GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דנון: בבקשה דפני.
דפני מושיוב: אני נתתי את הדוגמה כמשל לקושי העצום של המשפחות המגיעות לישובי הקבע בכלל הארץ.
דפני מושיוב: וזה היה בשנה האחרונה.
דפני מושיוב: לא בהכרח אנחנו מדברים על פתולוגיה.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על משבר עלייה שהוא משבר שבא לידי ביטוי בתוך המשפחה והמעבר מהקליטה של הסוכנות היהודית שהיא מוגנת.
דפני מושיוב: החיים הרבה יותר קלים כאשר הסוכנות היהודית מטפלת בעולים.
דפני מושיוב: המעבר ליישובי הקבע, התהליך של עצמאות בישובי הקבע הוא מאוד מאוד קשה.
דפני מושיוב: המחויבות כלפי המשפחות שנשארו באתיופיה יוצרת קושי כלכלי עצום עבור המשפחות האלה.
דפני מושיוב: ואנחנו נתקלים, ספרנו הפעם בקרית ביאליק כדוגמה בעקבות פנייה של ראש הרשות לעזור בקליטה, אנחנו רואים שיש שם קושי מאוד מאוד גדול וזו דוגמה מהשנה האחרונה כביטוי לקושי שיהיה בעתיד ולחוסר התקצוב במשרד הרווחה בתוספת.
אברהם מיכאלי: הייתם שותפים להחלטת הממשלה?
דפני מושיוב: היתה התנגדות.
דפני מושיוב: משרד הרווחה באמצעות משרד ראש הממשלה היתה התנגדות אם לא תהיה תוספת תקציב.
דני דנון: מה ההערכה התקציבית שלכם לקליטה של העולים בעקבות החלטת הממשלה, האם אתם מעריכים זאת בצורה חיובית או טובה?
דפני מושיוב: בנינו תקציב לאלף נפשות בצורה מאוד מאוד מינימאלית אני חייבת להגיד.
דפני מושיוב: התקציבן של המשרד דאג לכך.
דני דנון: למה תקצבתם לאלף?
דני דנון: אם זה לשנה אז זה צריך להיות ל-2500.
דני דנון: אתם מדברים על תקציב שנתי.
דפני מושיוב: זה מודל.
דפני מושיוב: בעבר חנוך צמיר היה מעורב בזה בצורה זאת.
שלמה מולה: דפני אבל אתם לא רלוונטיים בתקופה הזאת של השנתיים הראשונות או שלוש השנים הראשונות.
שלמה מולה: מגיעים אנשים אליכם ואתם צריכים להיות מתוקצבים ב-2010.
שלמה מולה: אין שום קשר בין התקציבים.
שלמה מולה: אני לא מוכן  לשמוע דמגוגיה או רצון לקבל תקציבים על חשבון האתיופים.
שלמה מולה: לא מוכן.
שלמה מולה: זה מעצבן אותי.
שלמה מולה: זה מרגיז אותי.
שלמה מולה: אם אתם באים ואומרים כל העולים שנמצאים במרכז קליטה בתקופה הראשונה, אתם לא  נותנים אפילו עובד סוציאלי אחד מטעם משרד הרווחה.
שלמה מולה: משרד הרווחה לא נותן.
שלמה מולה: אז מה אתם מדברים לגבי החוב שלכם לקליטה?
שלמה מולה: אתם רוצי תדברו אחרי שהעולים נקלטו בארץ.
דני דנון: רגע, בוא נשמע למה הם צריכים את הכסף.
דני דנון: כמה כסף זה?
דני דנון: אני רוצה שדפני תשלים את דבריה.
דפני מושיוב: כמו שנאמר בשנה האחרונה 2010 יצאו לישובי הקבע, כמה משפחות?
דני דנון: דפני אני רוצה לעזור לך בבקשה.
דני דנון: תחזרי למודד של האלף שהתחלת איתו.
דפני מושיוב: המודד של האלף כולל עובדים סוציאליים ברשות המקומיות.
דפני מושיוב: ברגע שהם יוצאים ממרכזי הקליטה הם מגיעים לישובי הקבע.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים רק על ישובי הקבע.
דפני מושיוב: הבקשה שלנו היא למהלך שנת 2011 שבה יצאו אנשים, סביר להניח, ממרכזי הקליטה לישובי הקבע.
דפני מושיוב: וזה תהליך שימשיך.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על עובדים סוציאליים.
דני דנון: אם הם יוצאים ממרכזי הקליטה יש לכך השלכות שצריך לתקצב אותן.
שלמה מולה: דני, אבל למה משרד הרווחה לא ביקש תקציב לשנת 2010-2011?
שלמה מולה: בנו תקציבים.
שלמה מולה: מה זה קשור להיערכות של העלייה הזאת?
שלמה מולה: מה הקשר?
שלמה מולה: אם אתם נכשלתם במשרד הרווחה, אתם יודעים ש- 6000 עולים במרכזי הקליטה יעברו בשלוש השנים הבאות, לא קיבלתם תקציב, אתם לא תקבלו תקציב בדיון הזה.
שלמה מולה: לא יקרה.
שלמה מולה: אני יכול לדבר לגבי משרדים אחרים, לא לגבי משרד הרווחה.
דפני מושיוב: תקציב הרווחה שביקשנו, אני אתן דוגמה.
