GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמי בלומנטל: היתה נכונות בסיסית, אנחנו טיפלנו בענין הזה בשיא המסירות.
נעמי בלומנטל: זה היה לא צודק.
נעמי בלומנטל: אותו קשיש הולך עם מה שמגיע לו, וזה לא צודק שבגלל סחבת הוא יקבל עונש.
נעמי בלומנטל: לא מגיע לאחד יותר ולשני פחות.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שחברי הכנסת גם נתנו לאותם קשישים את התחושה שהדברים יסודרו, ולא רק יסודרו, אלא שיינתן פיצוי במידה ויהיה עיכוב.
נעמי בלומנטל: חל עיכוב.
נעמי בלומנטל: אני אישית דיברתי עם מנכ"ל משרד השיכון לפני כחודש והוא אמר לי: זה מסודר, זה סגור.
נעמי בלומנטל: ההסדר היה צריך להתחיל מ-1 ביוני.
נעמי בלומנטל: שי יפתח, האם אנחנו יכולים לדבר על 1 ביוני?
נעמי בלומנטל: אז סגרנו את זה.
אריה אביר: אם כך, אני יכול להודיע באסיפת דיירים שההסדר הוא מ-1 ביוני.
נעמי בלומנטל: ואנחנו מחכים לתשובה לגבי שני הוסטלים, ואנחנו מקווים שתסדירו את זה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות גם לחברי הכנסת, שעשיתם עבודה מצוינת.
נעמי בלומנטל: כולנו הרגשנו את העוול שנעשה לאותם אנשים.
נעמי בלומנטל: לפעמים אתה חושב שמדובר בסכום לא גבוה, אבל מדובר באנשים קשישים שקשה להם, ובנוסף לכך כשיש להם הרגשה שמסדרים אחד מהם ואת השני לא, זה גרם להרבה מאד מתחים, ואני מאד שמחה שהענין הסתדר.
נעמי בלומנטל: אנחנו עוברים לשני נושאים נוספים.
נעמי בלומנטל: נושא אחד, שעלה בזמנו כהצעה לסדר-היום של חבר-הכנסת בן-מנחם ושלי, ומדובר על צעירים שנמצאים בדירות בהוסטלים, גם עולים מאתיופיה וגם עולים מברית-המועצות לשעבר, שמסיבות לשונות מסולקים ממקום המגורים שלהם.
נעמי בלומנטל: העלינו את הבעיה הזאת בעבר, וגם בישיבה קודמת.
נעמי בלומנטל: הפנייה שלנו היתה למעשה יותר לאוצר מאשר לכל גורם אחר, משום שבעבר היה איזה שהוא סידור שאותם צעירים שצריכים לעזוב את מקום המגורים הזה יקבלו מענק ומשכנתה, והיה סידור לתקופה מסוימת.
נעמי בלומנטל: אני קיבלתי כמה פניות של צעירים שרכשו דירה, כי הם חשבו שהסידור הזה עוד קיים, ומדובר היה על סכום בלתי מבוטל.
נעמי בלומנטל: הם חתמו אז על הסכמים ופתאום אמרו להם שהסידור הזה היה זמני בלבד במסגרת מבצע ותוקפו של המבצע פג.
נעמי בלומנטל: בישיבה שהתקיימה ביקשנו להמשיך מחדש את המבצע לאור מצב נתון, שלא השתנה לגבי אותם צעירים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לשמוע גם את חבר-הכנסת בן-מנחם, אם לך יש חדשות, ולשמוע גם את נציגי הצעירים ואת נציגי משרד האוצר ומשרד השיכון, ו"עמיגור", מה בדעתכם לעשות כדי לפתור את הבעיה הזאת.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת בן-מנחם, אתה רוצה להוסיף משהו?
אלי בן-מנחם: לא, אני רק רוצה לשמוע אם התקדם משהו מאז.
אריה אביר: לפני חודשיים וחצי היתה פה ישיבה, שלא יכולתי להשתתף בה.
אריה אביר: השתתף בה משה נתיב.
אריה אביר: בישיבה סוכם שאנחנו מקפיאים את כל הפינויים למשך חודשיים.
אריה אביר: בינתיים אתם ביקשתם מכל מי שיש לו נגיעה בנושא, לסייע.
אריה אביר: אני רוצה להזכיר לכם שני דברים.
אריה אביר: א.
אריה אביר: אנחנו עשינו הסבה גדולה מאד של הוסטלים להוסטלים לקשישים על-פי תיאום עם משרד הקליטה, משרד השיכון ומשרד האוצר – בהסכמתנו, כמובן.
אריה אביר: בסיכום נאמר: אתם מסבים, מאכלסים, מקבלים ממשרד הקליטה עולים חדשים קשישים מגיל 55 ומעלה – שזה דבר שתמיד הדאיג אותי, מה פתאום מגיל 55 ומעלה – ואז התחלנו לאכלס את ההוסטלים ואמרו: בהחלטה של הוועדה הבין-משרדית ביקשנו מאתנו, אלה שיש להם עבודה, פרנסה, והם יכולים למצוא פרנסה באזור, תמורת דיור חלופי שאתם תציעו בכל מקום בארץ, הם יקבלו את זה.
אריה אביר: אם לא יקבלו, מעלים את שכר הדירה בסכום מסוים.
אלי בן-מנחם: מה זאת אומרת "בכל מקום בארץ"?
אלי בן-מנחם: ל"עמיגור" אין דירות בכל מקום.
