GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: יש לנו קושי עם אלה שלא מגיעים בכלל, גם לרמה הלימודית הנאותה בתיכון, שאז יהיה להם איזה שהוא בסיס, כי צודקים האוניברסיטאות שאי-אפשר לקלוט מישהו שאין לו שום בסיס להתקבל לאוניברסיטה.
אברהם מיכאלי: גם המכללות, אני, אני יושב-ראש השדולה להשכלה גבוהה בכנסת ואני לא מבדיל היום כרגע בין אוניברסיטה למכללה.
אברהם מיכאלי: איפה שקולטים – תבוא עליהם ברכה.
אברהם מיכאלי: גם המכללות נפגעים שאני אומר להם הרמה הלימודית אצלכם נמוכה, שום דבר, לא נמוך, הכל טוב.
אברהם מיכאלי: אבל אני אומר מצד שני, הכלים שצריכים לתת להם, אנחנו צריכים לחשוב איך נוכל להגיע למצב שבאמת תלמיד או תלמידה בוגרי י"ב יגיעו למצב שהדלת פתוחה עכשיו ליצור את האפשרויות של אולי מכינות הרבה יותר בכמויות.
אברהם מיכאלי: שלמה אמר קודם בצדק, אם המספר עומד עדיין על אותו מספר שהיה לפני עשר שנים, זה, צריך לחשוב איך לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: וזה לא הכל כסף, רבותיי, בואו נבין.
אברהם מיכאלי: העניין הוא שאנחנו נצטרך לשים בסדרי עדיפויות ותקציבים לעולי אתיופיה ואנחנו בוועדה הזאת יודעים את זה מצוין.
אברהם מיכאלי: חברים, תקציבים לא חסר, השאלה היא איך מנווטים.
אברהם מיכאלי: איך מנווטים את אותם תקציבים למקומות הנכונים.
קריאה: לא מגיע, לא מגיע.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו בסוף ניקח, גם הפרויקט וגם התורמים וגם המשרדים, אנחנו צריכים ביחד בסוף ליצור את האווירה הזאת, שילדים לא יסתובבו ברחובות ואני אומר לכם, חברים, אני הרי כואב לי את זה, אני רואה ילדים של יהודים יוצאי אתיופיה, מסתובבים ברחובות, בגלל שלא קולטים אותם במסגרות הנאותות.
אברהם מיכאלי: זה לא תמיד בית-ספר, גם מסגרות המסביב ולכן אני עושה שרשרת.
אברהם מיכאלי: הדיון שלך, גברתי היושבת-ראש היא חשובה, אנחנו נעשה איזה שהוא דיון מעקב על זה, ברשותך, כדי שנוכל פשוט מאוד גם לקבל דיווחים ולא סתם דיברנו היום, אלא גם נקבל דיווחים מגורמים נוספים איך נוכל פשוט מאוד לעשות את אותו שיפור.
אברהם מיכאלי: אני בשדולה לוקח על עצמי, גם שלמה שם נמצא בשדולה, אנחנו נעשה בשדולה הכל כדי שכל ראשי ור”ה וראשי ור"מ יגיעו פה ו-ות"ת וכולם יגיעו לכאן ונקיים את הדיון המשותף כדי שניתן לזה איך פרופ' טרכטנברג השנה נתן עדיפות למגזרים, שניים או שלושה מגזרים?
אברהם מיכאלי: אני חושב המגזר הזה הוא מגזר מאוד מאוד חשוב בחברה הישראלית, שכדי שלא נבכה על זה בעוד עשר שנים, איפה היינו.
ליה שמטוב: חבר הכנסת מולה, מילה אחת.
ליה שמטוב: מילה אחת לסטודנטים.
שלמה מולה: קודם כל, אני ממש מודה לך באמת שוב על קיום הדיון.
שלמה מולה: אני מקווה שתהיה איזו שהיא תת ועדה, בצורה כזו או אחרת, שהיא אולי תשב גם עם אנשי המקצוע, קצת יותר באריכות, אולי בהבנת החסמים קצת יותר, באמת, עם שאיפה אולי לקריאת שנת הלימודים הבאה, לצאת עם איזה שהן מסקנות שיאפשרו לנו גם כן לעבוד אתם.
שלמה מולה: זה נקודה אחת.
שלמה מולה: נקודה שנייה, אני לא הייתי פוטר את ות"ת.
שלמה מולה: אני הייתי מבקש מנציגת ות"ת להעביר את המסר שתקיימו דיון אצלכם בוות"ת, יחד עם האוניברסיטאות, לבוא ולהגיד כל אוניברסיטה שרוצה לשפר או אני אומר לכם, זה בושה וכלימה במדינה שלי, אם סטודנט שלומד באוניברסיטה, הוא צריך לקבל תלוש כדי שיהיה לו מה לאכול.
שלמה מולה: זה באמת, אני אומר לכם, זה אפילו מעצבן אותי ומרתיח אותי.
שלמה מולה: אבל אם זה המצב, יש סטודנטים כאלה שאם המטרה שלנו שאותם הילדים של הסטודנטים האלו, שלא יהיו ילדי רווחה בעוד 30 שנה, כדאי מאוד שוות"ת ועוד גופים נוספים, אתם, ואני אומר לך, הנה, גם אני, גם מיכאלי, שהוא באמת מגויס כמו יושבת-הראש בנושא של קליטת עולי אתיופיה, נהיה הפה שלכם בוועדה בשדולה שלנו, לעזור לכם מול האוצר, שאם צריך, שיהיה תקציב ייעודי לעניין הזה, שיכול להיות שלעצור את זה.
