GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
9315: אחרי הביקור של שרנסקי, יחד עם מייק רוזנברג, מנכ"ל מחלקת העלייה בסוכנות, וגם אני הייתי חלק מהמשלחת, ידענו שאנחנו מצפים לפחות לצפי של 30% ממה שאנחנו ראינו.
9315: דובר על משהו כמו בין 5,000 ל8,000- איש.
9315: הבדיקות נעשו, וידענו שיהיו אנשים.
9315: המשרד ידע, הייתה מודעות שבאמת צריך היה לבוא ולקבל החלטה.
9315: זה לא רק הנושא של מרכזי קליטה – ברור שזה נושא קריטי, גם השנה הראשונה וגם השניה וכו'.
9315: אני מוטרד מאוד מהנושא של קליטת עולי אתיופיה, התכנון והחשיבה שצריכים לעשות לתכנן קליטה נאותה וטובה, אולי מאוחר יותר גם לעולים.
9315: אחרי שלמדנו מטעויות העבר אני מאמין שאפשר לשפר.
9315: מכאן בעצם לנושא של המשכנתאות: נכון, המשכנתאות נדיבות מכל המשכנתאות שהמדינה נותנת, צריך לומר את האמת.
9315: הוא טוב בהשוואה לאוכלוסיות אחרות.
9315: אבל יש בעיה בתהליך, ואנחנו לא מצליחים להתמודד עמה.
9315: אתאר לכם את מה שראיתי בשבועיים האחרונים: 105 משפחות עולים ממרכזי הקליטה קנו דירות, מתוכן 97 הן בלוד.
9315: 97 משפחות קנו בלוד, בשתי שכונות מסוימות בתוך לוד.
9315: ניתחנו את התהליך הזה לעומק.
9315: המחשבה שמאחורי המשכנתאות המוגדלות היא שהעולים מאתיופיה יקנו בערים חזקות: ירושלים רבתי, תל אביב, גבעתיים, כפר סבא.
9315: אך מאחר שהמשכנתאות אינן מספיקות, בסופו של דבר העולים מגיעים לאותן שכונות – לוד נחשבת לעיר במרכז הארץ, זה לא בדימונה, אבל בלוד קונים בשכונת מצוקה.
9315: זה תהליך חברתי בעייתי מאוד.
יולי תמיר: אנחנו עושים הכל.
9315: יש כאן דילמה.
9315: אנחנו לא יודעים איך להתמודד איתה.
נעמי בלומנטל: שלמה, אני מציעה שבמהלך הסקירה כללית לא ניכנס כל כך לפרטים.
נעמי בלומנטל: נצטרך לראות בעתיד.
יולי תמיר: אענה בקצרה: להערכתי זה לא ריאלי להגדיל את המשכנתאות, מתוך ראייה של מה אפשר ומה אי אפשר לעשות.
יולי תמיר: מה אנחנו כן עושים?
יולי תמיר: יחד עם גופים התנדבותיים - זה דבר שאסור לנו לעשות בתור משרד - אנחנו מסייעים, כמו שאמרתי באמצעות מגשרים-מתווכים, שיעזרו לעולים לרכוש דירות וינסו לסייע.
יולי תמיר: אני לא יכולה לחייב מישהו שרוצה לקנות בלוד לקנות במקום אחר, אבל אפשר לנסות לסייע ולכוון ולהציע באמצעות אנשים שלנו שעובדים עם העולים בשלב רכישת הדירה.
יולי תמיר: גם לראות שלא מרמים אותם, גם לראות שהם רוכשים דירות סבירות יחסית.
יולי תמיר: זה מה שאפשר לעשות.
יולי תמיר: לבקש 700,000-800,000 ש"ח למשפחה כדי שהם ירכשו ברמת אביב או בתל אביב או בירושלים – זה לא סביר.
נעמי בלומנטל: שלמה, ויש כאן גם אחרים, אנחנו כל כך חיים את זה.
נעמי בלומנטל: אבל בנושא הספציפי הזה של היכן ואיפה יש התגודדות של הרבה עולים אנחנו רואים בעיות קשות מאוד, גם ברחובות, בקריית משה, עכשיו בלוד, במקומות אחרים - נדון בזה כדי לראות האם, מה אפשר לסייע כוועדה כדי שזה לא יקרה.
נעמי בלומנטל: בשלב זה השרה צריכה לעזוב.