אלי בן-מנחם: אנחנו מפוזרים באופקים, בנתיבות, בשדרות או בקריות.
אלי בן-מנחם: ואם לא, משרד הקליטה צריך לסדר שזה יהיה במקום נוח לאיש, של"עמידר" יש שם דירות, לא לנו.
אלי בן-מנחם: אמרנו: בסדר גמור, אנחנו עושים את זה.
אלי בן-מנחם: חבר-הכנסת רן כהן הגיש עתירה לבג"ץ בנושא הזה, ואני מבין שאתם מודעים לבג"ץ הזה, שאומר: להוציא המקרים שהוגדרו כחלשים, מותר להמשיך בנושא הפינויים בהתאם לאנשים שחתמו על חוזה והם לא מקיימים אותו.
אלי בן-מנחם: אנחנו לא מפנים אנשים כפי שהוגדרו על-ידי בג"ץ.
אלי בן-מנחם: לגבי היתר פינינו, על-פי התיאום עם הממשלה.
אלי בן-מנחם: אנחנו הקפאנו את זה וביקשנו: תחליטו מה שאתם רוצים.
אלי בן-מנחם: אתם רוצים להשאיר את הצעירים האלה, אף-על-פי שיש להם פרנסה?
אלי בן-מנחם: – בבקשה, תגידו.
אלי בן-מנחם: אתם רוצים שנמשיך בשיטה הקודמת?
אלי בן-מנחם: - תגידו.
אלי בן-מנחם: היום המצב הוא שאנחנו הקפאנו את הפינויים וזה לא בריא.
אלי בן-מנחם: רשימת הקשישים הממתינים מתארכת.
אלי בן-מנחם: אנחנו צריכים גם לתת להם את השירותים שהתחייבנו, בצדק ובדין.
אלי בן-מנחם: אלה שירותים קהילתיים ושירותי בית.
סופה לנדבר: באיזה ערים?
אריה אביר: כמעט בכל הערים בארץ.
אריה אביר: רק בערים החזקות.
אריה אביר: הבעיה הזאת התעוררה בעיקר בירושלים.
אריה אביר: יש לנו 240 צעירים, 30 מתוכם מוגדרים כאוכלוסייה חלשה ובהם אנחנו לא נוגעים.
אריה אביר: הם משלמים פחות שכר-דירה והממשלה משלימה אותו.
אריה אביר: ויש לנו 210 צעירים, שעל-פי החוזה עם הממשלה צריך לפנות אותם.
נעמי בלומנטל: אני מבינה את תוצאות הבג"ץ לגבי שלושים הצעירים שלא נוח להם לגור שם.
אריה אביר: נכון.
נעמי בלומנטל: הממשלה למעשה לא נתנה פתרון לאותם צעירים.
נעמי בלומנטל: היא אומרת להם: אתם צריכים לעזוב כי המקום הזה הוא לעולים קשישים.
יגאל אסף: קודם-כל זה לא נכון שאומרים להם תעזבו ותצאו החוצה.
יגאל אסף: לכל אדם כזה מציעים דיור חלופי.
נעמי בלומנטל: אבל במקומות מרוחקים.
משה באטה: באופקים, בדימונה.
משה באטה: במקרה הטוב מציעים להם דיור חלופי בבאר-שבע.
אלי בן-מנחם: אם הוא גר באופקים או בבאר-שבע, אין בעיה.
אלי בן-מנחם: למה לא למצוא פתרונות באזור שלו?
יואב הס: אתה מבקש פתרון לבן-אדם שיש לו עבודה בירושלים, התשובה היא: אין.
יגאל אסף: בירושלים יש לנו למעלה מ-500 משפחות עם ילדים, עם אישורים ביד כבר כמה שנים, ואין פתרונות דיור למשפחות.
נעמי בלומנטל: אנחנו מכירים את הבעיה.
נעמי בלומנטל: בישיבה הקודמת פנינו למשרד השיכון ולמשרד האוצר להחיות את המבצע שהיה בעבר, כי הוא הסתיים.
יואב הס: סיכמנו שהם יבואו לכאן עם הצעה.
משה באטה: כשהיה המבצע הם לא אמרו שזה למי שהוא דייר הוסטל, אלא מתי הוא חתם על החוזה.
משה באטה: למשל, אם הוא חתם על חוזה ב-1994 והלאה, לא מגיעה לו משכנתה.
משה באטה: אם חתם ב-1993, כן מגיעה לו משכנתה.
אלי בן-מנחם: היום מדובר ב-210 צעירים שמסוגלים לעבוד.
אלי בן-מנחם: הם מוכנים לקחת משכנתה?
משה באטה: הם מסוגלים לעבוד.
משה באטה: אני לא יכול מחר להגיד לו: תיקח דירה בפריפריה, או אם יש לך 50 אלף דולר, תוסיף ותקנה, וימכרו לו דירה.
משה באטה: אחר-כך לא תהיה לנו טענה למדינה.
משה באטה: יש משפחה חד-הורית בהוסטל בנתניה.
משה באטה: היא חתמה חוזה, ו"עמיגור" לא מוכנה לתת לה אישור שהיא גרה בהוסטל והיא רוצה לקנות דירה.
משה באטה: להיפך, הם כתבו לבנק "טפחות" לא לתת לה משכנתה.
נעמי בלומנטל: זה לא נשמע הגיוני.
נעמי בלומנטל: אני זוכרת שדיברנו שאם האוצר ומשרד השיכון ימשיכו את המבצע, אתם כארגוני עולים תעודדו אותם לעזוב.