שלמה מולה: תשבו ואז אני לא יכול לבוא לאוניברסיטה בטענה למה יש לכם רק מעט סטודנטים.
שלמה מולה: נפתור לכם את בעיית המעטפת, אתם גיבורים, מתגמשים בוועדות הקבלה ואתם נותנים.
שלמה מולה: אני הייתי אפילו מייצר תמריץ, ואוניברסיטה שנותנת להתקבל ליוצאי אתיופיה לפקולטות יוקרתיות, יכול להיות שצריך ללכת על אפשרות של לתת להם קצת יותר תקציבים.
שלמה מולה: זאת אומרת, לייצר תמריץ לאוניברסיטאות, מעטפת, אמרתי, המעטפת.
שלמה מולה: לא ביקשתי פרס.
שלמה מולה: אני לא אמרתי פרס לאוניברסיטה, אני רק אמרתי, המטרה צריכה להיות שהסטודנטים יגיעו לפקולטות איכותיות.
שלמה מולה: יש לזה השלכות חברתיות.
שלמה מולה: אני בעד גם לטפח מצוינים, זה לא בושה, אפילו זה חובה ולכן כך החברה בנויה, כך צריך לעשות.
שלמה מולה: משפט אחרון לגבי המרכז הפסיכומטרי.
שלמה מולה: שמעתם אותנו.
שלמה מולה: אני לא חושב שזו פעם ראשונה שאתם שומעים.
שלמה מולה: תחשבו.
שלמה מולה: אתה יודע מה?
שלמה מולה: לא מחייב אותך להודיע שאתם, אבל תחשבו, באמת, בצורה אולי מעבר לטקסט, מעבר לקופסה.
שלמה מולה: תגידו – אנחנו לוקחים את האתגר מה עושים.
אברהם נגוסה: צריך לקדם את הביטול של פסיכומטריה לעולי אתיופיה.
אברהם נגוסה: לא צריך לתת עוד 30 שנה.
שלמה מולה: עופר, אני מציע לכם, מה שדוד אמר, אם יש סטודנטים שבאופן פרטני רוצים ללמוד למכינה או לפסיכומטרי, תפתחו את השערים, את הדלתות שלכם, תאפשרו לאותם אינדיווידואלים, אם זה בת שירות לאומי, או בן-אדם שנמצא במקום אחר, איך שהוא רוצה לעשות את זה, אל תתנו את הסיוע שהמדינה מייעדת רק במסלול של מכינות בלבד ויש הרבה מאוד מכללות, אני חושב שזה ראוי לציון הרבה מאוד מכינות, באמת מכללות, אם זה ספיר, אם זה מכללת אשקלון, מכללת אריאל.
שלמה מולה: תדעו לכם שבמכללת אריאל לומדים אפילו בפקולטות מאוד ייחודיות ולצד הביקורת שיש לנו עם האוניברסיטאות ויש מכללות שראויות לשבח על מה שהם עושים עם עולי אתיופיה.
אברהם מיכאלי: אני אציין את פרופ' שוש ארד, היא באמת מהמובילות במכללת רופין בתחום הזה.
אברהם מיכאלי: אנחנו ביקרנו אצלם כוועדה כמה פעמים, היא עושה שם עבודה נפלאה גם.
ליה שמטוב: קודם כל, אילנית, איפה את עושה את ההתמחות?
אילנית ביטאו: אני אשמח לדבר על זה אחרי זה, אבל אני חייבת ממש, לפני שמסתיימת ישיבת הוועדה, רק להכניס נקודה נוספת שתיקחו אותה בשיקול שלכם בעתיד.
אילנית ביטאו: שכחתי באמת לציין ששתינו חברות באיגוד הסטודנטים יוצאי אתיופיה, שזה איגוד שהוקם כיוזמה של סטודנטים יוצאי אתיופיה.
אילנית ביטאו: חברים באיגוד וחברי הנהלה עשרה חברים בהנהלה, שאנחנו נותנים שירות לכ- 800 סטודנטים.
אילנית ביטאו: המטרה של האיגוד היא באמת לתת את התמיכה, את האוזן הקשבת, את החיזוק הזה שכל סטודנט אתיופי היום צריך, לא משנה איפה הוא לומד, כדי לסיים את התואר בהצלחה, שמבחינת החזון שלנו זה גם להוביל לדוקטורטים ומרצים באוניברסיטה וככה לקחת את האקדמיה באמת צעד רחוק יותר.
אילנית ביטאו: אבל זה בעתיד.
אילנית ביטאו: מה שחשוב לי, שתכירו היום שקיים בשטח, זה שאנחנו מקבלים הרבה הרבה מאוד פניות של כאלה שהשתחררו מהצבא, רוצים ללכת ללמוד, לא מוצאים את עצמם, אבודים.
אילנית ביטאו: פרק הזמן הזה של משחרור מהצבא עד האקדמיה הוא פרק זמן שחברים קרובים שלי, לוקח להם ארבע וחמש שנים להגיע בסוף לדלתות האוניברסיטה ואחרי זה הן נסגרות להם, שזה משהו שחייבים, שמישהו מהגופים פה, ייקח את זה על עצמו.
