GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בנימין בן-אליעזר: אני מוכרח לומר לכם שצריך גם לברך את שר התפוצות שהוא הפך להיות גם השושבין של בניית הפרויקט הזה וכבר אני שומע שהוא תרם 100,000 דולר, כדי ללכת ולצאת בקול קורא לכל המתכננים הכי גדולים בעולם, כדי שיבואו וישימו את הדיאגרמה הרצויה לבית התנ"ך.
בנימין בן-אליעזר: יצאה לי זכות בגיל 19, 19 וחצי, להיות סגן משנה, שמו אותי שבוע ימים לשמור על דוד בן גוריון, בצריף שלו וחלקי היה, זה לא רק המחלקה שלי שהיא שמרה על דוד בן גוריון, אלא כל יום ללכת אתו ארבעה קילומטרים והאיש הזה כל יום דיבר על נושא חדש, ביום ראשון התעניין במשפחתי ובעברי, אבל למחרת התחיל לדבר על הנגב ועל הנגב ועל הנגב, אבל הגיע גם לארץ התנ"ך ולכן אני אומר, אתה גם באיזה שהוא מקום פה אתה מממש את חזונו של איש שחשב על בית התנ"ך ודיבר על בית התנ"ך ובעצם החלום הזה הולך ומתגשם.
בנימין בן-אליעזר: אני חושב שמדובר, מעבר ליצירה האדירה הזאת, של כתיבת הספר או כתיבת הספרים.
בנימין בן-אליעזר: תבינו, מדובר כאן בשליח אומה, אין לי הגדרה אחרת, שרץ מבית לבית, ממקום למקום, ממדינה למדינה, ומציג את עצמו וההיענות היא עצומה.
בנימין בן-אליעזר: תבינו, מה זה היענות עצומה?
בנימין בן-אליעזר: היענות עצומה, כלומר הציבור מוכן והעולם פתוח להאזין לתנ"ך ולכתוב בתוכו, להאזין לתנ"ך.
בנימין בן-אליעזר: אני לא חושב שיכול להיות כלי הסברתי חשוב יותר גדול מהדבר הזה.
בנימין בן-אליעזר: לכן, אני חושב שאם אני הייתי שר החוץ, אני בוודאי ובוודאי הייתי מאמץ את הדבר הזה והופך אותו לאחד הכלים הכי חשובים.
בנימין בן-אליעזר: אני שוב מציין לשבח את שר הממשלה שנענו, בראשם חברי, משה כחלון, שבעצם מייד אמר, פתח את דלתו בלי שום בעיה.
בנימין בן-אליעזר: אבל כמו חברי כחלון באמת צריך לומר את הדברים על השולחן, אנשים שמחים לבוא ולדבר.
בנימין בן-אליעזר: בהתחלה לא מבינים על מה המדובר, וברגע שהם נכנסים לעסק, אז זה כמו ילדים קטנים, בגילנו גם מותר לנו להיות ילדים קטנים, אתה פתאום מרגיש שיש משהו טוב שאתה יכול בחשכה הזאת גם להתפאר בו.
בנימין בן-אליעזר: אז הנה, עמוס נמצא פה, אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש, אני רץ עכשיו לישיבת ועדת שרים לביטחון.
בנימין בן-אליעזר: אני חושב שהוועדה הזו והכנסת הזאת צריכה להתייצב אחריו.
בנימין בן-אליעזר: היא צריכה להתייצב אחריו, זהו כלי הסברתי ממדרגה ראשונה, זה כלי שבעצם לא מוכר את עם הספר, אלא מציג את עם הספר.
בנימין בן-אליעזר: מציג את עם הספר.
בנימין בן-אליעזר: ולכן, צריך לעשות את הכל, כדי שבאמת האיש הזה, שהוא ילד שהוא עובר את גיל ה- 70, ימשיך לשאת את המשא הכבד הזה על כתפיו, כשלפחות הוא יודע שיש לו את גיבוי הכנסת ויש לו את גיבוי שרי הממשלה.
בנימין בן-אליעזר: אני מאוד מודה לך על ההזדמנות שניתנה לי ומאחל לך הצלחה.
ליה שמטוב: קודם כל, אני רוצה לברך את עמוס רולניק, ואנחנו פשוט היינו צריכים להתחיל בשעה תשע.
ליה שמטוב: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לשר משה כחלון, כי גם הוא צריך לעזוב אותנו.
משה כחלון: בוקר טוב לכולם.
משה כחלון: גברתי יושבת-הראש.
משה כחלון: ברכות על קדנציה מוצלחת פה, למי שלא יודע, יש חילופים אצלנו עכשיו בראשי הוועדות, ו-ועדת הקליטה לצערי נפרדת היום או תיפרד בימים הקרובים מיושבת-הראש שעשתה פה עבודה נפלאה, זו הזדמנות לציין זאת ואני בטוח שתמשיכי.
משה כחלון: דבר שני שאני רוצה לשבח אותך באמת על זה שקיימת את הדיון הזה.
משה כחלון: זה דיון מאוד מאוד חשוב, דיון עם מסר שבא ומדגיש את החשיבות של התנ"ך ואת החשיבות של הפרויקטים האלה, לעם היהודי בכלל ולכל העולם.
משה כחלון: את עמוס הכרתי לא בגולני ולא בצנחנים, הכרתי את עמוס במטוס, בטיסה.