אריה אביר: המכתב שמר באטה מדבר עליו הוא מהיום, אליי.
משה באטה: נכון.
אריה אביר: אבל זה לא נכון מה שאתה אומר.
אריה אביר: אנחנו נבדוק את זה היום ומחר תקבל תשובה.
נעמי בלומנטל: הבעיה ברורה, אנחנו רוצים להתקדם.
נעמי בלומנטל: שי יפתח ואורה חריש, תגידו לנו מה קורה עם המבצע, כי אחרת מחר יסלקו אותם.
נעמי בלומנטל: ל"עמיגור", אפילו אחרי בג"ץ יש כל הכלים לסלק אותם.
אלי בן-מנחם: עם כל הכבוד לבג"ץ, גם הוא לא יכול לזרוק אנשים לרחוב.
אריה אביר: אנחנו עיכבנו את זה, אבל שיהיה פתרון.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת בן-מנחם, בעקבות הישיבה שהיתה ופנייה שלנו, לא זרקו אותם לרחוב.
משה באטה: אנשים מקבלים כל הזמן הודעות פינוי מבתי משפט.
משה באטה: מגיעה להם תודה על שהקפיאו את הפינויים, אבל הודעות פינוי ממשיכות להגיע.
נעמי בלומנטל: "עמיגור" לא ישאירו אותם לאורך זמן.
נעמי בלומנטל: הם יהיו יותר מלאכים מבג"ץ?
נעמי בלומנטל: עוד לא נתקלתי באדם כזה.
נעמי בלומנטל: מלבד זאת, זה מצב לא בריא שבהוסטל שגרים בו 200 קשישים יהיו שם ארבעה צעירים.
נעמי בלומנטל: לכן אני רוצה לקבל תשובה ממשרד האוצר וממשרד השיכון מה הפתרון.
שי יפתח: קודם-כל צריך לציין שהאכלוס של הצעירים בהוסטלים היה זמני ואף אחד לא התחייב שהם נכנסו לשם לטווח ארוך.
שי יפתח: לכן, העובדה שמוציאים אותם זה לא דבר חדש.
שי יפתח: אנשים מתפנים גם למרכזי קליטה וגם לאתרי קראוונים.
שי יפתח: מעבר לזה, להגיד היום שנותנים משכנתה מיוחדת לאנשים רק כדי שיתפנו מדיור ציבורי, אז צריך לחשוב מה יקרה לנו בדיור הציבורי מחר בבוקר.
שי יפתח: אנשים ייכנסו לדיור ציבורי כדי לקבל משכנתה.
נעמי בלומנטל: אבל אין דיור ציבורי.
אלי בן-מנחם: הוצאנו מאות אנשים מקראוונים.
שי יפתח: אז הבעיה היתה שונה כשאתה היית סגן שר השיכון.
אלי בן-מנחם: עשינו זאת עם על-ידי משכנתאות ומענקים, כי המדינה ראתה בפינוי אתרי הקראוונים יעד.
אלי בן-מנחם: הנושא הזה עלה בוועדה לפני הרבה מאד זמן.
אלי בן-מנחם: מדובר בסך-הכל ב-210 אנשים.
אלי בן-מנחם: תגיד לנו באיזה סכום מדובר – מיליון, עשרה מיליון, ואם אתה לא מסוגל להגיד לנו, נפנה לשר האוצר.
שי יפתח: יש כאן ענין של השפעות רוחב, כי מדובר באנשים בריאים, עובדים.
שי יפתח: לעומתם יש אנשים אחרים שלא גרים בהוסטלים - - -
יפת אלמו: אבל אם מוציאים אותם ממקומם ושולחים אותם למקום שאין בו עבודה, מה השגת בזה?
יפת אלמו: ההיגיון הבריא לא תופס את זה.
שי יפתח: מצבם לא שונה בכהוא-זה ממצבם של אנשים אחרים - - -
אלי בן-מנחם: שי, אתה עוד לא ראש ממשלה.
אלי בן-מנחם: תגיד לנו כמה עולה לתת משכנתה ל-210 איש?
שי יפתח: אין לי מושג.
שי יפתח: אבל אחר-כך יבואו אנשים וגם הם יבקשו.
נעמי בלומנטל: אבל היה כבר מבצע כזה.
אלי בן-מנחם: אתה לא עונה לנו.
אלי בן-מנחם: חודשיים לא עשית שיעורי בית ואתה בא ועושה לנו פוליטיקה.
שי יפתח: אם תרשו לי, עם כל הכבוד, המבצע הזה היה זמני ותם זמנו.
שי יפתח: האוצר התנגד אז למבצע.
אלי בן-מנחם: שאלתי כמה זה עולה.
אלי בן-מנחם: יש לך תשובה?
שי יפתח: לא.
אלי בן-מנחם: למה אתה לא יודע אחרי שהנושא נדון כאן לפני חודשיים וחצי?
אלי בן-מנחם: למה לא בדקת את זה?
שי יפתח: תעשה את המכפלה.
אלי בן-מנחם: תעשה אתה, זה התפקיד שלך.
אלי בן-מנחם: אני רוצה לדעת.
שי יפתח: השאלה מה הן השפעות הרוחב.
שי יפתח: הבעיה שלנו היא השפעות הרוחב.
אלי בן-מנחם: - - - אולי נפנה לבוס שלך.
יואב הס: חבר-הכנסת בן-מנחם, אני אענה לך.
יואב הס: התשובה לשאלתך היא מאד פשוטה.
