GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: הנושא התחיל לפני חמישה חודשים, כשגברת מרינה סולדקין, אני וחברי כנסת אחרים, קיבלנו מכתבים שיש מדענים חדשים שרק הגיעו, שיש אפשרות שהם יקבלו מלגות, וזאת התחלה של קריירה מדעית פה בארץ - והאוניברסיטאות נשארו בלי כסף.
מיכאל נודלמן: היו אנשים, היו מדענים, מדענים טובים - ולא היה כסף.
מיכאל נודלמן: מדענים עולים, בעזרת קרן שפירא.
מיכאל נודלמן: זה המכללות, זה מכונים, וינגייט ואחרים.
מיכאל נודלמן: אלו אינם סתם מדענים.
מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שאם לא היו מדענים בקרן שפירא, לא היה "קמע", לא היה כלום.
מיכאל נודלמן: זה הבסיס.
מיכאל נודלמן: זה כמו המעיין שממנו נובע הנחל.
מיכאל נודלמן: ופתאום, בחצי שנה האחרונה, אין כסף, אנחנו שולחים מכתבים, אנחנו איננו מקבלים תשובות, ורק אחרי שהיה ברור שהנושא הזה יהיה פה בדיון היום, אתמול הכל מסתדר - יש כסף, יש הכל.
מיכאל נודלמן: חברים, זאת אינה שיטה.
מיכאל נודלמן: אני שוב אומר, זה חוק, ואין לאף אחד זכות למנוע ולעכב חוק.
מיכאל נודלמן: אני חושב שפה יש כמה דברים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לדעת איפה 55 מיליון השקלים - איך משתמשים בכל הכסף הזה.
מיכאל נודלמן: אין כל כך הרבה אנשים.
מיכאל נודלמן: אני חושב שמישהו רצה - איני מדבר על משרד הקליטה - אולי משרד האוצר רוצים לעשות חסכון על חשבון המדענים.
מיכאל נודלמן: זה בלתי אפשרי, זה בלתי חוקי, ואני רוצה לדעת איך זה קרה ששבעה חודשים האוניברסיטאות היו בלי כסף - כסף שנחוץ להם.
מיכאל נודלמן: יש מדענים, יש פרסומים בעיתונים אילו מדענים טובים.
מיכאל נודלמן: הם אינם יכולים לעבוד, הם כל הזמן מגיעים לאוניברסיטאות, והם אינם מאמינים שהאוניברסיטאות רוצות לקבל אותם.
מיכאל נודלמן: זו הפעם הראשונה ב10- השנים האחרונות שקרה דבר כזה, ואני רוצה לדעת מי אשם, איפה הבעיה, ולמה זה קרה ככה שהיום הנושא הזה על סדר היום, ואתמול זה עבר בוועדת הכספים.
בוריס מפציר: בדיון חד פעמי בנושא מדענים עולים, אלא לקיים עוד דיון ועוד דיון, כי הנושא הוא לא רק חשוב, אלא הוא מהווה מכלול גם של שאיפות וגם של בעיות.
בוריס מפציר: אני אתמול ביקרתי במקום שנקרא מיגל בקרית שמונה - שאלתי את מר מיכאל נודלמן, כי זכרתי שהוא תקופה מסוימת היה בקרית שמונה.
בוריס מפציר: המקום קיבל במהלך השנים 32 מלגות שפירא, בתוכן 19 נותרו, והם מהווים כרבע מהמדענים והחוקרים של הארגון.
בוריס מפציר: עכשיו, בעידן החדש, כולם רוצים להתפתח, וכולם רוצים להגיע בתחום הביו-טכנולוגיה, זה התחום שלהם, להגיע לממדים שהם יכולים להתחרות גם עם קריית וייצמן, גם עם בן גוריון.
בוריס מפציר: זאת אומרת, התאבון הוא בריא.
בוריס מפציר: הכינו חוברת מגירה, מאד יפה, מאד מפורטת.
בוריס מפציר: דבר אחד לא מצאתי שם, והערתי על כך - כל הגישה שלי עכשיו היא מאד סקטורייאלית, אז אני אמרתי, איפה העולים?
בוריס מפציר: זאת אומרת, הרי יש לכם - זה הפוטנציאל הזמין ביותר לפרוץ קדימה, כי זה לא רק מלגות, זה גם תקציבים נוספים שהעיר מקבלת, תמיכות נוספות וכוליה וכוליה.
בוריס מפציר: ואז היו שם גם המנכ"ל למדע וגם מנכ"ל התמ"ס וגם ראש עיריית קריית שמונה, והרעיון הוא ללכת למה שנקרא מסלול מדענים בכירים, שהוא אגב מנוצל ברמה מאד לא משביעת רצון, ואני מסכים עם מה שמר ולדימיר רובין אמר, שצריך לגלות זהירות יתרה - ובאוקראינה בוודאי - מאחר שכאשר אתה בא לחטוף את המוחות הטובים, אזיי מתייחסים אליך בהתאם.
בוריס מפציר: אבל הניסיון הזה להביא מה שנקרא אנשים עם פרויקט מוכן, עם מעבדה, להבא את הבכירים שבבכירים - והייתה לי שיחה עם מר משה בלינסקי גם - מה שנקרא: "BEYOND קמע" - מה מחר.
