GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמי בלומנטל: יכול להיות שהמצב השתפר ואין היום תלונות.
נעמי בלומנטל: נתחיל בעלייה מאתיופיה.
נעמי בלומנטל: מר הרצל גץ, שבמידה רבה אחראי על הנושא הזה היה כאן בחודש מאי, לפני חצי שנה, והתברר שיש הרבה מאד פניות של יהודים שיושבים באתיופיה ולא מצליחים להגיע לארץ משום שהטיפול בבקשות שלהם לא יעיל, לא אפקטיבי ואין ממש התקדמות.
נעמי בלומנטל: היתה אפילו תחושה שאולי זה נעשה בכוונה.
נעמי בלומנטל: משרד הפנים, שהיום תייצג אותו כאן גב' כרמון, וקודם לכן היה מר גץ, אמר שהם מבחינתם יעשו הכל כדי לתגבר את קצב מתן אשרות העלייה לארץ.
נעמי בלומנטל: במאי השנה דובר על כך שיהיה רה-ארגון במשרד הפנים, גם בחלוקת הסמכויות, כדי לייעל ולמנוע צוואר בקבוק.
נעמי בלומנטל: הם גם אמרו שתוך שלושה-ארבעה חודשים אפשר יהיה לטפל בחמישים פניות לחודש לעומת עשרים פניות קודם לכן, ואפילו רצו להגביר את קצת מתן האשרות עד לשבעים בחודש.
נעמי בלומנטל: כדי להגיע לייעול במערכת ולבדיקה יותר מאסיבית ואפקטיבית, דובר על כך שיהיו חמישה עובדים באדיס-אבבה, אחד בגונדר כדי לקבל את הבקשות, וכן שני קונסולים שפועלים בשטח.
נעמי בלומנטל: נאמר שהבקשות לא ייבדקו בירושלים כדי לא ליצור צוואר בקבוק, אלא הן תיבדקנה במקום.
נעמי בלומנטל: זאת פחות או יותר תמונת המצב שקיבלנו אז.
נעמי בלומנטל: נמצאים כאן נציגי העולים.
נעמי בלומנטל: אולי נשמע קודם אתכם ולאחר מכן נשמע את תשובת המשרד לביטחון פנים.
נעמי בלומנטל: אדיסו מאסלה, בבקשה.
2449: בוקר טוב.
2449: קודם-כל אני מברך את יושבת-ראש הוועדה ואת חברי הוועדה, שנושא עלייתם וקליטתם של יהודי אתיופיה מעסיק אותם מאד במשך הרבה שנים והם תורמים לקידומו.
2449: עם זאת, לצערי הרב אנחנו ניהלנו מאבקים גדולים מול הממסד שמטפל בעליית יהודי אתיופיה.
2449: לא ראיתי תפוצה אחרת שמפגינה כל-כך הרבה מול משרדי הממשלה בקריאה להעלות את בני עדתם פרט לעדה האתיופית שמפגינה הרבה, לצערי הרב, כדי להפעיל לחץ על ממשלת ישראל שתזרז את בואם.
2449: מצב היהודים גם בגונדר וגם באדיס-אבבה הוא קשה מאד מבחינה כלכלית, רפואית, וגם חברתית.
2449: אלה שכבר הגיעו לאדיס-אבבה ולגונדר יעלו לארץ, אבל אלה שנמצאים בכפרים לא יכולים להישאר שם, כי רודפים אותם, לוקחים את רכושם ושורפים את בתיהם.
2449: לפעמים גם הורגים אותם רק מפני שהם יהודים, וממשלת ישראל נותרה אדישה.
2449: ממשלות ישראל השרו בנו תחושה שאנחנו יהודים סוג ב' והממשלה לא עושה די כדי להעלות את כולם במהירות האפשרית.
2449: גברתי היושבת-ראש, אולי לא ידוע לך, למעלה מ-1,200 יהודים זכאי עלייה, שעברו בדיקות, ממתינים לעלות, בגלל שאין מתקן שיקלוט אותם.
2449: איפה נשמע דבר כזה?
2449: בשוק הישראלי החופשי אי-אפשר לרכוש דירה או לשכור מקומות ולהפוך אותם למרכזי קליטה?
2449: אנחנו בדקנו את הדבר הזה עם ראשי עיריות, שמוכנים לקלוט בזרועות פתוחות את יהודי אתיופיה, אבל לממסד יש תירוץ: אולי הרשויות לא יסכימו לקלוט אותם, להכין את התשתית ועוד סיבות כל-כך לא מוצדקות.
2449: אבל מותר להפקיר את אותם יהודים ולתת להם להמשיך לסבול.
2449: זה מצב בלתי-נסבל.
2449: כשמדינת ישראל רצתה להעלות את יהודי אתיופיה, ושמענו על המבצעים המפוארים שאני אישית הייתי מעורב בהם – "מבצע משה" ו"מבצע שלמה" – אלה היו מבצעים דרמטיים.
2449: תוך 36 שעות מדינת ישראל העלתה למעלה מ-14,000 יהודים מאתיופיה, ובארץ היה מקום לקלוט אותם.
2449: אנשים בארץ חושבים שאנחנו מדברים על רדיפה, על אנטישמיות בצרפת, באנגליה ואפילו ברוסיה.