יואב הס: שי לא רוצה להגיד את זה מסיבות שלו.
יואב הס: כשישבנו כאן
יואב הס: לפני חודשיים וחצי מר אביר דיבר על זה, והיתה החלטה בוועדה שהם יבואו עם הצעה.
יואב הס: עכשיו אתה רואה שאין שום הצעה, ואגיד לך גם למה.
יואב הס: בן-אדם שיוצא מקראוון, אומרים לו: אדוני, אנחנו רוצים שתצא מהקראוון, אנחנו נותנים לך משכנתה בסביבות 200 אלף שקל.
יואב הס: קח את 210 האנשים האלה, תכפיל ב-200,000 שקל, וזה הסכום.
יואב הס: הבעיה היא שלא רוצים, בגלל כל ענייני הרוחב, שגם אנשים אחרים יוכלו ליהנות מזה, אומרים: כדי שאנשים אחרים לא ייהנו, שאף אחד לא ייהנה.
יואב הס: כך לא מנהלים מדינה.
יואב הס: תסלח לי מאד, שי.
שי יפתח: אני שמח שאתה יודע איך מנהלים מדינה, אבל עם כל הכבוד - - -
יואב הס: עובדה שליוצאי קראוונים נותנים את זה.
שי יפתח: ליוצאי קראוונים נותנים את זה מסיבה מאד פשוטה, שזאת קבוצה סגורה וכבר לא מכניסים פנימה אנשים.
שי יפתח: הסיבה השנייה היא, שהמדינה החליטה שיש לה אינטרס חברתי לפנות את הקראוונים, כי היא לא רוצה שיהיו יותר אתרי קראוונים.
שי יפתח: עם כל הכבוד, הממשלה החליטה שהיא מעוניינת שבהוסטלים יגורו קשישים, ולצורך הענין היא מבקשת מאותם צעירים שגרו בהוסטלים תקופה ארוכה, לפנים משורת הדין, לפנות את ההוסטל, והם ימצאו לעצמם פתרון דיור.
שי יפתח: אם הם זכאים לדיור ציבורי, הם מקבלים דיור ציבורי.
אלי בן-מנחם: אבל אין דיור ציבורי.
שי יפתח: כל צעיר בהוסטל, אם הוא עולה מברית-המועצות לשעבר, המדיניות לגביו היא אותה מדיניות.
שי יפתח: ואם יש צעיר ישראלי - - -
יואב הס: מה ההבדל בין הוסטל לקראוון?
שי יפתח: ההוסטל הוא מבנה קשיח והקראוון הוא לא מבנה קשיח.
אלי בן-מנחם: שי, אתה מדבר פה בשם הממשלה, ואני רוצה לקבל תשובה כמה זה עולה.
אלי בן-מנחם: אני מבקש פעם עשירית.
אלי בן-מנחם: אתה עובד באוצר, תגיד לי כמה זה עולה.
אלי בן-מנחם: אתה לא עושה את העבודה שלך.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת בן-מנחם, אני מבקשת.
נעמי בלומנטל: אין לו תשובות.
אלי בן-מנחם: אני אפנה לשר שלו.
נעמי בלומנטל: אל תפגע בו.
אלי בן-מנחם: אני לא פוגע בו, אבל הוא לא נותן לי תשובות.
נעמי בלומנטל: זאת לא אשמתו.
אלי בן-מנחם: זאת אשמתו.
אלי בן-מנחם: ביקשנו את זה ממנו לפני חודשיים וחצי.
אלי בן-מנחם: לא עושים שום דבר והוא מדבר בדמגוגיה: המדינה.
אלי בן-מנחם: מי הוא שידבר בשם המדינה?
אלי בן-מנחם: הוא פקיד, עובד ציבור, הוא צריך להביא נתונים.
אלי בן-מנחם: זה הכל.
אלי בן-מנחם: אני יכול לדבר בשם המדינה פי עשר ממנו, וגם את.
אלי בן-מנחם: שלא ידבר בשם המדינה.
שי יפתח: אני הולך.
שי יפתח: (עוזב את חדר הישיבה).
אלי בן-מנחם: אני אומר לך, בגלל שמדובר באנשים האלה, בזים להם.
אלי בן-מנחם: עברו חודשיים.
אלי בן-מנחם: תביאי לכאן את שר האוצר בעוד יומיים.
אלי בן-מנחם: אי-אפשר לזרוק אותם לרחוב.
יואב הס: 42 מיליון שקל, זה מה שמראה המחשב.
יואב הס: 200,000 שקל כפול 210.
נעמי בלומנטל: אורה חריש, אני מבינה שלך לא יכולה להיות תשובה אחרת אם אין לך את האוצר כאן.
יגאל אסף: לי יש תשובה.
יגאל אסף: קודם-כל, אלי פדה, במטותא ממך, לא היית צריך לתקוף אותו, ואגיד לך למה.
יגאל אסף: יכול להיות שהיית צריך לתקוף את משרד השיכון.
יגאל אסף: בפעם שעברה עלה רעיון לנסות לבוא בדברים עם האוצר להחיות את התוכנית שנגוזה.
יגאל אסף: אין יותר תוכנית.
יגאל אסף: ישראל שוורץ, וחבל שהוא לא נמצא פה, העלה את הנקודה הזאת.
יגאל אסף: הוא בא בדברים ובאוצר אמרו לו: אדוני, לאחר שבדקנו ויש השלכות רוחב מפה ועד להודעה חדשה, אי-אפשר לעשות את זה.