משה כחלון: אני טסתי נדמה לי לדרום אמריקה, ונפגשנו שם והוא שאל מה אתה עושה, שאלתי אותו, ואז הוא סיפר לי על הפרויקט הזה וקבענו להיפגש.
משה כחלון: כמובן, כמו ששר התמ"ת אמר, מייד היה הניצוץ הזה, ככה, בוער ואז התחיל לגלות עניין.
משה כחלון: באמת נפגשנו ואני ביקשתי, אם אנחנו כבר הולכים על הדבר הזה, וזה כל-כך חשוב, בוא נחבר את הדבר העתיק הזה, את הספר העתיק הזה, את הדבר באמת העמוק הזה, עם ה- Innovations, עם החדשנות.
משה כחלון: זה התחיל שם, היום אנחנו פה ובוא נראה איך נעשה את זה, דווקא דרך האינטרנט.
משה כחלון: ואם אני כבר נרתם כשר התקשורת, שממונה על תחום התקשורת והחדשנות, אז בוא נשלב את זה, דווקא נעשה את זה גם באינטרנט.
משה כחלון: אנחנו מדברים על בנוסף, לא במקום.
משה כחלון: ואתם מכירים את עמוס, עמוס הוא קיבוצניק בנשמתו.
משה כחלון: כמה כסף אתה מביא לי?
משה כחלון: יוצאים לדרך.
משה כחלון: בלי הרבה גינונים.
משה כחלון: אז באמת, רתמתי את משרד ראש הממשלה, שנענה בחיוב, כולל המשרד שלי.
משה כחלון: היתרון של האינטרנט הוא באמת, היתרון הגדול שלו, שהעלויות שם הן מאוד מאוד נמוכות, בכמה עשרות אלפי שקלים אנחנו גומרים את העניין הזה ואנחנו כבר שם.
משה כחלון: אני חייב לומר לגבי החשיבות, התכנים, העומק, יש פה אנשי מקצוע שמכירים את זה טוב ממני, אבל אני חייב לומר שהפרויקט הזה, שהוא באמת ייכתב באינטרנט ויתועד וכל מי שיכתוב כל פסוק, השם שלו יהיה מתועד ונדע מי הוא, באיזה מדינה, באיזה שפה, זה ייתן לנו חוזק.
משה כחלון: אני חושב שיש לזה גם קשר גדול מאוד לעם היהודי, ופה אני לא יכול בלי אליהוא בן נון שאני משוגע על התוכנית שלך, אני רואה את החיבור הזה בתוכנית ודיברנו גם עם עמוס והוא הזכיר אותך בשיחות שלנו, אמר – תראה איך הדברים מתחברים באמצעות כלי התקשורת והתקשורת עצמה.
משה כחלון: אז עמוס, לך אני מאחל באמת הצלחה והמשך שיתוף פעולה ואני כמעט התחייבתי בפניך, אין שר שאתה תפנה אליו, והוא לא, או ישתף פעולה או לפחות ישמח להיות מעורב בזה.
משה כחלון: לא כל שר יכול להקצות משאבים, אבל שרים יהיו מעורבים.
משה כחלון: עכשיו אני שומע שיולי אדלשטיין שר התפוצות מעורב, פואד ראינו את ההתלהבות שלו באמת שהוא נכנס בכל הלב והנשמה, ויושבים פה אנשים, גם מהאקדמיה, גם מהתקשורת, גם מהשירות הדיפלומטי שאני מכיר חלק שנמצאים פה ואני שמח ועמוס, אני אומר לך פעם אחת כל הכבוד, פעם שנייה, נמשיך לעמוד ברשותך ולרשות הפרויקט החשוב הזה ותודה רבה ובהצלחה לכולם.
משה כחלון: אני מתנצל, אני צריך לפתוח את ועדת המדע, אמרו לנו מתשע עד תשע וחצי פה, ובתשע וחצי אני צריך לפתוח בוועדת המדע וגם זה הסתדר.
משה כחלון: אז תודה רבה לכולם ושיהיה לכם דיון פורה.
ליה שמטוב: תודה, תודה.
ליה שמטוב: כמו שפה דיברו השרים שלנו על הפרויקט הזה, הפרויקט המרתק הזה, אז גם אני לפני שנה הוזמנתי להשתתף והייתי אורחת כבוד, כיושבת-ראש הוועדה, באירוע השקה באודסה באוקראינה, ושם הכרתי את עמוס ואני רוצה להודות בהזדמנות זו לשרת הקליטה, סופה לנדבר, שהיא המליצה עלי ואז נסענו ביחד ובאמת, הפרויקט, כשאתה רק שומע על פרויקט תנ"ך העולמי בסדר, אבל כשאתה רואה המון אנשים עומדים בתור, בסבלנות, ומוכנים לעמוד שעות וכל אחד, יש לו, הוא בוחר לעצמו את הפרק והוא יכול לכתוב את זה בכתב היד שלו ובשפה שלו וזה בטח ובטח מאוד מרתק ומקרב את הלבבות.
ליה שמטוב: אירוע ההשקה באודסה הוא אחד מעשרות האירועים שעמוס רולניק עושה והמפעל הזה תופש תאוצה מחוץ לחודש ואם הפרויקט הזה הגיע למדינות אפריקה, אם באדיס אבבה כבר כותבים את התנ"ך באמהרית ואם זה מגיע לטנזניה ורואנדה, אז זה אומר שזה מקרב את העמים למדינה שלנו, לתרבות של המדינה שלנו.