יולי תמיר: אני חייבת לעזוב את הישיבה.
נעמי בלומנטל: ברשותך, שני משפטים של ששון סימן-טוב.
ששון סימן-טוב: לית מאן דפליג שהארגונים היושבים פה עושים עבודת קודש.
ששון סימן-טוב: אני חייב לומר לזכותה של השרה שהיא מגלה הבנה לכל העניין הזה של קליטת עלייה.
נעמי בלומנטל: היו כבר שני משפטים.
ששון סימן-טוב: נקווה שזה הנושא הנדון ייגמר מהר כל כך.
ששון סימן-טוב: רשם העמותות מוציא את הנשמה לארגונים.
נעמי בלומנטל: מה הצעתך?
ששון סימן-טוב: אני מציע שהמשרד ייתן מקדמה לארגונים עד שנביא את האישורים.
ששון סימן-טוב: אחרת אין לנו איך לעבוד.
נעמי בלומנטל: יש פה שתי תלמידות, אתן ותיקות.
נעמי בלומנטל: אני לא רוצה שאחר כך, בשל העובדה שאתן לא דיברתן, יהיה מתח ביניכן לבין העולים.
נעמי בלומנטל: בואו תגידו לנו רק כל אחת מכן את דבריכן, בקצרה.
שני קיסרי: אני שני קיסרי.
נעמי בלומנטל: גם את בכיתה י"ב?
שני קיסרי: אני בי"א.
שני קיסרי: מה שדיברנו בתחילה, כשנכנסנו, זה על המצב בגילה.
שני קיסרי: אמנם הוא בשני רחובות, אבל כל המצב בגילה הוא נורא לחוץ.
שני קיסרי: אם עכשיו מישהו יילך לגילה הוא לא יראה הרבה אנשים מסתובבים ברחובות, ולא חשוב באיזה שעה, בערב או בבוקר.
שני קיסרי: הטיפול בזה, דווקא במגזר של העולים, אני חושבת שצריך להיות מאוחד עם כל החברה.
שני קיסרי: כי אפשר לנצל את ההזדמנות הזאת, באמת, לשלב, לא דווקא להפריד ולתת טיפול דווקא בילדי העולים ולא בשאר.
שני קיסרי: לעודד את השילוב של כולם.
נעמי בלומנטל: רעיון יפה מאוד.
נעמי בלומנטל: יש עמנו תלמידה נוספת.
ליאת לוי: ליאת לוי.
ליאת לוי: שוב, בקשר למצב בגילה.
ליאת לוי: כמו שכולם אמרו הם אמנם פוגעים בשני רחובות ויש רחובות מאוד רחוקים, כי גילה היא אמנם שכונה אבל היא ענקית - אבל זה עדיין לא משנה את העובדה שכולם נמצאים כל הזמן בחשש.
ליאת לוי: חוזרים מבי"ס עם האוטובוס, והאוטובוס עובר באזור רח' האנפה, ואנשים מתים מפחד.
ליאת לוי: רואים אנשים שחוששים ולא יודעים באיזה צד של האוטובוס לשבת.
ליאת לוי: אני חושבת שצריך לעשות, לא רק טיפול לעולים.
נעמי בלומנטל: יש לי רק עוד שאלה אחת לשרה.
נעמי בלומנטל: לגבי נפגעי השיטפונות בתל אביב, יש עוד כמה משפחות עולים, וזה נושא נקודתי.
יולי תמיר: הלשכה בתל אביב מטפלת בהם.
נעמי בלומנטל: הלשכה בתל אביב.
נעמי בלומנטל: שמענו על כשש משפחות.
יולי תמיר: תל-אביב-יפו זו לשכה אחת.
יולי תמיר: הלשכה מטפלת בנושא.
נעמי בלומנטל: צ'לאצ'ו מנגיסטו, בבקשה.
צ'לאצ'ו מנגיסטו: שאלה אחת.
צ'לאצ'ו מנגיסטו: שרת הקליטה, לגבי 70 מיליון ש"ח שהובטחו במסגרת הצעת התקציב לשנת 2001, האם הקהילה, במיוחד הצעירים הבודדים, יכולים להיות בטוחים שבסופו של דבר הם יממשו את זה?
יולי תמיר: אנחנו קיבלנו הבטחה מפורשת מהאוצר שהמשכנתאות לצעירים בודדים, הסכום הכולל היה 70 מיליון, ייכנסו לתוקף בתקציב 2001.
