GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי ורשביאק: את ה-10 מיליון שקל אני רואה בדיוק כמו סיירת מטכ"ל.
צבי ורשביאק: דגל שמרימים באולימפיאדה שווה הרבה מאוד מבחינה לאומית ומדינית.
צבי ורשביאק: יחד עם זאת אני מקווה שהמסורת הזאת של התמיכה של ועדת העליה, הקליטה והתפוצות תימשך ושל המשרד לקליטת עליה - שאני לא בטח שיש שם אותה התלהבות כפי שהיתה קודם, אבל בהחלט אם תעזרו לדרבן אותם אני בטוח שהם ימשיכו לסייע.
מיכאל נודלמן: מר צבי ורשביאק, האם שמעתם על הפרשה של מר אבי רצון?
מיכאל נודלמן: זה לא המקום אבל אני צריך לדבר איתך על כך.
מיכאל נודלמן: אני חושב שהוועד האולימפי צריך להגיד כמה מלים על כך.
מיכאל נודלמן: אתה יודע מי זה מר אבי רצון.
אמנון גור: מר אבי רצון הוא קטן.
מיכאל נודלמן: אני חושב שהוועד האולימפי צריך להתייחס לזה.
מיכאל נודלמן: אנחנו פה עשינו מלחמה איתו והוא התנצל ברדיו אבל זה לא מספיק.
נעמי בלומנטל: הגיע גם חבר הכנסת הלפרט.
נעמי בלומנטל: אתה מכיר את הספורטאים, בטח גם ראית בטלוויזיה או סיפרו לך.
נעמי בלומנטל: אני מבקשת שתסלחו לחברי הכנסת שנאלצים לעזוב מאחר ויש הצבעות בוועדות אחרות אך הם יחזרו בהמשך.
נעמי בלומנטל: גברת איסקובה, אנחנו מצפים לעזרה שלך במשרד ראש הממשלה.
אנה איסקובה: אני יודעת שמצפים לעזרה.
אנה איסקובה: היתה התחייבות של ראש הממשלה לקראת האולימפיאדה.
אנה איסקובה: ברור שהמשרד לקליטת עליה לא יכול לשאת בנטל של כל מכלול הבעיות ובהכנת התשתיות.
אנה איסקובה: מאוד צר לי שאין כאן נציג בכיר של משרד המדע, התרבות והספורט.
אנה איסקובה: לצערי יש התנערות של משרדי הממשלה מכל דבר שנוגע לעולים ונטייה להעביר כל בעיה אל המשרד לקליטת עליה.
אנה איסקובה: אני חושבת שאנחנו צריכים לדבר במכלול אחד על המאמנים העולים.
אנה איסקובה: יש כמות גדולה של מאמנים כאלה ויש להם בעיות ספציפיות.
אנה איסקובה: צריך לדבר על אפשרות להרחיב את התשתית לילדי ישראל ולהשתמש בספורט למניעת אלימות הנוער וכך הלאה.
אנה איסקובה: הייתי מבקשת להרחיב את הישיבה ולזמן דיון עם כל הנוגעים בדבר בגלל שזה באמת דבר שמאוד נוגע לעלייה, כש-80% מהמאמנים ו-80% מהצופים הם עולים.
אנה איסקובה: אני חושבת שצריך לעשות מאמץ יותר רחב.
נעמי בלומנטל: זאת פשוט ישיבה חגיגית.
נעמי בלומנטל: אנחנו מנסים גם קצת לעבוד אבל האמת, זה יותר לצורך השמעת ברכות.
אנה איסקובה: יחד עם זה אני רוצה למסור את איחולי לספורטאים.
אנה איסקובה: ראש הממשלה צלצל אליהם לאחר התחרויות.
נעמי בלומנטל: מר מיכאל קלגנוב, תשתף אותנו קצת בחוויות שלך, כולנו רוצים לשמוע.
מיכאל קלגנוב: אני חותר קיאקים בעמק הירדן.
נעמי בלומנטל: כמה שנים אתה בארץ?
מיכאל קלגנוב: הרבה מדי ...
מיכאל קלגנוב: אני 5 שנים בארץ, חותר בקיאקים ועובד קצת כמאמן.
מיכאל קלגנוב: אני רוצה להודות לאנשי המשרד לקליטת עליה ולוועד האולימפי.
מיכאל קלגנוב: יש לי רק מילים טובות להגיד עליהם.
מיכאל קלגנוב: יש הרבה מה לשפר אבל זה בעתיד.
צבי ורשביאק: יש לנו מזל שמר קלגנוב חותר יותר טוב ממה שהוא נואם.
צבי ורשביאק: אם הוא היה נואם כמו שהוא חותר אז היה פה שטפון.
צבי ורשביאק: אבל מר מיכאל קלגנוב אומר רק מילים לעניין.
נעמי בלומנטל: נראה לי כל הזמן שאין כאן בכלל מים.
נעמי בלומנטל: איפה אתה מוצא מים כדי לחתור?
מיכאל קלגנוב: אמרת בתחילת הדברים שזאת ישיבה חגיגית ואני לא רוצה לקלקל.
נעמי בלומנטל: איפה מתאמנים?
נעמי בלומנטל: בירדן?
מיכאל קלגנוב: את רוצה שאני אתחיל לספר את כל הבעיות שלי?
מיכאל קלגנוב: אני חושב שזה לא מעניין אף אחד.
נעמי בלומנטל: זה כן מעניין.