ליה שמטוב: אבל בעזרת התנ"ך, אנחנו מחזירים גם אלפי יהודים למדינת ישראל.
ליה שמטוב: אנחנו מחזיקים אותם וזה מקרב אותם למסורת ישראל, לתרבות, לעם היהודי ואני, כיושבת-ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, שמחה שבעזרת הפרויקט הזה, מגיעים אלפי עולים לישראל.
ליה שמטוב: בהזדמנות זו, אני רוצה להודות לך, עמוס, על הפעילות החשובה ועל היוזמה שלך ואני רוצה לתת לך את זכות הדיבור.
עמוס רולניק: תודה רבה.
עמוס רולניק: קודם כל, אני מתנצל, הכי קל להגיד נימוקים ביטחוניים, אבל זה בדיוק העניין, הבאתי את החומר, את המחשב, את כל הספרים שאני מקווה שעוד תראו אם מישהו יביא את זה מהאוטו, ואמרו לי – אתה הולך מבדיקה אחת לבדיקה שנייה, אמרו לי – יולי, 2012, הכל יהיה מוכן, תוכל להביא את החומר.
עמוס רולניק: זה הרקע.
עמוס רולניק: ואם אפשר עוד לקחת ולהביא.
עמוס רולניק: ברשות
עמוס רולניק: כם אני אתן קצת רקע כללי לכולם ואני מאוד מודה לאיש שיושב משמאלי, כי הוא אחד האנשים שצריך "להאשים" אותם בתנופה של הפרויקט, בעיקר, תסלחו לי על המילה, בשוק היהודי ואני גם אבקש, ברשותכם, שנתן ג'ייקובסון, אפילו עשה עלייה ארצה, ואם הוא לא יישמע, אז אני אגיד שבגלל פרויקט התנ"ך הוא עשה עלייה ארצה.
עמוס רולניק: זה שהוא הביא את כל משפחתו גם מסיבות אחרות, לדעתי לא קביל עלי, הוא עלה ארצה בגלל פרויקט התנ"ך, שהוא מריץ אותו באוקראינה ותכף נספר קצת תמונה כוללת.
עמוס רולניק: לפני 13 שנה, לקראת חגיגות ה- 50 של מדינת ישראל, אני רואה שפה ישנם כאלה צעירים שאפילו לא יודעים מתי זה היה, נתבקשתי למצוא איזו שהיא פלטפורמה מקורית להביא את דבר ישראל לעולם.
עמוס רולניק: ואז הגעתי, מחמת הבורות אגב, זה היתרון שאני לא ידעתי מה זה תנ"ך, אמרתי – תנ"ך.
עמוס רולניק: והכרזנו על תחרות – ילדי העולם מציירים את התנ"ך.
עמוס רולניק: זה תפש כמו אש בשדה קוצים בעולם כולו.
עמוס רולניק: הגענו עם זה ל- 91 מדינות, ללמעלה מ- 800,000 ציורים, ציירו ציורי תנ"ך.
עמוס רולניק: פתאום ראינו איך, אמרתי לאליהוא באחד הלילות – פחד ורחב לבבי בראותי את התנובה או את השפע הזה ובעיקר למדתי מה אומר התנ"ך לעולם ומייד, כדי לשמור על איזון אני אגיד, בעיקר לעולם הנוצרי דווקא.
עמוס רולניק: לגבי דידם, ופה יושבים בכירי משרד החוץ, הם יודעים את זה יותר טוב ממני, אני גיליתי את זה בדרך הקשה, ברגליים.
עמוס רולניק: בעקבות זה, הוקמה עמותה בשם עמק התנ"ך, שהיא גם מוליכה את הפרויקט שבו עסקינן, והעמותה הזאת לקחה על עצמה משימה מגלומנית שלא נדבר עליה עוד, יבוא יום ונדבר עליה כאן והיא לשחזר את החוויה התנ"כית על פני 100,000 דונם, באזור האמיתי, איפה שדוד נלחם עם גוליית ואיפה ששמשון נגע בדלילה.
עמוס רולניק: באזור הזה, הכוונה היא לשחזר את החוויה התנ"כית, אזור שיהיה אחד לאחד כמו שהוא היה לפני 2,000 בתקופת התנ"ך, לפני 2,000 – 3,000 שנה.
עמוס רולניק: אבל כדי להביא את דבר הפרויקט הזה לעולם, באנו אל משרד החוץ וביקשנו להרים פרויקט של עמי העולם כותבים את התנ"ך.
עמוס רולניק: אני מאוד מקווה שיגיע החומר ותכף תוכלו לראות איך שזה רץ בעולם.
עמוס רולניק: ומה פירוש עמי עולם כותבים את התנ"ך?
עמוס רולניק: אז אני רואה פה מר הוכי ואנשים יודעי ספר, כמו יצחק מאיר, אז אני קטונתי מלהסביר מה זה, אבל התנ"ך, אם יש עוד מישהו שלא יודע, תורגם ללמעלה מ- 2,000 שפות.
עמוס רולניק: יום אחד כשעשינו את ההשקה בלונדון, אז אני אמרתי שהספר שלנו תורגם להכי הרבה שפות בעולם.