דפני מושיוב: אנחנו מפתחים היום מודל בעקבות קריית ביאליק.
דפני מושיוב: מקריית ביאליק הגיעו אלינו במהלך השנה אל מנכ"ל המשרד.
דפני מושיוב: לא קיבלנו את הידיעה שמגיעים אנשים.
דפני מושיוב: ואנחנו מדברים על עובדי אימפק שידעו למיין את האנשים ולדעת מה סוג הבעיה שלהם.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על מלווי משפחות, אנשים שהם דוברי שפה כדי שיוכלו ללוות את המשפחות.
דפני מושיוב: לידיעתכם 99% מהאוכלוסייה שמגיעה, גם ביפו וגם ממקומות אחרים, מגיעים למשרד הרווחה לצערי.
דפני מושיוב: מכסות לילדים בפנימיות רווחה במידה וצריך.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על תוכניות לגיל הרך לילדים בסיכון כמו ילדים עולים במעלה, תוכניות ביתיות וכיוצא בזה.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על תוכניות גישור לפנימיות כי הילדים נשלחים לפנימיות עליית הנוער וההורים לא תמיד יודעים היכן הילדים שלהם.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על סיוע בצרכים מיוחדים.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על סדנאות תלויות תקציב.
דפני מושיוב: אנחנו מדברים על מרכזים למניעת אלימות, על עבודה לפי תעריפים אצלנו, כולל את הנושא של טיפול במניעת שימוש באלכוהול.
דפני מושיוב: מכסות במידה וצריך לנקלטים.
דפני מושיוב: מועדוני נוער, עבודה שיקומית בתחום התעסוקה.
דפני מושיוב: אלה הדברים שאנחנו מדברים עליהם.
דני קסהון: אבל מה עושים בתקציב השנתי?
דני קסהון: אנחנו לא חלק מהתקציב שנועד ליום יום.
דפני מושיוב: אתה צודק.
דפני מושיוב: אם אתה מכיר את משרד הרווחה הבעיה היא כלכלית.
דפני מושיוב: אבל הבעיה היותר ספציפית היא שלאנשים שעולים מאתיופיה יש צרכים מסוימים.
שלמה מולה: דפני, היה לי העונג לשמוע את השר שלך לפני יומיים.
שלמה מולה: הוא הציג את התקציב הדו שנתי שלו בוועדת הכספים.
שלמה מולה: שמעתי אותו, ראיתי את התקציבים.
שלמה מולה: אני מתקומם שאתם מקטלגים אוכלוסייה מסוימת.
שלמה מולה: אתם רוצים לקבל תקציב נוסף ממשרד האוצר.
שלמה מולה: אני רואה בזה באמת פגיעה.
שלמה מולה: עכשיו אני אומר לך בכנות.
שלמה מולה: ראיתי את סעיפי התקציב בוועדת כספים.
שלמה מולה: הם דיברו בדיוק על אותם דברים שאת מדברת עליהם.
שלמה מולה: אז מה את רוצה עכשיו?
שלמה מולה: עכשיו אתם רוצים לבוא על חשבון הצבע של השחורים האתיופים ולקבל עוד כסף?
שלמה מולה: זה פשוט מרגיז אותי.
דפני מושיוב: כבוד חבר הכנסת, קשה לי עם הדברים שאתה אומר.
שלמה מולה: כי זה מרגיז.
שלמה מולה: כי השר שלך אמר בדיוק בקשר לצרכים האלה, יש לי אוכלוסיות מיוחדות, יש לי אתיופים, יש לי ערבים.
שלמה מולה: הוא פירט.
שלמה מולה: הנה נציג האוצר רואה.
שלמה מולה: הוא פירט את זה.
שלמה מולה: מה אתם רוצים עוד?
דפני מושיוב: אנחנו יכולים להתייחס לדברים בצורה הזאת ואנחנו יכולים להתייחס לקושי שקיים.
שלמה מולה: אין ויכוח על הקושי.
דפני מושיוב: אנחנו יכולים להתייחס למענים המיוחדים.
דפני מושיוב: אני חושבת שהמשרד שלנו מנסה להיערך אחרת בטיפול בעולים.
דפני מושיוב: אני חושבת שהשר והמנכ"ל לוקחים את הנושא הזה בצורה מאוד אחראית ועל פי המודלים האחרונים שראינו בשנה האחרונה  בקריית ביאליק וקריית אתא וחיפה, אנחנו רואים את הקושי העצום.
דפני מושיוב: אם אנחנו לא ניערך כפי שדרך אגב היה בשנות התשעים, היתה גישה מיוחדת לכל הנושא של העולים.
דפני מושיוב: צריך להתייחס לזה כמענה.
דפני מושיוב: אם אנחנו לא נתייחס לזה בגישה מיוחדת אז אנחנו נמשיך לראות את ההיקפים המאוד גדולים.
דפני מושיוב: אני חושבת שתוכנית החומש ליוצאי אתיופיה בונה מודל אחר של עבודה.
דפני מושיוב: אני כן הייתי ממליצה להסתכל על אופן העבודה.
דפני מושיוב: ואנחנו לפחות לומדים את מודל החומש כדי לראות איך עובדים בין משרדים בצורה יותר אפקטיבית כדי לבנות מודל יישובי לקליטה.
דני דנון: דפני, מה השורה התחתונה?