אילנית ביטאו: חייבים שיהיה גורם שחייל משוחרר יוכל לפנות אליו ולקבל אחד, שתיים, שלוש, גורם שמותאם ומכיר את הצרכים של הקהילה האתיופית.
אילנית ביטאו: אנחנו מגיעים למצב שאיגוד סטודנטים של עשרה חברים מתנדבים, צריכים לתת מענה לכל-כך הרבה אנשים, שרוצים אבל אבודים, שאין להם את מי לשאול בבית, אין להם אחים שסיימו באקדמיה, אין להם מענה.
אילנית ביטאו: אז הייעוץ וההכוונה זה משהו שכל אחד מהגופים פה חייב לקחת את זה על עצמו ואנחנו כאיגוד הסטודנטים, מכונים לתת את השירות לכל ארגון כזה שיקום.
עופר אופן: אז אני לוקח על עצמי את המשימה, לא כדי לעשות את זה, כי את זה אנחנו כבר עושים מזמן, אלא כדי ליידע שכולם ידעו.
שלמה מולה: עופר, לא צריך לענות בציניות.
אילנית ביטאו: אנחנו מקבלים פניות.
עופר אופן: השירות קיים, רק צריך ליידע ולספר לכולם שהוא קיים.
אילנית ביטאו: זה בדיוק העניין, שהוא לא מספיק מפורסם.
דוד מהרט: אבל אתם לא מטפלים במכינות.
דוד מהרט: בצבא חלק מהמסלול הגדול שלו נכון לעכשיו הוא דרך המכינות ושם צריך תיווך בין מישהו שמתאים לו מכינה או מתאים לתואר ראשון.
ליה שמטוב: אנחנו מסיימים, רבותיי.
ליה שמטוב: רק לא שמענו איפה אילנית עושה את ההתמחות.
ליה שמטוב: אין ספק, רבותיי, שיוצאי אתיופיה הם מוכשרים ויש להם פוטנציאל ויכולות נהדרות ולי היום, אחרי ששמעתי, ברור לי עכשיו יותר מתמיד, שמערכת ההשכלה הגבוהה בישראל, חייבת לעבור מהפיכה בכל הגישה ליוצאי העדה האתיופית ולכן הוועדה מבקשת מראשי האוניברסיטאות, יחד עם גורמי המקצוע השונים, להקים צוות חשיבה ברוח הדברים שנאמרו פה בוועדה, אשר ייבחן את הנושא ויגבש רעיונות לשילוב יוצאי העדה במסגרות ההשכלה הגבוהה.
ליה שמטוב: אני מסיימת את התפקיד שלי ב- 1 בנובמבר, אבל בכל-זאת אני אבחן את הקמת ועדת המשנה לעניין הזה, ומוכנה לעמוד בראש הוועדה.
ליה שמטוב: בפתח הדיון אני מבקשת היום להצביע על סעיף א' לסדר היום, הקמת ועדת משנה לטיפול בקליטת העולים בפריפריה ובערים עתירות עולים.
ליה שמטוב: אני רוצה להסביר לנוכחים שלפי סעיף 15, לתקנון הכנסת, רשאית ועדה קבועה לבחור ועדות משנה וגם לבחור את היושב ראש לוועדת המשנה.
ליה שמטוב: אני מציעה את עצמי כיושבת ראש ועדת המשנה ומבקשת מחברי הוועדה להצביע.
ליה שמטוב: הכל בסדר.
ליה שמטוב: יום הקשיש הבינלאומי – מצב העולים הקשישים בישראל     ועכשיו אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום.
ליה שמטוב: היום הכנסת מציינת את יום הקשיש הבינלאומי.
ליה שמטוב: כל ועדות הכנסת התבקשו היום לקיים את הוועדה לציון יום הקשיש וגם במליאה היום אנחנו נדבר על מצב הקשישים בארץ.
ליה שמטוב: אני רק רוצה להגיד שהוועדה בראשותי קיימה הרבה ישיבות ודיונים בנושא הקשישים.
ליה שמטוב: הוועדה עושה כל שביכולתה כדי לסייע לעולים הקשישים, יחד עם זאת ישנן בעיות ובעיות אקטואליות, כמו נושא הדיור שאנחנו כל הזמן מדברים עליו ונושא החזרת משכנתאות, נושא הפנסיות וכל זה, לצערי, עדיין אקטואלי.
ליה שמטוב: הוועדה בראשותי קיימה ישיבה בנובמבר 2009, בהשתתפות שר השיכון, מר אריאל אטיאס.
ליה שמטוב: הנושא היה סיוע לקשישים, משלמי משכנתאות.
ליה שמטוב: שר השיכון אז הבטיח שמיום שיתחילו להחזיר את המשכנתאות כולם יקבלו את ההחזרים רטרואקטיבית, ואז הוועדה קיימה עוד ישיבה, במאי 2010, ושמעה ממשרד השיכון את הקריטריונים שהם קבעו לצורך יישום החלטת הממשלה; אם העולים רכשו דירות אחרי תאריך 4.11.2007, לא מגיע להם החזר בתשלומי משכנתא, גם הקריטריון של עולים שרכשו דירות בצירוף זכאויות, מי שקנה דירה פחות ממיליון שקלים, גם לא יכולים לקבל את ההחזר, ופה מדובר על 37%, זה נתון משמעותי מאוד.