עמוס רולניק: אז אישה הרימה את היד ואמרה – הספר שלנו, אדוני, תורגם ליותר שפות.
עמוס רולניק: אז אני כמובן הרכנתי את הראש בענווה הראויה ואחר-כך בסוף שאלתי אותה – גברתי, מהו הספר שלכם?
עמוס רולניק: אז היא אמרה לי – הארי פוטר.
עמוס רולניק: אז אני אמרתי – עם כל הכבוד, ולא קראתי את הספר אמנם, אבל אני יכול להגיד לך, היא אמרה – 120 שפות.
עמוס רולניק: ואז אמרתי לה – גברתי, שלנו תורגם ל- 2,035 שפות ודיאלקטים.
עמוס רולניק: בכל רגע נתון שאנחנו יושבים פה, היות ואין לי הרבה זמן ובעיקר אנחנו רוצים לתת לאחרים לדבר, יושבים עשרות אלפי אנשים בכל העולם, כותבים את התנ"ך, פסוק אחרי פסוק, כל אחד כותב פסוק.
עמוס רולניק: פיסית, אני עוד מקווה שנצליח להראות את זה היום פה, פיסית זה גם דבר גדול וכבד, כי כל אחד כותב פסוק.
עמוס רולניק: בדרך-כלל כשאני שואל יהודים כמוכם, כמה פסוקים יש בתנ"ך, היהודים לא יודעים לענות על השאלה הזאת, אולי אחד או שניים ידע לענות, הנוצרים, הפסטורים, חלקם יודעים לענות כמה פסוקים יש בתנ"ך, זה 23,127.
עמוס רולניק: מה הרבותא בזה שאני שואל את השאלה הזאת?
עמוס רולניק: משום שאני צריך 23,127 אנשים באמת שכל אחד יכתוב פסוק אחד בספר הספרים ואני רואה פה את רפי גמזו, שהוא הראשון שגמר את ספר הספרים, רפי בטייוואן, ואני מאוד מקווה שנראה את זה עוד מעט, אז כתבו את הספר אלפי אנשים, כל אחד כתב את פסוקו בטייואניז, למה לא בסינית?
עמוס רולניק: מסיבות פוליטיות, ואני מקווה שרפי אולי יוכל לדבר על זה.
עמוס רולניק: בכל העולם כותבים בעיקר את הספר, אנשים שאינם מבני ברית.
עמוס רולניק: אנשים נוצרים כותבים את התנ"ך.
עמוס רולניק: כי לגבי דידם, זה חזות כל.
עמוס רולניק: לאחר כמה שנים שהפרויקט רץ בעולם, התחילה איזו רכילות שקצת פוגעת ואמרה – ומה אתנו?
עמוס רולניק: מה עם היהודים?
עמוס רולניק: אמרנו – היהודים, הנוצרים, איך מממנים את הספר הזה?
עמוס רולניק: כל אחד נותן X דולרים לכנסייה או לארגון וככה מממנים את הפרויקט.
עמוס רולניק: מהיהודים הרי לא נבקש כסף על ספר שלהם, אני בדקתי, לכולנו יש קושאן על הספר הזה.
עמוס רולניק: אז לגבי היהודים, לזכותו של בוז'י שנתן את התמיכה הראשונה לעשות ספר של היהודים ובאמת כרגע, בכעשר קהילות יהודיות בעולם, הספר הראשון זה באמת ספר של נתן ג'קובסון, של אוקראינה, שהוא כבר מסתיים, מסתיים ברוב עם בתוך חודשיים שלושה, אנחנו כותבים את הספרים של היהודים.
עמוס רולניק: עוד זה מדבר וזה בא, אנחנו במקביל עובדים על הספרים של היהודים, אז גם באו בני המצווה.
עמוס רולניק: וילדים בני מצווה, אני מקווה שאייל יספר על הפרויקט הזה, כותבים ספר בכל העולם, הרי אין קהילה יהודית בעולם שיכולה להרים ספר שלם, הכוונה המקורית היתה 50% יכתבו בתפוצות, בגולה, 50% יכתבו בארץ.
עמוס רולניק: הלכתי אצל אנשי משרד החינוך, ואמרו – בסדר.
עמוס רולניק: אבל מייד הציבו תנאים, כדרכם של אנשי חינוך.
עמוס רולניק: אנחנו לא כותבים חצי ספר, אדוני.
עמוס רולניק: אנחנו כותבים ספר שלם.
עמוס רולניק: התכופפתי ואמרתי – תפדאלו, תכתבו ספר שלם.
עמוס רולניק: לאחר יומיים הם אומרים – אנחנו לא כותבים כמו אצלך בכל העולם, שנה, שנתיים, שלוש, וארבע ספר.
עמוס רולניק: אנחנו כותבים אותו ביום אחד.
עמוס רולניק: אמרתי – חבר'ה, התבלעה דעתכם עליכם?
עמוס רולניק: 23,127 ילדים יכתבו ביום אחד?
עמוס רולניק: בני מצווה ובנות מצווה, ספר אחד שלם?
עמוס רולניק: ערב יום מתן תורה, משרד החינוך, של"ח, נמצא פה אתנו אלי שיש שעמד בראש הפרויקט ומשה חורי שהפעיל אותו, שהם יספרו לכם איך עשו את המשימה הבלתי אפשרית הזאת, ואני מקווה שגם החומר יגיע ואני אוכל להראות לכם שכותבים ספר תנ"ך שלם ביום אחד.