דני דנון: מה בשורה התחתונה הסכום שאתם מעריכים יענה על הצרכים של המשרד שלכם?
דפני מושיוב: קליטה של 8000 עולים תעלה 89,474.
דני דנון: כ-90 מיליון שקל לכל התקופה.
דני דנון: לשלוש שנים.
דני דנון: חנוך בבקשה.
חנוך צמיר: ברשותכם, אני אנסה קצת להבהיר גם את המושגים וגם את רצף ההחלטות.
חנוך צמיר: נציגת משרד הרווחה דיברה על הקליטה ביישובי הקבע ולא בכדי.
חנוך צמיר: בעצם היא לא הזכירה את התקופה הראשונה של השהות במרכזי הקליטה שאמרנו שהיא יכולה להיות בין שנה וחצי לשנתיים.
חנוך צמיר: אני חושב שזה בעצם נושא הדיון היום.
חנוך צמיר: לא שלא חשוב לדבר על הקליטה בישובי הקבע.
אברהם מיכאלי: היא מדברת על בעיות שוטפות של משרד הרווחה.
חנוך צמיר: אני רק מבקש את רשות הדיבור.
חנוך צמיר: יש בעיות שוטפות ארוכות, גדולות ומשמעותיות.
חנוך צמיר: אני לא חושב שזה הדיון היום.
חנוך צמיר: אנחנו יכולים לשאול את עצמנו גם מה קורה בתחום ההשכלה הגבוהה בעוד חמש שנים.
חנוך צמיר: אני חושב היושב ראש ברשותך שכרגע צריך להתמקד בתקופה הראשונה, בשהות במרכזי הקליטה.
חנוך צמיר: ומכאן אני רוצה להגיד את הדבר הבא.
דני דנון: לא. אבל סליחה חנוך.
דני דנון: אם הצוות יחליט עוד שבויים שנותנים תמריץ ומוציאים אלף משפחות ממרכזי הקליטה כדי לפנות מקומות אז צריך יהיה לתת מענה לאותן משפחות.
חנוך צמיר: כבוד היושב ראש, הרי אני האחרון שמזלזל בזה.
חנוך צמיר: אני עוסק בזה יום יום, פעמיים ביום.
חנוך צמיר: אבל בואו נתמקד.
חנוך צמיר: עדיין יש לנו בעיה באשר לתקופה הראשונית במרכזי הקליטה.
חנוך צמיר: ולמה?
חנוך צמיר: כי על פי הסדרים שהיו בעבר, משרד הרווחה בכלל לא נכנס למרכזי הקליטה.
חנוך צמיר: ולא בכדי אמר חבר הכנסת שלמה מולה את מה שהוא אמר.
חנוך צמיר: אני חושב, וזה בכוונתנו היום לעשות, היום, מחר, זה לפתוח את ההסדרים האלה מחדש, ולהגיע לדיון עם משרד הרווחה שאכן כן ייכנס למרכזי הקליטה.
חנוך צמיר: אני לא נכנס כרגע לסיבות למה הוא לא שם.
חנוך צמיר: אני אומר היו איזשהם הסדרים בעבר.
חנוך צמיר: וכרגע מי שמספק ולא באופן מלא את הצרכים שקשורים ברווחה במרכזי הקליטה זה או תקציב שעובר באמצעות משרד הקליטה או תקציבים פנימיים של הסוכנות היהודית.
חנוך צמיר: אני חושב שהסוגיה האמיתית כרגע היא להכניס פנימה את משרד הרווחה.
חנוך צמיר: אני מתחייב להתחיל לעשות את זה מהיום ואילך.
אברהם מיכאלי: ואם אין תקציבים?
אברהם מיכאלי: אז הם כן צריכים לדאוג לעצמם עכשיו שיהיה להם תקציב בתקופה הזאת.
שלמה מולה: קודם כל שהחלטות יתקבלו.
חנוך צימר: אם תהיה הסכמה עקרונית לעשות את זה שהאוצר כמובן יהיה שותף לזה, אני בטוח שימצאו גם התקציבים.
דני דנון: משרד החינוך, אני אבקש ממאיה שריר, בבקשה.
מאיה שריר: אנחנו מקבלים את המידע על משפחות שמגיעות למרכזי הקליטה מהסוכנות היהודית.
מאיה שריר: אנחנו מקבלים מהם רשימות להיכן משובצות המשפחות ובהתאם אנחנו משבצים את התלמידים לבתי ספר ממלכתיים דתיים, ומשתדלים ככל האפשר לשבץ את הילדים לגני ילדים סמוכים למרכזי הקליטה.
מאיה שריר: לא תמיד זה מתאפשר.
מאיה שריר: מדובר בדרך כלל בישובי פריפריה.
מאיה שריר: החינוך הממלכתי דתי מצומצם שם.
מאיה שריר: לכן אנחנו נאלצים לשלם גם עבור הסעות.
מאיה שריר: אז יש כאן מרכיב של הסעות שמסיעים אפילו מצפת עד קצרין אם אין ברירה.
מאיה שריר: מסיעים אפילו ילדים בגיל הגן מצפת לישובי הסביבה.
מאיה שריר: מעבר לכך יש כמובן הקצאת שעות למסגרות אולפניות לרכישת השפה העברית והשלמת פערים בכל מקצועות הלימוד.
