, אני אומרת שאנחנו צריכים לתת לאנשים לחשוב מה הם רוצים על פי הזכויות שלהם.
סופה ביילין: אשקלון לא ברשימה של התכנית של השכירות לטווח ארוך.
סופה ביילין: זה גם יכול לפתור את הבעיות שלנו לגבי המגורים.
סופה ביילין: היתה לנו תקופה פעם אחת שאשקלון נכנסה בטווח הארוך, זה פתר המון המון בעיות לדיירים שאין להם דירות.
מרינה סולודקין: סופה, היתה מפלגה שדאגה לשכירות.
מרינה סולודקין: מ-2003 אין מפלגה כזאת.
מרינה סולודקין: אין מקבצי דיור ואין הוסטלים בגלל שאין מפלגות שעושות את הדבר הזה.
סופה ביילין: אז תרשמו, אנחנו צריכים לפתור---
דני דנון: אבל גב' ביילין, את לא חושבת שעדיף---
סופה ביילין: חברת הכנסת סולודקין, אנחנו תמיד מדברים על הפוליטיקה, אם כבר אנחנו מדברים, אז שמעתי ש---
מרינה סולודקין: זה מה שאני אומרת, הליכוד בשלטון, בבקשה.
דני דנון: הוא יהיה עוד הרבה זמן בשלטון, אז בואו נראה איך משפרים את המצב.
מרינה סולודקין: ביחד אנחנו נשפר.
דני דנון: השאלה שלי אלייך, גב' ביילין, לגבי שכירות ארוכת טווח.
דני דנון: לא כדאי לשנות את זה למענק לרכישת דירה?
סופה ביילין: לא, היה פרויקט שכירות לטווח ארוך.
דני דנון: אני יודע, השאלה אם לא כדאי לשנות את זה היום למענק לרכישת דירה, כי השכירות הזאת עולה למדינה הרבה כסף.
דני דנון: יש דיבורים על כך, אני רוצה לשמוע אם יש לך התייחסות לעניין הזה.
סופה ביילין: אבל צריך לפתור את הבעיה של המגורים, אין לנו בררה.
סופה ביילין: אני נותנת הצעות, אתם חברי הכנסת, אז תכינו מה יותר טוב.
אברהם בן דוד: לפני למעלה מעשר שנים עשינו חשבון פה שתשלומי שכר דירה ששולמו באותה תקופה עברו את המחיר של דירה, שאפשר היה לקנות דירות.
אברהם בן דוד: זאת אומרת שהיום יש אבסורד אחד בסיפור הזה, שגם אם אין מקבצי דיור והמדינה תקנה את הדירות או תיכנס לשכירות ותעביר אותם לדיור ציבורי, זה הרבה יותר זול.
אברהם בן דוד: כל הדירות האלה 15 שנים, 10 שנים עכשיו משלמים מעבר למחיר הדירה המלא.
רוברט טיבייב: אתה מדבר בהיגיון ישיר ופשוט, אבל הם לא חושבים כך.
רוברט טיבייב: יכול להיות שזאת בדיוק המטרה.
אברהם בן דוד: כן, אבל אחרי 20 שנה...
אברהם בן דוד: דרך אגב, כפר הנופש לא התחיל ב-95', הוא התחיל בחירום כבר ב-91', ב-95' הוא נכנס לחוזה ובאו בטענות למה האריכו אותו.
סופה ביילין: גם לגבי זוגות צעירים.
סופה ביילין: אנחנו לא נכנסנו ברשימת סדר הערים בעדיפות ובגלל זה זוג צעיר לא מקבל 800 תקציב לתשלומי משכנתא וזה גם חלק מהסיבות שיש לנו היום נשירה.
סופה ביילין: על בעיות של דירות סיימתי, אני חושבת שאנחנו צריכים לפתור את הבעיה בכל המדינה, אבל מעניין אותנו בינתיים אשקלון.
סופה ביילין: אני אדבר על עוד כמה נושאים של הבעיות של עולים חדשים.
סופה ביילין: מה שטוב, אתם שמעתם, אז אני אעבור עכשיו רק על הבעיות.
סופה ביילין: אני מציעה להכניס לנו את הפרויקטים להכשרת המקצוע.
סופה ביילין: על פי הנתונים שלנו כמה מגיעים---
לב ברנדי: בעלי מקצוע, כ-45% מכלל העלייה.
לב ברנדי: הרוב זה מקצועות שצריכים הכשרה מקצועית בתוך המערכת בארץ.
סופה ביילין: זה כפתרון לבעיות תעסוקה ואבטלה.
סופה ביילין: יש לנו את הבעיות האלה, אני אומרת איך אפשר לפתור את הבעיות.
סופה ביילין: לגבי תרבות.
סופה ביילין: התקציב לתרבות עולים הוא בסך הכל 2 שקלים לעולה בשנה.
סופה ביילין: תראה את התקציב.
קריאה: כמה התקציב ב-2010?
לב ברנדי: בקהילה 98,000.
דני דנון: אבל זה לא הוגן לומר, כי אני בטוח שלעירייה יש עוד דברים שמגיעים לעולים.