ליה שמטוב: ואז יצאו החלטות מהוועדה.
ליה שמטוב: הוועדה קראה לבחון מחדש את הקריטריונים וביקשה ממשרד השיכון למסור לוועדה מה הוא מספר הקשישים שרכשו את הדירות ומשלמים משכנתאות, וגם לשנות את הקריטריונים.
ליה שמטוב: אנחנו קיימנו עוד ישיבה אחת בנושא ב-6 ליוני ואז קיבלנו ממשרד השיכון תשובה שבינתיים אגף התקציבים באוצר עדיין לא החליטו על שינוי הקריטריונים, ורק אמש קיבלנו תשובה ממשרד השיכון שהיום 3,300 קשישים מקבלים החזר.
ליה שמטוב: עדיין משרד השיכון לא ענה לשאלה שלנו, אנחנו ביקשנו לדעת כמה בסך הכל קשישים רכשו דירות וכמה מהם משלמים משכנתאות.
ליה שמטוב: חוץ מזה קיבלתי בלשכתי, ואני בטוחה שגם חברי כנסת אחרים קיבלו, פניות על כל מיני בעיות, כאלה שלא קיבלו החזר כמו שצריך, או לא קיבלו בכלל את ההחזרים.
ליה שמטוב: היה אפשר לפנות למשרד השיכון בטלפון שמשרד השיכון פרסם, למסור את הפרטים של הקשישים שרכשו את הדירות ולקבל תשובות, אבל לצערי זה לא עובד, משאירים הודעות ולא מקבלים מענה.
ליה שמטוב: וגם על הנושא הזה אנשים כותבים לנו מכתבים.
ליה שמטוב: לפני שאני אעבור לבעיות אחרות, הייתי רוצה לדעת ממשרד השיכון, מר רונן כהן, מה החלטתם, לגבי הקשישים, האם אתם יודעים את מספר הקשישים שרכשו את הדירות, למה רק 3,300 קשישים, יש יותר, יש פחות, ומה באמת הקריטריונים, כל ההחלטות שהוועדה ביקשה לקיים.
רונן כהן: אני חושב שסקרת את העובדות נכון.
רונן כהן: לגבי שינוי הקריטריונים, אגף התקציבים עדיין לא אישר לשנות את הקריטריונים.
רונן כהן: הנושא של כמה עולים קנו ועומדים באותם קריטריונים, אנחנו עדיין לא יודעים, אנחנו כל הזמן צוברים עוד.
רונן כהן: כמו שאת אומרת, זה בערך 3,500 עד כה.
רונן כהן: היתה לנו בעיה נקודתית לפני כמה שבועות במענה הטלפוני.
רונן כהן: אני לא יודע שיש בעיות היום.
רונן כהן: אם פניתם אלינו, כמובן נטפל בפנייה.
רונן כהן: לנו לא ידוע, יש לנו מוקד, עונים בו שלושה נציגים כל יום.
רונן כהן: כל מי שמשאיר הודעה, אנחנו חוזרים אליו.
רונן כהן: כמובן שכל מי שנמצא שטכנית היתה בעיה בדיווח של הבנק, אנחנו מטפלים בזה ידנית.
רונן כהן: בסך הכל אני חושב שזה עובד טוב.
ליה שמטוב: אנחנו קיבלנו מכם אמש את המכתב, אפשר להגיד, ושם היה כתוב שמשרד השיכון, אתם, לא יכולים לדעת מי נפטר.
ליה שמטוב: אם נניח זוג רכש את הדירה, אתם לא יכולים לדעת מ נפטר ומי היום מתגורר בדירה.
רונן כהן: אחרי שאנחנו כבר נותנים את המשכנתא, את הנתונים מנהלים הבנקים.
רונן כהן: השיטה היא שהוא משדר לנו את הנתונים, אנחנו מחזירים לו, אם עדיין עושים את הבדיקות האלה, ואני לא רואה בעיה בתהליך.
רונן כהן: כל מה שאנחנו מקבלים מהבנק, אנחנו מחזירים לו, כל מי שפונה אלינו ואומר 'תשמעו, אני שמעתי ואני חושב ש אני צריך להיות ולא פנו אליי', אנחנו מטפלים בו.
רונן כהן: באמת אני לא רואה שום בעיה בתהליך, התהליך עובד ועובד טוב.
רונן כהן: אם יש כאלה שאתם מקבלים לגביהם פניות, אז תעבירו אלינו.
רונן כהן: אנחנו חושבים שהתהליך זורם בסדר גמור, גם אנחנו מול ביטוח לאומי, גם אנחנו מול הבנקים.
רונן כהן: באמת אין בעיות.
ליה שמטוב: התהליך אולי עובד טוב לגבי ה-3,300 אנשים, אבל הבעיה שהוועדה---
רונן כהן: לגבי הקריטריונים, אנחנו תומכים בהגמשה, אבל כל כזה דבר זו שאלה תקציבית וזה כסף ומי שמחליט ומוסמך עליו זה אגף התקציבים.
רונן כהן: למרות שפנינו אליהם בעקבות הוועדה, אין החלטה לגבי העניין הזה.
רונן כהן: אם יש פה נציגי אוצר, אולי הם יוכלו להגיד איפה זה עומד, אני יודע שבבדיקה האחרונה מולם, אין התקדמות בנושא.