נעמי בלומנטל: אנחנו בכל זאת מנסים לעזור.
מיכאל קלגנוב: אבל לא ביום הזה.
נעמי בלומנטל: אבל באמת, איפה אתה מתאמן?
מיכאל קלגנוב: עוד לא התחלתי להתאמן, אני בחופש.
נעמי בלומנטל: אבל החופש יגמר.
נעמי בלומנטל: ואחר-כך מה?
מיכאל קלגנוב: הבעיה היא לא שחסר מים בכינרת.
מיכאל קלגנוב: בשביל אימונים בקיאקים יש מספיק מים בכינרת.
מיכאל קלגנוב: אבל אני צריך שיהיה לי מקום אחר לאימונים כי בכינרת בשעות אחר-הצהרים יש רוח וגלים.
מיכאל קלגנוב: כשהכינרת היתה מלאה הייתי מתאמן בירדן, בקטע שקט שלו.
מיכאל קלגנוב: עכשיו אין לנו את הירדן כי המים ירדו ואני לא יודע מה אני אעשה.
נעמי בלומנטל: אז רק בחוץ-לארץ אפשר להתאמן?
נעמי בלומנטל: זה מה שקורה?
מיכאל קלגנוב: צריך לחשוב לעשות משהו בארץ.
צבי ורשביאק: יש בעיה אמיתית, אבל אם אני אגיד איפה אני מציע שהוא יתאמן יגידו שאני אימפריאליסט, אז אני לא אגיד את זה.
צבי ורשביאק: זאת בעיה אמיתית ואין לנו תשובות.
צבי ורשביאק: אנחנו לא יכולים לעשות עוד כינרת אחת.
צבי ורשביאק: אנחנו מסייעים ועוזרים לשלוח אותו לתחרויות בחוץ-לארץ.
צבי ורשביאק: יחד עם זאת עובדה שהוא הגיע עם קצת מזל לתוצאות יפות.
נעמי בלומנטל: נראה לי שהוא התאמן על יבש ...
צבי ורשביאק: הוא בהחלט אחד הטובים, אם לא הטוב באירופה.
צבי ורשביאק: אני בטוח שעם קצת מזל עוד נראה ממנו מדליית זהב.
מיכאל קלגנוב: יש לי עוד כמה בעיות מקצועיות ויש לי בעיות אישיות.
מיכאל קלגנוב: אולי על זה נדבר אחר-כך.
נעמי בלומנטל: מאה אחוז, אני אשמח לשבת איתך.
נעמי בלומנטל: אבל בסך הכל מבחינת התחושה, אתה בכל זאת עולה חדש.
נעמי בלומנטל: שמענו את מר קונסטנטין מטוסביץ שנמצא כמה שנים בארץ.
נעמי בלומנטל: איך התחושה לייצג את ישראל?
נעמי בלומנטל: האם חשבת פעם לייצג ארץ אחרת?
נעמי בלומנטל: האם ייצגת פעם ארץ אחרת?
נעמי בלומנטל: איך התחושה מבחינת העלייה לארץ?
נעמי בלומנטל: האם יש קשיים מבחינת הספורטאים?
נעמי בלומנטל: בתור עולה מה היית אומר?
מיכאל קלגנוב: זאת לא השנה הראשונה שאני מביא תוצאות מאז שעליתי לישראל.
מיכאל קלגנוב: כבר 4 שנים אני מתאמן והשנה היו לי הישגים מעולים.
מיכאל קלגנוב: פשוט בארץ לא שמים לב לזה, לא מכירים את הענף הזה.
נעמי בלומנטל: האם ההרגשה טובה?
מיכאל קלגנוב: ההרגשה היא לפעמים לא כל-כך טובה.
נעמי בלומנטל: אנחנו נדבר אחר-כך.
נעמי בלומנטל: מר דני קרסנוב, אנא ספר לנו.
נעמי בלומנטל: יש בוודאי דברים טובים ודברים רעים.
נעמי בלומנטל: קודם כל, תודה רבה.
דני קרסנוב: קודם כל תודה רבה לכולם שמאוד עזרו לנו בשנה האולימפית, גם הוועד האולימפי וגם המשרד לקליטת עליה.
דני קרסנוב: זאת בעצם האולימפיאדה השלישית שלי ואני מקווה שאשתתף בעוד אולימפיאדה אחת.
נעמי בלומנטל: איפה אתה מתאמן?
דני קרסנוב: אני מתאמן בתל-אביב באיצט
דני קרסנוב: דיון הדר יוסף.
דני קרסנוב: מבחינת התנאים אין בעיות, יש איצטדיונים ויש ציוד, יש מוטות, הכל בסדר.
נעמי בלומנטל: ומבחינת זמן לאימונים, האם אתה עובד בעוד משהו?
דני קרסנוב: בינתיים לא.
דני קרסנוב: מאז האולימפיאדה עבר רק חודש.
דני קרסנוב: אני מקווה שיעזרו לנו בנושא הזה.
צבי ורשביאק: אגב, זאת בעיה קשה מאוד.
צבי ורשביאק: הבעיה היא השנים שלאחר האולימפיאדה.
צבי ורשביאק: אגב, אנחנו נותנים מילגות ללימודים באוניברסיטה לספורטאי שהיה באולימפיאדה אבל ספורטאי כמו מר דני קרסנוב, שהיה ב-3 אולימפיאדות, הוא כבר בסביבות גיל 30 והוא צריך לפתוח עוד מעט בקריירה חדשה.