עמוס רולניק: תודה.
ליה שמטוב: תודה, עמוס.
ליה שמטוב: חגי מן הוא יועץ שרת הקליטה וגם צריך לעזוב, אז בבקשה.
חגי מן: אני מצטרף למה שאמרו לפניי, גם שר התמ"ת וגם השר כחלון ואין לי אלא להוסיף שאנחנו רואים בזה, המשרד לקליטת העלייה,רואה בזה כלי חשוב ביותר, פלטפורמה, כפי שאמר עמוס, שיכולה לקרב ולהוביל ולעודד קודם כל את הלימוד ואת העמקת הידע בנושא התנ"ך וכמובן שאנחנו, המשרד, רואה בזה כלי חשוב מאוד לעידוד העלייה.
חגי מן: השרה, לצערי הרב, טרם הצליחה להתפנות במועד.
חגי מן: ליה ציינה קודם שהיא נהנתה מאודסה בעניין הזה, אבל אנחנו מבטיחים שבעתיד הקרוב אנחנו מצטרפים לעגלה הזו ומרימים את הפרויקט.
חגי מן: אני מצטער שאני מוכרח לעזוב.
חגי מן: תודה לעמוס, תודה לך ליה.
ליה שמטוב: גם נמצא אתנו יועץ שר התיירות, יפים טרכטנברג, שגם ביקש רשות דיבור, אז בבקשה.
יפים טרכטנברג: אני מכהן כיועץ שר התיירות.
יפים טרכטנברג: העניין המיוחד שלנו בפרויקט הוא בכך שאנו רואים במאות אלפי הכותבים את הספר, את האותיות בתנ"ך, את הפסוקים שלהם, כלקוחות פוטנציאליים להגיע למדינת ישראל.
יפים טרכטנברג: כאשר סיפר לי עמוס על המפעל שלו, שהוא לקח את זה על עצמו ומנהל אותו בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית ואפשר להגיד תוקפני אפילו, שיווק אגרסיבי מאוד, ואנחנו הרגשנו את זה טוב מאוד, אז הצעתי לו להיפגש עם השר ולהציג לפניו את המפעל שלו.
יפים טרכטנברג: לאחר שהפגישה הזאת התקיימה, הציג את זה לפני השר סטס מיסז'ניקוב, ומה יצא מזה?
יפים טרכטנברג: שאנחנו רואים עין בעין את הנושא הזה ואנחנו מאוד מאוד תומכים בנושא הזה והצבנו לפני עמוס והעמותה שלו, להקים מפעל לשיווק מאות אלפי כותבים את הספר הזה.
יפים טרכטנברג: הדבר הזה עשוי, מבחינת משרד התיירות, מבחינת שר התיירות, להביא אלפים כתיירים למדינת ישראל.
יפים טרכטנברג: זו הסיבה שאנחנו תומכים בזה ויישר כוח, תמשיך כמה שאתה יכול, כמה שיותר.
יפים טרכטנברג: תודה.
ליה שמטוב: דורית שביט, סמנכ"לית משרד החוץ, בבקשה.
דורית שביט: בוקר טוב לכולם.
דורית שביט: אני איאחז בדברים של השר בן אליעזר ושל מנהל הפרויקט והאחראי לו, עמוס רולניק, לגבי החשיבות של התנ"ך לגבי כל העולם.
דורית שביט: אולי איזה שתי מילים על הסברה בכלל.
דורית שביט: הרי תפקידה של הסברה שהיום מכנים אותה דיפלומטיה ציבורית, זה לגייס תמיכה בישראל ובעמדותיה, מחלקים אותה לשני חלקים, החלק היותר תופש ביבשת שאני אחראית עליה זה מה שאנחנו מכנים מיתוג.
דורית שביט: בעצם, לדבר על ישראל במונחים של ישראל היפה ושבין היתר זה תרבות ותעשייה ומסחר וכל אותם דברים יפים שכמובן שהתנ"ך הוא חלק בלתי נפרד מהנושא הזה ומשרד החוץ הבין את זה בשלב די מוקדם ובעצם לא יכולה להגיד שהוא הסתפח, אבל בכל אופן, הורה לנציגויות שבכל-אופן אנחנו חלק מהפרויקט הזה ונציגויות ישראל בעולם נתבקשו לסייע לפרויקט, וכתלמידה ממושמעת וכמי שמאמינה, אני חושבת שאני גם מכירה את התנ"ך לא רע, התגייסתי לפרויקט הזה ביבשת אמריקה הלטינית, זה אומר ממכסיקו ודרומה, כשבעצם התחלנו לקדם את זה לפני שנתיים וכבר סיימנו די הרבה ספרים, גם בברזיל, בגואטמלה, בארגנטינה, בקולומביה ובפנמה.
דורית שביט: חלק מהספרים כבר הגיעו לארץ ונמצאים באופן זמני במוזיאון ארצות המקרא ואני נכחתי בחלק מהטקסים, כשאנשים באים לכתוב, כל אחד כמובן בכתב-ידו ובשפתו וזה יוצר התרגשות מאוד גדולה בציבור כולו שרושם את הספרים האלה ואחר-כך כשנעשה טקס, בין אם זה טקס ההשקה בהתחלה ובין אם זה טקס סיום פרויקט בסופו של התהליך, הגורמים שכותבים וגם הגורמים המנהלים אותם, מתרגשים מאוד מהנושא הזה שבעצם מבחינתנו, כמו שהזכיר עמוס, הוא קושאן גיאוגרפי והיסטורי.
