GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליה שמטוב: ידידי, עמוס רולניק, אני רוצה לאחל לך באמת הרבה הצלחה והרבה בריאות והרבה כוח להמשיך בפעילות החשובה שלך ואני מקווה מאוד שבקרוב יהיה לנו פה, אצלנו, בישראל, המוזיאון, בית התנ"ך העולמי, ושם יהיו כל הספרים מכל העולם, ומכל השפות ויבואו אלינו בעזרת השם מיליוני תיירים ובטח ובטח עולים חדשים וכל אחד יוכל לראות מה שהוא כתב בכתב-היד שלו, וזה אחר-כך לדורות, כשלמוזיאון מגיעים אחר-כך אחרי 100 שנה, אחרי 200 שנה, הו, סבא שלי כתב פה, אימא שלי כתבה.
ליה שמטוב: אנחנו שמחים מאוד להיות פה ונהנינו מההזמנה של עמותת ארקאדאש ומודים לך מאוד על הזימון של הוועדה ואנחנו פה נמצאים במרכז למורשת יהדות טורקיה.
ליה שמטוב: קיבלנו קצת רקע על יהדות טורקיה, אבל אתה דיברת על יהדות טורקיה לפני העלייה לארץ וכולם יודעים שב-1948, כשנוסדה המדינה, עולים יהודים מטורקיה הגיעו לישראל ולא רק הגיעו לישראל, הם היו גם מייסדים של קיבוצים, של עיר כזו כמו יהוד.
ליה שמטוב: נמצא פה סגן ראש העיר, מר ורדי בושרי, הוא אמר שהוא נשוי עם טורקיה והוא מתימן, אז יהוד מאפיינת את המקום שבאמת מייסדים ב-48' היו עולי טורקיה, אבל אחר כך הגיעו מתימן ויותר מאוחר מפולין, אז בטח ובטח יש את השילוב, וזה באמת שילוב יפה.
ליה שמטוב: חוץ מזה העולים מטורקיה לא רק התיישבו ביהוד, גם לידי, במושב ציפורי, וגם בגליל וגם קיבוץ הגושרים ובקרית טבעון, שם רוב התושבים המייסדים היו יהודי טורקיה.
ליה שמטוב: אנחנו התכנסנו היום לשמוע מכם ומחברי הכנסת וגם ממשרד הקליטה קודם כל על עולים שהגיעו משנת 48', אני מבינה שזו עלייה שהתקדמה ובטח שהם כבר לא עולים.
ליה שמטוב: בישראל בדרך כלל מי שלא נולד בארץ אומרים שהוא עולה חדש.
ליה שמטוב: רצינו לשמוע גם אם יש נתונים במשרד הקליטה על העולים שהגיעו ב-20 השנים האחרונות, מה קורה היום, אם מגיעים עולים מטורקיה ובמה אנחנו יכולים לעזור ולסייע גם לעמותה וגם למרכז למורשת יהדות טורקיה ובכלל לעולים מטורקיה.
דניאל בן-סימון: אני חושב שאתם יושבים פה עם שלושה חברים בוועדת העלייה והקליטה מתוך תשעה חברים וזה מכובד, ואני אומר בלי ניסיון להצטנע או להתפאר יתר על המידה, זו, בעיניי, הוועדה הכי חשובה בכנסת.
דניאל בן-סימון: ולא בגלל שאני בתוכה, אלא בגלל שהיא מעצבת את פניה של החברה הישראלית.
דניאל בן-סימון: הוועדה הכי חשובה היא חוץ וביטחון, היא עוסקת בביטחון, 60 שנה היא הכי חשובה, הצברים יושבים שם.
דניאל בן-סימון: בעיניי הביטחון של ישראל הוא דבר נתון, קיים, הוא מעבר לכל ויכוח, אבל מי שיקבע את עתידנו, את חיינו, איך נחיה, איך ניראה, זה אלה שבאים לארץ.
דניאל בן-סימון: הוועדה הזו היא הכתובת שלהם.
רוברט טיבייב: יש הוכחה גם היום.
ליה שמטוב: זאת אומרת קלינטון, אתה אומר, אמר דברים---
דניאל בן-סימון: תיכף נגיע גם לקלינטון.
דניאל בן-סימון: לכן אני אומר, בצניעות באמת, וחבל שהכנסת לא רואה את זה כך וחבל שחברי הכנסת, אני אומר את זה בכאב, לא נאבקים ביניהם כדי להיכנס לוועדה הזאת, אלא רצים לוועדות הנוצצות, איפה שעסוקים בביטחון ואיפה שמחלקים כסף, אבל מי שקובע את חיינו, מי שבאמת יקבע איך ניראה בעוד 20, 30 שנה אלה העולים.
דניאל בן-סימון: לכן כדאי שהוועדה הזאת תיהפך לכתובת לכל מה שקשור גם לעולים לפני 60 שנה.
דניאל בן-סימון: לתדהמתי, אף פעם לא מפסיקים להיות עולים, גם כשאני מדבר עם אנשים שנולדו בארץ הם מדברים איתי על ההורים שלי שעלו ממרוקו ודפקו אותם.
דניאל בן-סימון: כלומר העלייה היא דבר קיומי והיא בעצם נוגעת בשורש חיינו.
דניאל בן-סימון: מכל העליות, יהדות טורקיה כבר עלתה לארץ.