סופה ביילין: התקציב שלנו משרד הקליטה.
דני דנון: חוץ ממשרד הקליטה, לא מתוקצב שום דבר בעיר?
בני ועקנין: העירייה מתקצבת.
דני דנון: לא, המשרד.
בני ועקנין: אנחנו באנו להתלונן על משרד הקליטה, לא על העירייה.
דני דנון: אני חושב שמשרד הקליטה, ואני בדרך כלל אחד שתוקף אותו כל זמן, אבל אני בטוח שהם משקיעים עוד כספים חוץ מהתקציב הזה.
לב ברנדי: יש פה בעיה אחת, שהתחילה דווקא השנה, תקציב לקליטה בקהילה 98,000.
לב ברנדי: אחר כך באים תקציבים ייחודיים, וזה כבר מוגדר מראש על מה ישימו את זה.
בני ועקנין: אתה מכיר את שיטות התקצוב, משרדי הממשלה, רווחה, חינוך, הם נותנים תקצוב לרשויות מקומיות לפי...
בני ועקנין: יש תקציב של קליטה בקהילה של משרד הקליטה והוא ירד משנת 99' מ-565, שאני זוכר שגם אז אני נאבקתי שהוא נמוך מאוד, אני זוכר ששלחנו תכניות, הראינו על מה אנחנו מוציאים את זה, והיום קיצצו את זה.
דני דנון: לתרבות.
בני ועקנין: היא קוראת לזה תרבות, אבל זה קליטה חברתית.
בני ועקנין: זו סדרה של פעולות מאוד מאוד יפות וטובות שעושים לעולים החדשים, חלקם גם כדי לחבר אותם עם שאר הקהילה.
בני ועקנין: זה פשוט בדיחה 98,000.
בני ועקנין: לא היה צריך להוריד את התקציב הזה כתוצאה מכך שירדה כמות העולים המגיעה.
בני ועקנין: ההיפך הוא הנכון, הולכים לפי כמה עולים נמצאים היום.
בני ועקנין: בעירייה גם מקצצים, הקימו תאגידי מים וירד לו 19 מיליון שקלים והעירייה לא יכולה להגדיל לכן מי שניזוק---
אברהם מיכאלי: נחזיר לכם את זה בחזרה.
בני ועקנין: מהפה שלך לשמים.
אברהם מיכאלי: אני מודיע לך שזה יחזור אליכם ובקרוב.
בני ועקנין: אני רוצה לומר לך שאחת השערוריות הגדולות בעולם, קבוצה של פקידי אוצר סחבה כנסת שלמה ותעתעה בה.
רוברט טיבייב: מה זה כנסת שלמה?
רוברט טיבייב: מדינה שלמה.
בני ועקנין: הקימו תאגידי מים, מסכנים האנשים, עכשיו הם משלמים מע"מ על המים, המים יותר יקרים.
בני ועקנין: יושב משמאלי יושב ראש התאגיד, הוא צריך עכשיו לבחור מנהל כללי, סגן מנהל כללי, ואיש רשות המים.
בני ועקנין: חבר'ה, אני אומר לכם, אתם צריכים להוביל פה מהפכה.
בני ועקנין: אין דבר שהרע את מצבם של כל כך הרבה אזרחים במדינה כמו הדבר הזה.
אברהם מיכאלי: עושים סידור עם הליכוד, אנחנו נחזיר את זה והם יעשו נגד נגד נגד, אבל נתפשר.
בני ועקנין: אני מקווה.
בני ועקנין: לדעתי ועדת הקליטה צריכה לבקש הגדלה של התקציב לקליטה החברתית בקהילה, בלי קשר לכמות העולים שנקלטה, להיפך, היום צריכים להגדיל יותר את התקציב.
אברהם מיכאלי: מה שמעניין בטבלה שאני רואה, היו שנים, במקום להוריד הוסיפו לכם.
אברהם מיכאלי: מה קרה באותן שנים?
אברהם מיכאלי: לא היו עליות באותן שנים.
אברהם מיכאלי: אני רואה ברצף של השנים שאתם מראים פה, בשנת 2002 פתאום החזירו לכם בחזרה כמעט 75 מיליון שקלים, מה קרה באותה שנה?
אברהם מיכאלי: השאלה היא האם המצב הפוליטי שינה אצלכם הקצבה.
בני ועקנין: לא, זה לא פוליטי---
אברהם מיכאלי: כי פה אני רואה רצף לא הגיוני.
אברהם מיכאלי: היו שנים שהורידו לכם וברצף, ופתאום החזירו לכם כמה שנים אחורה.
לב ברנדי: לפעמים לקראת סוף שנת התקציב---
אברהם מיכאלי: כאלה קפיצות?
רוברט טיבייב: על איזה שנה מדובר?
רוברט טיבייב: הבנתי מה הכיוון.
סופה ביילין: קודם כל אני מודה למר בני ועקנין, שהוא תומך בכמה דברים, ובגלל זה אנחנו תומכים בראש העיר, כל העלייה תומכת בו.