צבי ורשביאק: אם לא יהיו סיוע ועזרה אז המצב יהיה קשה.
צבי ורשביאק: את כל השנים הטובות שלו הוא נתן לספורט.
צבי ורשביאק: זה אחד הדברים שחייבים לחשוב עליהם, מה קורה עם הספורטאי אחרי שהוא גומר.
צבי ורשביאק: אנחנו דואגים לו עד שהוא גומר.
נעמי בלומנטל: אנחנו בוודאי יכולים ללמוד ממודלים ברחבי העולם.
נעמי בלומנטל: בכל העולם מתמודדים עם הבעיה הזאת.
צבי ורשביאק: בהרבה ארצות הצבא הוא הפתרון.
צבי ורשביאק: הספורטאי הוא גם קצין בצבא או במשטרה וכשהוא גומר להיות ספורטאי הוא ממשיך להיות קצין במשטרה או קצין בצבא.
צבי ורשביאק: כשאנחנו הצענו לצה"ל להקים יחידה של ספורטאים כמעט גירשו אותנו מהמדרגות, בנימוס אמנם.
צבי ורשביאק: אמרו: מה, אנחנו מדינה קומוניסטית?
צבי ורשביאק: אבל זה כך גם באירופה, בכל מדינות אירופה עושים את זה.
נעמי בלומנטל: בצבא זה אולי קצת בעייתי.
צבי ורשביאק: אצלנו קורה שמאמן הוא מורה להתעמלות ומפטרים אותו כי הוא היה באולימפיאדה.
צבי ורשביאק: אז ברור מה צריכה להיות ההתייחסות שלנו.
צבי ורשביאק: זה לתשומת ליבו של משרד החינוך.
נעמי בלומנטל: כמו חופשת לידה.
צבי ורשביאק: בהחלט ועדת העליה, הקליטה והתפוצות צריכה לדון גם במה שקורה עם אותם ספורטאים שמפסיקים להיות ספורטאים.
אנה איסקובה: מה קורה עם ספורטאים שהם לא עולים כאשר הם מפסיקים להיות ספורטאים?
נעמי בלומנטל: בדיוק רציתי להתייחס לזה.
נעמי בלומנטל: זה נכון ודנו על זה גם פה בוועדה.
נעמי בלומנטל: אלה שהם לא עולים בדרך כלל - בדרך כלל, לא תמיד - המשפחה מסביב איכשהו דואגת, או שיש להם מקום עבודה.
נעמי בלומנטל: יש להם פחות בעיות.
נעמי בלומנטל: מי שהגיע לכאן כעולה חדש, זאת עובדה, נתקל בקשיים רבים יותר.
אנה איסקובה: האם יש נתונים רשמיים לגבי מה שקורה עם הספורטאים שלנו?
נעמי בלומנטל: אולי מר אמנון גור או מר אפרים זינגר יכולים להתייחס לזה.
נעמי בלומנטל: גברת אנה איסקובה אומרת שגם לגבי ותיקים יש את אותה בעיה.
נעמי בלומנטל: תיכף נתייחס לזה.
דני קרסנוב: רציתי להוסיף בנושא העזרה לספורטאים הוותיקים.
דני קרסנוב: כשספור
דני קרסנוב: טאי הוא צעיר הוא חושב כל הזמן על הקריירה שלו וזה הכל.
דני קרסנוב: כשהספורטאי מתבגר הוא מתחיל לחשוב גם על דברים נוספים, כמו משפחה ופרנסה, ולא רק על הספורט.
דני קרסנוב: מאוד קשה להמשיך בקריירה, לא בגלל הכושר אלא בגלל התנאים הכספיים והכלכליים.
נעמי בלומנטל: מה שנצטרך לעשות בתום הישיבה הזאת, מה שעשינו גם בעבר, לראות איפה אנחנו עומדים, מה הבעיות העיקריות ומה אפשר לעשות יותר גורף.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שאנחנו יכולים להתייחס במובן האינדיבידואלי.
נעמי בלומנטל: אני במקומך הייתי הולכת ללמוד.
נעמי בלומנטל: הייתי מסדרת לך את כל המילגות שאפשר כדי שיהיה לך מקצוע.
נעמי בלומנטל: יש לך עוד בעזרת השם הרבה שנים.
נעמי בלומנטל: אתה בן 30 ויש לך עוד 90 שנה.
נעמי בלומנטל: בכל זאת חוץ מהקפיצות צריך עוד אחר-כך שיהיה איזה מקצוע.
דני קרסנוב: הבעיה היא שוב שהספורטאים מתחילים לחשוב על זה רק בגיל 25-26.
דני קרסנוב: בגיל 30 זה מאוחר מאוד.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שאנחנו צריכים באמת לסייע, אם יש משהו מבחינת מילגות בתקופות הלימודים, בוודאי.
אלכס אברבוך: (מדבר ברוסית ודבריו מתורגמים על-ידי גברת אנה איסקובה) תודה לכל אלה שמנסים לעזור לנו.
אלכס אברבוך: אני קופץ במוט.
אלכס אברבוך: אני מודה לכולם על מה שיש אבל הבעיות מתרבות בכל יום.
אלכס אברבוך: גם כשאתה מתלונן הן לא נפתרות ולכן אני די חושש להתלונן.
אלכס אברבוך: אני בן 26.
נעמי בלומנטל: איפה אתה גר?