2449: באתיופיה המצב שונה לגמרי ואי-אפשר להשוות אותו למצב במדינה כלשהי, אפילו במדינות הקשות ביותר.
2449: אנשים לא מבינים את זה.
2449: הם שואלים: יש רדיפת יהודים באתיופיה?
2449: וכל זה בגלל ההזנחה של הממשלה, ולכן גם הציבור הישראלי לא יודע באיזה מצב נתונים היהודים באתיופיה.
2449: אותו דבר עם שר הפנים הנוכחי.
2449: גם הרצל גץ, שאותו הזכרת, אמר לי חד-משמעית שהוא מסרב לפגוש אותנו.
נעמי בלומנטל: נראה לי שהכתובת שלכם היא בכל-זאת השר, כי עובד מדינה לא חייב להיפגש עם איש זה או אחר.
נעמי בלומנטל: אנחנו נפנה אל השר על כך שנציגות בכירה של ארגוני העולים לא נתקבלה במשרד.
2449: אבל השר הפנה אותנו לפגוש את אותו פקיד בכיר שמטפל בנושא ומתמצא בו, ואותו פקיד מסרב להיפגש אתנו.
נעמי בלומנטל: אנחנו נשמע את בתיה כרמון.
נעמי בלומנטל: בישיבה הקודמת הרצל גץ היה די חדש בתפקיד והתרשמנו שיש לו הרבה מאד רצון טוב.
נעמי בלומנטל: הוא תיגבר בצורה משמעותית את העובדים בגונדר וגם באדיס-אבבה לעומת שנים עברו.
נעמי בלומנטל: תיכף נשמע מה הן התוצאות ואם באמת העלייה גדלה.
נעמי בלומנטל: אתם מדברים בוודאי על הזכאות שלהם, ואנחנו מדברים על יהודים זכאי חוק השבות.
נעמי בלומנטל: אבל השאלה, שלפי דעתי לא בהירה מספיק, ואשמח אם תאירו את עינינו על כך היא אם הם באמת נרדפים בשל יהדותם.
נעמי בלומנטל: זה בוודאי מצמרר כשאתה שומע שיש שם אנשים שבנוסף לכל הקשיים הכלכליים והתנאים הפיסיים הכל-כך קשים הם נרדפים בשל יהדותם.
נעמי בלומנטל: יש לי תחושה שהציבור בישראל לא ער לזה.
נעמי בלומנטל: אולי אתם יכולים להביא סרטי וידאו משם כדי שזה יהיה יותר מוחשי, הנה אדם בכפר שלו מוקצה או מושפל בשל יהדותו, כי המידע הזה חסר בארץ.
2449: מדינת ישראל מחכה כאשר יהודי אתיופיה רוצים כל-כך לעלות, עד שתתעורר שם אנטישמיות?
2449: לא מספיק רצונם של היהודים לעלות למדינת ישראל והם ממתינים כבר שבע-שמונה שנים?
נעמי בלומנטל: אני מבקשת ממך, אדיסו, אל תסובב את מה שאמרתי.
נעמי בלומנטל: אני מקווה שהדברים ברורים.
נעמי בלומנטל: מי שזכאי עלייה, אמרנו את זה לא אחת, ובוודאי הוועדה הזאת מטפלת בזה במסירות רבה, הוא יעלה.
נעמי בלומנטל: נראה לי שיש גם התקדמות במשרד הפנים, ותיכף נשמע על כך.
30095: אני מצטרף לברכות של אדיסו מאסלה על העבודה של ועדת העלייה והקליטה.
30095: לפי הנתונים שבדקתי שם, עד עכשיו הגיעו כמעט אלפיים בקשות למשרד הפנים בירושלים, ואף בקשה לא אושרה.
30095: אלה שאושרו – אלפיים נפש, שאשרת עלייה בידם, מחכים על-פי הנוהל הקודם לפני ארבע, חמש ושש שנים.
30095: הבקשות החדשות לא טופלו.
30095: לכן, המצב במשרד הפנים נשאר כפי שהיה.
30095: הבעיה השנייה – לאחר שאנשים קיבלו אשרת עלייה, אחרי שנגמרו להם כל התירוצים, הם זכאים, אין עוד יהודים.
30095: גם לאחר הרבה בדיקות אנשים מקבלים אישור, אבל אין להם מקום להיקלט פה.
30095: שרת הקליטה אומרת מצד אחד לתקשורת: זה לא נכון, יש לי מקום.
30095: מצד שני מבטלים טיסה.
30095: ביום שלישי אמורה להיות טיסה, והיא בוטלה בגלל שמשרד הקליטה והסוכנות היהודית לא הכינו מקום קליטה.
30095: זאת עובדה, תגידו את האמת, ויחד נמצא פתרון.
30095: השיקולים שלהם הם שיקולים כלכליים, זאת האמת.
30095: אלה לא כל התירוצים.
30095: משרד הפנים אמר שחילקו את הארץ לשלושה מחוזות ושיש שלושה עובדים.
30095: הכל ספור.
30095: בינתיים רק מיכל יוספוב מאשרת ולא עובדים אחרים.
30095: אשמח מאד אם משרד הפנים יציג אישור אחד שנחתם על-ידי עובדת אחרת.
30095: הכל נעשה על-ידה.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.
אופיר פינס-פז: אני מבקש להעיר כמה הערות.