בוריס מפציר: להערכתי, זה הנושא שאנחנו צריכים להתמקד בו, כי תראו, 500 מדענים ב"קמע" יהיו - עוד שנה, עוד שנה וחצי יהיו.
בוריס מפציר: הרשאה ארוכת טווח שתבטיח קיום קבוע של "קמע" גם היא תהיה.
בוריס מפציר: זאת אומרת, זו הצהרה ברורה.
בוריס מפציר: זה נמצא בשלבי דיבורים.
בוריס מפציר: בעיות טכניות, כגון ותק, שכר לימוד, כדי לתת תחושה טובה, להערכתי גם זה יסתדר.
בוריס מפציר: קיימת בעיה שהוזכרה כאן, ש"קמע" בעצם זה מסלול של חוקרים, ולא מסלול של הוראה - ומי שמצליח, או מי שיצליח לפרוץ את מחסום ההוראה - כל העולם פתוח לפניו.
בוריס מפציר: עד היום כ300- מדענים התקבלו כסגל אקדמאי לעניין, וזה מעט מאד.
בוריס מפציר: זאת אומרת, יחסית ל13,500- מדענים המוכרים כמדענים - לא כולם אנשי אוניברסיטאות - שעלו בעשור, זה מעט מאד, אבל המחסום העיקרי - ונשאלה פה שאלת המפתח, מהן אמות המידה?
בוריס מפציר: להערכתי, האוניברסיטאות לא יוותרו על אמות המידה.
בוריס מפציר: זאת אומרת, מי שיעמוד באמות המידה, יש היום רף אדיר.
בוריס מפציר: האוניברסיטאות לא יסכימו להוריד את הרמה הנדרשת מסגל ההוראה, אבל אני מסכים עם ההערכה של מר נחמיה לב ציון - וזה גם היה ברמז, בפגישת ראשי האוניברסיטאות - מי שעובר לצד השני של השולחן והופך למורה, לכוח הוראה, כל העולם פתוח לפניו - והאופציות הן רבות.
בוריס מפציר: אבל זה מחר.
בוריס מפציר: עכשיו ברשות
בוריס מפציר: כם, אני רוצה להתייחס להיום.
בוריס מפציר: יש פה די אנשים שדיברו על "קמע", אבל יש פה שאלה של מר מיכאל נודלמן לגבי קרן שפירא.
בוריס מפציר: מה קרה?
בוריס מפציר: הרשו לי לחלוק רק על דבר אחד, לו ישיבת ועדת הקליטה והעלייה לא הייתה מתקיימת היום, הכסף היה מגיע אתמול או שלשום.
בוריס מפציר: ולו לא היו כל המכתבים, הכסף היה מגיע אתמול או שלשום.
בוריס מפציר: ולו גם לא הייתה ננקטת שום פעולה - הכסף היה מגיע אתמול או שלשום; ואני אסביר את המערך.
בוריס מפציר: מה שקורה, יש תקציב - אם אני אומר דברים מיותרים, תעצרו אותי - ובתקציב מופיע סכום מסוים.
בוריס מפציר: התקציב מתייחס למחזור כלל שנתי.
בוריס מפציר: זאת אומרת שנה שלישית, שנה שניה, שנה ראשונה.
בוריס מפציר: מסורתית, יש מה שנקרא התחייבויות שנחתמות בסוף השנה.
בוריס מפציר: זאת אומרת, לא הספקת להוציא את הכסף, לא הספקת לממש אותו, אבל חתמת על התחייבות - אני אתן לכם דוגמה: נניח בחודש נובמבר או דצמבר התקבלו 100 מדענים למלגות שפירא.
בוריס מפציר: הם ניצלו אחד חלקי שנים עשר, או אחד חלקי ששה מהתקציב השנתי, אבל ההתחייבות נחתמה - שנה ראשונה - כל התקציב כבר מובטח וסגור בעבורם לשנה הבאה, נניח לצורך העניין, שנת 2000.
בוריס מפציר: בנוסף לכך, יש לך גם שנה שלישית ושניה, ושנת 99 עכשיו הופכת לשנה שניה.
בוריס מפציר: זה מה שאתה חייב לשלם קודם כל, כי אלה אנשים שכבר עובדים, החוזים נחתמו, וכל חוזה הוא אישי.
בוריס מפציר: ואז נוצר מצב שמר עמרי אינגבר - והוא ייתן לכם אחר כך את כל הנתונים הפרטניים - מתחיל את השנה כאשר מהתקציב המסוים יש לו, מה שנקרא, כסף מזומן בערך ב30-40%-.
בוריס מפציר: זה כסף שמספיק, מתוך 470 משרות שתוכננו ליישום השנה, זה מספיק נניח ל200-, או אפילו פחות.
בוריס מפציר: אותם אנשים שזה הספיק בעבורם, התקבלו וקיבלו את האישורים.
בוריס מפציר: עכשיו אני רוצה לשתף אתכם בהתלבטות פנימית שלנו.
בוריס מפציר: אף אחד לא אמר שתקציב עומד לרשותך תמיד ב1- בינואר.
בוריס מפציר: כל החלטה, כמו שכתוב באותיות הקטנות, "כפוף לחוק התקציב".
בוריס מפציר: על פי חוק התקציב, חתמתי על התחייבויות - ויש אנשים חיים שמקבלים את הכסף.