אלכס אברבוך: בתל-אביב.
נעמי בלומנטל: נשמע קצת מה הבעיות, חוץ מהשמחות.
אלכס אברבוך: לא אדבר על בעיות אישיות.
אלכס אברבוך: אבל באשר לבעיות כלליות: יש לי הרגשה שהספורטאים ברמה הגבוהה שמגיעים לאולימפיאדה זכאים לתנאים יותר טובים.
אלכס אברבוך: ספורטאים מסוג כזה זקוקים לתנאי חממה.
אלכס אברבוך: ככל שהקפיצה יותר גבוהה, כל סנטימטר דורש יותר ויותר מאמץ.
אלכס אברבוך: כאן כל סנטימטר קשור בהמתת הבעיות הקטנות ובהוספה לדברים שעוזרים לעניין.
אלכס אברבוך: למעשה אפשר להשיג תוצאות ממש טובות רק כאשר כל ראשו של הספורטאי הוא בשטח שבו הוא מתאמן ולא בדברים חיצוניים שהוא חייב לעסוק בהם.
אלכסיי מנז'ולה: אני שחיין שגר ומתאמן בירושלים.
אלכסיי מנז'ולה: אני ספורטאי צעיר.
אלכסיי מנז'ולה: בירושלים יש הרבה בריכות.
נעמי בלומנטל: מי אחראי עליכם?
נעמי בלומנטל: האם העיריה עוזרת לכם?
צבי ורשביאק: היא לא עוזרת לו אישית אבל היא עוזרת לתחזק את הבריכה.
צבי ורשביאק: כל נושא השחייה הוא מאוד מפותח בירושלים.
ויקטור בריילובסקי: כמובן שאני רוצה לברך את הספורטאים שלנו.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו שומעים עכשיו לא רק על הישגים אלא גם על בעיות.
ויקטור בריילובסקי: אני רוצה להדגיש שכל ההישגים האלה הם מאוד חשובים לציבור שלנו.
ויקטור בריילובסקי: ראינו את זה בפופולריות של הספורטאים שנחשפו בטלוויזיה ובעיתונות.
ויקטור בריילובסקי: זאת אומרת שההישגים של הספורטאים שלנו, במיוחד באולימפיאדה, הם דבר שמאוד חשוב לציבור שלנו.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו רואים בזה איזה סמל של המדינה, סמל של העם היהודי, שאנחנו היהודים יכולים להגיע להישגים כאלה.
נעמי בלומנטל: אולי באמת נשלח מכתב לראש הממשלה גם על כך שאירחנו את הספורטאים והמאמנים ושאנחנו חושבים שבתקציב צריכים להיות לפחות אותם 10 מיליון שקל שדיברנו עליהם קודם.
ליאוניד שייחט: אני מחשיב את עצמי כוותיק.
ליאוניד שייחט: אני כבר 9 שנים בארץ.
ליאוניד שייחט: קודם כל, אני רוצה להגיד תודה לוועד האולימפי, למשרד לקליטת עליה ולחברי הכנסת.
ליאוניד שייחט: אני חושב שב-4 השנים האחרונות לא היה איזה ספורטאי ברמה של הספורטאים שנמצאים פה שהיה זקוק לעזרה כספית.
ליאוניד שייחט: אני חושב שעזרו.
ליאוניד שייחט: תמיד חסר, כמה שלא יינתן זה תמיד חסר, רוצים יותר ויותר אבל אני חושב שהסיוע של המשרד לקליטת עליה היה ממש קרש הצלה לספורטאים ולמאמנים.
ליאוניד שייחט: אני מאוד מקווה שזה ימשך.
ליאוניד שייחט: זה מאוד יעזור גם לספורטאים שיעלו ארצה.
ליאוניד שייחט: אמנם זה לא סכום כל-כך גדול אבל בכל אופן זה יותר טוב מכלום.
ליאוניד שייחט: דבר שני, אני חושב שהספורטאים דיברו בעד עצמם ואני מסכים עם דבריו של מר אלכס אברבוך שצריכים להתייחס לספורטאים ברמה שלו וברמה של מר קונסטנטין מטוסביץ ושל אלה שיושבים כאן בצורה מאוד אישית ואינדיבידואלית כי הספורטאים האלה מביאים לנו כבוד.
ליאוניד שייחט: כל הספורט שלנו צריך להתבסס על הספורטאים ברמה שלהם ומסביבם להרחיב את התשתית.
ליאוניד שייחט: זאת אולי המדיניות של האיגודים.
ליאוניד שייחט: אני לא רוצה עכשיו להיכנס לפרטים.
ליאוניד שייחט: בנושא של המאמנים העולים: עדיין המקצוע הזה לא מוכר באף מקום.
ליאוניד שייחט: מאמנים שעדיין לא נמצאים ברמה לאומית ובינלאומית צריכים לדאוג לעצמם.
ליאוניד שייחט: יש עם זה בעיה.
ליאוניד שייחט: בא מאמן מברית-המועצות לשעבר או מרוסיה שלמד 4-5 שנים, שיש לו תואר ראשון ולעיתים גם תואר שני והוא מחפש עבודה.
ליאוניד שייחט: אנחנו בהחלט יכולנו לנצל את הידע והניסיון שלהם.
ליאוניד שייחט: אבל לא יכולים לאפשר לכל אחד לעבוד כי זה לא תלוי בנו.