נעמי בלומנטל: אגב, גם לי השיבו, בעקבות פנייה של הוועדה, שהם מטפלים בזה בצורה יעילה.
נעמי בלומנטל: אז אם הם נתנו כבר תשובה מתקדמת עוד יותר, אני מקווה שזה אכן המצב.
צ'לאצ'ו מנגיסטו: אני מבקש להוסיף עוד מילה אחת לעניין הזה.
נעמי בלומנטל: לצערי אי אפשר, השרה חייבת לעזוב.
נעמי בלומנטל: נסיים את הישיבה, ונקיים ישיבה נוספת.
נעמי בלומנטל: אנחנו גאים ושמחים מאוד כוועדת העליה, הקליטה והתפוצות של הכנסת לארח אתכם כאן.
נעמי בלומנטל: קודם כל אני רוצה להודות לכם ולהציג בפניכם את חברי הכנסת.
נעמי בלומנטל: נמצאים איתנו חלק מחברי הכנסת הוותיקים שמגיעים לוועדת העליה, הקליטה והתפוצות: חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין, שהיה השר לקליטת עליה, חבר הכנסת מיכאל נודלמן, חברת הכנסת סופה לנדבר וחבר הכנסת אלכסנדר צינקר.
נעמי בלומנטל: נמצא איתנו גם מנכ"ל הוועד האולימפי וכן מר אמנון גור.
נעמי בלומנטל: כעת נכנסה יועצת ראש הממשלה לקליטה ושילוב חברתי-תרבותי, גברת אנה איסקובה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה שתדעו, גם המאמנים וגם הספורטאים, שאנחנו לא סתם יושבים כאן בוועדה ובוודאי לא כל פעם חוגגים.
נעמי בלומנטל: כבר קיימנו בוועדה הזאת בעבר ישיבות על הקשיים שיש דווקא לספורטאים עולים חדשים וניסינו לקדם.
נעמי בלומנטל: היו לנו גם הצלחות.
נעמי בלומנטל: ישבנו גם עם המאמנים וגם עם הספורטאים כדי לראות מה הצרכים, ויש הרבה מאוד צרכים: גם אפשרויות לאימון, גם זמן, גם כך שיוכלו להתפנות רק לאימונים ולא יצטרכו לעבוד.
נעמי בלומנטל: דיברנו גם על אפשרויות של מאמנים כך שיוכלו לעבוד חצי מישרה בבתי מלון, בתעשיה ובכל מיני תחומים ובלבד שיהיה להם גם זמן לאימונים ושתהיה להם פרנסה.
נעמי בלומנטל: אני יודעת שזאת בעיה קשה מאוד ואני רוצה גם להתייחס אליה בהמשך הישיבה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה קודם כל לברך אתכם.
נעמי בלומנטל: באמת יש לנו הרבה מאוד נחת מהייצוג הכל-כך מכובד שלכם באולימפיאדה.
נעמי בלומנטל: אנחנו נשמח לשמוע גם חוויות שלכם.
נעמי בלומנטל: אני באתי, כמו אחרים, גם להיפרד מכם בשדה התעופה בנסיעת
נעמי בלומנטל: כם אבל גם צפינו ועקבנו אחריכם כל הזמן, כמעט ברצף.
נעמי בלומנטל: מזל שגם היתה אז פגרה בכנסת ואז היה לנו יותר זמן ויכולנו להסתכל עליכם.
נעמי בלומנטל: נדמה לי שראינו אפילו כל שריר וזיע בפנים שלכם, לטוב ולרע.
נעמי בלומנטל: אני ממש רואה לנגד עיני את הריצה לקראת הקפיצה ואותו דבר כשהרוח הפריעה לקיאק וכולנו אמרנו "אין אלוהים, עכשיו יש רוח באוסטרליה הזאת".
נעמי בלומנטל: הייתי אומרת שחיינו איתכם ממש כל דקה.
נעמי בלומנטל: לפני שנמשיך אנחנו בהחלט מברכים אתכם.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לברך בשם הכנסת, בשם ועדת העליה, הקליטה והתפוצות ובעצם בשם מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל: שוב ושוב נברך אתכם ואנחנו רוצים לאחל לכם עוד הרבה הרבה הישגים גם בעתיד.