בוריס מפציר: מי שמקבל אותו, כל התקציב פרטני - מי שרוצה לדעת, בבקשה - אנחנו נוציא את הפלט השוטף, שם-שם, מקום-מקום, סכום-סכום.
בוריס מפציר: אין הכללה.
בוריס מפציר: אפילו היה דיון די מצחיק בוועד ראשי האוניברסיטאות, כאשר אחד מהפרופסורים, נדמה לי שזה היה רקטור האוניברסיטה העברית, הסתכל על הפלט ואמר, על פי זה אתם משלמים לנו יותר מדי כסף, כי אין לנו כל כך הרבה אנשים.
בוריס מפציר: מי צדק?
בוריס מפציר: אנחנו.
בוריס מפציר: זאת אומרת, האוניברסיטה טעתה ולא אנחנו.
בוריס מפציר: ואז הגיע מצב שאי שם בחודש מארס-אפריל, שמאחר וחיפוש העבודה הוא כאוטי, הוא לא מכוון, זולת התעשייה הקיבוצית – דרך אגב, רוב המשרות הן בתעשייה, לא באוניברסיטאות.
בוריס מפציר: זו חלוקה פנימית של משרד האוצר, שאינו מרשה לנו להפר אותה.
בוריס מפציר: לבד מהתעשייה הקיבוצית, שאיתם יש לנו חוזה ל48- משרות שנתיות, כל שאר החיפושים, ככלל, כמעט כולם הם כאוטים.
בוריס מפציר: זאת אומרת, יכול להיות ש400- איש מצאו עבודה בינואר, יכול להיות ש350- ימצאו עבודה בנובמבר.
בוריס מפציר: אין לנו שום שליטה על זה.
בוריס מפציר: רצה הגורל שהשנה הייתה שנת הצמיחה, ועוד כ140-150- איש מצאו אופציה בתקופה, החל מחודש מארס, וזה מה שיצר לחץ.
בוריס מפציר: אנחנו היינו תלויים באותם ה55- מיליון - הסכום המדויק הוא קצת יותר קטן, אבל זה איננו משנה את העיקרון - כדי לקבל אותם.
בוריס מפציר: למשרד הקליטה אין משאבים פנימיים בשום תקנה אחרת, לקחת סכום מקביל ולהעביר אותו.
בוריס מפציר: ומכאן אנחנו התחלנו את המאבק בחודש אפריל, עם תאריכים, עם פניות.
בוריס מפציר: אנחנו קיבלנו עודפים ראשונים.
בוריס מפציר: אף משרד ממשלתי לא קיבל.
בוריס מפציר: כל האחרים יקבלו באוגוסט-ספטמבר - ובעיקר, אנחנו קיבלנו קרוב ל100- מיליון עודפים, בתקנות שונות - התקנה הקריטית ביותר הייתה מדענים.
בוריס מפציר: לכן, מר מיכאל נודלמן, אני, ברשותך, רוצה לומר, זה שנוצר מצב - היינו שמחים שהוא לא ייווצר, אבל אני מבקש להסביר שיש בתקציב ממשלתי מצב שאנחנו איננו יכולים לשלוט עליו.
בוריס מפציר: אנחנו מנסים לתקן אותו עכשיו בתחום היזמות, כאשר נתנו מעין הנחייה - גם ביזמות היה אותו דבר, אם מישהו זוכר בתחילת השנה, מדוע תחום היזמות אינו מנוצל - פתחנו שנה, ב1- בינואר, היינו ב0- תקציב.
בוריס מפציר: כל התקציב שהיה - ומר יורי שטרן זוכר את זה - היה מחוייב.
בוריס מפציר: מה שנקרא, עודפים מחויבים.
בוריס מפציר: השנה נתנו הנחייה להוציא את כל התקציב.
בוריס מפציר: הנחיה - זאת אומרת, אתה יכול לבקש, אבל המציאות לפעמים לא כל כך מסכימה איתך - לנצל את כל התקציב עד 30 בנובמבר, כדי לאפשר תשלומים בדצמבר, להתחיל את שנת 2001 נטו.
בוריס מפציר: לגבי מדענים, המחזור שלנו אינו נשלט, וייתכן שכמו שעכשיו יש כ120-130- שממתינים, ייווצר מצב שקיבלנו עכשיו מכסה ל450-.
בוריס מפציר: יש לנו כ100- פלוס, ויתכן שאלה ימצאו עבודה רק בנובמבר - עוד פעם ייווצר מצב שאנחנו מעבירים תקציבים לשנת 2001, שוב אנחנו ניכנס למערבולת.
בוריס מפציר: רבותיי, זו הסיבה.
בוריס מפציר: אני חוזר ואומר, חיפוש העבודה בידי הזכאים הוא ספיחי-כאוטי-לא נשלט.
בוריס מפציר: אנחנו מאפשרים עד גבול מסוים, נותנים מה שנקרא - זכות מוקנית.
בוריס מפציר: אבל זה הבעד וזה הנגד.
בוריס מפציר: עכשיו אני רוצה לציין, לסיום דבריי, בעיה שהיא בעיניי הרבה יותר חשובה.
בוריס מפציר: זאת אומרת, זה שהיה עיכוב - אני ניסיתי להסביר.
בוריס מפציר: ראו, יש ויכוח עקרוני, ואין פה אנשי האוצר, אבל יש ויכוח עם אנשי האוצר, האם כל המסלול של העדפת מדענים עולים הוא מוצדק?