ליאוניד שייחט: בעצם הספורט שלנו מתבסס על האגודות שהן לא כל-כך יציבות.
ליאוניד שייחט: היום אגודה קיימת ומחר היא יכולה להתמוטט.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שאתה מצליח להתפרנס רק מאימון.
ליאוניד שייחט: לשמחתי אני רק מאמן.
ליאוניד שייחט: עבדתי גם בבית-ספר בהתחלה.
ליאוניד שייחט: אבל אני לא דוגמא, אני לא קנה מידה לאחרים כי אני עובד גם באיגוד.
ליאוניד שייחט: אני מאמן לאומי ואני גם מאמן ראשי של הפועל ירושלים.
ליאוניד שייחט: יש לי גם אגודה די גדולה כך שאם נניח אני אפסיק לעבוד במישור הלאומי אז אני בכל זאת מסודר.
ליאוניד שייחט: אבל יש אנשים שצריכים לדעת כשהם באים ארצה שהמקצוע הזה יהיה מוכר והם יוכלו לעבוד במקצועם.
ליאוניד שייחט: לא משנה כמה הוא עובד, אם הוא עובד 10 שעות הוא יקבל משכורת עבור 10 שעות.
ליאוניד שייחט: אבל מה שקורה בפועל, המאמנים מחפשים עבודה נוספת ואז האימון מתחיל להיות חלטורה, כשהם מגיעים נורא עייפים ועוד רוצים שהם יביאו את הספורטאים להישגים.
ליאוניד שייחט: זה לא הולך כך.
ליאוניד שייחט: לא נבקש ממנתח מוח לטאטא רחובות כי הוא לא יצליח אחר-כך במקצוע שלו.
ליאוניד שייחט: אותו דבר גם המאמן.
ליאוניד שייחט: מאמן ברמה של מר ולרי קוגן יוכל אולי לשפר את ביצועי הספורטאי שלו כך שיוכל לעלות עוד 5 סנטימטר אם הוא יידע שזה המקצוע שלו, שהוא לא יצטרך לחפש עוד מקומות עבודה.
נעמי בלומנטל: זה לא פשוט, אני מוכרחה לומר.
נעמי בלומנטל: אנחנו כבר דנו בוועדה בעניין של המאמנים ודווקא כדי לנסות לעזור.
נעמי בלומנטל: נדמה לי שאנחנו מדברים על מאות מאמנים שהגיעו לישראל.
אמנון גור: אנחנו מדברים על בערך 45 מאמנים לאומיים בכלל.
אמנון גור: מתוכם כ-27-28 הם מאמנים עולים, בערך 70%-65% מהמאמנים.
אמנון גור: ההבדל הוא בזה, אם למאמן אין משהו מסודר והוא צריך לחפש פרנסה אחרת, כפי שאמר מר שייחט, הוא מחפש חלטורות ואפילו שמירות לילה ולכן הוא לא יכול למצות את יכולתו כמאמן, כאיש מקצוע בשטח שלו.
צבי ורשביאק: אם אני מבין ב"מוסיקה" אז אחת הבעיות היא שיכולים לתת X שעות שבועיות למאמן.
צבי ורשביאק: יש תקציב למאמנים אבל זה לא תקציב מלא אלא לכל מאמן יש תקציב לשעתיים שבועיות או משהו כזה.
אמנון גור: ל-6 שעות שבועיות.
צבי ורשביאק: לא רק שזה לא פותר את הבעיה.
צבי ורשביאק: סך הכל מפזרים את זה, במקום לרכז את זה ל-30 מאמנים ולאפשר להם מישרות מלאות בנושא הזה.
צבי ורשביאק: זה היה פותר את הבעיה.
צבי ורשביאק: אבל ברגע שמפזרים את זה ל-6 שעות שבועיות אז הם לא יכולים להתפרנס.
צבי ורשביאק: זאת ההזדמנות לציין את העזרה של מר אמנון גור, שהוא גם מבין בעניין וגם קשור עם המשרד לקליטת עליה.
צבי ורשביאק: העזרה שלו היא אדירה וחלק גדול מההצלחות שיש הן בהחלט הודות לו.
אמנון גור: אני מנהל המחלקה לקליטת עולים בספורט במינהל הספורט במשרד המדע, התרבות והספורט.
אמנון גור: אני עובד בנושא הזה כבר 9 שנים, עם הרבה חדוות יצירה אבל עם הרבה מאוד בעיות.
אמנון גור: אני קודם כל רוצה להודות לחברי הכנסת על כל העזרה כי יש שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם חברי הכנסת.
אמנון גור: אני מטריד אותם באין ספור בעיות, ובעיקר את חברת הכנסת נעמי בלומנטל, במכתבים ובשיחות.
אמנון גור: בהחלט בהרבה דברים התקדמנו אבל יש עדיין הרבה בעיות.
אמנון גור: לפני 4 חודשים פנינו למשרד לקליטת עליה בבקשה שתימשך מסגרת הסיוע שניתן למאמנים ולספורטאים האולימפיים.
אמנון גור: בזכות חבר הכנסת יולי אדלשטיין כשר הקליטה לשעבר במשך 3 שנים ו-8 חודשים החבר'ה קיבלו סיוע.
אמנון גור: זה היה מעל ומעבר מבחינת הסיוע שהמשרד לקליטת עליה נתן.
אמנון גור: אפשר לתת יותר, היתה גם תקופה שחשבו שיצמידו את ה-2,200 שקל האלה ויקבלו בהתאם להצמדה, אבל זה לא יצא כי כנראה לא היו משאבים.