דניאל בן-סימון: סגרה פרק, רשמה פרק מפואר.
דניאל בן-סימון: אם לא הייתה פרשת המשט הכול היה נראה כאילו על מי מנוחות.
דניאל בן-סימון: פרשת המשט העלתה את שאלת יהודי טורקיה ושוב פתחה דף, האם קיומם בטוח לאור מה שקורה בטורקיה היום.
דניאל בן-סימון: אותו דבר לגבי יהודי מרוקו, כשיש איזה התלקחות פה, מיד שואלים מה עם היהודים, מיד ראש הקהילה היהודית במרוקו שואל...
דניאל בן-סימון: כל היהודים, כולל בצרפת, חיים על מזוודה, מזוודה מוכנה ליתר ביטחון.
דניאל בן-סימון: היום, בניגוד לשנות ה-50, יש כתובות אחרות חוץ מאשר ישראל.
דניאל בן-סימון: יש תחרות.
דניאל בן-סימון: כלומר אפילו יהודי צרפת שהיום עוזבים את צרפת מחשש ממה שיקרה בעוד חמש שנים, הם נוסעים למיאמי, נוסעים לקנדה, ישראל היא במסגרת אחד היעדים, לא היעד המרכזי.
דניאל בן-סימון: לכן אתם צריכים לעשות והוועדה צריכה להיות כתובת לכך שכל אימת שיש שינוי בקהילה או דרישה, או ניסיון לשנות ולהביא אותם לארץ, הוועדה צריכה להיות הכתובת.
דניאל בן-סימון: אני חושב שחשוב להביא את זה לידיעת ראשי המדינה שעסוקים כל הזמן בכל מיני דברים שאני לא רוצה לדבר עליהם, אבל העלייה בעיניי היא הנושא המרכזי.
דניאל בן-סימון: את עלית, אתה עלית, אני עליתי, ולא סתם נמצאנו בוועדה הזאת.
דניאל בן-סימון: לא סתם.
דניאל בן-סימון: לא סתם אהוד ברק לדעתי רגלו לא דרכה בוועדה הזו, כי זה לא מדבר אליו.
דניאל בן-סימון: צר לי על זה, הם לא מבינים את הסיפור הזה.
דניאל בן-סימון: כל נושא העלייה מעורר רגישות בכל ארץ.
דניאל בן-סימון: כשראש הממשלה שרון אמר ליהודי צרפת 'תעלו לארץ', הנשיא שיראק צלצל אליו ואמר לו 'מי אתה בכלל שתגיד ליהודים שלי לעלות?
דניאל בן-סימון: הם אזרחי צרפת'.
דניאל בן-סימון: היה טלפון ישיר, כי זה לא מה שהיה פעם שיהודים עומדים בדלת ורוצים לצאת.
דניאל בן-סימון: הם מבוססים, הם אזרחים, הם שרים לפעמים בממשלות שלהם.
דניאל בן-סימון: היועץ הראשי של מלך מרוקו הוא יהודי.
דניאל בן-סימון: כשאתה אומר ליהודים לעלות, אתה יוצר בעיה אצל המלך.
דניאל בן-סימון: לכן כשאמרו ליהודי צרפת לעלות, שיראק צלצל ואמר לו 'אל תתערב' והוא כמעט החזיר את השגריר.
דניאל בן-סימון: לכן הרגישות מוכרת וצריך לדון בה בעדינות הראויה ולכן הוועדה פה ואנחנו עומדים לרשותכם, תיעזרו בנו כמה שאתם רוצים ואני שמח שבאנו לביקור היום ותודה רבה לכם.
ליה שמטוב: אתה באמת צודק, כי אי אפשר להשוות את העלייה מ-1948 וגם העלייה של שנות ה-90.
ליה שמטוב: איך הם הגיעו לפה והיו ציוניים והיו יהודים בנשמה ובאמת רצו לבנות את המדינה.
ליה שמטוב: היום כל אחד דואג יותר למשפחה שלו, לפרנסה שלו, אידיאולוגיה כבר שמים קצת בצד.
ליה שמטוב: ולא רק יהודי טורקיה, זה בכל העולם ובכל המקומות.
ליה שמטוב: היום קשה להגיד ליהודים 'תעלו לארץ', כי אנחנו מכירים את העלייה מברית המועצות לשעבר לפני 20 שנה ולפני 30 שנה.
ליה שמטוב: כשאני עליתי לארץ, אז חשבתי שאי אפשר יהיה בכלל לחזור, זאת אומרת אנחנו עולים ואף פעם לא נבקר במקומות האלה, אבל עכשיו כשאני מבקרת שם אני שומעת מלא-יהודים 'איזה שטות אנחנו עשינו, למה נתנו ליהודים לעלות לארץ'.
רוברט טיבייב: קודם כל אני רוצה ממש בקצרה, ברשותך, להתייחס לדברים של שרון.
רוברט טיבייב: כמעט בטוח שהוא התכוון למה שהוא ראה בצרפת, 'אז תעלו'.
רוברט טיבייב: זה שנשיא צרפת השתמש בזה לצרכים פוליטיים, זה סיפור אחר.
רוברט טיבייב: בכלל יש דעה ואני מצטרף אליה שאסור לנו לסגור את הקהילות במדינות ובמקומות שגרו בהם יהודים, כולל טורקיה, כולל צרפת, כולל מדינות אחרות, כי זה הקשר שלנו עם אותן מדינות והקשר הזה חייב להיות הדוק ואנחנו צריכים להיות עם יד על הדופק בכל מובן במה שקורה במדינות האלה.