בוריס מפציר: האם אנחנו צריכים להשקיע בזה כסף?
מרינה סולודקין: תירוץ מאד יצירתי - אבל לא נכון.
בוריס מפציר: מבקש שלא להשתמש במילה תירוץ, כי זה הסבר ולא תירוץ.
בוריס מפציר: וזה אינו קשור למה שקרה השנה.
בוריס מפציר: אנחנו ביקשנו, לא היום ולא לקראת הדיון, ואני מבקש להדגיש עוד הפעם, הדיון לא שינה מאומה.
בוריס מפציר: אנחנו ביקשנו לפני מספר חודשים להגדיל השנה מ470- ל600- משרות.
בוריס מפציר: להערכתי, יושב כאן מר עמרי אינגבר, אנחנו צריכים להגיע ל700- משרות, והויכוח אינו רק תקציבי, הוא גם עקרוני.
בוריס מפציר: מדוע זה כל כך חשוב?
בוריס מפציר: תכנית "קמע", נכון לרגע זה זו קופסה שחורה - יש 500.
בוריס מפציר: זאת אומרת, אנחנו תוך פרק זמן מסוים, שנה וחצי, שנתיים, שנה, נגיע למיצוי המלא - ואז זה יעבוד על פי מקום פנוי.
בוריס מפציר: מי שפורש לפנסיה - מישהו אחר ייכנס.
בוריס מפציר: אבל ברור שהתזרים יהיה הרבה יותר קטן מהאופציות העומדות לרשותנו היום.
בוריס מפציר: מסלול שפירא, בעיקר בתחום העיסוק, בתחום התעשיות, זה המסלול שהוכיח את עצמו, והוא באמת מאפשר לאנשים להיקלט כעבור 3 שנים במקומות עבודה.
בוריס מפציר: 470 זה לא מספיק.
בוריס מפציר: זה רף נמוך מאד; והעמדה שלנו, עמדת משרד הקליטה, להעלות אותו, להגדיל את מספר המדענים, החוקרים, או אתם מכירים את ההגדרות, שיכולים להיכנס למסלול, עם סיכוי להיקלט אחר כך; ומבחינתנו יש שתי משימות.
בוריס מפציר: אחת, זה אחרי "קמע" - מה שציינתי, זאת אומרת, מסלול שיאפשר למדענים בכירים התאקלמות שהיא, הייתי אומר, חריגה מבחינת התנאים; והמטרה השניה, באופן כמה שאפשר יותר דחוף, להגדיל את היקף המשרות במלגות שפירא.
לחזור ולומר: לכן, מה שנקבע אתמול, נקבע אתמול באופן אקראי לחלוטין.
לחזור ולומר: זה לא יכול היה להתבצע קודם.
לחזור ולומר: אם אתם תשאלו, האם מצב כזה אינו יכול להיווצר מחדש - הסברתי, זה איננו תלוי בנו.
לחזור ולומר: זה תלוי באותם מקומות עבודה שזכאים, מדענים וחוקרים ימצאו.
לחזור ולומר: אנחנו איננו רוצים לקפח אף אחד, ולא - המחיר שלנו היה - רבותיי, התקציב לא נוצל באוקטובר - גמרנו, מנצלים אותו למשהו אחר, וזה, מר מיכאל נודלמן, בדיוק מה שאין אנו רוצים לעשות.
בוריס מפציר: פרטנית, למדענים עולים; ואני מציע, אם מישהו רוצה לערוך בדיקה, שיתייצב אצלנו לכוס קפה - והוא יכול לעבור פלט-פלט-פלט - לקחת כמה יצא ולראות.
בוריס מפציר: החוזים שלנו פרטניים.
בוריס מפציר: לכן, היה DELAY, היה DELAY מאפריל עד יולי.
בוריס מפציר: אף אחד לא שמח לזה, אבל במצב שנוצר לא הייתה ברירה.
בוריס מפציר: אני חוזר ואומר, זה מנגנון סיוע.
בוריס מפציר: אגב, כמו ב"קמע" רבותיי.
בוריס מפציר: למה אתם אינכם מדברים על "קמע"?
בוריס מפציר: ב"קמע" מזמן היו צריכים להיות 500 מדענים באוניברסיטאות.
בוריס מפציר: יש, נכון לעכשיו, 330 - אף אחד איננו שואל מה קרה עם הכסף.
בוריס מפציר: באותה מידה אתם יכולים לשאול - אם אתם שואלים לאן הלך הכסף.
בוריס מפציר: אנחנו בציפורניים שומרים על הכסף, כדי שיישמר, ולא - מזמן היו אומרים, רבותיי, על מה אתם מדברים?
בוריס מפציר: אין לכם סחורה, אין לכם 500 מדענים - אנחנו צריכים להתחייב משנה לשנה?
בוריס מפציר: יהיו לכם 500 מדענים, תבואו אלינו ונדבר.
בוריס מפציר: על משקל "לאן הולך הכסף", זו בדיוק הדוגמה מאותה משפחה, מאותו זן.
בוריס מפציר: אלא מאי?
בוריס מפציר: פה אנחנו בחוסר.
בוריס מפציר: שם אנחנו בעודף.
בוריס מפציר: דרך אגב, בתחום האמנים קורה אותו הדבר.
בוריס מפציר: זה לא קורה בסיוע כללי - קורסים למיניהם.