יגאל אסף: אתן לך דוגמה, שמחר בבוקר יכולה לבוא אוכלוסייה כזו ואחרת שמבחינת נתונים שלה היא לא שונה מבחינת יחידים מאותם 210, וזה הופך ל-5,000 כאלה.
יגאל אסף: הם עשו את הבדיקות שלהם.
אלי פדה: תן לי דוגמה.
יגאל אסף: אנחנו נעביר לך את כל הנתונים, מה ביקשנו ואיזו תשובה קיבלנו.
יגאל אסף: אתה תקבל תשובה.
אלי בן-מנחם: אתרי קראוונים זה לא השלכות רוחב?
יגאל אסף: אתרי קראוונים, כפי שאתה יודע, זו החלטת ממשלה מקדמת דנא.
יגאל אסף: זה דבר אחר.
יגאל אסף: ענין הקראוונים מופיע בתקציב המדינה וזה מגובה.
נעמי בלומנטל: זה מה שנצטרך לעשות פה לגבי ההוסטלים.
נעמי בלומנטל: זה מה שאמרנו.
יגאל אסף: כל דבר יש לו כסף צבוע.
יגאל אסף: אני לא אומר שבסופו של דבר לא ימצאו פתרון.
יגאל אסף: בשלב זה אני רוצה להגיד לך דבר אחד.
יגאל אסף: כאשר חברת "עמיגור" אמרה שהיא מיישמת את החלטת בג"ץ שאומרת: לגבי המקרים הקשים שמוכחים כקשים אנחנו לא מפנים.
יגאל אסף: הם יושבים.
יגאל אסף: לגבי כל היתר אנחנו לא עושים לעצמנו דין ואומרים להם: לכו הביתה, אנחנו לא מכירים אתכם, אתם לא מעניינים אותנו.
יגאל אסף: דע לך דבר אחד, יש מספיק אנשים שפונו וקיבלו פתרונות.
יגאל אסף: אני מקבל את העמדה של "עמיגור" שאומרת:
יגאל אסף: במאגר הדירות שיש לי אני מטפלת באיקס ישובים.
יגאל אסף: רק למקומות האלה אני יכולה למצוא פתרונות.
יגאל אסף: כנציג משרד הבינוי והשיכון אני אעלה את זה בהנהלה, שאנחנו ננסה למצוא פתרונות גם במאגר השיכון הציבורי שבאחריות חברת "עמידר".
אלי בן-מנחם: אבל אתה הרי יודע שאין לך במאגר.
יגאל אסף: מה זה אין לי?
יגאל אסף: אני מודיע לך, אם יש מישהו בירושלים, משרד הבינוי והשיכון לא ייתן לו דירה בירושלים.
יואב הס: אי-אפשר למצוא פתרונות יצירתיים בירושלים?
יואב הס: ירושלים היא טאבו?
יואב הס: אני לא מבין את הגישה הזאת.
נעמי בלומנטל: אם הדיון יימשך כך, אני אנעל את הישיבה.
נעמי בלומנטל: אין פתרון, שיוציאו את האנשים.
נעמי בלומנטל: אני לא מוכנה לקיים כך דיון.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להיות קונסטרוקטיבית.
נעמי בלומנטל: אנחנו מבינים את כל המצב הזה.
נעמי בלומנטל: להערכתי, לכם אין פתרון אם לא יהיה מבצע מיוחד.
נעמי בלומנטל: אנחנו מדברים על עשיית מבצעים ייחודיים, וזה הכוח שלנו.
נעמי בלומנטל: כל מה שקורה עם האוכלוסייה מאתיופיה הוא מיוחד, אז גם זה יהיה מיוחד.
נעמי בלומנטל: אנשים נמצאים בהוסטלים.
נעמי בלומנטל: איזו תמונה מצטיירת היום?
נעמי בלומנטל: שלוקחים קשישים שהגיעו מרוסיה, מכניסים אותם לדירה, ומוציאים מהדירה אחד כי הוא שחור ובגלל זה הוא מוצא החוצה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לראות את התמונות האלה בכל רחבי ארצות-הברית, בכל אתרי האינטרנט.
נעמי בלומנטל: הם מגובים בהחלטת בג"ץ, ולא רק בהחלטת בג"ץ, הם מגובים בהחלטת ממשלה שאמרה להם: פה תאכלסו קשישים.
נעמי בלומנטל: הם הופכים את המקומות לבתי קשישים ואף צעיר לא רוצה לגור בבית כזה.
נעמי בלומנטל: אם הממשלה אומרת שאין לה פתרון, זה מה שהיא תראה בעתון, את כל הצעירים, את האם החד-הורית, את הבחור שצבע עורו שחור עומד בכניסה עם המטלטלין שלו.
נעמי בלומנטל: להם יש גיבוי.
נעמי בלומנטל: הם יגידו: אמרת לי לשים פה קשיש?
נעמי בלומנטל: – בבקשה.
נעמי בלומנטל: יראו קשיש אשכנזי נחמד נכנס לחדר הזה בדירה, וממול יראו בחוץ את האחרים עם המטלטלין שלהם.
נעמי בלומנטל: אין לנו ברירה, אנחנו צריכים להתמודד עם התמונה הזאת.
נעמי בלומנטל: גם אם תגיד לי שיש שם גם רוסים צעירים, המדינה לא יכולה לקבל החלטה אחרת שהיא מאכלסת את ההוסטלים בקשישים ולהגיד: זאת לא אוכלוסייה ייחודית, ועל האוכלוסייה האחרת להגיד שהיא לא ייחודית.