רוברט טיבייב: אם אנחנו נסגור את הקהילות היהודיות, לא יהיה לנו את הקשר הישיר, גם בתוך הממסד, ויש עמדה בסיסית של מיכאל אוצ'ליאנוב, הוא ממש אומר שאסור שכל היהודים, למשל ברוסיה, יעלו לארץ, חשוב שהגרעין הכבד יישאר גם ברוסיה, וזה הקשר בין---
ליה שמטוב: הוא פעיל ציון, הוא היה פעיל עוד בשנות ה-70.
רוברט טיבייב: הוא אומר את זה מתוך ציונות, זה דבר מאוד מעניין.
רוברט טיבייב: לגבי הקהילה הטורקית, אני מכיר גם את יושב ראש הקהילה, דיברתי גם עם הרב הראשי לטורקיה, כשהייתי בביקור בטורקיה.
רוברט טיבייב: מה שאני רוצה להגיד על הפעילות של עמותתת ארקאדאש, זה בעיניי דבר מאוד נפלא, אסור לנו, וזה מה שהם עושים מצוין, לשכוח את המורשת שלנו, את המסורת שלנו, השורשים שלנו, את ההיסטוריה של כל קהילה וקהילה ולזה אני ממש מוריד את הכובע.
רוברט טיבייב: אתם עושים את זה יפה מאוד, הלוואי שכל קהילה תלמד את הדברים האלה ויכול להיות שכדאי לעשות יום עיון, להחליף דברים בין הקהילות וללמוד מארקאדאש איך הם עושים את הדברים האלה.
רוברט טיבייב: אני יודע שלכמה קהילות יש בעיה עם זה, או שאין להם כוח, או שאין להם יכולת ארגונית וכל הדברים האלה.
רוברט טיבייב: בשמחה אני רוצה להגיד שמפה גם נולד רעיון, והיום עולה חוק בוועדת שרים לחקיקת יום עלייה.
רוברט טיבייב: היום השרים ידונו על זה ויצביעו על זה.
רוברט טיבייב: מדובר על דבר בסיסי של מדינת ישראל, שהיא מדינת עלייה, ואנחנו חייבים לעודד את העלייה ולהדגיש במערכת החינוך יום של עלייה.
רוברט טיבייב: זה לא רק לעלייה מברית המועצות, גם מטורקיה, גם תימן, גם מרוקו.
רוברט טיבייב: יכול להיות שאתם לא כל כך מרגישים את זה, אנחנו, אני וחברת הכנסת שמטוב, מרגישים את זה על ילדינו, שהילדים באים וזה לא סוד, יש איזה שהיא אי הבנה, הילדים שכבר נולדו פה לא יודעים בדיוק מה הקשיים של העלייה, איפה הבעיות, והם צריכים לדעת גם את השורשים שלהם, מאיפה הם הגיעו ולעודד ממש את יום העלייה.
רוברט טיבייב: אני מאוד מקווה שהיום השרים ייקחו את הדברים בידיים ויתמכו בדבר הזה.
רוברט טיבייב: זה דבר מאוד מעניין.
רוברט טיבייב: אני כמעט בטוח שזה יעבור אחר כך לוועדת העלייה והקליטה ומשם אנחנו נקבל תמיכה.
רוברט טיבייב: ועוד פעם, אני ממש מוריד את הכובע, ובכל מה שקשור בוועדת העלייה והקליטה, אנחנו איתכם.
אייל פרץ: תודה לכם.
ליה שמטוב: ממשרד הקליטה, יש לכם איזה שהם נתונים על יהודי טורקיה, על עלייה מטורקיה?
מאיר יחיאלי: אני אתייחס בצורה כללית.
מאיר יחיאלי: אני מנהל לשכה אזורית פתח תקווה במשרד הקליטה.
מאיר יחיאלי: בשם המשרד אני אציג נתון כללי, שמתייחס ליהודים ממוצא טורקי בארץ, הם בערך כ-89,000 יהודים בכלל.
מאיר יחיאלי: אלה נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, זה לא מתייחס לטיפול של משרד הקליטה.
מאיר יחיאלי: אנחנו מתייחסים למוצא, וכך החלוקה מתייחסת לכל התושבים בארץ.
מאיר יחיאלי: מבחינת העלייה, המספרים מאוד ספורדיים, כמו שאתם התייחסתם.
מאיר יחיאלי: אין עלייה גדולה, מתייחסים למספרים מעטים מאוד בשנה של עלייה מטורקיה.
מאיר יחיאלי: לגבי התייחסות לתכניות הקיימות.
מאיר יחיאלי: בתכניות הקיימות לעליית יוצאי חבר העמים, צרפת, ארצות הברית ודרום אפריקה, ההתייחסות הבסיסית מדברת על תכניות.
מאיר יחיאלי: תכניות שמדברות על הקליטה, החשיבות בקליטה הפרטנית, זאת אומרת שיהיה פרויקטור מלווה, תכניות שייתנו את הדגש לליווי של משפחות, תכניות שמביאות את האפשרות של הרצון להעלות ולתת את הדגש לבאים שירצו לעלות את האפשרות של צורת הקליטה בארץ.