בוריס מפציר: בסיוע פרטני - אין מה לעשות.
בוריס מפציר: אתה מדבר על המסות, הסיוע הוא אישי ולפעמים זה בזכות, לפעמים זה בחובה.
בוריס מפציר: אני יכול רק להציע דבר אחד, כל הכסף הולך רק למטרה אחת - מדענים עולים, ואין שום שימוש אחר.
בוריס מפציר: אם יש לכם שאלות - בבקשה.
יאשה יורבורסקי: שומעים, וזו באמת הפתעה - והפתעה חיובית - שחסרים מדענים להוראה.
יאשה יורבורסקי: וממי אנחנו שומעים?
יאשה יורבורסקי: ממישהו שהוא יושב ראש.
יאשה יורבורסקי: זה איננו נוצר מאתמול להיום, זה בטח היה איזה שהוא תהליך.
יאשה יורבורסקי: זה מצד אחד.
יאשה יורבורסקי: מן הצד האחר, יש לך מאות, אם לא אלפים, מדענים עולים שהתעסקו בהוראה.
יאשה יורבורסקי: מי אם לא היהודים התעסקו ברוסיה בהוראה?
יאשה יורבורסקי: רובם.
יאשה יורבורסקי: דווקא פחות פרקטיים, יותר בתחום התיאוריה.
יאשה יורבורסקי: לא סתם שאלתי על אמות המידה.
יאשה יורבורסקי: תגיד את אמות המידה, יש די גופים שמכירים את האנשים, תכשיר אותם - כמה עולה להכשיר בן אדם שמתעסק בהוראה?
יאשה יורבורסקי: 10,000 שקלים?
יאשה יורבורסקי: 20,000 שקלים?
יאשה יורבורסקי: מישהו מכם יודע כמה עולה במדינת ישראל להכשיר ל- B.A.?
יאשה יורבורסקי: מישהו יכול להגיד לי כמה עולה למשק להכשיר ל- B.A.?
יאשה יורבורסקי: M.A.?
יאשה יורבורסקי: מישהו כאן יודע?
יאשה יורבורסקי: לא חשוב לאיזה מקצוע.
יאשה יורבורסקי: יש עלות למשק, מלבד מה שאנחנו משלמים.
יאשה יורבורסקי: אז יש לי הצעת ייעול - תדרשו את אמות המידה, תדרשו מקצועות, דרך הגופים שמר בוריס מפציר מטפל בהם.
עמרי אינגבר: לכל הדברים האלה.
יאשה יורבורסקי: שנולדו כאן.
יאשה יורבורסקי: והפוטנציאל של אלה שבאו משם, אתה מבין, "הם ירדו מהעצים" - עזוב, אין פוטנציאל.
מיכאל נודלמן: יהיה אותו בלגן.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול אצל הדיקנים, איך הם יכולים לעבוד בצורה הזאת.
בוריס מפציר: מצב שמתוך 470 משרות השמורות בתקציב שלנו יישארו נניח 50 או 100, והם יבוצעו לקראת סוף השנה, כי אז, אכן אנחנו נכבד את ההתחייבות, נתחייב כלפי אותם המדענים שיתקבלו לאוניברסיטאות, וב1- בינואר 2001 ההתחייבות הזאת תקוזז מהתקציב שלנו, מאחר שהאנשים כבר יהיו במקומות העבודה.
בוריס מפציר: במילים אחרות, המצב האידיאלי, ש470- אנשים מתקבלים ב1- בינואר לעבודה, ואז ב31- בדצמבר ניצלנו את כל התקציב.
בוריס מפציר: כל אחד שמתקבל לעבודה אחרי ה1- בינואר עובר את החלק היחסי שלו לשנה הבאה.
מרינה סולודקין: הטוב, מר בוריס מפציר.
מרינה סולודקין: יש תמונה כללית.
מרינה סולודקין: במשרד הקליטה נעצרו הרבה העברות כסף, גם לרשויות מקומיות, גם לתמיכות וגם למדענים.
מרינה סולודקין: להתווכח כאן.
מרינה סולודקין: הנח לי לתת את התמונה שלי.
מרינה סולודקין: בגלל הדברים האלה אנחנו רצינו לצאת מהממשלה הזו בינואר 2000, בגלל שראינו שיש שינוי בעדיפויות.
מרינה סולודקין: אין לוחצים די על האוצר בנושאים מאד הכרחיים, כמו הגורל של מדענים עולים, וגם אני פניתי - הייתי בהתכתבות עם משרד האוצר, וקיבלתי תשובה בנושא של 55 מיליון השקלים שאנחנו מדברים בהם היום.
מרינה סולודקין: התשובה הייתה, אתם לא פניתם למשרד הקליטה.
מרינה סולודקין: מר דני טופז, התקציבן שלכם לא פנה לקבל את הכסף הזה שנרשם בתקציב.
מרינה סולודקין: ברור שאינני מאמינה לאוצר.
נעמי בלומנטל: יכולה להאמין.
מרינה סולודקין: יש שינוי בעדיפויות.
מרינה סולודקין: אין לוחצים די, לא פוליטית, לא במשרד האוצר, ובגלל זה סובלים אנשים.
מרינה סולודקין: תראו, 117 מדענים עולים לא יכלו לעבוד מינואר 2000, ואנחנו עכשיו בסוף יולי.