נעמי בלומנטל: נכון, יש השלכות רוחב, אז תתמודד עם זה.
נעמי בלומנטל: כל המדינה תישן ברחובות?
נעמי בלומנטל: אז יגיעו מים עד נפש, כולם יגורו ברחובות ונראה מה ראש הממשלה ושר האוצר רוצים לעשות.
נעמי בלומנטל: אלי צודק.
נעמי בלומנטל: אנחנו ביקשנו מהאוצר ומכם לבוא עם החלטה קונסטרוקטיבית להמשך מבצע.
נעמי בלומנטל: היה מבצע, מישהו יצא לרחובות?
נעמי בלומנטל: איפה השלכות הרוחב של המבצע?
נעמי בלומנטל: בישיבה הקודמת, שלא כבפעמים קודמות, ארגוני העולים אמרו: אנחנו מוכנים לקחת את זה על עצמנו.
נעמי בלומנטל: מדברים על 240?.
נעמי בלומנטל: גם השלושים לא "מתים" להישאר עם הקשישים בבית אבות.
נעמי בלומנטל: אז אם אנחנו מדברים על 240, אנחנו מוכנים לקחת אותם על עצמנו וללוות אותם.
נעמי בלומנטל: והם מכירים חלק מהאנשים באופן אישי.
נעמי בלומנטל: צריך למצוא לזה פתרון.
אלי בן-מנחם: אני הצעתי בפעם הקודמת משהו, וחבל שלא ביצענו את זה.
אלי בן-מנחם: אני מכיר את הביורוקרטיה של המשרדים.
אלי בן-מנחם: בזמני הצעתי להקים ועדה מיוחדת, מתוך ועדת הקליטה, אני מוכן להיות יחד אתה ועם עוד נציג, ולפתור את הבעיה נקודתית מול שר האוצר; לבקש מ"עמיגור" שלמרות החלטת בג"ץ, ניקח תקופה של שבועיים או חודש, להגיד שיש החלטה של ועדת הכנסת לדחות את זה לעוד חודש.
אלי בן-מנחם: ניפגש עם השר שוחט, עם נציג משרד השיכון ונראה לו שזה קשקוש, כי 50 מיליון שקל זה מתוך מאגר של תקציב שלא משתמשים בו.
אלי בן-מנחם: 240 איש, וזה הכל, נקודתי.
אריה אביר: הנוכחים צריכים לדעת את העובדות.
אריה אביר: יש 240, 30 מהם אוכלוסייה חדשה, שאותם לא מזיזים.
אריה אביר: 210 שאין להם גיבוי כלשהו לאי-פינוי, אלא אם כן תבקשו שנעכב את זה עוד, אז ברור שנלך לקראתכם.
אריה אביר: לא כולם מעור אחד.
אריה אביר: זאת אומרת, 50% בלבד הם יוצאי אתיופיה, ואני מבין שההחלטות המיוחדות בדבר משכנתה מוגדלת בזמנו, היו אך ורק ליוצאי אתיופיה.
אריה אביר: 120 מתוך 240 שעליהם אנחנו מדברים הם לא יוצאי אתיופיה.
אריה אביר: יש ביניהם גם מקרים, שאם קיבלנו הוסטל מהסוכנות לפני שנתיים בקרית-ים, עם סטודנטים צעירים בני 19 – 20 מארצות דרום-אמריקה או צפון-אמריקה, או מברית-המועצות לשעבר, שהם התחייבו לסוכנות היהודית להיות שם בשנת הלימודים, היום הם עולים טרמפ על המצוקה האמיתית, לדעתי, של יוצאי אתיופיה.
אריה אביר: אין סיכוי שבחור כזה יקבל משכנתה מוגדלת, אבל אנחנו צריכים לדעת אם הוועדה מעוניינת בהבחנה, כי אני חושב שגם אם האוצר יילך לקראתך, ואני מקווה שכן, אז הוא ידבר על יוצאי אתיופיה, אלא אם כן תגיד לי שזה אחרת.
אלי בן-מנחם: לאחרים, בהשוואה ליוצאי אתיופיה , יש ייצוג נכבד מאד בכנסת.
אלי בן-מנחם: לעולי אתיופיה אין בכלל ייצוג ולכן הם נופלים בין הכסאות.
אלי בן-מנחם: אני לקחת על עצמי לעזור להם כמה שאפשר, עד שתהיה להם נציגות משלהם.
אורה חריש: מה ההבדל בינם לבין צעירים אחרים ילידי הארץ?
אלי בן-מנחם: את צריכה את המקום שלו.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שהממשלה צריכה לקבל החלטה שאולי הוסטל אחד או שניים יישארו גם לצעירים.
אריה אביר: אין אפשרות כזאת.
אריה אביר: יש היום 90% קשישים.
נעמי בלומנטל: אבל אומרים לך שיש שם סטודנטים צעירים, חזקים.
אריה אביר: אני רוצה להציע משהו.
אריה אביר: אנחנו לא נעמוד פה עם "סטופר" על שבוע – שבועיים, אבל צריך לסגור את הענין הזה.
אריה אביר: היום 25 ביולי.
אריה אביר: עד 1 בספטמבר אפשר יהיה לקבל החלטה סופית?
אריה אביר: זה הוגן בעיניכם?
אלי בן-מנחם: אני רק מבקש, אם אפשר לקבל את כל החומר.
אריה אביר: אנחנו נקפיא את כולם עד 1 בספטמבר.