מאיר יחיאלי: אחד הדברים העקיפים שחשובים בנושא של כיצד עובדים עם קהילה בחוץ לארץ זה נושא כמו תגלית לדוגמה.
מאיר יחיאלי: לפנות לנוער.
מאיר יחיאלי: זו אחת הדוגמאות, הצורך להראות את ישראל ולהציע אפשרות שבצורה עקיפה לפנות לאוכלוסייה הטורקית, ליהודים בטורקיה, להכיר את הארץ.
מאיר יחיאלי: זה בצורה כללית לגבי הנושא של הקליטה.
מאיר יחיאלי: אם יש שאלות בנושא של התייחסות, מה הוא הטיפול הפרטני, מה הטיפול הקבוצתי, אני אוכל להתייחס יותר.
אייל פרץ: הייתי שמח לדעת כמה עלו עד לפני המבצע בעזה וכמה עלו מהמבצע בעזה.
אייל פרץ: יש מידע מדויק בעניין הזה?
מאיר יחיאלי: לא, וזה גם כמעט לא השתנה.
אייל פרץ: אני חושב שאתה טועה, גם ממה שאנחנו רואים בשטח.
אייל פרץ: אנחנו רואים שינוי מאז המבצע בעזה ובטח אחרי המשט.
אייל פרץ: כמובן שהתהליך הזה לוקח זמן, אבל אנחנו רואים עכשיו את האנשים שאחרי המבצע בעזה החליטו שהם עולים לארץ כבר בארץ.
אייל פרץ: זאת אומרת הם לא עולים ביום אחד, הם לא באים ואומרים 'שלום, אני רוצה לעלות' ולמחרת הם כאן.
אייל פרץ: הם צריכים להשלים לימודים, הם צריכים למכור את הנכסים שלהם וכולי, זה תהליך שלוקח זמן ולדעתי אנחנו רואים...
אייל פרץ: השאלה אם יש נתונים עדכניים לגבי מה שקורה היום, כמה עולים עולים לארץ מטורקיה.
ליה שמטוב: אבל הם באו לפה כתיירים לראות?
ליה שמטוב: כי אתה אומר שעדיין לא סיימו, או כעולים?
אייל פרץ: לא, עולים חדשים.
אייל פרץ: אני ביקרתי לא מזמן במרכז קליטה ברעננה, אחוז ניכר מהדיירים שם הם עולים מטורקיה.
אייל פרץ: אי אפשר להגיד שעולים בודדים למדינת ישראל.
אברהם לגו: יש רישומים בטורקיה.
אברהם לגו: יש לי קשרים בטורקיה, באיסטנבול, הרבה אנשים נרשמו בשגרירות והם אכן עומדים לעלות לארץ.
מאיר יחיאלי: את הנתון של מי מתעתד להגיע הסוכנות היהודית צריכה לדעת.
מאיר יחיאלי: העבודה שלנו כמשרד הקליטה היא הטיפול בארץ וכאן הנקודה שאני מדגיש, הנושא של הטיפול הפרטני, גם במספרים מועטים, גם במספרים יותר גדולים.
מאיר יחיאלי: אני התייחסתי לאזור הלשכה של הטיפול שלי, גם אם הם מגיעים למרכז קליטה ברעננה.
מאיר יחיאלי: הטיפול הפרטני זה הדבר החשוב מבחינתנו כמשרד הקליטה, הליווי האישי לקליטה.
מאיר יחיאלי: הצלחה של קליטה של משפחה תביא את ההצלחה של המשפחות הבאות.
מאיר יחיאלי: זו נקודה מאוד חשובה, כשאנחנו מדברים על צורת הקליטה בארץ.
מאיר יחיאלי: מדובר גם על תכל'ס הקליטה, זאת אומרת בקהילה, לקלוט את המשפחה, הסיוע הכספי, זו נקודה מאוד רגישה וצריכה להיבדק.
מאיר יחיאלי: זה אחד הדברים אליהם התייחסתי בתכניות הקיימות, מבחינת סיוע כספי נוסף, שהוא אחד הדברים שמסייעים למשפחות להחליט אם לעלות, כן או לא.
מאיר יחיאלי: זה אחד הדברים כשמעלים את הנקודה של הבחירה בין לנסוע לארצות הברית לבין לבוא לישראל.
אייל פרץ: אני רוצה להעלות כמה נקודות ואחרי זה, אם הוועדה או הגורמים הרלוונטיים יוכלו להתייחס אליהם.
אייל פרץ: אני חושב שיש בעיה, שאני לא בטוח שהיא רק קשורה ליהדות טורקיה, ובכלל הדברים שאני אעלה כאן כנראה קשורים לעולים באופן כללי, אבל זכויות העולים, שזו נקודה שהיא מאוד חשובה והיא קצת, לדעתי ולטעמי, לא מספיק סגורה ומסודרת.
אייל פרץ: רשויות המס, ביטוח לאומי, מרכזי הקליטה והדיור וסיוע נוסף, לדעתי חייבים איכשהו לרכז את כל המידע הזה בצורה סופר מסודרת, את כל שלל זכויות העולים ואנחנו כמובן נשמח לתרגם את זה לשפה הטורקית ולחלק את זה בטורקיה, עוד בטרם בכלל נרשמים.
אייל פרץ: זאת אומרת שהם יידעו מה הכלים שיש להם על מנת לעלות לארץ.