אברהם שרנופולסקי: זאת בושה וחרפה שיותר מחצי שנה משרד השיכון לא יכול לתת לנו את הנתונים האלה.
ליה שמטוב: זה לא לא-יכול, זה לא רוצה.
רונן כהן: איזה נתונים?
רונן כהן: איזה נתונים אתה צריך ולא נותנים לך?
רונן כהן: אתה יכול להסביר לי איזה נתונים חסרים לך?
רונן כהן: כמה?
רונן כהן: אנחנו בעצמנו צוברים, אנחנו הרי לא יודעים.
רונן כהן: אנחנו לא יודעים מה קרה, אם אנשים סיימו את המשכנתא, לא סיימו, אנחנו כל הזמן בתנועה צוברים את זה, אנחנו יודעים שהיום אנחנו 3,500.
רונן כהן: זה פחות או יותר מה שאנחנו יודעים.
רונן כהן: את הנתונים האלה אנחנו יכולים לפרסם.
רונן כהן: על מי שאנחנו עוד לא יודעים, אנחנו לא יכולים לפרסם.
רונן כהן: זה מאוד תלוי בזרימת הנתונים מהבנקים.
רונן כהן: אנשים צריכים לפנות לבנקים, הבנקים מזרימים אלינו.
רונן כהן: אין איזה מידע שאני יודע אותו ואני לא מפרסם.
ליה שמטוב: הוועדה תפנה עוד פעם למשרד האוצר ולמשרד השיכון כדי שתבחנו מחדש את הקריטריונים, כי זה לא בדיוק מה שאנשים קשישים, נזקקים, ציפו.
מרינה סולודקין: מה עם התייקרות ההוסטלים ב-2%?
מרינה סולודקין: מאיפה זה נפל עלינו?
מרינה סולודקין: אנחנו יושבים בלשכות שלנו עמוסים בטלפונים ופניות.
ליה שמטוב: הוסטלים משלמים שכר דירה 8% מהקצבה שלהם.
ליה שמטוב: 8% זה סכום די משמעותי.
ליה שמטוב: אם בן אדם מקבל 2,000 שקלים זה 160 שקלים ואם זה זוג אז זה הרבה יותר, ופתאום, כשהכל התייקר, כשהקצבה של קשישים עומדת וגדלה בגרושים, אם בכלל, אז פתאום משרד השיכון, על דעת עצמו, מחליט, שולח מכתבים לקשישים בהוסטלים, 'מהיום אנחנו מעלים את שכר הדירה ל10%'.
רונן כהן: אני אגיד לך איך זה עבד.
ליה שמטוב: אנחנו יודעים של מי ההחלטה.
רונן כהן: לא, אני לא אומר שזו החלטה של האוצר.
רונן כהן: זו תשובה נכונה תמיד, אבל זה לא מה שאני אומר.
רונן כהן: זה הכי קל, אבל בהקשר הזה היתה טעות.
רונן כהן: ההחלטה הבסיסית היתה 8%, מה שקרה שלקחו את ה-8% וקיבעו אותו על סכום מסוים.
רונן כהן: היתה עלייה בקצבאות, ה-8%, ברגע שזה היה סכום, זה לא היה צמוד ל-8%, נשאר הסכום הזה, אמרו 'רגע אחד, מה קורה?
רונן כהן: אתם לוקחים הרבה פחות ממה שסוכם', ואז היה צורך לתקן את זה.
רונן כהן: זה מה שקרה ולכן זה חזר להיות 8%.
רונן כהן: אני יכול להגיד לכם ש---
מרינה סולודקין: לאט לאט, לא הבנתי.
מרינה סולודקין: אז חזרתם מההחלטה שלכם לקחת 10%?
רונן כהן: לא, היא שאלה על ה-8%.
ליה שמטוב: אם יש הוסטלים שאתם לא לקחתם את ה-8%.
ליה שמטוב: זו בעיה שלכם ואתם יכולים מהיום להתחיל---
רונן כהן: זה מה שעושים.
רונן כהן: מה שעושים זה הדרגתי, זה הולך 8% מהיום.
רונן כהן: יש באמת החלטה של האוצר להגדיל.
רונן כהן: היות והמקומות האלה הם לא דיור ציבורי רגיל, יש בו אם בית ויש בו לחצן מצוקה ויש שם מועדונים---
מרינה סולודקין: מה השתנה?
מרינה סולודקין: לא היה?
רונן כהן: היות ויש מחסור בכסף, החליט האוצר שמה שיממן את התחזוקה של זה, זה לא כסף שבא לאוצר, זה כסף שחוזר לאותם מבנים, הוא מעלה את זה ל-10%.
רונן כהן: בסך הכל לשלם ליחיד 300 שקלים, 270 שקלים על חבילה של סל של שירותים כאלה, אנחנו חושבים שזה סביר.
רונן כהן: אנחנו חושבים, כמשרד השיכון, שזה סביר, זו דרישה סבירה, היא מידתית והיא שווה---
ליה שמטוב: אם אין מספיק תקציבים, אז לוקחים מהקשיש שהוא נזקק---
מרינה סולודקין: לא, זה לא מהקשיש, זה מהעולים.
מרינה סולודקין: ביד אחת אתם מוסיפים למשפחות ברוכות ילדים וטוב עושים, אבל התהליך---
רונן כהן: הם לא מתחרים על אותו תקציב, משפחות ברוכות ילדים וקשישים.