אופיר פינס-פז: קודם-כל אני מבין שהדיון היום הוא לא דיון יזום רק בנושא עליית יהודי אתיופיה, אלא בכלל על מדיניות משרד הפנים בענין מתן אשרות.
אופיר פינס-פז: האמת היא שאני שומע לפחות מהשטח, והייתי מאד שמח לקבל את התגובה של משרד הפנים בענין הזה, שיש שינוי מדיניות בזמן האחרון במתן אשרות עלייה, ואגב, גם במתן אשרות אחרות של ביקור וכדומה, שהענין הופך להיות יותר נוקשה.
אופיר פינס-פז: אינני יודע מה הסיבה לכך, ואם זה בכלל נכון.
יורי שטרן: אולי הופך להיות אבל עוד לא הפך להיות.
אופיר פינס-פז: אני מתרשם לא משום דבר סטטיסטי או מדעי אלא מפניות של אנשים שפונים אליי ואומרים לי את הדברים האלה, והייתי מאד שמח לשמוע אם חל איזה שהוא שינוי במדיניות האופרטיבית של משרד הפנים.
אופיר פינס-פז: לכן נקבע איזה שהוא הליך, אני חושב שהוא על דעת העדה ועל דעת הרשויות הרלבנטיות, הליך פרוצדורלי של בחינה וקביעת זכות עלייה על-פי חוק השבות.
אופיר פינס-פז: נדמה לי שזה מוסכם.
אופיר פינס-פז: כי נכון שאנחנו לא מסכימים שכל אזרחי אתיופיה יבואו למדינת ישראל, ואני חושב שאף אחד לא מסכים לזה.
אופיר פינס-פז: מי שהוא יהודי, או שיש לו זכות על-פי חוק השבות להגיע למדינת ישראל גם אם הוא אינו יהודי, צריך להעלות אותו לאלתר בלי משחקים ובלי תחושה של אפליה, שאני שומע אותה בצורה מאד ברורה בקרב האנשים, אם זה 5,000 או 3,000 או 10,000.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזו חובתנו ואני יודע שנעמי כיושבת-ראש הוועדה עוקבת אחרי הענין הזה בתשומת-לב רבה מאד, וגם החברים האחרים, אבל אני חושב שהדברים האלה צריכים היום להישמע בקול ברור מאד וחד מאד, כי אני מודע לזה שיש רגישות עצומה ומוצדקת לענין הזה מצד אחד, ומצד שני אני גם יודע, משום שאני מכיר את הממסד בתחום הזה, שיש גורמים בתוך הממסד שעוסק בעלייה וקליטה מהעולם בכלל ומאתיופיה בפרט, שחושש ממצב שבו ייפרץ הענין באופן מוחלט ויגיעו לארץ המוני לא-יהודים שיציגו את עצמם כיהודים או כקרובים, או כל מיני משחקים מהסוג הזה.
אופיר פינס-פז: אבל ברגע שהחלטנו על השיטה, והשיטה מוסכמת, איך בודקים זכות עלייה לארץ על-פי חוק השבות, מרגע זה ואילך לפי דעתי צריך לא לתת לשום גורם לייצר עיכובים או מכשולים מלאכותיים ולאפשר לאנשים האלה לעלות, כפי שעלו עד עכשיו הקרובים שלהם בצורה מכובדת, ובלי תחושה קשה שאני שומע אותה כאן, ואני חושב שהמסר הזה כמסר של ועדת העלייה והקליטה חשוב שיישמע אפילו כהחלטה פורמלית.
נעמי בלומנטל: אריה אזולאי, בבקשה.
אריה אזולאי: אני מייצג את הנהלת הסוכנות היהודית שעובדת בשיתוף מלא עם משרד הפנים ועם משרד הקליטה.
אריה אזולאי: היום יש ל-900 אנשים אישור עלייה ביד, שכבר עברו את התהליך.
אופיר פינס-פז: הטיסה של מחר בוטלה.
30095: למה בוטלה הטיסה בשבוע שעבר?
אריה אזולאי: אני לא יכול להגיד לך מה היה ביום שלישי שעבר, יכול להיות שהיו בעיות מסוג אחר.
אריה אזולאי: הקבוצה שתגיע מחר תופנה לבתי מלון.
אריה אזולאי: אין מניעה לעלייה על-פי הקצב והצרכים שנקבעו.
אריה אזולאי: נפתחו מרכזי קליטה חדשים במבשרת, שם יש למעלה מאלף עולים; בצפת ובקרית-ים.
אריה אזולאי: לפני עשרה ימים פתחנו מרכז קליטה חדש בבאר-שבע, שכבר התמלא.
אריה אזולאי: לדאבוני, האוצר קבע רף של שכר נמוך, ואז נוצר מצב שלפעמים אנחנו קולטים לא על-פי התפיסה איך קולטים טוב אלא על-פי מחירי הדירות היותר זולים, ובדרך-כלל כשיש קבלן עם בנין תקוע, הוא לא נמצא במקום הטוב ביותר, וזה מתעכב.
אריה אזולאי: לכן, לדעתי, אנחנו צריכים לסכם היום על מבנה נוסף בצפת.
אריה אזולאי: יש שני מבנים בירושלים ומבנה בחיפה, שבגלל המחיר לא מצליחים.
יורי שטרן: חבר-הכנסת בריילובסקי מציע לשכור דירה בגילה.