אייל פרץ: וכמובן לעולים שכבר הגיעו לארץ, על מנת שהם יידעו מה הזכויות שלהם כדי לעשות את הצעדים הראשונים שלהם בארץ.
אייל פרץ: הדברים האלה קריטיים.
אייל פרץ: יש המון זכויות שאנחנו, כגוף, מגלים אותם עם הזמן, ואני בטוח שהרבה מאוד עולים פשוט לא מודעים להם ולכן חשוב לסגור את הנושא הזה.
ליה שמטוב: אבל אני חושבת שאפשר לראות את הכול במרוכז ב---
מאיר יחיאלי: אם נתייחס לכל במרוכז, גם הדברים הטכניים, יש באתר של משרד הקליטה.
מאיר יחיאלי: נכון שהוא באנגלית, רוסית, צרפתית, ספרדית, אבל אפשר לתרגם את זה לטורקית, והמידע שלנו הוא עדכני.
אייל פרץ: הוא כולל גם את ביטוח לאומי, דיור וכולי?
מאיר יחיאלי: כולל נושא של דיור, כולל הפניה לביטוח לאומי.
מאיר יחיאלי: זה התפקיד שלנו בשטח, כעובדי משרד הקליטה.
מאיר יחיאלי: העובדים שלי הם יועצים, יועצי קליטה, זאת הנקודה.
מאיר יחיאלי: תפקידם של יועצי הקליטה לכוון לאינסטנציה הנכונה, לדרך הנכונה וגם ללוות אותם.
מאיר יחיאלי: זאת אומרת, לבדוק נושא של עבודה.
מאיר יחיאלי: אנחנו מנסים להגיע למקסימום ולעשות הכול כדי שהקליטה תהיה מיטבית.
מאיר יחיאלי: זה לא סתם כאמירה, אלא כדבר שהוא נכון ובמשרד הקליטה, נכון להיום, הטיפול הוא יותר אישי.
מאיר יחיאלי: יותר אישי, כי זה לא עליות כמו של שנות ה-90.
מאיר יחיאלי: כל עלייה של היום, אפשר להתייחס, ואנחנו עושים את המקסימום כדי להתייחס לכל משפחה ומשפחה.
ליה שמטוב: מר פרץ, אתה גם צריך להבין מה זה יחס אישי.
ליה שמטוב: זה לא כמו שאנחנו עלינו וקיבלנו תעודת זהות או קיבלנו אותה אחרי שבוע.
ליה שמטוב: היום עולה חדש כשהוא מגיע לארץ, באותו יום הוא מקבל את תעודת הזהות, מלווים אותו לפתוח חשבון בבנק, הוא בוחר לעצמו את קופת החולים.
ליה שמטוב: אני אתן לך דוגמה.
ליה שמטוב: כשנשארתי לישון בירושלים, נכנסתי לבית מלון וראיתי המון אנשים, שאלתי מה קורה פה?
ליה שמטוב: הגיעו עולים חדשים.
ליה שמטוב: אז היו נציגים של בנקים, נציגים של קופות חולים, נציגים...
רוברט טיבייב: נציגים של מפלגות לא היו?
ליה שמטוב: אני הייתי.
מאיר יחיאלי: נציג של משרד הקליטה לא יכול להיות שם.
ליה שמטוב: אבל היום זה כבר השתנה.
אייל פרץ: קודם כל, אני מכיר את התהליך הזה, היות ואני מראיין את העולים והם מספרים שתהליך הקליטה בארץ, מרגע הנחיתה ועד הרגע שהם מגיעים למרכז קליטה, וכל שרשרת החיול הזאת, בעצם מתבצעת בצורה נאותה.
אייל פרץ: השלב הזה הוא בסדר גמור ואין לנו מה להגיד עליו, מעבר לזה שהיינו רוצים שבמסגרת השלב הזה יקבלו מידע מדויק, מפורט, עדכני, על כל שלל הזכויות בשפה הטורקית וזאת מכיוון שהעולים לא יודעים אנגלית ולא יודעים עברית.
אייל פרץ: זה יעזור להם מאוד קודם כל להבין מה מגיע להם.
אייל פרץ: מי שלא יודע מה מגיע לו, לא יכול לדרוש את זה.
אייל פרץ: לגבי מציאת מקומות עבודה.
אייל פרץ: מה אנחנו בעצם אומרים?
אייל פרץ: אנחנו אומרים קודם כל תדעו את הזכויות, תמצאו מקום עבודה, תדעו עברית, תמשיכו לבד.
אייל פרץ: אתם לא צריכים אותנו.
אייל פרץ: אז לגבי מציאת מקומות עבודה, רוב מקומות העבודה בישראל, המעסיקים, לא מברכים עולים חדשים שאינם יודעים את השפה העברית ואנחנו בהקשר הזה צריכים אחת משתיים, או שהם יידעו עברית, או למצוא מקומות עבודה שכן מקדמים מי שאינם דוברים את השפה, או רואים בכך יתרון, כי חלקם באמת רואים בשפה זרה יתרון, כמו מי שרוצה לעשות עסקים עם טורקיה.
אייל פרץ: אני חושב שצריכה להיות איזה שהיא דרך לפנות, או באמצעות התאחדות התעשיינים, או באמצעות פנייה במדיה, בתקשורת, למעסיקים, להגיד להם 'אם אתם מחפשים עובדים שהם עולים חדשים, בואו תעזרו לקליטת העלייה' ובעצם להיות מיני משרד תעסוקה לעולים חדשים, באמצעות משרד הקליטה או באמצעים אחרים, על מנת למצוא מקומות תעסוקה למי שאינם דוברים את השפה.