אמנון גור: לפני 4 חודשים פנינו לשרה לקליטת עליה במכתבים.
אמנון גור: גם השר מתן וילנאי פנה אליה.
אמנון גור: בשבוע שעבר היתה כבר ישיבה שניה עם מר חנוך צמיר, המשנה למנכ"ל המשרד לקליטת עליה, והוא יביא את זה לשרה ככיוון החלטה כדי שתהיה לזה המשכיות.
אמנון גור: הוא לא יודע אם תהיה לזה המשכיות מיידית מחודשים אוקטובר-נובמבר 2000 או שזה יהיה החל מ-1.1.2001.
אמנון גור: הכל תלוי במשאבים הכספיים.
נעמי בלומנטל: כמה זה היה בעבר?
אמנון גור: במשך 3 שנים ו-8 חודשים החבר'ה - 43 איש - קיבלו סיוע של 2,200 שקל לחודש.
נעמי בלומנטל: כמה זה היה בתקציב השנתי?
אמנון גור: עם השחמט ביחד זה יצא כ-2 מיליון שקל לשנה.
אמנון גור: יש לי מספרים מדוייקים.
נעמי בלומנטל: השרה לקליטת עליה תהיה כאן בעוד שבוע-שבועיים.
אמנון גור: בנושא הזה אני חייב להגיד שלא הצלחנו.
אמנון גור: יש שיכבה שניה, הדרג השני, שזה בעצם העתודה ל-2004 והם לא קיבלו סיוע משום גורם.
אמנון גור: אנחנו מדברים על תשתית וזה בעצם הדבר הכי חשוב ולכן צריך לבנות גם את הדרג השני.
נעמי בלומנטל: כשאתה אומר "דרג שני" אתה מדבר על הספורטאים או על המאמנים?
אמנון גור: אני מדבר על דרג שני של ספורטאים.
אמנון גור: תיכף נדבר על המאמנים.
אמנון גור: יגידו אנשי הוועד האולימפי כמה עתודה יש להם בתוך המסגרת הזאת של הסגל האולימפי הרחב שצריכים להכין אותם ל-2004.
אמנון גור: אם המספר ישאר 43 איש, ורוב הספורטאים נשארים במסגרת המשך ל-2004, אז לא יהיו משאבים למסגרת של העתודה שתיכנס לסגל האולימפי.
אמנון גור: צריך להרחיב את המסגרת הזאת.
נעמי בלומנטל: כמה מינהל הספורט נותן?
אמנון גור: הם שותפים באופן מלא עם הוועד האולימפי ב-50%.
נעמי בלומנטל: שם בעצם אין הבדל בין עולים לוותיקים.
נעמי בלומנטל: אנחנו כאילו מנסים לתגבר את זה על-ידי המשרד לקליטת עליה.
אמנון גור: רציתי להתייחס לנושא של המאמנים.
אמנון גור: אני מחלק את המאמנים לשתי מסגרות: המאמנים הלאומיים - יש לנו כ-30 מאמנים לאומיים עולים חדשים.
אמנון גור: אם לא יימצא לאנשים האלה לאורך שנים, ממחר במשך 4 שנים, פתרון כך שהם יוכלו להיות מסודרים על-ידי משכורת קבועה ותנאים סוציאליים, בכל מה שקשור לתעסוקתם ומחייתם וחיי המשפחה שלהם, חלק גדול מהם יעזבו את העבודה ויחפשו מסגרות אחרות לעבודה.
אמנון גור: בנוסף לזה קיים הנושא של מגורים.
אמנון גור: יש לנו מספר מאמנים עולים שנודדים ממקום למקום, ללא בית, או גרים בקרוואן במכון וינגייט.
אמנון גור: זאת לא צורה.
אמנון גור: אני אומר את זה בכנות.
אמנון גור: זה פתרון ממש זמני וצריך למצוא את הפתרון האמיתי לעניין.
אמנון גור: יושב פה אדם, מר ולרי קוגן, מאמן קפיצה במוט שנחשב לאחד המאמנים הגדולים בעולם בתחומו והוא נודד, כל חודש הוא נמצא במקום אחר.
נעמי בלומנטל: לגביהם אינדיבידואלית תעביר אלינו פניות וננסה לסייע.
אמנון גור: נושא אחר שקשור למאמנים הוא קודם כל שאלת הפרופסיה.
אמנון גור: אין במדינת ישראל פרופסיה למאמן.
אמנון גור: מספר חברי כנסת הציעו הצעת חוק, להביא את זה לדיון בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.
אמנון גור: אני לא יודע מתי זה יהיה אבל חשוב מאוד לעגן את זה בחקיקה.
אמנון גור: דבר נוסף זה התשתית.
אמנון גור: יש לנו מעל 1,600 מאמנים עולים שעדיין זכאים לסיוע של שעות, או ממשרד החינוך או במסגרת קידום תעסוקה של המשרד לקליטת עליה.
נעמי בלומנטל: האם כרגע הם לא מקבלים שום דבר?
אמנון גור: בגלל ההעברה של הספורט למשרד המדע, התרבות והספורט היו לנו השנה בעיות קשות מאוד ולמעלה מ-100 מאמנים לא השתלבו בתעסוקה בסיוע של משרד החינוך.
אמנון גור: אתמול היתה לנו ישיבה מאוד קשה אצל ד"ר אנה איסקובה.