אריה אזולאי: דירה לא מספיקה.
אריה אזולאי: אנחנו פונים לראשי רשויות ושואלים איפה יש בנין שערוך לחודש, חודשיים, שלושה חודשים, אנחנו מייד נצא להשכרה.
אריה אזולאי: האוצר מתקצב את זה.
אריה אזולאי: אנחנו גם מגלגלים עכשיו תוכנית, לפנות למינהל ולקבל קרקע ולבנות חצי בנין ציבורי, כי זה יותר זול, אלא שהתהליכים באוצר הם פרובלמטיים.
אריה אזולאי: אבל זה לא קשור לאישורים.
אריה אזולאי: מי שיש לו אישור, היום אנחנו מכניסים את העולה לבית-מלון וכאשר מקבלים את הבנין מעבירים אותו לשם.
יחזקאל לביא: אי-אפשר היום מבחינה חוקית – ואני עונה כרגע גם לאברהם ירדאי – לאכלס עולים באתרי קראוונים.
יחזקאל לביא: זה נגמר.
נעמי בלומנטל: בשל החלטה שקיימת.
יחזקאל לביא: לא, החוק כבר לא קיים יותר.
יחזקאל לביא: החוק אוסר עלינו היום להכניס אותם לאתרי קראוונים.
יורי שטרן: איזה חוק?
יחזקאל לביא: תמ"א 31, שהשתנה כבר.
יחזקאל לביא: זה לא קיים יותר.
יחזקאל לביא: נכון שיש עדיין אתרים, אבל מבחינה חוקית אסור לאכלס אותם.
נעמי בלומנטל: נדמה לנו שיש החלטת ממשלה על זה, אבל לא חקיקה.
יחזקאל לביא: סליחה, תמ"א 31, שהיא תוכנית המתאר הארצית הזמנית, דיברה על חמש שנים ולא יותר.
יחזקאל לביא: לאחר-מכן ניתנה הארכה של שנה נוספת אחת, ותו לא.
יחזקאל לביא: אי-אפשר יותר היום לאכלס עולים באתרי קראוונים.
יורי שטרן: אפשר לאשר את תמ"א מחדש?
יחזקאל לביא: לא, אי-אפשר.
נעמי בלומנטל: תראה, בסופו של דבר זו החלטה שלנו, כמו שזאת החלטת ממשלה.
אריה אזולאי: אני רוצה להעיר הערה מאד חשובה לחברים שלנו, שיכולה לעזור.
אריה אזולאי: בניגוד לכל שאר העולים שמקבלים רק ששה חודשי שהייה במרכזי קליטה, פה זה שנה.
אריה אזולאי: אבל יש היום למעלה מאלפיים עולים שעברו תקופה של שנה וגם 15 חודשים, ויש להם משכנתאות הכי טובות של כל העולים, הודות לפעולתכם.
נעמי בלומנטל: אין ספק שאתה צודק.
נעמי בלומנטל: יפת אלמו, בבקשה.
יפת אלמו: גברתי היושבת-ראש, קודם-כל אני מצטרף לדברים שאמרו אדיסו מאסלה ואברהם ירדאי, שיושבת-ראש הוועדה - - -
נעמי בלומנטל: וגם חברי הוועדה.
יפת אלמו: נכון, וגם הלובי למען יהודי אתיופיה עושים עבודה נאמנה כדי לעזור לנו בהתמודדות עם הממסד שמתעלם מהצרכים היום-יומיים של העדה, ואני באמת מודה על כך.
יפת אלמו: אני יודע שברוסיה יש יותר מאלף מרכזים יהודיים שהסוכנות היהודית מפעילה בסיוע גורמים אחרים, וכך הם מקרבים את האנשים שהתרחקו מדתם במשך שמונים שנה.
יפת אלמו: זה דבר חיובי, אני לא נגד.
יפת אלמו: לעומת זה, מתעלמים לחלוטין מהעדה האתיופית ולא עושים דבר, ודווקא בעדה האתיופית הכל פוליטי.
יפת אלמו: אני כאזרח שואל, למה דבר כזה קורה?
יפת אלמו: למה אנחנו צריכים לשמוע בכל הישיבות שאליהן אנחנו באים שאנחנו הופלינו לרעה?
יפת אלמו: למה?
יפת אלמו: – אין תשובה, וכל האנשים שיושבים כאן ישפטו.
נעמי בלומנטל: היא לא נמצאת פה ואני לא אתן לפגוע בעובד ציבור.
נעמי בלומנטל: היא היתה בישיבות קודמות של הוועדה.
נעמי בלומנטל: אמרו שיתגברו אותה, שהיא לא תהיה צוואר הבקבוק.
יפת אלמו: בסדר, אני אתעלם מהשם, אבל במשרד הפנים פוגעים בעדה בצורה שיטתית.
יפת אלמו: משם יוצאת הרעה, שם אנחנו מרגישים פגועים על-ידי הממסד בצורה שיטתית.
יפת אלמו: אנשים באים מכל מיני מקומות בארץ, פוגעים בהם, זורקים אותם, קוראים למשטרה להוציא אותם החוצה, לא שומעים אותם, אוזניהם אטומות.
יפת אלמו: תגידו לי למה זה קורה רק לגבי העדה האתיופית?
יפת אלמו: אני קורא מכאן לכל הגורמים: אנחנו יום-יום מופלים לרעה, אנחנו זועקים והממסד לא שומע אותנו.