מאיר יחיאלי: אני אתחיל לתאר את כל תהליך העבודה אצלנו במשרד.
מאיר יחיאלי: אחד הדברים שקושרים את הנושא של הצעת עבודה או מציאת עבודה הם התאחדות התעשיינים ביחד עם משרד הקליטה.
מאיר יחיאלי: זה קיים, גם במשרד הקליטה, וגם לשכת התעסוקה, והחיבור שלנו והאפשרויות כדי להציע לכל עולה אפשרות תעסוקה.
מאיר יחיאלי: כאן אנחנו עומדים באמצע, זאת הנקודה, שעובדי משרד הקליטה נמצאים באמצע, אנחנו לא בוחנים אם כבר למדת את השפה העברית, אלא מההיכרות האישית.
מאיר יחיאלי: מההיכרות האישית אתה לומד על המשפחה, על הצרכים, האם האולפן הספיק, האם אתה צריך אולפן שילוב תעסוקתי, האם השלב הבא הוא למצוא לך עבודה שמתאימה, איך לאבחן את סוג המקצוע שלך.
רוברט טיבייב: יש קשר כזה בין משרד הקליטה למשפחות?
ליה שמטוב: כן, כן.
ליה שמטוב: אם אתה רוצה לפתוח עסק, גם---
מאיר יחיאלי: ואני אתקדם הלאה והלאה.
מאיר יחיאלי: אני יכול להתחיל לתאר את כל תהליך העבודה---
אייל פרץ: שלא יהיה פה ספק, אני בא ממקום לא של ביקורת אלא ממקום של לייעל.
אייל פרץ: זאת אומרת, חשוב מאוד שנקודה הזאת תובהר, כיוון שאני מלווה את העולים, אמנם לא מאוד מקרוב אבל מספיק קרוב, לפחות כמה עולים, על מנת שאני אוכל לספר לכם מהשטח בשפה העברית מה התחושות בשטח ואני חושב שחשוב שגם הוועדה וגם משרד הקליטה יידעו.
אייל פרץ: האולפן, למשל, שמלמד את השפה העברית, הוא מאוד בסיסי.
אייל פרץ: זאת אומרת הוא לא מספיק על מנת למצוא מקום עבודה.
אייל פרץ: אני חושב, ואני מוכן גם לתת יד בעניין הזה, אם נניח האולפן זה כיתות א'-ב', אנחנו מוכנים, בסיוע שלכם ובשיתוף פעולה עם משרד הקליטה, ללמד עולים חדשים, לא רק מטורקיה, בכיתה שלנו, את השפה העברית לכיתות ג'-ו' וכולי.
אייל פרץ: אני חושב שזה יאפשר גם להם להיקלט בחברה וגם למצוא מקום תעסוקה.
אייל פרץ: בלי שפה הסיפור הוא מאוד קשה.
אייל פרץ: אני יודע שכולכם רואים את זה ממבט של עלייה רוסית, אבל העלייה הרוסית הם חצי רוב כזה בארץ והחנווני מדבר רוסית, המורה מדברת רוסית, וכו' וזה לא המצב בעלייה הטורקית, מה גם שהם לא יודעים את השפה האנגלית, וכל זה ביחד מייצר מציאות שמקשה מאוד על הקליטה בארץ.
ליה שמטוב: מר פרץ, אני רוצה להגיד לך שהיום במשרד הקליטה הנוהל השתנה ויש ליווי אישי, אבל כמו שאתה אמרת, זה נכון, האולפן לא מספיק כדי ללמוד את השפה, במיוחד לעולי טורקיה, צריך להיות הרבה יותר קל, כי אם עולי טורקיה לומדים את הבסיס של השפה, ונקלטים באיזה שהיא עבודה, לא משנה מה, יכול להיות בשלב הראשון לא במקצוע, באיזה שהוא מפעל, אין להם בררה, הם צריכים לדבר עברית.
ליה שמטוב: העלייה מברית המועצות לשעבר, פה יש בעיה, כי בדרך כלל הם נקלטים בפריפריה, בדרך כלל במפעלים שהם נקלטים שם 90% דוברי רוסית והם שוכחים מה הם למדו באולפן א' ובאולפן ב'.
ליה שמטוב: דווקא מהצד הזה---
אייל פרץ: זה היתרון והחיסרון.
אייל פרץ: זאת אומרת, זה מצד אחד יתרון שבעוד שלוש שנים הם יידעו את השפה פרפקט, השאלה מה יקרה בטווח שבין היום שהם הגיעו לארץ לעוד שלוש שנים, ובשלב הזה אנחנו לא רוצים שהם יחזרו לטורקיה, או יעברו למקום אחר.
אייל פרץ: לכן אנחנו מעלים את הנקודה הזו.
ליה שמטוב: אז בזה, עוד פעם, צריך להיות בקשר עם הסוכנות ולראות מה הם היום עושים בטורקיה.
רוברט טיבייב: יש נציגות של הסוכנות בטורקיה?
ליה שמטוב: נציגות ישנה, אבל אם היא פועלת כמו שהיא פועלת במקומות אחרים, אני לא יודעת.