מאיה שריר: לעיתים אפילו יש צורך במבנים.
מאיה שריר: בדרך כלל מבנים במקום שאין מקום פיזי לקלוט את התלמידים.
מאיה שריר: מעבר לכך יש תשלום עבור הוראת חוץ כיוון שהתלמידים לא תמיד לומדים באותו ישוב שבו ממוקם מרכז הקליטה ואז צריך לשלם לרשות שקולטת.
מאיה שריר: כל זה הוא רק בתהליך של השנה הראשונה ואני באמת התייחסתי בכל התחשיב כאן רק לשנה הראשונה.
מאיה שריר: אנחנו יודעים שבאמת כאן לא מסתיים התהליך.
מאיה שריר: המעבר לישוב הקבע כמו שנאמר כאן הוא אחרי שנה וחצי או שנתיים הוא נקודת זמן מאוד מאוד בעייתית עבור תלמידים.
מאיה שריר: תלמידים שחוו הרבה מאוד מעברים והגיעו מכפרים, וישבו במחנה מעבר בגונדר או אפילו הגיעו מערים וישבו כמה שנים במחנה מעבר ומגיעים אחר כך למרכז קליטה שהסביבה שם היא הומוגנית, גם כיתות הלימוד הן הומוגניות וצריכים אחר כך לעבור לישוב קבע אחרי שנה וחצי או שנתיים יש בדרך כלל בעיה.
מאיה שריר: יש נסיגה בלמידה.
מאיה שריר: צריך תמיכה.
מאיה שריר: ואני בכל ההדגשים שלי בכלל לא התייחסתי לנקודה הזאת.
מאיה שריר: ניקח באמת לדוגמה את קריית ביאליק.
מאיה שריר: קריית ביאליק זה ישוב שאין בו אף מוסד חינוכי ממלכתי דתי.
מאיה שריר: לא גן ילדים, לא בית ספר והילדים מוסעים.
מאיה שריר: הם מוסעים היום לנשר ולקריית טבעון שקלטו את כל התלמידים, ומשרד החינוך לקח על עצמו השנה הזאת מימון מלא של ההסעות גם שם כדי שבאמת לא תהיה התנגדות של האוכלוסייה לבתי הספר, וגם שלא תהיה התנגדות מצד בתי הספר ושלא תהיה התנגדות מצד היישובים שקלטו.
מאיה שריר: לכן באמת הכול עבר השנה בשקט והתלמידים לומדים ומרוצים.
מאיה שריר: אבל אני בכלל לא התייחסתי בתחשיב הזה לכמה נקודות.
אברהם מיכאלי: את התחשיבים שלכם לא הצגתם אותם לפני קבלת החלטת הממשלה?
מאיה שריר: אני יודעת שהשר הודיע שיש לו צורך בתקציב נוסף.
אברהם מיכאלי: אני שומע פה על משרדי ממשלה כאילו זה ממשלות אחרות.
אהוד פראוור: בואו נבחין בין משרד דורש לבין משרד מקבל.
אהוד פראוור: בואו נבחין בין עלות, למי זה חסר.
אהוד פראוור: זה לא אותם דברים.
אהוד פראוור: אנחנו מקבלים השנה 1800 עולים.
אהוד פראוור: בסדר?
אהוד פראוור: הם נמצאים בתוך התקציבים.
אהוד פראוור: אנחנו בשנה שעברה קיבלנו, אם אני זוכר טוב, 1500 או 1600 עולים.
אהוד פראוור: גם זה נמצא בתוך התקציב.
אהוד פראוור: אני מתקן ל-1800 עולים.
אהוד פראוור: כך שהכספים נמצאים לפחות השנה בתוך המשרדים.
אהוד פראוור: השאלה היא כמה צריך יותר.
אהוד פראוור: קצב העלייה לא הולך להפיל אותם.
אהוד פראוור: יש לנו שנה אחת שלהערכתנו היא באזור ה-2000 וקצת.
אהוד פראוור: זה לא פער גדול מ-1800.
אהוד פראוור: אחר כך נראה דרך ועדת חיים שני מה הוא הקצב.
אהוד פראוור: נקבע קצב חודשי של 115 אלף שקלים.
אהוד פראוור: אנחנו נהיה לא רחוקים מהתקציבים הקיימים.
אהוד פראוור: ולכן להוציא קצת יותר, לא דרמה, גם הפער בין 1800 ל-2400 הוא לא אסון.
אהוד פראוור: עכשיו יש מקום אחד שהוא ברור לנו.
אהוד פראוור: והמקום הזה שהוא ברור לנו זה שאי שם בנושא המשכנתאות משהו יצטרך לקרות.
אהוד פראוור: בכל דרך של השוואה התחושה היתה גם לפי המציאות כפי שאנחנו מבינים אותה שהנטל שיוטל על המשרדים אינו גדול באופן משמעותי.
דני דנון: אבל איך אתה מסביר את הדרישה של המשרדים?
דני דנון: שהיא הפוכה לגמרי ממה שאתה אומר.
אהוד פראוור: משום שלעולם משרד, אם אתה תאפשר למשרד לבוא לכנסת ולהגיד שהממשלה או שהמערכת המרכזית לא בסדר, שזה היה צריך להיות תוספתי ולא התקציב הנוכחי, לא נולד המשרד שלא יעשה את זה.