יפת אלמו: למה כל העדה צריכה להיות מופלית כל הזמן?
יפת אלמו: כי אנחנו לא מבינים?
יפת אלמו: אני קורא לתקן את המעוות לפני שיהיה מאוחר.
סופה לנדבר: אבל שמעת עכשיו מה שאריה אזולאי אמר.
יפת אלמו: אני לא חבר כנסת, אבל יש לי זכות כאזרח להביא את מצוקת העדה, ואני מקווה שאני אמצא אוזן קשבת.
יפת אלמו: אני יודע שיש אנשים שישמעו אותי.
נעמי בלומנטל: יפת, פה יש לך זכות דיבור יותר מאשר לחברי הכנסת.
יפת אלמו: יש בעיה רצינית מאד ותעזרו לנו.
יפת אלמו: אני קורא לסוכנות היהודית - - -
נעמי בלומנטל: יפת, חבר-הכנסת יורי שטרן ויתר על זכות הדיבור לטובתך.
יפת אלמו: מלה אחת לסוכנות היהודית.
יפת אלמו: אני קורא לסוכנות היהודית, שהיא הנציגה של עם ישראל.
יפת אלמו: יש שני מרכזים באתיופיה, ואני מבקש לסייע ולהפעיל שם מערכת חינוך עד שהם יעלו.
נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לחבר-הכנסת יורי שטרן, ואחריו – חברי הכנסת מרינה סולודקין וויקטור בריילובסקי.
יורי שטרן: היתה לי הזכות להיות בתחילת השנה באדיס-אבבה ובגונדר עם חבר-הכנסת זבולון אורלב ואברהם נגוסה, ולכן כשמדברים פה על כל מיני עיכובים טכניים שלא מאפשרים להביא מייד את האנשים שכבר אושרו, ובעצם מרמזים על כך שאי-הגעתם היא תוצאה מכך שאלה שכבר יושבים במרכזי קליטה לא יוצאים בזמן וכביכול הופכים את העולים לבני ערובה להתנהגות הטובה של אלה שכבר נמצאים.
יורי שטרן: אני לא יכול לקבל את זה, כי ראיתי מה פירוש הדבר להישאר כל יום באתיופיה, במיוחד בגונדר, שם ראינו אנשים בתנאים מאד קשים, וגם גוססים.
יורי שטרן: לכן אני חושב שהקריאה הראשונה והמסקנה שלנו צריכה להיות, גברתי היושבת-ראש, לכנס את כל הגורמים האחראים גם לקביעת התעריפים לשכירת המקומות, וגם לענין הקראוונים.
יורי שטרן: אני מכיר תורה מסיני, אני לא מכיר תמ"א מסיני.
יורי שטרן: היתה תמ"א ואפשר לשנות אותה.
יורי שטרן: אני בטוח שיש לזה מהלכים, וזה פשוט אבסורד שאנחנו בעצמנו כובלים את ידינו ואומרים: אתר קראוונים קיים אבל אי-אפשר לאכלס אותו.
יחזקאל לביא: חבר-הכנסת שטרן, אתה יודע כמה שנים קראוון מחזיק מעמד?
יורי שטרן: אני רק אומר לך, אם יבוא עולה והוא ישוכן בקראוון הלא טוב וכעבור שלושה-ארבעה חודשים אולי הודות לפעולה של הארגונים הציבוריים יתפנה מקום במרכז קליטה והוא יעבור למרכז קליטה, הצלנו את חייו, לעומת המצב שבו הוא נשאר בגונדר.
נעמי בלומנטל: אני שמחה לשמוע את דעתכם, אבל אני מציעה שנקיים דיון נפרד בנושא אתרי הקראוונים, כי היתה החלטת ממשלה, שכולנו היינו שותפים לה.
נעמי בלומנטל: ביקרנו באתרי הקראוונים ואמרנו שאי-אפשר יותר.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שצריך לעשות רביזיה על ההחלטה הזאת לאור מה שקורה היום באתיופיה.
יורי שטרן: יש נסיבות אחרות.
יורי שטרן: חשבו שהעלייה משם נגמרה ועכשיו המצב שונה, ולכן דרושים כעת פתרונות חירום.
יורי שטרן: אם הגורמים האלה לא מסוגלים לקבל החלטות, אולי כדאי לנו לכנס אותם במסגרת ישיבת ועדה ולקבל החלטה.
נעמי בלומנטל: אנחנו נעשה דיון מיוחד עם משרד הקליטה ובשיתוף כל הגורמים הנוגעים בדבר.
נעמי בלומנטל: אם יש מספיק פתרונות דיור, לא צריך לחזור לקראוונים.
מרינה סולודקין: אין מספיק פתרונות דיור.
יורי שטרן: אבל אין לי ספק שהפתרון הכי לא נכון ולא מתקבל על הדעת הוא להשאיר שם את האנשים בהמתנה.
נעמי בלומנטל: תיכף נשמע על כך מאנשי משרד הפנים, אבל נראה לי שאפשר לומר שאם בחמישה חודשים עלו אלפיים איש, זה יותר מ-500 איש שעלו קודם.
30095: מינואר עד היום עלו 1,300.
נעמי בלומנטל: אריה אזולאי מסר נתונים אחרים, שעלו 3,500.