דורית שביט: מבחינתם זה ספר הערכים וספר הספרות וספר הספרים ומדבר אל לבם מאוד.
דורית שביט: אנחנו בחודשים הקרובים נקבל גם ספרים גמורים ממדינות נוספות, מסלבדור, מצ'ילה, מפרו, מבוליביה אפילו שניתקה יחסים דיפלומטיים אתנו, אבל זה לא מפריע לציבור שהוא איננו ממשלה, לכתוב פסוקים מהתנ"ך ובכוונתנו להתחיל בפורט או-פרינס, שזה האיטי, בכל-זאת אחרי רעידת האדמה, יש שם אנשים שרוצים להתגייס לכתוב את זה, בקריאולית ובמכסיקו, שעדיין לא התחלנו אפילו, שזו מדינה יחסית גדולה.
דורית שביט: בחודש שעבר קיימנו בבואנוס איירס כנס למה שאנחנו קוראים דיפלומטיה ציבורית וכמובן שהחלק של התנ"ך היה חלק מהנושא הזה והזמנו את עמוס רולניק גם לדבר אל האנשים שעוסקים בכך, לראות איך אנחנו ממשיכים אותו, איך אנחנו משתלבים בו, וכמו שנאמר בעבר, כל הספרים שנכתבו עד עכשיו הם לא נכתבו בידי בני ברית והכוונה היא עכשיו לפנות אל בני עמנו ובאמריקה הלטינית יש קהילות גדולות למדי בחלק מהמדינות, אם אני מדברת על ארגנטינה, ברזיל או מכסיקו, קהילות יותר קטנות או קטנות מאוד אפילו נגיד, במדינות כמו הונדורס או פנמה, אבל אני מאמינה שגם נוכל לעשות את זה שם ואנחנו גם מנסים לחפש שפות יותר אזוטריות, כי רוב הספרים שנכתבו עד היום, לפחות באמריקה הלטינית, הם בספרדית, למעט ברזיל שכתבה פורטוגזית.
דורית שביט: תודה.
ליה שמטוב: בבקשה, שי אטיאס, מנהל ההסברה במשרד.
שי אטיאס: בוקר טוב לכולם.
שי אטיאס: אני ממשרד ההסברה והתפוצות, באמת קשה לחשוב על משרד יותר רלוונטי לפרויקט כל-כך מרשים של עמוס, מהסברה ותפוצות.
שי אטיאס: אני קודם כל רוצה לברך בשם השר יולי אדלשטיין, ברכות חמות.
שי אטיאס: הוא נמצא כרגע בביקור עבודה בארצות-הברית, כמובן שאנחנו כולנו תומכים, אני נמצא כאן וגם לידי אייל דגן, שהוא ראש תחום בכיר לתפוצות והמשרד מאוד מעוניין להמשיך ולתמוך בפרויקט הזה.
שי אטיאס: אני גם רוצה להרחיב את דברי נציגת משרד החוץ ולדבר איזה מילה אחת על הנושא הזה של ההסברה.
שי אטיאס: משרד ההסברה והתפוצות מתמקד בדיפלומטיה עממית, מה שנקרא, אותה הסברה שהיא דווקא, שאינה ממשלתית וכאשר מביטים אל הפרויקט הנהדר הזה של עמוס, אנחנו בעצם מזהים את האלמנטים החשובים ביותר של צרכי ההסברה שלנו היום, ואולי הבעיה הקשה ביותר זה מסע הדה-לגיטימציה שמתנהל כנגד ישראל.
שי אטיאס: מה הקשר בין זה לבין עמוס היקר, מה הקשר לפרויקט התנ"ך?
שי אטיאס: פרויקט התנ"ך למעשה נוגע בשלושה קהלי היעד, אולי החשובים ביותר שיש כאלה שתופשים אותם עדיין לצערי כקהלי הבית שלנו או כקהלים התומכים שלנו בצורה ניטראלית, כמובן שהנחת העבודה היום של ההסברה המעודנת הממשלתית שלנו, שאין דבר כזה יותר קהל בית, לא ישראלים תומכים בישראל בצורה עיוורת, לא התפוצות ובטח לא ארגונים ידידי ישראל שכביכול אמורים לרצות לתמוך בנו.
שי אטיאס: כך שבאופן עקרוני, ממבט הסברתי פרופר, כתיבת תנ"ך שעוברת דרך שבטים אינדיאניים, פיליפינים וככה מתווה כחוט השני איזה שהוא קו מאחד, זה כמובן רווח הסברתי שאי-אפשר להגדיר אותו, זאת אומרת, להגיד שהוא יהיה מצוין זה יהיה Understatement.
שי אטיאס: ואני רוצה להגיד עוד מילה אחת לגבי בעיית המורשת, בעיית הזהות בציבור הישראלי.
שי אטיאס: אחת הבעיות של כל איש הסברה מתחיל שהוא יודע את זה טוב מאוד, זה שכאשר מי שאמור למכור את המוצר או את המותג, לא מאמין בו, יש לך בעיה קשה מאוד ובעיית המורשת או בעיית הזהות בציבור הישראלי בתפוצות ובארגוני ידידי ישראל, זה אחת המחלות הקשות ביותר של ההסברה הישראלית, שפוגעות בדימוי ישראל בעולם.