נעמי בלומנטל: אנחנו מבחינתנו נראה עכשיו מה אנחנו יכולים לסייע כוועדת העליה, הקליטה והתפוצות על מנת שבאמת יהיו לכם התנאים האופטימליים כדי שתוכלו להתאמן ולא תצטרכו לדאוג לפרנסה או לקושי להביא אוכל הביתה.
נעמי בלומנטל: אני מקווה שנוכל להתקדם בזה.
נעמי בלומנטל: אני מדברת גם על המאמנים.
יולי יואל אדלשטיין: את כל הברכות היפות את כבר אמרת אז אני בוודאי מצטרף ומברך את כל החבר'ה שנמצאים כאן, גם מן הוועד האולימפי, גם המאמנים וגם הספורטאים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהמשימה היא מאד ברורה.
יולי יואל אדלשטיין: אני אתחלק איתכם בנסיוני הקצר בתחום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: בשנת 1996, 2-3 חודשים אחרי שנכנסתי למשרד לקליטת עליה, בדיוק חזרה המשלחת מן האולימפיאדה הקודמת.
יולי יואל אדלשטיין: הזמנתי את הסמנכ"ל, היום הוא משנה למנכ"ל במשרד, ואמרתי לו שאנחנו צריכים להמשיך במתן מילגות עד שנת 2000.
יולי יואל אדלשטיין: הסמנכ"ל היה האדם היחיד והאחרון במערכות הרלוונטיות שאיכשהו הבין למה אני מתכוון.
יולי יואל אדלשטיין: כל שאר האנשים, משרד האוצר וגורמים נוספים, חשבו שיש פה איזה נפילה על הראש מאוד לא מוצלחת.
יולי יואל אדלשטיין: אמרו: מה זאת אומרת?
יולי יואל אדלשטיין: את המילגה לספורטאי האולימפי צריך לתת כמה חודשים לפני האולימפיאדה.
יולי יואל אדלשטיין: למה צריך לשלם את המילגה 4 שנים?
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהדברים ברורים, אני לא רוצה להרחיב כאן את הדיבור.
יולי יואל אדלשטיין: האנשים שיושבים בחדר הזה מבינים טוב מאוד.
יולי יואל אדלשטיין: הדוגמא שהיתה לי אז, שמן הספורטאים העולים לפחות בין 1992-1996 שרד ספורטאי אחד, והוא גם נמצא בחדר הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא חושב שאנחנו באמת יכולים להרשות לעצמנו נשירה מסוג זה בספורט.
יולי יואל אדלשטיין: בלאו הכי דרוש עוד הרבה על מנת לקדם אותו ואנחנו לא יכולים בוודאי להרשות נפילות.
יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו רוצים לראות שאותם האנשים היושבים כאן, וגם אלה שלא יושבים כאן, גם בעוד 4 שנים יהיו בסגל האולימפי וייצאו לאולימפיאדה, שאלת חברת הכנסת נעמי בלומנטל מה אנחנו יכולים לעשות: תסלחו לי אבל אני אגיד את זה בלשון מאד פשוטה, עלינו לדאוג שאנשים אטומים שלא מבינים דבר וחצי דבר בתחום הזה לא יגידו עוד פעם: טוב, בינתיים הם יסתדרו ובשנת 2003, כשיהיה ברור מי בסגל ומי לא בסגל, אז נתחיל לעזור.
יולי יואל אדלשטיין: זאת החובה הראשונה.
יולי יואל אדלשטיין: החובה השניה, אנחנו פה לא ועדת הספורט אלא ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
יולי יואל אדלשטיין: במשרד לקליטת עליה יש אפשרויות שונות לעזור, לא רק במתן מלגות, שאז זה נעשה ואני מקווה שגם היום זה נעשה וייעשה יחד עם רשות הספורט במסגרת של 50%-50%, אבל יש עוד דרכים נוספות.
יולי יואל אדלשטיין: יש תמיכות בארגונים ויש עוד כל מיני אפשרויות טכניות לעזור על מנת לאפשר למאמן של ספורטאי שתהיה לו עוד עבודה נוספת, אולי לעמוד בראש איזה חוג, אולי לעשות דברים נוספים בתחום הספורט.
יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב מי שהיום עומד בראש המערכת לא רק שלא חושב בכיוון הזה אלא גם - ואני לא מסתיר שמאוד כאב לי, כי זה היה לפני שקלגנוב קיבל מדליה - נשאלו בטלוויזיה כל מיני שאלות מעניינות, מה בכלל הקשר של המשרד לקליטת עלייה לשייט ומה פתאום צריך להעביר כספים, מה עניין שמיטה להר סיני ומי קיבל את ההחלטות "התמוהות" האלה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מקווה שהוועדה תדאג גם אחרי הישיבה הזאת, לאחר שנשמע יותר מראשי הספורט במדינת ישראל וממאמנים וספורטאים, שהוועדה תדאג באמת להעמיד את האנשים במקומם ולראות איך אנחנו, גם בדרכים לא קונבנציונליות, ממצים כל דרך לעזור למאמנים ולספורטאים.
מיכאל נודלמן: אני חושב שמה שקשור לספורטאים ולספורט, להצלחה יחסית באולימפיאדה, כל זה יידון בוועדת החינוך והתרבות.
מיכאל נודלמן: אני חבר באותה ועדה ושם אני אגיד מה שאני חושב על טיפוח הספורט בישראל, מהם החסרונות לדעתי.
מיכאל נודלמן: פה אני רוצה לברך את הספורטאים והמאמנים, את מר מיכאל קלגנוב, את מר קונסטנטין מטוסביץ, את יושב-ראש הוועד האולימפי ומנכ"ל הוועד האולימפי.
מיכאל נודלמן: אני חושב שהאולימפיאדה האחרונה היתה מבחינתנו האולימפיאדה הכי מוצלחת מכל אלה שהיו לפניה, למרות שהשגנו רק מדליה אחת אבל מר קונסטנטין מטוסביץ הגיע למקום רביעי ויש עוד כמה שהגיעו למקומות גבוהים וסיימו בין ה-8 הטובים בעולם.
מיכאל נודלמן: אנשים לפעמים לא מבינים שהאולימפיאדה היא השיא של תחרויות הספורט.
מיכאל נודלמן: לקבל שם מקום 4 או 6 זה גם הצלחה גדולה.
מיכאל נודלמן: אני מברך את מר קונסטנטין מטוסביץ.
מיכאל נודלמן: אני ראיתי שהוא היה לא כל-כך מאושר מהתוצאות שלו אבל אנחנו מבינים שהיה מזג אוויר לא טוב וגשום.
מיכאל נודלמן: אנחנו ראינו הכל, בלילה וביום.
קונסטנטין מטוסביץ: אני השתדלתי לעשות את המקסימום וחבל שהיה לי חוסר מזל.
קונסטנטין מטוסביץ: ספורטאי אחר שהגיע לאותה תוצאה זכה במקום השני.
מיכאל נודלמן: היו 6 או 7 ספורטאים עם אותה תוצאה, אבל זאת תוצאה טובה מאוד.
מיכאל נודלמן: וגם לגבי מר מיכאל קלגנוב, כל המדינה חיכתה לראות אם תהיה לנו מדליה או לא תהיה מדליה ובסוף הוא קיבל מדליה וזה היה חג גדול בארץ.
מיכאל נודלמן: חבל שזאת לא מדליית זהב.
מיכאל נודלמן: אני חשבתי שתהיה מדליית זהב, אבל זה גם בסדר.
מיכאל נודלמן: תודה רבה חברים על העבודה שעשיתם.
מיכאל נודלמן: תודה לוועד האולימפי.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאנחנו צריכים להתקדם.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת יולי אדלשטיין דיבר כאן על דברים שקשורים למשרד לקליטת עליה.
מיכאל נודלמן: הוא עסק הרבה בעניין הספורטאים ועזר להם בזמן שהוא היה השר לקליטת עליה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאנחנו צריכים להמשיך.
מיכאל נודלמן: אני חושב שצריכה להיות תשתית יותר רחבה בספורט.
מיכאל נודלמן: טוב שהגיעו ספורטאים ברמה גבוהה מברית-המועצות לשעבר אבל אנחנו צריכים לטפח את הספורט בארץ ולהרחיב את התשתית.
מיכאל נודלמן: אני חושב שספורטאים כמו מר קונסטנטין מטוסביץ ומר מיכאל קלגנוב ואחרים צריכים לעזור לעניין הזה.
מיכאל נודלמן: אני הייתי אלוף אוקראינה בהליכה, 30, 20, 10 ו-50 קילומטרים.