אהוד פראוור: אבל אנחנו לאחר שבחנו את הדברים האלה וראינו קודם כל את קצב העלייה,
שלמה מולה: האמת היא שבמיוחד כאשר זה מדובר על עולי אתיופיה.
אריאלה רבדל: אני מצטערת.
אריאלה רבדל: סליחה שאני מתפרצת.
אריאלה רבדל: אני ממשרד השיכון ויש לי מה להגיד על האופן שבו מתנהלים הדברים.
אריאלה רבדל: אני ממש מוחה על האופן שבו מדברים כלפי פקידים שעושים כמיטב יכולתם במשרדי הממשלה.
אריאלה רבדל: אני חושבת שזה לא הוגן.
אריאלה רבדל: אם יש טענות כלפי משרדי ממשלה יש בשביל זה שרים ומנכ"לים.
אריאלה רבדל: אני ממש, אני בחיים שלי לא שמעתי דברים כאלה.
אריאלה רבדל: אני הרבה שנים עובדת בשירות המדינה.
אריאלה רבדל: אני הרבה שנים מופיעה בכנסת.
אריאלה רבדל: אף פעם לא שמעתי כזאת התנהגות כלפי פקידים אדוני היושב ראש ואני חושבת שתפקידך להגן עלינו.
אריאלה רבדל: אם יש ביקורת כלפי המשרדים, יש בממשלה הזאת שרים, יש מנכ"לים.
אריאלה רבדל: כאן יושבים פקידים לא ברמה הבכירה ביותר שעושים כמיטב יכולתם ואני חושבת שזה ממש, לא שמעתי דבר כזה בחיים שלי עד היום.
שלמה מולה: תשלחו את הפקידים הבכירים.
אריאלה רבדל: אני לא אומרת שהכול בסדר מבחינת עולי אתיופיה.
אריאלה רבדל: אם יש ביקורת על תהליך הקליטה נא  לזמן את השרים המיועדים, האחראים על הקליטה.
דני דנון: אריאלה, אני אגיד לך משהו.
דני דנון: אני חושב שהטענות שלך הן לגיטימיות אבל גם הטענות של חבר הכנסת שלמה מולה הן לגיטימיות.
אריאלה רבדל: הן לגיטימיות כלפי השרים אבל לא כלפי הפקידים שיושבים כאן.
דני דנון: הוא מביע את עמדתו וזכותו להביע את עמדתו בוועדה.
דני דנון: והמטרה היא שהמסר יעבור למשרד.
דני דנון: לפי דעתי, אני לא מסכים עם עמדתו של חבר הכנסת שלמה מולה.
אריאלה רבדל: זכותו לכל עמדה שהוא נוקט.
אריאלה רבדל: הוא עושה את זה מכל הלב.
אריאלה רבדל: הוא אחד האנשים שמשקיעים הכי הרבה בעולי אתיופיה.
אריאלה רבדל: אבל עדיין.
דני דנון: אבל זה צריך לעבור לשר שלא נמצא פה בוועדה.
דני דנון: זה קורה בוועדות כל יום.
דני דנון: לא תמיד מגיעים השרים או המנכ"לים אז הנציג שלהם מביע את העמדות, מקבל את העמדות של הוועדה ומעביר אותן הלאה.
דני דנון: אודי נא להשלים בבקשה.
אהוד פראוור: איך שלא נעמיד את זה, גם פער השיא שיכול להיות בין 1800 עולים ל-2400 עולים הוא לא פער גדול.
אהוד פראוור: עכשיו לגיטימי שהממשלה תגיד שההוצאות הן על חשבון המשרדים.
אהוד פראוור: לא בהכרח המשרדים אוהבים את זה.
אהוד פראוור: לעומת זאת מקומו של הדיון הזה בממשלה ושם יגיבו.
דני דנון: לא. אבל המקום שלנו הוא לפקח על הממשלה.
אהוד פראוור: זה ברור.
אהוד פראוור: אבל היות שהשאלות האלה עלו בממשלה ונדונו, ובנושאים מסוימים כמו הצורך לתמוך בפיזור אוכלוסייה, גם סוכם שהנושא הזה, מה שלא היה מראש יעד, משום שזו הבעיה המרכזית, והיא כנראה גם בעיה עם עלויות.
דני דנון: אתה זוכר מה שאומר אלי כהן לגבי ערים שמסרבות לקבל עולים מאתיופיה?
אהוד פראוור: לכן, בדיוק בגלל זה.
אהוד פראוור: הרי ההחלטה השתנתה.
אהוד פראוור: הנושא שמדברים עליו היום של פיזור אוכלוסין הוא נושא שאותו העברנו גם לועדת חיים שני כי הבנו שהוא עניין מורכב.
אהוד פראוור: יכול להיות שהוא גם כרוך בעלויות.
אהוד פראוור: לא התעלמנו מזה.
אהוד פראוור: הוצאנו אותו מכלל השיח כי הבנו שזו בעיה מרכזית ותיקנו את ההחלטה.
אהוד פראוור: עכשיו, אחרי שמביאים לממשלה החלטה שבה כתוב שההוצאות הן על חשבון המשרדים ואת הנושא הזה הכרענו.
אהוד פראוור: את הנושא הזה הכרענו בגלל הדיון הארוך שהיה עם השר גדעון סהר ואחרים.