ליה שמטוב: אם שם, בתוך בית כנסת או בתוך קהילה, לומדים את השפה, נותנים אפשרות ללמוד את השפה ולדעת קצת ולהגיע לארץ לא עם אפס מלים ועם בסיס, זה בטח ובטח היה עוזר להם.
ליה שמטוב: כמו שאמרו פה ממשרד הקליטה, אין יותר טוב מתכנית תגלית.
ליה שמטוב: תגלית זו תכנית לצעירים, הם מגיעים לארץ, הם בכלל לא יודעים מה זה ישראל וגם אם הם ביקרו פה, אין להם אפשרות כמו שבתכנית הזו, לראות את הארץ, להכיר את החיילים שלנו שמלווים אותם.
ליה שמטוב: הסוכנות היהודית מנהלת את תכנית תגלית.
מאיר יחיאלי: אבל ההתייחסות שלך זו הרגישות.
מאיר יחיאלי: ההתייחסות מדברת על העולים העתידיים.
אייל פרץ: לא, אני עדיין לא הגעתי לשלב של עידוד עלייה, שזה נושא בפני עצמו, אני דיברתי כרגע על אלה שהם בארץ.
דניאל בן-סימון: כמה עלו בשנה האחרונה מטורקיה לישראל?
אייל פרץ: אין מידע מדויק לגבי זה.
דניאל בן-סימון: עשרות?
אייל פרץ: לדעתי יותר מעשרות.
דניאל בן-סימון: אני רוצה שהדיון הזה יתמקד.
דניאל בן-סימון: אני רוצה לדעת על מה אני יושב פה.
דניאל בן-סימון: אם זה על עשרות, אז הישיבה הזאת צריכה למצות את עצמה תוך כמה דקות.
דניאל בן-סימון: אם אנחנו צפויים לעלייה של אלפים או מאות, אני מוכן לפתוח את כל הדיון על האולפנים ועל השפה, אבל אם זה עשרות---
רוברט טיבייב: אני אומר לך, צופים.
דניאל בן-סימון: באיזה טווחים אנחנו מדברים, עשרות או אלפים?
אייל פרץ: אני יכול להגיד לך, על פי נתונים שלי---
דניאל בן-סימון: צפוי גל אדיר של עלייה מטורקיה?
רוברט טיבייב: לא אדיר, גל.
אייל פרץ: בשנים האחרונות שלפני המבצע בעזה עלו כ-60 עולים עד 100 עולים בשנה.
אייל פרץ: זה המספר.
אייל פרץ: אחרי המבצע בעזה אני יכול להגיד לך שהרצון, כולל הביצוע של עלייה לארץ גדל במאות אחוזים.
אייל פרץ: אני לא יודע להגיד לך אם מדובר ב-300-400  או 1,000, אבל מדובר במספרים אחרים לגמרי.
אייל פרץ: אני יכול להגיד לך---
דניאל בן-סימון: חשוב לי לדעת על מה הדיון פה, אם זה עשרות, אני אשתחרר פה, כי יש עליות של 4,000 מצרפת, 5,000 מפה, זה דורש התייחסות רצינית גלובלית.
מאיר יחיאלי: אם הדיון על צפי, זה הדיון שצריך להיות על צפי.
אייל פרץ: אני מדבר וחושב שאלה שכבר נמצאים בארץ, אנחנו צריכים לעשות את כל מה שניתן, בעיניי---
דניאל בן-סימון: אבל מדובר בעשרות בינתיים.
אייל פרץ: לא, אני אומר לך בוודאות שמדובר בכמה מאות.
אייל פרץ: כמה מאות?
אייל פרץ: אני לא יודע.
מאיר יחיאלי: לפרוטוקול, התייחסות פרטנית כעובד משרד הקליטה, כמנהל הלשכה שלי וקולגות שלי, יש לך כתובת ישירה ממני והלאה, לכל משפחה ולכל פרט ופרט שאנחנו יכולים להתייחס וכאן אנחנו לא צריכים את הוועדה, כאן זה עבודה פרטנית עבור כל משפחה ומשפחה.
אייל פרץ: עוד דבר אחד שאני רוצה להעלות ואחרי זה נעבור לנושאים שאתם תרצו לדבר עליהם.
אייל פרץ: סיוע בקליטת אוכלוסייה מיוחדת, ואני מדבר פה על קשישים, על מוגבלים מכל מיני סוגים ואנשים עם קשיי קליטה.
אייל פרץ: אני מדבר עכשיו לא מתוך דברים תיאורטיים, אני מדבר על מקרים ספציפיים שנדרשתי בהם בפניות שקיבלתי מעולים חדשים שעלו לארץ ויש להם מצוקה כלכלית קשה, חוסר יכולת במציאת עבודה, חוסר במציאת דיור, מקרים קשים לפעמים, קשים מאוד, כולל אנשים שמגיעים לכאן עריריים, ערירים בטורקיה, קשישים שאין להם איפה להיקלט בארץ, כל מיני סיפורים.
אייל פרץ: קודם כל כמובן אני אשמח להיות בקשר רציף עם משרד הקליטה ויחד לטכס עצה איך לפתור את הדברים, אבל כשאני דיברתי על הדברים הקודמים, על הזכויות, על השפה, על האולפנים, על התגבור של האולפנים, פה אני מדבר על סוג של קרן, שעל זה דיברת גם קודם, סוג של תמיכה כספית נוספת, מעבר למה שמגיע להם ממשרד הקליטה ומביטוח לאומי.