שי אטיאס: התנ"ך, כתיבת התנ"ך בעצם מנסה להתמודד עם בעיית המורשת, מגבירה את הלכידות ומגבירה את הלגיטימיות שלנו, כך שבאמת, עמוס, קשה היה לחשוב על כלי הסברה יותר טוב מזה, שלא נדבר על, כמו שאמר שר התקשורת, השר בן אליעזר, על החשיבות גם בפן התקשורתי, מבחינת זרימת המידע והנתונים שיכולים לאסוף, ככה שאנחנו מאוד מאוד מאמינים בפרויקט הזה ואני סומך על עמוס שימשיך עם השיווק האגרסיבי שלו וימשיך לרתום את המשרד לעוד כיוונים חדשים.
שי אטיאס: תודה.
עמוס רולניק: סליחה, רק הערה, תוך כדי הדברים, אתם יכולים לא להסתכל לפניו של הנואם ולראות קצת איזה מגוון מכמה עשרות מדינות, זה עמוס עוז, אגב, חשבנו שהוא יזכה רק בפרס נובל, אבל אנחנו היינו זריזים יותר.
ליה שמטוב: אז הוא זכה בפרס התנ"ך.
עמוס רולניק: כן.
נתן יעקובסון: קוראים לי נתן יעקובסון, אני יהודי קטן מעיירה באמצע של קנדה שנקראת וויניפג.
נתן יעקובסון: עמוס היה רוצה שעליתי ארצה בגללו, אני כילד בן 18 באתי לכאן לשרת בצה"ל ואחרי שירות חזרתי לקנדה ובאמת חזרתי עם המשפחה שלי לפני שנה וחצי.
נתן יעקובסון: המשפחה שלי עלתה ארצה, ההורים שלי באו מרוסיה, ילדים קטנים אחרי המהפכה, אז גדלתי עם התרבות היהודית והרוסית.
נתן יעקובסון: פגשתי במקרה את עמוס לפני כחמש שנים, כל שנה אני מארח בתוך הפרלמנט הקנדי אירוע לכבוד ישראל, לכל חברי הפרלמנט הקנדי וכל חברי הסנאט הקנדי, אנחנו עושים את זה בתוך הפרלמנט ובאירוע הראשון שעשיתי, הזמין אז השגריר הישראלי, אלן בייקר, את עמוס לייצג את עצמו ושכל חברי הפרלמנט הקנדי יחתמו בזה.
נתן יעקובסון: והתלהבתי מהרעיון, כיהודי ואיש עסקים בינלאומי שאני מסתובב מסביב לעולם, תמיד הרגשתי שהדבק שהחזיק את היהודים ביחד, לא חשוב אם אנחנו באים מגונדו באתיופיה או מוויניפג או מאודסה או מנחוטקה או בכל מקום בעולם, הדבק שהחזיק אותנו ביחד זה תמיד התנ"ך, שבכל מקום שאני נוסע, יהודים נשארים יהודים, לפי התנ"ך שהחזיק אותנו ביחד.
נתן יעקובסון: ובזה שאני פעיל כ- 21 שנה ברוסיה ואוקראינה, וכל חבר העמים שם, ויש לי קשר חזק מאוד עם הקהילות ואני מנסה כבר הרבה שנים לעשות דברים, להחזיר את היהודים שם אל היהדות ואל המדינה, כל זה שאני בעצמי אימצתי תינוקת יהודייה מקייב והמשפחה שלי עברו לקייב לגור שם בתקופת האימוץ, ראיתי שזה חשוב מאוד.
נתן יעקובסון: כי אמנם יש לנו את הזכות כאן בארץ שקיבלנו עלייה טובה וגדולה מברית המועצות, נשארו שם המון אנשים ונשארו לא רק בערים הגדולות, אלא גם במסטצ'קה, בשטייטלים, לכל אורך ברית-המועצות לשעבר והיה חשוב להזכיר לאנשים האלה שהם יהודים.
נתן יעקובסון: חשבתי שהדבר הכי טוב זה דרך התנ"ך.
נתן יעקובסון: אז הרעיון עלה לי באוקראינה, לקחת, לקנות קרוואן שם ושהקרוואן הזה ייסע לכל אורך כל אוקראינה.
נתן יעקובסון: אמנם היו אירועים גדולים באודסה וקייב ושצ'רנובסקי ומקומות אחרים, במשך כשנתיים הקרוואן הזה נוסע לכל חור באוקראינה, מחפש יהודים, שלכל יהודי יהיה את הזכות לכתוב פסוק מהתורה וזה מה שהיה חשוב לי.
נתן יעקובסון: זה רק חלק מהפעילות שלי ברוסיה, אוקראינה, בניתי באוקראינה, לכבוד האימוץ שלי היה הזכות לעשות, בית יתומים יהודי שיהיה לכל יתום יהודי את האפשרות לחזור אל היהדות ולא נאבד אותם.
נתן יעקובסון: במוסקבה עשיתי בר-מצווה לכ- 300 בנים שהבאתי אותם מכל אורך רוסיה ונתתי להם תפילין וטלית ועשו בר-מצווה שם.
נתן יעקובסון: חייבים להחזיר את האנשים ליהדות או לא לתת להם לשכוח שהם יהודים.