אהוד פראוור: הנושא שקשור בפיזור אוכלוסייה יש לו משמעויות קודם כל בחינוך ואחר כך בתחומים אחרים שאנחנו לא ניגע בהם עכשיו.
אהוד פראוור: ולכן זה לא שהממשלה לא נתנה את דעתה.
אהוד פראוור: אלא שהממשלה הבינה שזה נופל על כתפינו.
אברהם מיכאלי: אודי, אני כאיש קואליציה, אני פה מסתכל על הממשלה אחרי הדברים שהושמעו פה בצורה לא טובה.
אברהם מיכאלי: אם פקידי ממשלה באים לוועדה ממשרדים שונים ומציגים חסרים שבגינם אולי אחר כך הקבוצה הזאת שתעלה לא תיקלט בארץ, אנחנו כוועדה צריכים לתת את דעתנו על כך.
אברהם מיכאלי: לכן אני מקבל את העמדה שלך שהממשלה בסוף החליטה והממשלה היא הקובעת.
אברהם מיכאלי: כל הכבוד לכל המשרדים.
אברהם מיכאלי: לפי הדעות שנשמעות פה, בצורה כזאת, הממשלה לא נראית טוב.
אהוד פראוור: אני מסכים.
דני דנון: אני רוצה לבקש מכבוד הרב  יוסף צבי הדנה לומר כמה דברים.
יוסף צבי הדנה: תודה רבה כבוד היושב ראש.
יוסף צבי הדנה: החלטת הממשלה היא להביא את בני הפלשמורה.
יוסף צבי הדנה: באמת הם מחכים המון זמן וסובלים.
יוסף צבי הדנה: נקודה אחת חשובה שהועלתה פה היא בקשר להכשרה האנשים בלימודי יהדות.
יוסף צבי הדנה: אם התוכנית תגובש ותבוא לפני הרב הראשי לישראל, הראשון לציון, הרב עמר שליטא, נשקול את זה בכובד ראש ונכריע בנושא.
יוסף צבי הדנה: כל דבר שהוא לטובת העולים הרב יתן את דעתו על כך במיוחד.
יוסף צבי הדנה: כמו כן השר לענייני דתות, גם הוא יעשה כל מה שביכולתו לסייע בנושא המעבר והקליטה של העולים.
יוסף צבי הדנה: דבר אחד שאני רוצה לציין, האמת היא שהמעבר הזה ממרכז הקליטה לדירות קבע זה חלל ריק שמביא לתרעומת אצל העולים שצריכים באמת הרבה הרבה סיוע.
יוסף צבי הדנה: כי במרכז הקליטה יש צוות שמטפל ועושה, נותן.
יוסף צבי הדנה: יום יום אנשים מטפלים בעולים כאשר הם במרכז הקליטה.
יוסף צבי הדנה: אבל ברגע שהם עוזבים את מרכז הקליטה ועוברים לדירות קבע כל הדילמה מופיעה בתחילת הקליטה.
יוסף צבי הדנה: לכן במצב כזה אני חושב שחשוב מאוד שהרשויות ייערכו בהתאם אם זה לגבי תלמידי בתי הספר, אם זה לגבי ההורים המבוגרים.
יוסף צבי הדנה: שמה יש בעיות רבות.
יוסף צבי הדנה: הבעיות העיקריות הן בקליטה ובפיזור של האנשים בדירות הקבע.
יוסף צבי הדנה: תודה רבה.
דני דנון: תודה רבה כבוד הרב.
דני דנון: חבר הכנסת שלמה מולה בבקשה.
שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב ראש.
שלמה מולה: קודם כל אני רוצה לברך אותך על קיום הדיון.
שלמה מולה: אני משתדל להשתתף בדיונים כאשר אתה יושב ראש.
שלמה מולה: אני באופן אישי יודע שדווקא שנציג הליכוד הוא ראש ועדה הדיונים הם מעניינים.
שלמה מולה: אני זוכר את קליין שהיה פעם חבר כנסת מטעם הליכוד.
שלמה מולה: ואחר כך נעמי בלומנטל.
שלמה מולה: באמת הנושאים שקשורים לעולי אתיופיה וקביעת המדיניות דרך הוועדה היתה מאוד משמעותית.
שלמה מולה: אני מקווה שאתה תקבל את מינוי הקבע וכולנו נרוויח.
שלמה מולה: דבר נוסף, בניגוד להרגלי אני רוצה דווקא להודות לראש הממשלה ולממשלה בהחלטה הזאת.
שלמה מולה: אמנם ירקנו דם להביא לכך שההחלטה הזאת תתקבל.
שלמה מולה: לא רק זה, גם בגלל ששר הפנים אוהד לעניין.
שלמה מולה: היה בעבר שר פנים מהמפלגה שלי שאי אפשר היה אפילו לדבר איתו.
שלמה מולה: אני באמת חושב שבסופו של דבר הצוות של אודי ושל מנכ"ל משרד ראש הממשלה, האמת היא אני הייתי מבוהל כאשר שמעתי אותם בדיון שהיה אצל מבקר המדינה.
שלמה מולה: אבל בכל זאת מוטב לסיים את הפרשה הזאת.
שלמה מולה: אפשר לסיים את הפרשה הזאת.
שלמה מולה: המתווה שהותווה בממשלה הוא מתווה נכון.