מרינה סולודקין: זה אתה חושב, אני מכאן רואה שהם מתחרים.
רונן כהן: אבל אנחנו לוקחים את זה מקשישים ותיקים.
מרינה סולודקין: מתחרים, מוסיפים לאנשים אחדים ולוקחים מאחרים.
מרינה סולודקין: לוקחים מקשישים ונותנים למשפחות ברוכות ילדים.
מרינה סולודקין: אני לא נגד משפחות ברוכות ילדים, אני נגד שאתם עושים על חשבון של הקשישים שלנו.
מרינה סולודקין: אתה יודע איזה ציבור בחוץ.
מרינה סולודקין: בגלל זה פתאום השר אטיאס מסכים.
רונן כהן: אני לא מסתתר.
רונן כהן: אני אומר לך שאנחנו חושבים ש-270 שקלים לשלם לחודש עבור הדיור ועבור הסל הזה, זה סביר.
רונן כהן: זה מה שאנחנו חושבים.
רונן כהן: אנחנו לא מסתתרים מאחורי האוצר, אנחנו לא אומרים---
מרינה סולודקין: למה לא דנו על העניין הזה לא בוועדה הזאת?
מרינה סולודקין: לא בוועדת העבודה והרווחה?
מרינה סולודקין: מה עם ההתייקרות הכללית?
ליה שמטוב: מה זה 2%?
ליה שמטוב: הבסיס זה עד 8%, לא כתוב 8%, זאת אומרת, גם היום איפה שאתם לא לקחתם את ה-8%, זה היה לפי החוק.
ליה שמטוב: כי כתוב עד 8%.
רונן כהן: זה לא חוק.
ליה שמטוב: לפי החלטה.
ליה שמטוב: אבל לבוא ועל דעת עצמכם...
ליה שמטוב: זה אותם שירותים, זה לא---
רונן כהן: נכון, אלה אותם שירותים.
רונן כהן: אותם שירותים התבססו על הכנסה מאותם 8%, אז היות והיה מחסור בזה והיה פער, אז קודם כל היה צריך לתקן ל-8%.
רונן כהן: פנינו לאוצר ואמרנו שאנחנו צריכים כסף לדבר הזה, האוצר החליט, בעניין הזה האוצר החליט ושוב פעם, אנחנו חושבים שזו החלטה סבירה, להעלות ב-2%.
רונן כהן: אנחנו חושבים שהתוספת היא לא משמעותית, היא תוספת של 119.
רונן כהן: אני חושב שההוסטלים הם חדשים, הם מתוחזקים מצוין, אני חושב ש-10% על הכנסה של 2,600 שקל, 260 שקל, היא סבירה.
מרינה סולודקין: ואנחנו לא חושבים.
מרינה סולודקין: תמסור לשר שלך שאנחנו לא רק לא חושבים, אני פניתי לחבר הכנסת גפני, לוועדת הכספים, כדי לדון בהחלטה השערורייתית שתחת השולחן, על חשבון הקשישים, ביום הקשישים, עושים את זה.
רונן כהן: זה לא נעשה היום.
ליה שמטוב: זה נעשה בהתחלת החודש, כשהיה פרסום בטלוויזיה על יום הקשיש.
רונן כהן: ההחלטה היתה לפני ארבעה חודשים.
מרינה סולודקין: אבל זה על חשבוננו, לא על חשבונכם.
ליה שמטוב: הוועדה תפנה למשרד השיכון וגם לשר הרווחה, שאנחנו מוחים על זה וצריך לעצור את עליית שכר הדירה לאלתר.
רונן כהן: אגב, זה מסוף 2011, לא מהיום.
רונן כהן: לאותם אלה שמשלמים היום 8% זה לא מהיום אלא מסוף 2011.
מרינה סולודקין: אנחנו לא ראינו, לא שמענו, עכשיו תיקונים.
מרינה סולודקין: זה לא רציני.
רונן כהן: ב-1.10.2011, אלה שגרים היום, לא החדשים, רק אז יעלה להם ל-10%, לא היום.
רונן כהן: זה הדרגתי וזה יעלה רק באוקטובר 2011.
ליה שמטוב: בסדר, הוועדה מתכוונת לקיים רק על הנושא זה ישיבה ספציפית.
ליה שמטוב: חוץ מזה, במסמך מרכז המחקר והמידע של הכנסת ראיתי נתונים לגבי עולים שרכשו את הדירות בצירוף זכאויות.
ליה שמטוב: מדובר בעולים שרכשו דירות יחד עם ההורים, קיבלו את המשכנתא וקיבלו את המענקים ובמקרה, כשההורים נפטרו והילדים רוצים או לרכוש את בית אחר ולהעביר את המשכנתא לדירה חדשה, הם מתקשים ויש בעיה בלהעביר את המענק---
רונן כהן: הם רוצים להעביר את התנאים של ההורים אליהם.
רונן כהן: זה לא שיש בעיה, אנחנו בוררים, אין לנו בעיה.
רונן כהן: הבעיה היא שהם אומרים 'אנחנו רוצים את אותם תנאים של ההורים, לגרור איתנו, להיכנס בנעליים שלהם', ואת זה לא עושים, עושים את זה במסגרת של ועדה בין משרדית שבוחנת את הכנסות הילדים.
רונן כהן: אם הילדים מתקיימים מהביטוח הלאומי, מאפשרים להם להיכנס בנעלי ההורים.