מרינה סולודקין: ולחצנו, גם מר בוריס מפציר, גם שרת הקליטה, גם אני, גם הרבה אנשים אחרים מחודש אפריל.
מרינה סולודקין: נו, חברה - זה חוסר אונים מוחלט.
מרינה סולודקין: אי אפשר לעבוד.
מרינה סולודקין: זה שינוי בעדיפויות, גם במשרד הקליטה, אני אומרת, בהנהגה, שאין הם עומדים על שלהם, וגם בממשלה, שגם מכירה.
מרינה סולודקין: הייתה כאן היועצת של ראש הממשלה, גברת אנה איסקובה - גם היא בתוך כל העניינים, בכל המאבקים.
מרינה סולודקין: ככה אי אפשר.
מרינה סולודקין: זה תקציב רגיל והעברות רגילות של תקציב רגיל.
מרינה סולודקין: למה אנחנו צריכים להתחנן ולבקש?
מרינה סולודקין: אם לא ביצועיסטים, אזיי למה עובדים?
בוריס מפציר: עודפים שאפשרו להפעיל באופן שוטף גם את תקציב המדענים, ו117- לא נקלטו מ1- בינואר.
בוריס מפציר: הייתה קליטה מ1- בינואר, ורבים מאד נקלטו, וכפי שאמרתי, הבעיה התחילה להיווצר אפילו לא בחודש אפריל, אלא בסביבות חודש מאי.
בוריס מפציר: זה שזה היה חזוי זה נכון, וזה שזה יכול להיות חזוי, כמו שאני אמרתי למר מיכאל נודלמן, גם זה נכון.
בוריס מפציר: אבל קיבלנו עודפים, ובאמת - כתוצאה מזה - באפריל התחלנו גלגול חדש.
מרינה סולודקין: יודעים מהם תקציבים.
מרינה סולודקין: הייתי אצל מר איציק כהן, והייתי אצל מר מיכאל דגן, והם אמרו לי: מרינה, אתם לא יכולים לעבוד במשרד הקליטה.
מרינה סולודקין: כל התמיכות נסגרו ב15- בפברואר, מבינים?
מרינה סולודקין: כל הדברים - יש דברים כמקדמות, יש הרבה מנגנונים פיננסיים שאפשר לעבוד, שאנשים לא יסבלו.
מרינה סולודקין: אמרו לי החברים היקרים ממפלגת ש"ס.
מרינה סולודקין: אם רוצים - מבצעים.
מרינה סולודקין: היום קראתי בעיתון ששרת הקליטה החליטה לממן דבר אחר לגמרי - ערוץ הילדים.
מרינה סולודקין: 150,000 שקלים.
מרינה סולודקין: זה לא הרבה - אולי זה נכון.
מרינה סולודקין: אבל זה שינוי בעדיפויות.
מרינה סולודקין: מאשימה אף אחד.
יורי שטרן: סולודקין הייתה סגנית שרת הקליטה, כי אז היינו יכולים להתערב בזמן.
יורי שטרן: חבל לשמוע את זה עכשיו.
מרינה סולודקין: לא שמענו.
מרינה סולודקין: לא הייתה אופוזיציה.
יורי שטרן: בוריס מפציר, אני הגעתי בשלב שאתה הסברת מדוע בצורת ההתקשרות הקיימת נוצרים כאלה פערים ואיחורים.
יורי שטרן: אינני זוכר אף שנה שזה נוצר, למרות שצורת ההתקשרות היא אותה צורה כל שנה ושנה.
יורי שטרן: זאת אומרת, זה לא היה מעולם שהמדענים לא קיבלו משכורת.
עמרי אינגבר: חודש זה קורה.
עמרי אינגבר: את העודפים קיבלנו השנה הכי מוקדם.
עמרי אינגבר: בכל השנים מקבלים אותם באוגוסט, בספטמבר, באוקטובר.
עמרי אינגבר: כל שנה.
עמרי אינגבר: התקציב בדרך כלל מספיק לחצי שנה - עד מאי-יוני.
עמרי אינגבר: השנה הוא באפריל כבר נגמר.
עמרי אינגבר: בלי עודפים אנחנו איננו יכולים לעבוד, וזה קורה כל שנה.
יורי שטרן: לקבל משכורת?
עמרי אינגבר: שאושר על ידינו בוועדה, קיבל משכורת.
בוריס מפציר: מי שכבר נמצא במערכת, המשכורת שלו מובטחת.
בוריס מפציר: אחרי 1 בינואר, החלק היחסי-
יורי שטרן: יכולים להתקבל לעבודה?
בוריס מפציר: התאוששות המשק, יחסית הרבה אנשים - לא מופיע פה פרסונלית רבעון - רבעון - רבעון - מצאו מקומות עבודה.
בוריס מפציר: אני יכול להוציא הנחייה, אני מחלק את השנה, נניח, לששה חלקים-
יורי שטרן: אזיי יש פה משהו שאנחנו צריכים, אם כן, לדבר על זה עם האוצר.
יורי שטרן: הנושא צריך לעבוד אוטומטית.
יורי שטרן: אני בפעם הראשונה נתקל בכך שיש תור, ואם מר עמרי אינגבר אומר, אני חייב להאמין לכך שזה קורה גם בשנים האחרות.
יורי שטרן: לכן, הדיון שלנו בנושא הזה - צריכים להמשיך בו מול משרד האוצר, אולי יחד עם מנכ"ל משרד הקליטה -ולבנות איזה שהוא תהליך שיהיה רציף.