אריה אביר: אם עד 1 בספטמבר הספור הזה לא נגמר, אנחנו חוזרים למדיניות הקיימת – של הממשלה, של בג"ץ.
אלי בן-מנחם: אני רק מבקש שתודיע לי מתי אתם עומדים לפנות.
אריה אביר: חבר-הכנסת בן-מנחם, האחרונים שרוצים לפנות בספור הזה זה "עמיגור".
אלי בן-מנחם: אין לי טענה אליכם, יש לי טענה לאוצר.
אריה אביר: תן לנו לסיים את זה, כי אחרת אנחנו גם פוגעים באוכלוסייה אחרת שמחכה בחוץ ואין לה פתרון.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת בן-מנחם הציע עכשיו שהוא ואני נתאם פגישה עם שר האוצר.
נעמי בלומנטל: לפי דעתי תהיה בעיה מסוימת.
נעמי בלומנטל: נגיד שהגיע סטודנט מארגנטינה, הוא נמצא בהוסטל והוא צריך לפנות את המקום.
נעמי בלומנטל: מה יקרה?
נעמי בלומנטל: לפי דעתי יהיה הבדל בין עולי אתיופיה, כפי שזה היום במענקים ובקראוונים לעומת צעיר שהגיע מארגנטינה .
נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות לאנשי "עמידר" שהגיעו לכאן.
נעמי בלומנטל: אנחנו קיימנו במסגרת ועדת העלייה והקליטה סיור בירוחם.
נעמי בלומנטל: המנדט שלנו הוא עלייה וקליטה, והתרשמנו שפנו אלינו במיוחד לגבי בתים של "עמידר", בתים שזקוקים באופן דחוף לשיפוץ.
נעמי בלומנטל: אחת ההחלטות שלנו לאחר הסיור - שהתקיים כחלק מיציאתה של הכנסת לדרום, בעיקר לעיירות הפיתוח – היתה שאנחנו נעשה כל מאמץ כדי שאותם בתי מגורים יזכו לשיפוץ הראוי במסגרת תוכנית לשיקום שכונות, או תחת שם אחר.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לשמוע מאנשי "עמידר" אם יש התקדמות, אם קיבלתם את הפנייה שלנו והיכן אנחנו עומדים.
תמר מיארה: אני רוצה לעדכן אתכם.
תמר מיארה: בשבוע שעבר היתה פגישה אצל ראש המועצה בירוחם ושמענו סקירה מראש המועצה לגבי הדריכות והצרכים.
תמר מיארה: קיימתי ישיבה עם מנהל המחוז של משרד השיכון.
תמר מיארה: למחרת נערכה ישיבה נוספת של נציגי "עמידר", משרד השיכון והמועצה לבחינת הדרישות.
תמר מיארה: המגמה היא להיענות לבקשה.
תמר מיארה: כרגע אנחנו נמצאים בבדיקה של כל הנושא, ומאחר שמדובר במספר מיליוני שקלים, כנראה שאנחנו ניערך – אנחנו, משרד השיכון והרשות המקומית - בשיתוף-פעולה מלא בפריסה של שנתיים עד שלוש שנים - - -
שבתאי שגב: חמש שנים.
תמר מיארה: הטענות של הרשות המקומית, ואני מניחה שהם גם פרסו את הטענות האלה בפני הוועדה בביקורה בירוחם, התמקדו בשני תחומים: 1.
תמר מיארה: שיפוץ המבנים; 2.
תמר מיארה: שיפוץ הדירות בפנים.
תמר מיארה: אני כרגע מדברת על שיפוץ המבנים ולא מתייחסת לדירות.
תמר מיארה: באשר לדירות יש מה שנקרא חוק תמר גוז'נסקי, שעדיין לא יושם.
תמר מיארה: אם היה פה נציג האוצר הוא בוודאי היה נותן לנו תשובה איפה זה נמצא.
תמר מיארה: אבל נמצא פה נציג משרד השיכון והוא ייתן לנו תשובה.
תמר מיארה: ומאחר שחוק גוז'נסקי לא יושם, ולאור הזעקות, הכאב והמצב הקטסטרופלי של דירות "עמידר" ברחבי הארץ, לאו-דווקא בירוחם, פנינו לדירקטוריון "עמידר" וביקשנו לפנים משורת הדין להקצות מספר מיליוני שקלים לשיפוץ הדירות, עד שיוחלט על יישום החוק.
נעמי בלומנטל: מר קלרמן, מנהל מחוז הדרום, בבקשה.
מרדכי קלרמן: אנחנו מדברים על שתי קבוצות של מבנים.
מרדכי קלרמן: זה נכון בכלל ובוודאי גם בירוחם.
מרדכי קלרמן: אנחנו מדברים על בתים שרוב הדיירים רכשו אותם, ועל בתים שהם שוכרים.
מרדכי קלרמן: חלוקת העבודה במסגרת טיפול מעטפת במבנים, במסגרת שיקום שכונות, בדרך-כלל הולכת בבתים שהם רוב שוכרים "עמידר".
מרדכי קלרמן: בבתים שהם רוב רוכשים זה דרך שיקום שכונות, משרד הבינוי והשיכון.
מרדכי קלרמן: במושג הזה של טיפול בבתים יש דיסציפלינות נוספות.
מרדכי קלרמן: עד כאן דיברנו רק על טיפול מעטפת, ולא משנה אם זה רוב רוכשים או שוכרים, אבל יש פן אחר, כל התשתית מסביב לבתים, כל חיבורי המערכות לתשתית הכלליות והעירוניות, מדרכות, תאורה וכדומה, שזה גם פן שתקציבית הוא מאד כבד.