רונן כהן: אם לא, הם צריכים להחזיר את החלק...
רונן כהן: אם במצב המשפחתי יש עניין של בריאות וכיוצא בזה, בוועדה המשרדית, אני יושב שם, לא דוחים אף מקרה שהוא סוציאלי.
רונן כהן: דוחים כאשר מישהו שהכנסתו עולה על השכר הממוצע במשק בא ואומר 'אני רוצה לקבל את הזכויות של ההורים שלי'.
רונן כהן: לא נותנים, זה כסף.
ליה שמטוב: זאת אומרת לא לכולם אומרים לא.
רונן כהן: בוודאי שלא.
ליה שמטוב: מהנתונים אני רואה שבשנת 2008 פנו לוועדת הגרירות 272 איש, ועד ספטמבר 2009 זה 219.
ליה שמטוב: זאת אומרת מדובר על אותה כמות שכל שנה---
אברהם מיכאלי: אבל לא תמיד זה מענק.
אברהם מיכאלי: יש שם ריביות שלפי השוק היום הן הרבה יותר גרועות אז מאשר היום, והרבה פעמים אנשים נענים ב'לא', כי זו הלוואה ששייכת לנפטר, או זה שקיבל אותה בזמנו.
אברהם מיכאלי: השאלה היא האם אתם מרעננים את הכללים כל פעם, שבמקום לענות לא לאותו אזרח כשהוא פונה לבנק, הרי הוא לא פונה אליכם, הוא פונה לבנק, הבנק הוא זה שאומר לו לא, אתם צריכים לפנות לבנקים ולומר להם 'רבותיי, לא כדאי לענות לא, כי ההלוואות האלה ממילא כבר נמצאות בשוק'.
אברהם מיכאלי: מישהו מוכן לקחת את זה על עצמו?
רונן כהן: לא, הבנק לא מוסמך.
רונן כהן: יכול להיות שאנחנו באמת צריכים לגשת ולראות את הריביות ואת הכללים---
אברהם מיכאלי: אני אומר לך, הריביות הרבה יותר יקרות.
רונן כהן: אבל אנחנו יודעים שהריביות שהמדינה נותנת יותר יקרות ממה שאתה מקבל.
רונן כהן: זו בעיה שהצגנו בפני האוצר, שהמדינה מגיעה למצב שהיא אפילו מרוויחה, אבל הבנק זו לא הבעיה.
רונן כהן: אני אפנה את מה שאתה אומר בתוך המשרד ואנחנו באמת נראה אם אפשר לשנות את הכללים לגבי מי שרוצה.
רונן כהן: אני אפנה את זה.
ליה שמטוב: בעיה נוספת, ואני פונה למשרד השיכון ולמשרד הקליטה, אלה בעיות הדיור.
ליה שמטוב: דיברנו על זה ועל התור לדיור הציבורי שעומד היום על בין 30,000 ל-50,000 איש, ובכל זאת החלוקה בין משרד השיכון ומשרד הקליטה לא שווה, למרות שהתור של העולים שעומדים בתור לקבלת הדירה הוא הרבה יותר ארוך ממשרד השיכון.
ליה שמטוב: הייתי רוצה לדעת איך אפשר לשנות את החלוקה.
חביב קצב: בנושא החלוקה דווקא החלוקה כן נכונה.
חביב קצב: בהוסטלים חדשים מתעדכנים 75% לעולים ו-25% לוותיקים, ובאכלוס שוטף זה עובד על 50%-50% ותיקים ועולים.
חביב קצב: דווקא בשוני מהדיור הציבורי, בנושא הפתרונות לקשישים בהוסטלים, הם בחלוקה שווה, חלוקה בסדר גמור, בינינו לבין משרד השיכון, אפילו הייתי אומר לטובת העולים, מטבע הדברים, כי יש יותר עולים זכאים וזקוקים לפתרונות האלה מאשר ותיקים.
חביב קצב: אנחנו עובדים במשותף.
חביב קצב: ברוב ההוסטלים שאנחנו מאכלסים למעלה מ-85%, 87% מההוסטלים, הם עולים חדשים, וזה בתיאום, אנחנו עובדים בשוטף עם משרד השיכון בנושא הזה.
חביב קצב: אני יכול להגיד במקרה הזה שזה לטובת העולים הקשישים.
חביב קצב: הנושא של פתרונות הדיור, זה ברור, אנחנו במצוקה נוראית, זה לא חדש שלא בונים, זה לא חדש שלא שוכרים.
חביב קצב: החל משנת 2003 התקבלה החלטה בממשלת ישראל שיותר לא בונים פתרונות חדשים אלא מתחזקים את הפתרונות הקיימים.
חביב קצב: בשוני מזה, בדיון האחרון שהתקיים לפני כמה חודשים בישיבת ממשלה, כששרת הקליטה סקרה את נושא משרד הקליטה ונושא פתרונות הדיור, החליט ראש הממשלה על הקמת צוות משותף למשרד השיכון, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה ומשרד הקליטה, לגבש פתרונות, ואכן בתיאום עם כל הגורמים משרד הקליטה יצא לקול קורא להשגת מאגר מידע לגבי פתרונות לדיור.