נתן יעקובסון: גם בזה אני פעיל בקשר לישראל שבנפש בנפש, שבו אני יושב בדירקטוריון ואני יושב-ראש של ידידי קנדה של נפש בנפש.
נתן יעקובסון: הפרויקט של עמוס חשוב מאוד.
נתן יעקובסון: לי לא כל-כך לנוצרים, אלא ליהודים, שהיהודים לא ישכחו, בכל העולם, שהם יהודים ושזה יהיה הדבק שלהם וזה יהיה הדבק להחזיר אותם גם למדינת ישראל.
נתן יעקובסון: תודה.
ליה שמטוב: תודה רבה למר ג'ייקובסון.
ליה שמטוב: אני באמת יודעת שהייתם בעיר צ'רנוביץ, זו העיר שבה נולדתי, וגם ההשקה של הפרויקט היתה באוניברסיטה איפה שלמדתי, ויולי, השר יולי אדלשטיין, הוא נסע אתכם?
ליה שמטוב: הוא גם נולד בעיר צ'רנוביץ ואז בצ'רנוביץ, כשאני עליתי לארץ בשנות ה- 80, אבל בשנות ה- 70, כשהיו שואלים – מאיפה את, מצ'רנוביץ?
ליה שמטוב: כמה יהודים שם גרים?
ליה שמטוב: כמה תושבים שם גרים?
ליה שמטוב: 230,000.
ליה שמטוב: וכמה יהודים?
ליה שמטוב: אז אומרים – מה, יש לך בעיה עם השמיעה?
נתן יעקובסון: אבל מה, סגרו את הפונצ'יקי בקבליינסקי.
נתן יעקובסון: זה הבעיה של צ'רנוביץ היום.
ליה שמטוב: היום זה שם נשארו, כל שנה שאני שואלת, אז נשארו עוד 2,000 ועוד 2,000, ועולים לארץ 2,000 ועוד נשארים 2,000.
אברהם מיכאלי: איך אתם טכנית עושים את זה, בכל מדינה בשפה שלה?
אברהם מיכאלי: כשלוקחים את לשון הקודש, ואז הם רק חותמים ליד?
עמוס רולניק: אני אשים את הספרים.
ליה שמטוב: קודם כל, אני רוצה להגיד שהצטרפו אלינו חברי כנסת, דניאל בן סימון ואברהם מיכאלי, והיו פה השרים.
נתן יעקובסון: באוקראינה, מה שהיה מעניין, לא היה תרגום של התנ"ך לשפה האוקראינית ולאוקראינה עשינו משהו מיוחד, שתרגמנו את התנ"ך לאוקראינית והיום מחזירים את השפה האוקראינית עם העצמאות של אוקראינה.
עמוס רולניק: נביא כמה דוגמאות איך נראה ספר, מוצר מוגמר.
עמוס רולניק: כל אדם שכותב את פסוקו, מקבל אחר-כך, זה בכתב-יד, כמובן, והתנ"ך השלם זה בערך תשעה כרכים.
דניאל בן-סימון: אתם עשיתם רק את התורה או גם את הנביאים ואת הכתובים?
עמוס רולניק: התנ"ך כולו מתחילה ועד כלה, 23,127 פסוקים, כ"ד הספרים כפי שאדוני יודע, נכון?
עמוס רולניק: מי שיירצה אחר-כך יוכל לראות, זה מפנמה, אגב, אתם רואים?
עמוס רולניק: ראיתם בסרט מה זה בפנמה.
עמוס רולניק: שמעתי שהשגריר מרואיין אצל אליהוא בן און אז הוא אמר שהוא חשב שהוא נמצא באיצטדיון מרקנה, לראות את ההתרגשות של הקהל העצום שהיה נוכח.
עמוס רולניק: גרוזינית עוד אין, שאלה טובה.
עמוס רולניק: עוד אין.
ליה שמטוב: אנחנו צריכים לנסוע לטבליסי.
עמוס רולניק: דיברתי עם השגריר ואז התחילו מלחמות שם.
עמוס רולניק: אדוני, כל ספר זה שפה אחרת.
ליה שמטוב: בבקשה, מי רוצה עוד להתייחס?
אייל דגן: שלום לכולם.
אייל דגן: אני ראש תחום תפוצות במשרד ההסברה והתפוצות ורציתי לספר לכם על איזה שהיא התנסות שהיתה לי, שאני רוצה לשתף אתכם בה.
אייל דגן: בשנים 2005 עד 2009, נפל בחלקי לשמש כשליח מטעם הסוכנות היהודית בקהילה בסן דייגו קליפורניה, בארצות-הברית.
אייל דגן: ונפל בחלקי וכמו שעמוס סיפר על חגיגות שנות ה- 50, נפל בחלקי להיות השליח בקהילה כאשר נחגגות ומתהוות החגיגות לשנות ה- 60 למדינת ישראל.
אייל דגן: ואני יכול להבטיח לכם שהחגיגות בתפוצות ובמיוחד בארצות-הברית הן אפילו משמעותיות ועמוקות יותר מאשר כאשר הן נחגגות כאן בישראל, משום שליהודי התפוצה, שנה כזו וסמל כזה כמו שנת ה- 60, אומר הרבה.
אייל דגן: ארגנו הרבה מאוד אירועים במהלך השנה הזאת והשתתפו בהם מאות ואלפי יהודים בקהילה.