יורי שטרן: אנחנו צריכים לאמת את הנתונים.
יורי שטרן: יש לי רושם שעוד לא היתה תזוזה משמעותית במתן אישורים חדשים כמו שציפינו ולכן צריך לזרז את זה.
יורי שטרן: אני מציע שאנחנו נדרוש שינוי מיידי בפעולות האלה, קודם-כל של הסוכנות היהודית, בעקבות השינוי שכבר חל בפועל בהכרה בכך שעוד נשארו יהודים באתיופיה.
מרינה סולודקין: כולנו, וגם אני כנציגת "ישראל בעלייה" מאד בעד העלייה מאתיופיה, ואין ספק שזכאי חוק השבות צריכים להיות כאן.
מרינה סולודקין: כאשר המדינה מותקפת אני חושבת שמקומם של כל היהודים הוא כאן, וזה מאד חשוב, כי ראינו בנציגים של העלייה מאתיופיה אנשים מאד פטריוטים, משרתים בצבא, יהודים טובים, גם המורשת של היהדות מאד חשובה להם.
מרינה סולודקין: לכן זה לא הענין.
מרינה סולודקין: דבר שלישי, המדיניות של משרד הקליטה בנושא הדיור הציבורי ומרכזי קליטה היא כל-כך לא נכונה גם כלפי האתיופים וגם כלפי אוכלוסיות חלשות מארצות אחרות, שאנחנו צריכים לדבר על שינוי דראסטי ומשאבים חדשים לדיור הציבורי.
מרינה סולודקין: זה גם יכול לעזור בפתרון הבעיה של העלייה מאתיופיה.
מרינה סולודקין: גברתי היושבת-ראש, אנחנו צריכים ליזום ישיבה ולברר מה קורה במשרד הפנים, במשרד החוץ, ולגבי הקונסולים שמרשים לעצמם לפגוע בחוק השבות.
מרינה סולודקין: ואני מדברת לא על נכדים של יהודי אלא גם על בנים של יהודי שאינם יכולים להגיע לארץ.
צ'לאצ'ו מנגסטה: גברתי היושבת-ראש, אני מברך אותך שאת עושה הרבה דברים למען הקהילה ואני מברך גם על הדיון היום בנושא אשרות עלייה לעולים מאתיופיה.
צ'לאצ'ו מנגסטה: חשוב מאד להעלות כל יהודי שנמצא בחוץ-לארץ ברגע שיש לו אישור שמאפשר לו לעלות לארץ-ישראל, ולא סתם לעכב אותו, וכפי שאמרו קודם חבריי, החיים שם קשים מאד.
יחזקאל לביא: לא אמרתי את זה.
יחזקאל לביא: אמרתי שהפתרון הזה לא קיים.
יחזקאל לביא: יש פתרונות אחרים.
צ'לאצ'ו מנגסטה: אני יודע שלא אמרת, אבל יכול להיות שהחוק משחק לטובת העלייה, שאולי סוף-סוף יפסיקו עם הקראוונים, אבל זה לא אומר שאין פתרונות אחרים.
צ'לאצ'ו מנגסטה: לזה אני מתכוון.
סופה לנדבר: בלתי אפשריים.
צ'לאצ'ו מנגסטה: לכן גם חשוב מאד לשקול את הענין של תנאי החיים, ולא בקראוונים אלא בדיור קבע.
שמואל הלפרט: גברתי היושבת-ראש, הצעה לסדר.
שמואל הלפרט: אני חושב שהפכו את הסדרים.
שמואל הלפרט: הנושא על סדר-היום הוא: מדיניות משרד הפנים במתן אשרות עלייה לעולים.
שמואל הלפרט: עם כל החשיבות של עולי אתיופיה, שאני חלילה לא מזלזל בזה, אני מציע לקיים ישיבה מיוחדת בנושא העלייה של יהודי אתיופיה, אבל אי-אפשר להתעלם מסדר-יום שאת מפרסמת.
שמואל הלפרט: אני יושב כאן למעלה משעה ולא שמעתי מלה אחת על מדיניות משרד הפנים בנושא אשרות עלייה לעולים.
נעמי בלומנטל: הרעיון היה להתמקד באשרות עלייה ואין ספק שגלשנו גם לנושא הדיור וכו'.
נעמי בלומנטל: אני מקבלת את ההערה שלך.
אברהם ירדאי: אני רוצה לדבר על זכאי העלייה מאתיופיה.
אברהם ירדאי: אנחנו יודעים שיש באתיופיה זכאי עלייה, אבל מה שמטריד אותי כבן קהילה ותיק בארץ הם אלפי הנוצרים שמגיעים במשך שנים מאתיופיה לכאן על-חשבון זכאי העלייה, ואני רוצה לדבר על הדברים האמיתיים והנכונים שכולם מתעלמים מהם בצביעות.
נעמי בלומנטל: לי לא זכור שהוא אמר כך.
יפת אלמו: הוא לא אמר את זה.
יפת אלמו: אל תדבר שטויות.
אברהם ירדאי: הוא אמר לי במשך שנים ש-60% מאלה שמגיעים הם נוצרים, וזה כואב לנו.
אברהם ירדאי: בקהילה שלנו יש בעיות חברתיות קשות.
אברהם ירדאי: אלפי נוצרים נכנסים לארץ בכל מיני דרכים, מעבר לטרמפ הזה שנקרא פלאשמורה.