חביב קצב: עד סוף השבוע הזה אנחנו אמורים לקבל מהציבור פתרונות שיש להם להציע, ובהתאם לזה, ביחד עם משרד ראש הממשלה, יושב פה מר אבי כהן ממשרד ראש הממשלה---
אברהם מיכאלי: מה זאת אומרת מהציבור?
אברהם מיכאלי: איזה הצעות אתם מצפים לקבל מהציבור?
חביב קצב: לקבל מידע לגבי פתרונות שקיימים, על מנת לדעת איך לתגמל אותם ולהתמודד איתם.
חביב קצב: הדרך היחידה לדעת מה שיש בשוק, איזה פתרונות יש בשוק, זה שאתה פונה לציבור ואומר 'תן לנו מידע' וזה מה שאנחנו עושים.
חביב קצב: אני מקווה שעד סוף שבוע הזה---
ליה שמטוב: מידע על דירות ריקות?
חביב קצב: מידע על דירות ריקות, מידע על פתרונות שמוכנים להציע לעולים בתנאים כאלה או אחרים.
חביב קצב: אנחנו רוצים לדעת מה יש בשוק, מה כוונת הקבלנים, מה כוונת היזמים, איזה פתרונות הם מוכנים להציע.
חביב קצב: לא כל אחד שיש לו דירה או בניין דירות מוכן להציע.
חביב קצב: אנחנו רוצים לדעת מה התנאים, מה הבקשות שלהם---
אברהם מיכאלי: אז בעצם אתם מצפים בשוק הפרטי לקבל הצעות על דירות ריקות.
אברהם מיכאלי: במקום לבנות, אתם רוצים מהשוק הפרטי לקבל הצעות.
חביב קצב: בוודאי.
חביב קצב: אנחנו מקבלים מידע על מנת לדעת איזה נוסחה לבנות, איזה תגמול, איזה קריטריונים לקבוע.
חביב קצב: בהתאם לזה אנחנו גם נצטרך לשבת עם אגף התקציבים והחשב הכללי, להשיג תקציב, לקבוע קריטריונים, לצאת למכרזים ולעשות כל מיני דברים.
חביב קצב: לפני שעושים דבר כזה, יצאנו לקול קורא, קול מידע, על מנת לקבל את המידע לגבי הפתרונות.
חביב קצב: בסוף השבוע הזה אנחנו אמורים לסיים את זה.
מרינה סולודקין: אתה מדבר על מקבצי דיור?
חביב קצב: אני מדבר על חלופה למקבצי דיור.
אברהם מיכאלי: דירות בודדות, ככה אני מבין.
חביב קצב: דבר שני, בשיתוף פעולה, שוב, עם משרד ראש הממשלה ומשרד השיכון ומשרד האוצר, סיכמנו עם הסוכנות היהודית על הסבה של חמישה מרכזי קליטה, 620 יחידות דיור, לקשישים.
חביב קצב: קיבלנו החלטות ממשלה בהתאם לזה.
חביב קצב: אנחנו מקווים שבתוך החודש הקרוב הדיון הביורוקרטי יסתיים ואנחנו נצא לדרך, נתחיל לשפץ את הדירות האלה ולהתאים אותן בתקווה שעד סוף השנה או ראשית השנה הבאה נאכלס בחלקים את הדירות.
חביב קצב: כל מה שאני אומר לא בא להגיד שאין מצוקה.
חביב קצב: אני לא בא להגיד שיש פתרונות, אנחנו מנסים יש מאין לחפש פתרונות, המצוקה התקציבית נוראית מאוד, רשימת הממתינים גדולה מאוד, ולא פשוט לבוא להסתכל בעיניים של אדם קשיש בגיל 80 או 75 או 85 ולהגיד לו 'תשמע, הפתרון שלך יגיע בעוד עשר שנים'.
חביב קצב: זה לא קל, זה לא פשוט, אבל זאת המציאות ואי אפשר לברוח מהמציאות הזאת.
חביב קצב: הפתרונות כרגע לא בהישג יד.
חביב קצב: ביחד עם משרד ראש הממשלה ועל פי החלטת ראש הממשלה, אנחנו מקימים את הוועדה על מנת לנסות ולגבש פתרונות, למצוא פתרונות, להתמודד ברמה התקציבית לפתרונות האלה.
חביב קצב: זה לא פשוט, כולנו מכירים את התמונה וכולנו יודעים את המציאות שהיא לא קלה ולא פשוטה.
ליה שמטוב: מר קצב, קיבלתי לא מזמן תלונות מהעיר כרמיאל.
ליה שמטוב: יש שם עולים חדשים שעומדים בכל הקריטריונים ומגיע להם דיור ציבורי ובכל זאת הם לא מקבלים דירות.
ליה שמטוב: ולא רק שם, זה קורה בגליל, בעיר כרמיאל ובערים שם בגליל מהכפרים מסביב.
חביב קצב: אנחנו לא מעורבים בנושא הזה.
חביב קצב: למדינת ישראל אין פתרונות דיור בכפרים סביב כרמיאל.
חביב קצב: אנחנו לא מעורבים בזה.
חביב קצב: אנשים שוכרים דירות בכוחות עצמם, אנחנו מסייעים.
חביב קצב: מדינת ישראל מסייעת לעולים בסובסידיה בשכר דירה לשכור דירות בשוק הפרטי.
חביב קצב: זכותו של כל אדם, כל עולה, לשכור איפה שהוא רוצה.
ליה שמטוב: לא, אני מדברת על דיור ציבורי.