סופה לנדבר: אני רוצה קודם כל לבקש סליחה.
סופה לנדבר: מאוד רציתי להיות בשדה התעופה לקבל את פניכם אבל בעיה אישית מנעה ממני להגיע לשדה התעופה.
סופה לנדבר: היום חברת הכנסת נעמי בלומנטל נתנה לנו בעצם אפשרות לברך אתכם.
סופה לנדבר: יכול להיות שזה באיחור אבל אנחנו באמת שמחים, עליזים וגאים.
סופה לנדבר: אני רוצה לומר, חברת הכנסת נעמי בלומנטל, חוץ מחג יש לפעמים פרוזה.
סופה לנדבר: יכולה להיות פרוזה כאן בכך שבעצם מדינת ישראל צריכה ללמוד להשקיע יותר כדי לקבל יותר.
סופה לנדבר: אני חושבת שגם בוועדה אנחנו צריכים ללמוד את הפרוזה שעומדת מאחורי הווילון, הפרוזה שעומדת בחיים הרגילים של הספורטאים האלה שנסעו וייצגו את מדינת ישראל בכבוד.
סופה לנדבר: הייתי מבקשת שיציגו לנו את הדברים הפרוזאים ביותר, את החיים הרגילים, מה חסר להם, כדי שאנחנו כחברי ועדה נוכל להשפיע ולעזור.
סופה לנדבר: אנחנו אסירי תודה שאתם הבאתם לנו את התוצאות על מגש הכסף.
סופה לנדבר: יכול להיות שהיו יכולות להיות תוצאות יותר טובות.
סופה לנדבר: ליבנו באמת עצר מול הטלוויזיה, הסתכלנו, ראינו ודאגנו ובעצם כל תוצאה היא תוצאה מכובדת.
סופה לנדבר: בשבילנו, בשביל המדינה, היא תוצאה שקיבלנו אותה על מגש הכסף.
סופה לנדבר: למה אני אומרת "על מגש הכסף"?
סופה לנדבר: בגלל שצריכים להשקיע יותר ואז נקבל יותר.
סופה לנדבר: אי אפשר לא להשקיע בספורט.
סופה לנדבר: בספורט, כמו במדע, ככל שמשקיעים יותר מקבלים יותר.
סופה לנדבר: אם לא משקיעים, לא מקבלים.
סופה לנדבר: בגלל זה רציתי לשמוע קצת יותר על החיים שלהם, על החיים היומיומיים, על מה שחסר להם ומה אנחנו נוכל בוועדת העליה, הקליטה והתפוצות לעזור לספורטאים שהגיעו לתוצאות ולספורטאים שמסיבות אלה או אחרות לא היו מסוגלים להגיע.
סופה לנדבר: נמצא פה מר אמנון גור, שאני נפגשתי איתו, מנהל המחלקה לקליטת עליה במשרד המדע, התרבות והספורט.
סופה לנדבר: אני ישבתי איתו לפני כמה שבועות אבל המחלה של בעלי מנעה ממני המון דברים.
סופה לנדבר: אני מקווה שעכשיו אני חוזרת לדרך העבודה הסדירה.
סופה לנדבר: אני רוצה לומר ש-80% מהמאמנים הם עולים ממדינות חבר העמים.
סופה לנדבר: בהזמן האחרון המחלקה הזאת לא מקבלת את הכספים הדרושים לעבודה הסדירה של האנשים האלה.
סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע גם ממר אמנון גור מה חסר לו נכון להיום ושאנחנו נשפיע כדי שאותם אנשים שעובדים בעיריות דרך בתי-ספר ודרך מחלקות ספורט יהיו מסוגלים לקבל מה שדרוש להם לעבודה ולחיים.
סופה לנדבר: אגב, חבר הכנסת אלכסנדר צינקר ואני היינו בפתח-תקווה לפני חודש וחצי וצפינו בתחרויות ההתעמלות האמנותית, שזה ספורט שהוא חדש בישראל.
סופה לנדבר: בענף זה יותר מ-90% הם עולים ממדינות חבר העמים.
סופה לנדבר: זאת היתה חוויה פשוט עצומה ללב ולנשמה ולכל האיברים שמסוגלים להרגיש, לראות ולשמוע.
סופה לנדבר: אני חושבת שגם לענף הספורט הזה אנחנו צריכים לתת קצת דחיפה בגלל שזה דבר חשוב, לא רק לאותם תלמידים, ויש שם המון בעיות.