אייל פרץ: זאת אומרת צריך למצוא דרך לתמוך בהם כלכלית, במקרים דחופים אני מדבר.
מאיר יחיאלי: כאן זה מצוין כבר.
מאיר יחיאלי: בנושא של דיור ציבורי זו בעיה קיימת, זו נקודה שאתה מסייע לנו, כמשרד הקליטה, בבעיות שאנחנו עובדים ונתקלים בהן יום ביומו מול כל מי שממתין לדיור ציבורי, במיוחד כשאנחנו מדברים על קשישים.
אייל פרץ: אני רוצה להגיד את הסעיף האחרון, שהוא משלים את מה שאתה דיברת עליו וזה הקצאה של דירות עמידר ועמיגור לעולים חדשים שמתקשים להיקלט בארץ, בכוחות עצמם, ואנחנו מדברים על אחרי השנה הראשונה.
אייל פרץ: בשנה הראשונה יש להם את מרכז הקליטה, יש להם ליווי צמוד.
אייל פרץ: אחרי השנה הראשונה יש כאלה שיש להם בעיה להיקלט בארץ.
מאיר יחיאלי: ואחרי השנה השמינית, התשיעית והעשירית, כשעדיין אין פתרון דיור.
אייל פרץ: נכון.
אייל פרץ: אז חשוב מאוד להתייחס גם לנושא של דיור.
ליה שמטוב: אייל, הוועדה שלנו קיימה כמה ישיבות לגבי הדיור הציבורי.
ליה שמטוב: ב-20 השנים האחרונות לא הייתה בנייה בארץ ויש תור די גדול של עולים חדשים, לא יודעת במספרים, כמה מחכים לדיור---
רוברט טיבייב: 50,000.
ליה שמטוב: יש קריטריונים לקבלת הדיור, זה קשישים, חד הוריות, נכים.
ליה שמטוב: הדיור, הוא דבר כל כך חשוב, אבל תדע לך שאנשים שמגיעים לארץ ולא משנה מאיפה, הם גרים בשכירות, הם מקבלים סיוע בשכר דירה ובאמת לפי התור מקבלים את הדיור הציבורי.
ליה שמטוב: אני חושבת ששמענו את רוב הדברים פה ואני חושבת שזה היה יותר ברור ממה שהיה לפני שהתחלנו.
ליה שמטוב: אולי סגן ראש העיר, הגעת לפה, אתה רוצה לדבר?
ורדי בושרי: בוקר טוב לכולם.
ורדי בושרי: אני מקדם אתכם בברכה, את כל הצוות שנמצא פה, את כל חברי הוועדה, חברי הכנסת המכובדים.
ורדי בושרי: אני חושב שזו זכות גדולה שאתם, כחברי הוועדה, הגעתם לכאן.
ורדי בושרי: לבית מורשת יהדות טורקיה.
ורדי בושרי: אנחנו כעירייה עובדים בשיתוף פעולה צמוד עם אייל, שהוא יושב ראש המרכז, יושב ראש העמותה, שזה היה חלום פרטי שלו ונהיה משהו כלל ארצי, אנחנו כעירייה נתנו את המקום, לפני למעלה מחמש-שש שנים.
ורדי בושרי: המקום לא היה נראה כפי שהוא נראה היום, ממש מפואר ויפה ומכובד.
ורדי בושרי: לזכותה של העמותה ייאמר שהם לקחו את המבנה מאפס והביאו אותו למצב היום, מצב מעולה.
ורדי בושרי: קהילת יהדות טורקיה ביהוד היא למעשה הקהילה הגדולה ביותר שהגיעה לכאן בשנת 48', לאחריה יש לנו את התימנים ואת האשכנזים, שגם להם אנחנו מסייעים ומקצים מקומות ותומכים עד כמה שניתן.
ורדי בושרי: הכי חשוב זה שיתוף הפעולה היום יומי בין הקהילות השונות, העמותות השונות, לבין העירייה.
ורדי בושרי: מי שלא יודע את עברו, כנראה אין לו הווה, ומי שאין לו הווה, אין לו עתיד.
ורדי בושרי: ואנחנו מצווים, אני חושב, להנחיל לדורות הבאים לאן הגיעו ומאין צמחה מדינת ישראל.
יגאל אמיתי: יש לכם נתונים על יהוד?
יגאל אמיתי: אמרת שזו הקבוצה הגדולה ביותר.
ורדי בושרי: בערך 40% מתושבי יהוד הם יוצאי קהילת טורקיה.
ורדי בושרי: 10,000 מתוך 26,000.
אייל פרץ: יש עוד כמה נושאים שאני רוצה להעלות וביניהם, אני לא יודע אם אני צריך להעלות את זה בישיבה אבל אני אעלה את זה בכמה מלים.
אייל פרץ: עלתה לפה מישהי שהגיעה לארץ מטורקיה, יהודייה שמסיבה לא ברורה לא מכירים בה כיהודייה.
אייל פרץ: יש פה מקרה שאני מניח שאתה מכיר אותו, אני מקווה בכל אופן.
ליה שמטוב: אלה דברים פרטניים.
דניאל בן-סימון: ניקח את זה איתנו.
מאיר יחיאלי: המנדט שלנו הוא לטפל בעולים ובתושבים חוזרים, הנושא הזה הוא מתפקידו של משרד הפנים.