אברהם ירדאי: הקהילה מבולבלת, היא מאבדת את הזהות שלה.
אברהם ירדאי: באירועים שאני מוזמן אליהם אני רואה לפעמים שהם אינם מאפיינים את האירועים של היהודים, חתונות למשל, ועוד.
נעמי בלומנטל: אנחנו דנו בזה בעבר, כאשר עלה הנושא של המיסיונריות שקיים שם.
נעמי בלומנטל: על איזה אחוז אנחנו מדברים?
נעמי בלומנטל: אנחנו מכירים את הבעיה מבחינת חוק השבות.
נעמי בלומנטל: חוק השבות מדבר לא רק על יהודים על-פי ההלכה אלא גם על אנשים שהסבא היה יהודי.
אריה אזולאי: 60% מהעולים הם בסטטוס של גר גורר.
אריה אזולאי: זאת אומרת, מישהו שעלה והתגייר פה הוא גורר את בני משפחתו שאינם יהודים, וזה 60% מראשית השנה.
אברהם ירדאי: נדבר על זכאי העלייה.
אברהם ירדאי: יש שני מחנות, באדיס-אבבה ובגונדר.
אברהם ירדאי: צריך לעשות את המקסימום כדי לטפל בזכאי העלייה.
אברהם ירדאי: היום מדינת ישראל מביאה לכאן הרבה-הרבה נוצרים על-חשבון זכאי העלייה, ואנחנו מקווים שלדבר הזה יהיה פעם סוף.
יפת אלמו: אברהם הוא מטיגראי והוא לא מכיר את העדה מאזור גונדר.
נעמי בלומנטל: זה כבר עלה בוועדה ומכירים את הבעיות ומי שייך לאן.
ויקטור בריילובסקי: שמענו עכשיו האשמות מאד קשות גם על משרד הפנים וגם על משרדים אחרים, ואני חושב שגם מה ששמענו היום מבטא את מצב הרוח בקרב הציבור יוצאי אתיופיה.
ויקטור בריילובסקי: שמענו שמצב הרוח הוא מאד לא טוב וזה דבר מאד מסוכן.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהבעיה המרכזית היא הבדיקה באתיופיה עצמה.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו צריכים לעשות בדיקה מאד מדויקת אם בן-אדם מסוים הוא באמת זכאי חוק השבות, ואם הוא זכאי, כל התהליך אחר-כך צריך להיות חלק, האיש צריך לעשות עלייה ולקבל את כל השירותים ממשרד הקליטה ומהסוכנות היהודית כפי שמגיע לו.
אברהם מנגוסה: מה שהוא אמר זה לא נכון.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו לא יודעים מי אמר נכון ומי אמר לא נכון.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו גם מפנים דרישה שלנו לידידינו יוצאי אתיופיה, שאם באמת יש 2,500 אנשים שעל-פי כל החוקים שיש בסוכנות צריכים עכשיו לצאת ממרכזי קליטה, כל תהליך העלייה יהיה הרבה יותר קל, ואז אולי צריך לעשות מאמצים בכיוון זה.
ויקטור בריילובסקי: זאת בדיוק עבודה שלכם.
צ'לאצ'ו מנגסטה: לדעתי צריך לפתור את הבעיה מי יהודי ומי לא יהודי, ואולי כדאי לנצל את הכשרון של הקסים של הקהילה בענין הזה.
נעמי בלומנטל: הכל מטופל.
שמואל הלפרט: אני התכוונתי לבקש רשות דיבור אחרי שנשמע את הדו"ח של משרד הפנים בקשר למדיניות העלייה.
שמואל הלפרט: אבל אני מבקש מנציגת משרד הפנים להתייחס לדברים החמורים מאד ששמענו עכשיו מפי אברהם ירדאי, ש-60% מהעולים הם נוצרים.
שמואל הלפרט: כבר שמענו על מיסיונרים בישיבות קודמות של הוועדה, ולא רק מפי מר ירדאי.
שמואל הלפרט: השר לענייני תפוצות הרב מלכיאור אמר בזמן האחרון שלמעלה מ-60% מהעולים הם לא יהודים.
שמואל הלפרט: יש בעיה של גר גורר, כמו ששמענו כאן, שאדם מתגייר ועל-סמך זה הוא יכול להעלות 30 – 40 בני משפחה לא-יהודים.
שמואל הלפרט: זה דבר חמור מאד.
שמואל הלפרט: אמרו לי שרים בממשלה שזה אחד הדברים החמורים ביותר שקורים במדינה, שמאפשרים לחוק גר גורר להמשיך להתקיים.
שמואל הלפרט: צריך לשנות את זה.
שמואל הלפרט: שמענו כאן טענות כלפי משרד הפנים שהוא מקשה על עולים מסוימים לעלות לארץ.
שמואל הלפרט: אם זה נכון מה ששמענו כאן, וגם בפורומים אחרים מפי אנשים מאד-מאד רשמיים במדינת ישראל, שאכן 60% ויותר מהעולים אינם יהודים, אני שואל את משרד הפנים בצורה הפוכה: איך משרד הפנים מקל כל-כך ומאפשר על-ידי ההקלות שהוא נותן, שלמעלה מ-60% מאלה שמגיעים לארץ אינם יהודים?