אמנון גור: אני מאמין שמשהו הולך להיפתר אבל חלקית לגמרי.
אמנון גור: נאמר כבר שאין שעות למאמנים.
אמנון גור: פה יש איזה בעיה שצריך לערב את חברי הכנסת כדי לפתור אותה.
נעמי בלומנטל: דווקא פה אני לא רואה הרבה פריצת דרך.
נעמי בלומנטל: אם משרד המדע, התרבות והספורט שאמון על הנושא הזה כרגע, רשות הספורט - - -
אמנון גור: אין לי ספק שבשנת 2001 יגיעו משאבים מהאוצר לצורך העסקת המאמנים.
אמנון גור: העברנו את זה כהצעה.
נעמי בלומנטל: כל המאמנים או רק המאמנים הלאומיים?
אמנון גור: מדובר על המאמנים הלאומיים.
אמנון גור: חלק מהמאמנים יצטרכו לקבל, אם הם זכאים, דרך אותם גורמים מהם קיבלו השנה, לפני שנה וב-9 השנים האחרונות.
אמנון גור: בזמנו השר רובינשטיין עיגן את זה בהסדר הוראת שעה, שמורה מאמן מקבל שעות עבור תעסוקתו בעבודה הפורמלית של אימון.
אמנון גור: היום מקשים עלינו בנושא הזה.
נעמי בלומנטל: בגלל הפיצול יצא שמשרד הספורט לא מקבל מספיק תקציבים.
נעמי בלומנטל: למעשה זה מה שקורה בפועל.
נעמי בלומנטל: משרד החינוך היה משרד יותר גדול והיתה בו גמישות כלשהי בחלוקת התקציבים ועכשיו תקועים עם זה.
נעמי בלומנטל: אנחנו צריכים לשבת ולראות איך אפשר לסייע.
אמנון גור: צריך לשבת ולדבר על זה ולנסות לשכנע את מי שצריך לשכנע.
נעמי בלומנטל: אני לא רואה איך לפתור את זה, אגיד לך את האמת.
אמנון גור: היות ולא קיבלנו השנה את כל המיכסה ממשרד החינוך, המשרד לקליטת עליה הגדיל את חלקו על-ידי מתן עוד 30 מישרות למאמנים וזה בהחלט עזר אבל חסרים לי עוד כ-100 ומשהו מישרות כאלה.
נעמי בלומנטל: תעביר לי את הפרטים אבל אני לא רואה דרך לסייע.
אמנון גור: כל דבר רק יעזור לאנשים האלה להיקלט יותר טוב ויתרום לספורט הישראלי תרומה אדירה.
נעמי בלומנטל: מה שקשור לעולים - תעביר לי.
נעמי בלומנטל: גם את אלה עם בעיות דיור ספציפיות.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שבמקרים בודדים אנחנו יכולים לסייע.
נעמי בלומנטל: הרי לא הכל הולך לפי קריטריונים שהם שוויוניים והולכים לרוחב, לפי שנות עלייה, לפי מצב משפחתי ועוד כהנה וכהנה.
נעמי בלומנטל: אם אתה רואה איזה בעיות מיוחדות, שאולי המשרדים הרלוונטיים לא היו ערים להן, אז תעביר לנו ואנחנו ננסה לטפל אינדיבידואלית.
נעמי בלומנטל: באשר להשלכות הרוחב, או למה שקורה לגבי קבוצות יותר גדולות של מאמנים - תעבירו לנו משהו יותר מגובש.
נעמי בלומנטל: אני לא יודעת איך אוכל לסייע.
נעמי בלומנטל: במשרד הספורט אני עוסקת בספורט נשים ולוחצת בכיוון הזה.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לסיים.
נעמי בלומנטל: יש לנו ישיבה אחרת בנושא רדיו רק"ע, שם יש בעיות אחרות מאחר שהמשדרים שלהם לא טובים.
נעמי בלומנטל: האם עוד מישהו רוצה לדבר?
אפרים זינגר: עשינו קפיצת מדרגה הפעם, אין ספק בכך, אך אנחנו רוצים לקפוץ הלאה.
אפרים זינגר: אם רוצים להמשיך צריך שני דברים: 1) ליצור את הרציפות וההמשכיות 2) להמשיך בשיטה שבה עבדנו: איגום במקום אחד, בגוף חוץ ממשלתי.
אפרים זינגר: שלא יהיו שום מחשבות שאפשר באמצעות איזה משרד ממשלתי או מחלקה ממשלתית כזאת או אחרת לטפל בנושאים האלה כי פה צריך לתת פתרונות מעכשיו לעכשיו.
נעמי בלומנטל: מה שקשור לוועד האולימפי ולספורט ברמה הגבוהה ביותר, אני בטוחה שאתם יושבים עכשיו לקראת אולימפיאדת אתונה ומתארגנים, גם לאור הלקחים.
נעמי בלומנטל: אני יכולה להגיד לכם, מבחינת הוועדה שלנו, מה שקשור לדברים שאתם רואים שיכולים להיות ספציפיים לעולים - גם פה אנחנו תמיד שואלים לפני כמה זמן עלית, אבל אנחנו מרחיבים את זה כל פעם.
נעמי בלומנטל: אם זכור לכם, בזמנו דיברו על בעיות דיור, אז קיבלו דיור עד 5 שנים מיום העלייה והרחבנו את זה ל-7 ול-8 שנים.