מרינה סולודקין: משרד הקליטה והאוצר?
יורי שטרן: שזה קרה בפעם הראשונה, ואז באמת היה כעס על ההנהגה הנוכחית, אבל אם זה קורה מדי שנה, אזיי צריכים פשוט לשנות את השיטה.
מיכאל נודלמן: לעשות.
מיכאל נודלמן: איך לעשות - זה לא אנחנו.
נעמי בלומנטל: תום המושב.
נעמי בלומנטל: אין ספק שהתגלה כאן רצון וצורך, גם של המדענים שנמצאים פה, ראשי האוניברסיטאות, משרד הקליטה, הסוכנות אולי גם, לקיים עוד דיון יותר מקיף בכל מה שנוגע למדענים העולים.
נעמי בלומנטל: האמת, היו בזמנו המצוקות - אנחנו הרבה דנו פה בוועדה.
נעמי בלומנטל: נדמה לי, לפני שלוש שנים היינו כולנו שותפים לזה.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שיש התקדמות גדולה, אבל יחד עם זה, אנחנו רוצים לראות איך אפשר גם לנסות להיות אטרקטיביים לגבי מדענים עולים שנמצאים עדיין בחוץ לארץ - הייתה לנו שנת עליה מבורכת מאד ב99-, גם למצוא איך לגשר על פני הפער - שמענו כאן את הצורך במורים, במרצים, בפרופסורים באוניברסיטאות, לבין העובדה שזה איננו קורה בשטח, וזה חבל.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שאפשר פשוט להמריץ את זה, ואני חוזרת גם לנושא קודם שהעליתי, לגבי איזה שהוא שילוב שיהיה טוב יותר בתוך האוניברסיטאות, של אנשי הסגל מבין העולים החדשים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה ברשותכם לסיים בשלב הזה את הדיון, ובמושב הבא אנחנו נקיים שוב דיון, וננסה להיות קצת פרודוקטיביים לגבי הצפי לעתיד.
נעמי בלומנטל: אם תוכלו אתם, כמדענים עולים, הארגון וכוליה, לבוא בכמה הצעות, הן לגבי סמינרים שעשויים להתקיים בחוץ לארץ, שאפשר בהחלט להציג אותם, וגם שיהיו סמינרים מדעיים, כדי לנסות ולמשוך מדענים אחרים, בתחומים מסוימים, שאין ספק שהמשק זקוק להם - זה מצד אחד, זה בחוץ לארץ, בארצות המוצא.
נעמי בלומנטל: דרך אגב, אפשר יהיה להרחיב את זה - אני היום מעלה על סדר היום במליאת הכנסת את נושא העלייה מארצות הברית, אזיי אנחנו יכולים להרחיב את זה גם לארצות אחרות, לאו דווקא לברית המועצות לשעבר, לחבר העמים.
נעמי בלומנטל: דבר נוסף, זה באמת לראות איך מבחינה תקציבית, ייתכן שגם נביא כמה מומחים ממפלגות אחרות - שמענו שיש כמה מומחים רציניים, כדי לראות שלא נגיע למצב של צוואר בקבוק בחודש מסוים.
יורי שטרן: שהמחצית הראשונה זה על שפירא, והמכלול שביקשתי לדון בו יעלה בחצי השני, וזה היה הפוך, אבל אני רציתי להגיד שהבעיה היא לא רק הפקקים האלה, ולא רק מה שקורה ב"קמע", אלא כל השיטה הופכת את המדען העולה פשוט לעוזר מדען ישראלי, והתנאים הסוציאליים ותנאי העבודה הם תנאי עבדות - וזה הנושא המרכזי.
אדגר אלטשולר: וששמענו רק חברי כנסת.
אדגר אלטשולר: אנחנו הגענו הנה מחיפה, כדי לשמוע שהישיבה תתקיים פעם אחרת.
נעמי בלומנטל: אם יש שאלות למר נחמיה לב ציון.
נעמי בלומנטל: אם אתה רוצה עוד לשאול - בבקשה.
אדגר אלטשולר: עולים.
אדגר אלטשולר: זו אגודה לאומית, כוללת יותר מ25- ארגונים בכל הארץ, מקרית שמונה עד לדימונה.
אדגר אלטשולר: לאגודה הישראלית יש שלוש מטרות: מטרה אחת, לאחד מדענים ומומחים לגוף אחד.
אדגר אלטשולר: מטרה שנייה, לתמוך ולעזור לאנשים בתנאים חדשים; והמטרה השלישית, להראות את הפוטנציאל האינטלקטואלי והמקצועי בארץ שלו.
אדגר אלטשולר: אי אפשר לאחד ולתמוך ולהראות פוטנציאל של מדענים עולים חדשים בלי כסף.
אדגר אלטשולר: אנחנו לא קיבלנו אגורה אחת בשנה הזו.
אדגר אלטשולר: אין הסבר לכך שמשרד הקליטה הוציא מכרזים למימון של פרויקטים לעולים חדשים רק ביוני.
אדגר אלטשולר: אי אפשר לדמיין לעשות משהו טוב.
אדגר אלטשולר: מפני שאין זמן - ואני קצת מתרגז מפני שאני חיכיתי, חיכיתי, לא קיבלתי את האפשרות להגיד כמה מילים.