שלמה מולה: אני מקווה שלא נצטרך לעסוק בעניין הזה עוד הרבה זמן.
שלמה מולה: אני לפחות, ככל שזה יהיה תלוי בי אני אנסה שזו תהיה החלטת ממשלה אחרונה בעניין.
שלמה מולה: אני אומר את זה גם לפרוטוקול.
שלמה מולה: אני אמרתי את זה גם לצוות.
שלמה מולה: גם מספר חברי כנסת, אנחנו התחייבנו בכתב.
שלמה מולה: אבל אני מדגיש כאן וזה הדבר החשוב, אך ורק אנחנו מחויבים בהסכמה שלנו מול הממשלה במכתב שלנו עם המתווה של החלטת ממשלה יתקיים ככתבו וכלשונו.
שלמה מולה: אם מישהו ישבש את התהליך של ביצוע החלטת הממשלה אנחנו לא נראה את עצמנו מחויבים.
שלמה מולה: אבל המתווה הקיים מקובל עלינו עד הסוף.
שלמה מולה: עכשיו זה בעניין הראשון.
שלמה מולה: דבר נוסף, אריאלה אני לא נגדך.
שלמה מולה: אני לא התכוונתי להעליב מישהו.
שלמה מולה: אם מישהו נעלב אני מבקש סליחה.
שלמה מולה: בדיונים שהיו בחודשים האחרונים אני אמנם לא הייתי בחזית, שמעתי בדיוק על התקציבים ועל הכספים שנזרקו.
שלמה מולה: חלק מהאנשים אולי אפילו היה להם עניין שההחלטה הזאת לא תתקבל.
שלמה מולה: זה היה דבר מבהיל.
שלמה מולה: יש צורך בתקצוב אמיתי.
שלמה מולה: אבל אני יוצא מנקודת הנחה אחרת, שכל משרד ומשרד, הצרכים שלו הם שונים.
שלמה מולה: שתיים, אני יוצא מנקודת הנחה שמשרדים מסוימים, לצורך העניין אני אחזור למשרד הרווחה, אם למדינת ישראל אמורים להגיע  25 אלף,  אם הם הולכים למשרד האוצר ואומרים לו תקצב אותנו, זאת אומרת שאותם 25 אלף נכללים בתוך העולים יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: כך אני סופר אותם.
שלמה מולה: זה לא 25 אלף עולים שמגיעים ובנוסף לכך יוצאי אתיופיה האחרים.
שלמה מולה: עכשיו אני מסכים שהצרכים של יוצאי אתיופיה הם רבים ובכללם אותם 25 אלף בני הפלשמורה.
שלמה מולה: היות ו-25 אלף מגיעים אני מסכים שצריך לתת יותר.
שלמה מולה: לכן נקודת המוצא צריכה להיות, יוצאי אתיופיה מקבלים כעולים חדשים כמו כולם ואחר כך עליהם לקבל תוספת בגלל הייחודיות.
שלמה מולה: לזה אני מוכן להקשיב.
שלמה מולה: אני שמעתי את שר הרווחה.
שלמה מולה: אני שאלתי אותו בוועדת כספים.
שלמה מולה: אדוני, האם התקציב הדו שנתי מכסה לך את ההוצאות?
שלמה מולה: הוא פירט את הצרכים שלו.
שלמה מולה: אם הוא אמר את זה לאוכלוסיות וכן הלאה, מה אנחנו נבוא עכשיו למשרד הקליטה בדרישות?
שלמה מולה: בדיון בוועדה הזאת נעשה מה?
שלמה מולה: זו הנקודה.
שלמה מולה: עכשיו אני רוצה אדוני היושב ראש לדבר על משרד הפנים.
שלמה מולה: קודם כל אני מודה שבחודשים האחרונים התעוררתם.
שלמה מולה: אתם עושים עבודה טובה.
שלמה מולה: אבל הכול יהיה תלוי בכם באמת.
שלמה מולה: אני מסתכל עליך עמוס, גם סיום הפרשה הזאת של הבדיקה תלויה בכם.
שלמה מולה: ככל שאתם תקדימו, תודיעו לנו ותסיימו את הפרשה הזאת של הבדיקות ומתן התשובות עד אוגוסט זאת אומרת בנקודת הקצה בעוד מספר חודשים משרד החינוך, משרד הרווחה, הסוכנות היהודית, משרד הקליטה יוכלו לתכנן גם את התקציבים שלהם, גם את העלויות שלהם.
שלמה מולה: ידעו כמה ילדים מגיעים, ידעו מה הרכב המשפחות.
שלמה מולה: המשרדים ירצו לדעת מה הוא גודל המשפחות שמגיעות.
שלמה מולה: תינתן להם תשובה מדויקת מאוגוסט במשך שנה וחצי.
שלמה מולה: זאת אומרת, אם אתם לא תעשו את העבודה, לא תבואו עם תשובה, החלק הטכני יהיה חלק בעייתי מאוד.
שלמה מולה: ולכן אנחנו מתייחסים למשרדים כנקודת מוצא משמעותית ביותר גם לתכנן תקציבים, גם לתת מידע נכון מדויק למשרד הקליטה.
שלמה מולה: לכן צריך לעשות את העבודה הנכונה.
שלמה מולה: אבל איפה הבעיה?
שלמה מולה: לפחות ממה שאני מזהה.