נעמי בלומנטל: אנחנו עוד יכולים להיות די גמישים מבחינה זאת.
נעמי בלומנטל: בוודאי שאני מנסה לעזור גם לכאלה שנמצאים כאן כבר 15 שנים.
נעמי בלומנטל: מה שאתם רואים שקשור להכנות לקראת אולימפיאדת אתונה, שקשור לעולים, בעיקר למאמנים ולספורטאים, אנא תחפשו לנו את הנישה שבה אנחנו נוכל לסייע.
אפרים זינגר: לא רציתי לחזור על דברים שנאמרו.
אפרים זינגר: ניסיתי להעביר אלייך את המסר כאחת מחברות הכנסת הבכירות ולאו דווקא בנושא הספציפי של העליה.
אפרים זינגר: אם אנחנו נמצא פתרונות נקודתיים רק בנושא העליה אז המערכת כמערכת לא תתקדם לשום מקום.
נעמי בלומנטל: אני ערה לזה אבל המנדט שלי בתפקידי כאן הוא בכיוון של העליה ולכן אני מעדיפה כך, כפי שאמרתי.
נעמי בלומנטל: ניסינו פחות או יותר להקיף גם את השמחות וגם את הבעייתיות.
נעמי בלומנטל: אנחנו יושבים פה בישיבה שנראית לי שקטה ואינטימית.
נעמי בלומנטל: זה לא מתאים לאמצעי התקשורת אבל אולי לנו זה יתאים בנושא הספציפי שלפנינו.
נעמי בלומנטל: אני רק רוצה לומר לכם משהו שאולי יחמם לכם מעט את הלב בימים הקשים שעוברים עלינו.
נעמי בלומנטל: היו פה כעת הספורטאים העולים וגם המאמנים שחזרו מהאולימפיאדה.
נעמי בלומנטל: זה היה פשוט משובב את הנפש.
נעמי בלומנטל: כל-כך מקסימים וכל-כך אוהבי ישראל וכל-כך גאים בכך שהם מייצגים אותנו.
נעמי בלומנטל: אני בטוחה שיש להם הרבה מצוקות ובעיות אך הם היו מאוד מופנמים ולא אמרו כל הזמן כמה רע להם וכמה צרות יש להם.
נעמי בלומנטל: הוועדה כמובן תנסה לעזור עד כמה שתוכל.
נעמי בלומנטל: אגב, הוועדה עוד לפני האולימפיאדה, כבר לפני שנתיים דנה בנושא של המאמנים העולים.
נעמי בלומנטל: הוועדה הצליחה, כמובן עם השרים הנוגעים בדבר, להשיג להם תקציבים דרך הקליטה משום שחלק מהם נחשבים לעולים חדשים.
נעמי בלומנטל: בין שזה מאמנים ובין שזה ספורטאים נתנו על-ידי זה דחיפה כלשהי מעבר לתקציב שמגיע ממשרד המדע, התרבות והספורט וממשרד החינוך.
נעמי בלומנטל: זה היה פשוט תענוג להיות איתם.
נעמי בלומנטל: אנחנו דנים היום בהוספת משדרים לרדיו רק"ע.
נעמי בלומנטל: לא הייתי אומרת שבקטע הזה אני המומחית הכי גדולה.
נעמי בלומנטל: בואו נראה איפה עומדת הבעיה וכיצד נוכל לסייע.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שהציוד הקיים ברדיו רק"ע הוא ציוד מיושן.
סופה לנדבר: מיושן מאוד.
נעמי בלומנטל: לכן לא מגיעים לכל מקום השידורים שהם כל-כך חשובים מבחינת העולים.
נעמי בלומנטל: דווקא עכשיו בעיתות חירום אנחנו מרגישים את זה יותר, שבאמת המידע הבסיסי שצריך להגיע לעולים לא מגיע, מהרבה מאוד סיבות.
נעמי בלומנטל: אבל אם הוא כבר מצוי ברדיו רק"ע ורדיו רק"ע רוצה להעביר אותו, יש אוכלוסיות שלמות ואיזורים שלמים שלא קולטים את השידורים, או קולטים אותם בצורה משובשת.
נעמי בלומנטל: זה המנדט שלנו, בגדול, ואנחנו לא נרפה מזה, בכך אני בטוחה.
סופה לנדבר: גם בכנסת אנחנו לא קולטים את שידורי רדיו רק"ע.
נעמי בלומנטל: אני אתן לחברי חברי-הכנסת לדבר על הבעייתיות ונראה איך אנחנו יכולים להתקדם.
נעמי בלומנטל: אני מתנצלת מראש, יש לי כמה מחוייבויות, פגישה עם נשיא גרמניה - אני הייתי יושבת-ראש האגודה הבין-פרלמנטרית ישראל-גרמניה ואני סגנית יושב-ראש עכשיו יחד עם חבר הכנסת אלי גולדשמידט - ולכן אני לא אוכל להישאר למשך כל הישיבה וחברי ימשיכו לנהל אותה בהעדרי.
מרינה סולודקין: אי אפשר להגיע לדימונה, לאילת, לקריית-שמונה או להוסטל בירושלים בירת ישראל ולא לשמוע שלא שומעים את הרשת לקליטת עליה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שבמצב שבו אנחנו נמצאים עכשיו זה אפילו מסוכן לשלמות ולבריאות של אנשים שלא מבינים בדרך כלל את החדשות ברדיו ובטלוויזיה הישראלית.