אדגר אלטשולר: אני רוצה להעיר הערה אחת בסוף הנאום שלי - שאלו פעם את האקדמיקן בן ציון וולף, האם נכון לחלק מדענים לצעירים ומבוגרים.
אדגר אלטשולר: הוא אמר: לא נכון.
אדגר אלטשולר: מדענים צריך לחלק למומחים וטיפשים.
אדגר אלטשולר: לא הבנתי מה המשמעות של הביטוי "מדען מבוגר", תודה.
נעמי בלומנטל: מדען ותיק יותר, או עולה שבגיל מבוגר יותר, פשוט כל הזכויות של פנסיה וכל הזכויות שמוקנות במשך השנים, שיש אפליה בין ותיקים לבין עולים חדשים.
נעמי בלומנטל: ואני חושבת שנכון שאין חשק תמיד לדבר על זה, כי אנחנו יותר, הייתי אומרת, בארמונות המדע רוצים לדון, אבל זה בהחלט נושא שמעיק על הרבה מן המדענים הותיקים יותר.
נעמי בלומנטל: אנחנו פשוט נמצאים היום ביום רביעי.
נעמי בלומנטל: אני אשתדל שהדיון הבא לא יהיה ביום רביעי - היינו במצוקה של זמן, ובימי רביעי בדרך כלל הישיבות קצרות יותר.
נעמי בלומנטל: חברת-הכנסת סופה לנדבר ביקשה להעלות נושא מאד ספציפי שקשור לתקנות הבטיחות בעבודה ולשירותי דוזימטריה אישית לקרינה.
נעמי בלומנטל: ניגשו למבחנים אנשים מקרב העולים החדשים, שאני מאמינה בכישוריהם, אבל אני מבינה שהתוצאות לא היו טובות.
נעמי בלומנטל: אנחנו קיבלנו מידע ממשרד העבודה והרווחה שהם מאד באו לקראת העולים החדשים.
סופה לנדבר: הו-הה, איך שהם באו לקראתם.
נעמי בלומנטל: אני אומרת שלפי המידע שקיבלנו ממשרד העבודה והרווחה הם מאד באו לקראת העולים החדשים, ותיכף נשמע אותם.
נעמי בלומנטל: הם אמרו לנו שהמבחן היה בעל-פה, שהגישו את השאלות מראש, כ-15 במספר, וגם היו להם 90 דקות להכנה.
נעמי בלומנטל: אחר-כך היתה הבחינה בעל-פה.
נעמי בלומנטל: בוועדת העלייה והקליטה יש לנו נסיון, שגם כשהרצון הוא טוב, ואני לא רוצה לזלזל ברצון הטוב של משרדי הממשלה, בכל-זאת לא מבינים מספיק גם את הבעייתיות וגם את כל המצב של העולים החדשים.
נעמי בלומנטל: נשאלת השאלה אם יש הצדקה להכשלה.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שרוב העולים שניגשו לאותם מבדקים לא הצליחו בהם.
פיטר מגנוס: כולם לא הצליחו.
נעמי בלומנטל: כולם לא הצליחו, ונשאלת השאלה אם יש לזה הצדקה, כי בסופו של דבר יש קריטריונים מקצועיים וצריכה להיות אחריות מסוימת.
נעמי בלומנטל: האם מדובר כאן במצב שאלה אנשים שלא יכולים לעמוד במשימה הזאת מבחינה מקצועית, או שהעובדה שזאת, יחסית, תרבות שונה ושפה שונה, מכשילה אותם, או הידע האמיתי?
נעמי בלומנטל: בואו נבחן את זה ונראה במה אנחנו יכולים בכל-זאת לסייע.
נעמי בלומנטל: אני, ואני חושבת שגם חבריי חברי הכנסת, מצד אחד ניסינו לגלות אחריות מרבית מבחינת התפקיד שלנו כנציגי ציבור, ומצד שני גילינו שהעולים החדשים, זה לא ענין שהם לא זוכים ליחס נאות, אלא קני המידה שלפיהם הם נבדקים אינם תואמים לפעמים את המנטאליות, את הרוח שלהם, וזה לא בהכרח מוכיח שהם לא מתאימים לתפקיד כזה או אחר.
נעמי בלומנטל: לכן הסכמתי להעלות את הנושא על סדר-היום.
נעמי בלומנטל: יכולתי גם להגיד: הם נכשלו, שילמדו טוב יותר לבחינות, וזהו זה.
נעמי בלומנטל: אבל אנחנו נתקלנו לא אחת בעובדה שעולים חדשים, בשל הבדלים שאותם הזכרתי קודם, לא בהכרח הם לא האנשים המתאימים לתפקיד מסוים.
סופה לנדבר: קודם-כל אני ממש אסירת תודה, כי בימים אלה אנחנו מנקים את השולחן ואני יודעת שמאד-מאד קשה, אבל בגלל חשיבות הנושא את התייחסת אליו בשיא הרצינות וכינסת את הוועדה בהקדם האפשרי.
סופה לנדבר: ברשותך, אבקש שהנוכחים יציגו את עצמם ואחר-כך נשמע את הספור הזה מהאנשים הנוגעים בדבר ואחר-כך נקבל החלטות.
נעמי בלומנטל: אני רק רוצה לשמוע כמה מלים על המקצוע הזה.
סופה לנדבר: זה תחום בפיסיקה.