שלמה מולה: הבעיה היא שברגע שאתה שולח את העולים מאתיופיה, אתה מפנה אותם להגיע לשכות, ואני אומר הלשכות לא מתפקדות.
שלמה מולה: אם שולחים עולה ללשכה, מי יקבל אותו?
שלמה מולה: האם יש מתורגמן?
שלמה מולה: אני לומד מהמכתבים שאני מקבל על הבעיות של יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: אני יודע שלפעמים העולים מגיעים ללשכות ולא פותחים להם אפילו את המשרד.
שלמה מולה: אני באמת מבקש אם אתם יכולים לעשות את המאמץ הזה של הבדיקות, מתן הפניות לעולים וכן הלאה.
שלמה מולה: אני חושב אדוני היושב ראש שהדבר הגדול הוא העניין של משרד השיכון.
שלמה מולה: התוספות למשכנתאות זה הדבר הקריטי ביותר מבחינתנו גם לקליטה הראשונית וגם לקליטה בישובי הקבע.
שלמה מולה: קליטה ראשונית, אם אתה לא רוצה עכשיו לפתוח מרכזי קליטה מפה עד הודעה חדשה, להגדיל את התקציבים הראשוניים אז אתם צריך לתת מיליוני שקלים למשרד הקליטה.
שלמה מולה: כאתה פותח מרכז קליטה אתה מתחייב לא רק לשנה הראשונה.
שלמה מולה: אתה מתחייב לקבלן שיבנה את מרכז הקליטה לעוד שלוש או ארבע שנים.
שלמה מולה: הוא לא יחתום איתך על חוזה.
שלמה מולה: זה מיליוני שקלים.
שלמה מולה: מינימום חמש שנים.
שלמה מולה: דבר שני, הקיבעון של האנשים בתוך מרכז הקליטה, אם הם לא יקבלו משכנתאות, לא ילכו לישובים יותר חזקים.
שלמה מולה: אנחנו חוזרים כך לאותה בעיה שדפני דיברה עליה לריכוזיות ולהתפתחות של המצוקה ואז התוצאה היא קשה.
שלמה מולה: חוץ ממשרד הפנים המפתח לטיפול נכון בעולים זה מתן מענקים מוגדלים משמעותיים לקניית דירות.
שלמה מולה: לא מדובר רק על המענקים הקיימים.
שלמה מולה: צריך לחזור לתוספת שניתנה במסגרת תוכנית החומש.
שלמה מולה: ואז אפשר באמת לתכנן קליטה נכונה, גם ראשונית וגם קליטת קבע.
שלמה מולה: משפט אחרון לגבי משרד החינוך.
שלמה מולה: גם משרד החינוך יכול לקבל מידע מדויק לגבי הילדים ולהיערך.
שלמה מולה: אבל קצת הפתיע אותי איך אתם, דווקא אלי, אני מסתכל עליך, איך אתם לא נותנים מידע נכון מתי מגיעים הילדים, לאיזה מקום הם מגיעים, בעיקר לדיור קבע, מה שדפני אמרה.
שלמה מולה: אם אנשים הגיעו לקריית ביאליק ואתם לא הודעתם להם שמספר כזה וכזה של ילדים מגיעים, או מספר מסוים של משפחות מגיעות, אני חושב שזה לא בסדר.
שלמה מולה: לכן תיקחו את זה על אחריותכם.
שלמה מולה: חנוך, אני יודע שיש לך צוות.
שלמה מולה: טפלו בזה.
חנוך צמיר: המידע מגיע לרשויות המקומיות יותר ממספר ימים לפני כן, בדיוק, עם חיתוך דמוגרפי, גילאי ילדים, גילאי האנשים וכך הלאה.
חנוך צמיר: צריך רק לדעת איך למשוך את המידע ואנחנו נסביר איך לעשות את זה.
דני דנון: תודה אני רוצה תשובה מאהוד.
דני דנון: אודי, ערים שלא מוכנות לקבל יוצאי אתיופיה.
דני דנון: אתם מוכנים לתת דוגמאות לכך.
אהוד פראוור: אנחנו הבאנו את זה בפני הממשלה על ערים שלא מוכנות לקבל את יוצאי אתיופיה.
אהוד פראוור: לצערנו מדובר בכמה ערים.
דני דנון: מה לגבי הערים ביהודה ושומרון?
דני דנון: מישהו פה יכול לתת לי תשובה?
חביב קצב: אין ביקוש מצד עולי אתיופיה ללכת ליהודה ושומרון.
דני דנון: זאת אומרת הם מסכימים לקבל את המענק, וללכת לגור במקומות אחרים.
חביב קצב: אני אסביר בדקה.
חביב קצב: המענק שניתן על ידי משרד השיכון מחולק לישובים שהם לא רווים ביוצאי אתיופיה.
חביב קצב: אבל יש בהם יוצאי אתיופיה.
חביב קצב: המענק לעולים יוצאי אתיופיה מגיע לישובים חדשים, שכונות חדשות.
חביב קצב: זה על זה.
חביב קצב: אני מדבר על החלטת ממשלה שהתקבלה לפני שלוש שנים בנושא הזה.
חביב קצב: צוות משותף לנו ולמשרד השיכון קבע אמות מידה, על איזה ישובים מדברים, איך אנחנו סוגרים על הישובים שלא ניתן לקבל בהם מענקים.