שמואל הלפרט: אני חושב שמדינת ישראל לא צריכה להשקיע מיליארדים מדי שנה כדי להעלות לארץ לא-יהודים.
שמואל הלפרט: בשביל עולים יהודים אין ספק שצריך לעשות הכל ולהשקיע פי שתיים, אבל אלה שאינם יהודים - - -
יפת אלמו: אנחנו מדברים על יהודים בלבד.
שמואל הלפרט: לא יעלה על הדעת שאנחנו נשקיע מיליארדים בעלייתם של לא-יהודים, במיוחד בגרים שכל אחד מהם יכול לגרור 30 – 40 בני משפחה גויים גמורים שאין להם שום קשר עם מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת זנדברג היה עכשיו באתיופיה וגם הוא רוצה להשתתף בדיון.
אליעזר זנדברג: אני רוצה לספר מה ראיתי שם במסגרת מה שנדמה כמו היערכות מחודשת של משרד הפנים.
אליעזר זנדברג: אבל לפני-כן אני רוצה לומר מלה אחת בענין של יהודים-לא-יהודים.
אליעזר זנדברג: יש כאן קטע, שכל פעם שאני שומע אותו, משהו לא ברור לי.
אליעזר זנדברג: כי כשאתה בודק רבנים, וראיתי גם בכתובים, הרבנים מכירים ביהדות של האנשים ובהליך שעוברים כל האנשים שנמנים על קבוצה אחת שקוראים לה פלאשמורה, והוא הליך של שיבה ליהדות, שעושה אותו הרב מנחם ולדמן, ולאחריו כולם מוכרים כיהודים, אין בעיה אתם.
אליעזר זנדברג: לא רק זה, אלא אלה שמגיעים כקרובי משפחה עוברים את אותו הליך.
אליעזר זנדברג: לפחות לפי המידע, ואולי זה נושא שצריך לבדוק אותו, כולנו פה צעקנו נגד לא-יהודים, אבל תכל'ס אנחנו מדברים על קבוצה שהם כן יהודים, וחשוב לזכור את העובדה הזאת, כי כולנו פה נגד הלא-יהודים, אבל תכל'ס אנחנו מדברים על אנשים שהם כן יהודים, או לפחות על קבוצה משמעותית ביותר.
אליעזר זנדברג: שנית, אני לא זוכר שאת הטענות האלה אנחנו שומעים כשמדובר על עולים ממקומות אחרים.
אליעזר זנדברג: יכול להיות שצריך לקבל החלטה עקרונית, ומפה אני מגיע למה שראיתי.
אליעזר זנדברג: אבל כל עוד יש חוקים במדינת ישראל, אני מצפה שאותם חוקים יחולו על כל העולם ועל כל אדם שמבקש לעלות מכוח חוק השבות באשר הוא נמצא ועל-פי המצב, הסטטוס הקיים היום.
אליעזר זנדברג: זה מה שצריך להכין בכל מקום, גם באתיופיה.
אליעזר זנדברג: למה אני אומר גם באתיופיה?
אליעזר זנדברג: כי עד לא מזמן אתיופיה היתה המדינה היחידה בעולם שמי שמבקש לעלות לא יכול בכלל להגיש בקשת עלייה, רק בארץ דרך קרוב משפחה.
נעמי בלומנטל: זה היה.
נעמי בלומנטל: עכשיו זה השתנה.
אליעזר זנדברג: זה השתנה בכמה דברים, ועכשיו אנחנו נספר על השינוי.
אליעזר זנדברג: ראשית, גם בארץ, לא צריכים ללכת רק לאדם אחד במשרד הפנים בירושלים להגיש לו בקשה להביא קרוב מאתיופיה, אלא זה יכול להתבצע בשלושה מחוזות ברחבי הארץ.
אליעזר זנדברג: גם באדיס-אבבה ובגונדר אפשר להגיש בקשה.
אליעזר זנדברג: אמנם ההחלטה על כך היתה באפריל ואפשר לומר שהביצוע התחיל בחודש אוקטובר, אבל אני חייב לציין ממה שראיתי בשטח שזה מתבצע.
אליעזר זנדברג: גם זלמן פרלמוטר, שהוא הקונסול שם לצורך הענין, מטפל בדברים.
אליעזר זנדברג: גם הבחור שיושב בגונדר עושה את זה, השגרירות נערכה, הכשירו מקום והעסק הזה עובד.
אליעזר זנדברג: אבל מה התוצאה של כל העבודה הזאת?
אליעזר זנדברג: שהבקשות שמוגשות שם מגיעות לארץ, אבל עדיין יש צוואר בקבוק.
אליעזר זנדברג: לפחות כך שמעתי מכל אדם שדיברתי אתו שעוסק בנושא שם.
אליעזר זנדברג: יש צוואר בקבוק בדמות אשה אחת בישראל, שהיא מחליטה בכל הבקשות כולן.
אליעזר זנדברג: פעם היו על שולחנה נניח 300 בקשות, ועכשיו יש אלפיים בקשות.
אליעזר זנדברג: אבל אם היא צריכה לטפל בהן לפי הקצב שטופל עד עכשיו, ממילא הבקשות האלה לא מטופלות, לבטח לא בזמן.
אליעזר זנדברג: יש דבר שלי חורה מאד, גברתי היושבת-ראש, והוא הדבר המרכזי שלדעתי צריכים לעסוק בו.