מרדכי קלרמן: זה אומר שאם אנחנו מדברים על שיקום, זה כולל את ארבעת המרכיבים: שיפוץ פנים הדירה, שבדרך-כלל אנחנו לא נוגעים בו.
מרדכי קלרמן: "עמידר", גם דרך מגבלות תקציביות כאלה או אחרת; שיפוץ מעטפת, ושיפוץ תשתיות.
מרדכי קלרמן: אם אנחנו כוללים את כל הסל הזה, זה כבד מאד, ולכן צריכה להיות עוד תוכנית רב-שנתית.
מרדכי קלרמן: היא לא תיתכן לביצוע מיידי.
נעמי בלומנטל: בוודאי קיים הענין של השיפוץ הפנים-דירתי, אבל יש הרבה בעיות עם חדרי מדרגות.
אורה חריש: זה מה שנקרא המעטפת.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שאתם יושבים יחד.
נעמי בלומנטל: אתה רואה מה שקורה בירוחם ולבך יוצא, משום שמצד אחד יש רצון כן גם של התושבים, גם של ראש הרשות לקדם את הישוב.
נעמי בלומנטל: כשאני מגיעה לישובים האלה הלב נצבט.
נעמי בלומנטל: התושבים הגיעו לשם בשנת 1950 – 1951, ואתה רואה בית שאתה לא יודע בכלל איך גרו בו פעם שמונה נפשות בחדר אחד, בלב מדבר צרוב שמש.
נעמי בלומנטל: אני מאד מבקשת, כמה שרק אפשר, ואני מרגישה שיש אצלכם רצון טוב, בואו ניתן איזו שהיא דחיפה קדימה.
נעמי בלומנטל: זה ממש מתבקש, כי זה כל-כך מגיע להם.
נעמי בלומנטל: ראיתי, למשל, שיפוצים ש"עמיגור" עשתה, ואני בטוחה שגם "עמידר" עשתה כך.
נעמי בלומנטל: זה נותן כבוד עצמי לאיש שגר באותו בית.
נעמי בלומנטל: אני מאד מבקשת מכם, בשם כל הוועדה לעשות מאמץ מיוחד, כי מגיע להם לגור בתנאים ראויים ובסביבה נאה.
נעמי בלומנטל: אני הייתי הולכת קודם-כל על המעטפת, בתקווה ליישום החוק – ואני אדבר גם עם חברתי חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי – לנסות לקדם את החוק.
יגאל אסף: אני אדבר אתכם כתושב ירוחם לשעבר.
יגאל אסף: חייתי חמש שנים בירוחם ואני מכיר את המקום על בוריו.
יגאל אסף: אבל אני חייב לתת לך אינפורמציה.
יגאל אסף: משרד הבינוי והשיכון, שיקום שכונות, חברת "עמידר" השקיעו ב-15 – 20 השנים האחרונות עשרות מיליונים.
יגאל אסף: לא היה בית אחד שלא עבר – לא שיפוץ, לא שיקום – אני מדבר על מחזור.
יגאל אסף: החליפו את כל המערכות, פנים וחוץ.
יגאל אסף: עשו את כל הגינון מחדש, את כל המדרכות מחדש.
יגאל אסף: ירוחם הוא ישוב שמאז שאני מכיר אותו, האוכלוסייה שלו היא פלוס מינוס 7,000 , כאשר דרך הרישומים של משרד הפנים אני חושב שעברו בו 50,000 תושבים.
יגאל אסף: אני יודע שזאת בעיה.
יגאל אסף: אני בדעה שצריך לעשות, אבל חייב להיות ליווי חברתי.
מרדכי קלרמן: יש ליווי.
יגאף אסף: לא אמרתי שאין ליווי, אבל כשאתה רואה את התוצר הסופי, זה לא הדבר המיוחל.
מרדכי קלרמן: אבל ירוחם לא שונה ממקום אחר.
יגאל אסף: אם אתה אומר שיש לך הרבה מאד רוכשים, הם צריכים גם לקחת אחריות בנושא הזה.
נעמי בלומנטל: דרך אגב, אני מאד בעד זה.
נעמי בלומנטל: לכל מקום שאני מגיעה אני אומרת: תקימו ועד שיהיה פעיל, תהיו ערים לדברים האלה ותבואו עם יוזמות.
יגאל אסף: אני יודע שיש בתים שעברו טיפול כזה לא פעם ולא פעמיים.
יגאל אסף: לענין יישום חוק גוז'נסקי, הנושא נמצא בשלבים הכי מתקדמים לאחר התערבות ראש הממשלה ופרקליטות המדינה, בגלל בג"ץ של העמותה ושל חברת-הכנסת גוז'נסקי.
יגאל אסף: הכנו מפרט ביצוע, יש שתי עמדות שמישהו צריך לפסוק ביניהן.
יגאל אסף: זו עמדת משרד הבינוי והשיכון מול עמדת האוצר, איך אנחנו מפרשים את הביצוע, מה אנחנו חושבים שצריך לעשות ומה האוצר חושב שצריך לעשות.
יגאל אסף: ברגע שזה כבר הגיע למשרד ראש הממשלה ויש מכתב פוסק של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, או-טו-טו זה צריך להיסגר, ואני שקט.
יגאל אסף: אני רוצה להאמין שגם היישום יהיה לפני סוף השנה.