סופה לנדבר: אנחנו בהתאחדות יוצאי ברית-המועצות עכשיו מקימים ארגון של ספורטאים כדי לתת להם את כל הדברים הדרושים.
סופה לנדבר: אנחנו בדקנו, עברנו מעיר לעיר וראינו שאותם ספורטאים בחיי היומיום דורשים המון תמיכה ואנחנו מוכנים לתת להם אותה.
אלכסנדר צינקר: גם אני רוצה לברך את כולם.
אלכסנדר צינקר: מעניין לי לשמוע איך היה.
אלכסנדר צינקר: כפי שאמרה חברת הכנסת סופה לנדבר, חג נמשך יום אחד ואילו 4 שנים זה פרוזה.
אלכסנדר צינקר: הייתי רוצה לשמוע מה הן הדרישות, במה צריך לעזור.
נעמי בלומנטל: נעשה סבב קטן שבו הנוכחים יציגו את עצמם.
קונסטנטין מטוסביץ: אני 5 שנים בארץ.
קונסטנטין מטוסביץ: אני קופץ לגובה ועכשיו הגעתי במשחקים האולימפיים בסידני למקום חמישי כשקפצתי לגובה 2:32 מטר.
קונסטנטין מטוסביץ: אני רוצה להזכיר, חוץ מהתחרות שבה אני התחריתי, את הקהל שהיה באולימפיאדה.
קונסטנטין מטוסביץ: היו המוני צופים, לא רק בתחרויות האתלטיקה.
קונסטנטין מטוסביץ: האיצטדיון היה מלא, איצטדיון ענק של 118,000 איש וכל המקומות היו מלאים.
אופיר פינס-פז: כמו באליפות ישראל באתלטיקה ...
קונסטנטין מטוסביץ: בשנה האחרונה גם בישראל האיצטדיון היה מלא.
קונסטנטין מטוסביץ: בארץ האתלטיקה עכשיו נמצאת בקו עליה.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לשמוע על ההרגשה שלך.
נעמי בלומנטל: בגלל שאנחנו ועדת עליה, קליטה ותפוצות היינו רוצים קצת לשמוע: האם כעולה חדש אי פעם חשבת שאתה תייצג את ישראל?
נעמי בלומנטל: מה התחושות?
נעמי בלומנטל: האם פגשת שם ספורטאים מארץ המוצא שלך?
קונסטנטין מטוסביץ: יש הבדל ענק בין התחושה שלי באולימפיאדה הקודמת באטלנטה לבין תחושותי באולימפיאדה בסידני.
קונסטנטין מטוסביץ: אחרי שנה בארץ נסעתי בפעם הראשונה לאולימפיאדה והרגשתי שאני מייצג את עצמי, כדי להגיע להישגים בקפיצה לגובה, אבל עכשיו כאשר נסעתי לאולימפיאדה הרגשתי שהמון אנשים רוצים שאני אקפוץ טוב מאוד.
קונסטנטין מטוסביץ: לפני האולימפיאדה כל הזמן שאלו אותי מתי אני קופץ כי אנשים רצו לצפות בתחרות.
קונסטנטין מטוסביץ: זה מעניין מאוד כי זה אנשים שאני חושב שלפני האולי
קונסטנטין מטוסביץ: מפיאדה בכלל לא חשבו שיש ענפים כמו אתלטיקה קלה וקפיצה לגובה.
קונסטנטין מטוסביץ: זה באמת נעים מאוד.
קונסטנטין מטוסביץ: בזמן שקפצתי באולימפיאדה הרגשתי שמאחורי המדינה, שהמון אנשים רוצים שאני אשיג תוצאה גבוהה מאוד.
סופה לנדבר: אנחנו הרגשנו שגם אנחנו קפצנו לגובה.
קונסטנטין מטוסביץ: בגלל זה אני אחרי התחרות, מכל הלב באמת, עם כל הרגשות שהיו לי, ביקשתי סליחה מכל הקהל על כך שלא השגתי מדליה.
נעמי בלומנטל: זה רק היה עניין של מזל.
נעמי בלומנטל: אתה מקום שני, באותה תוצאה כמו מקום שני.
קונסטנטין מטוסביץ: אין בספורט דבר כזה "כמו מקום שני".
קונסטנטין מטוסביץ: הגעתי למקום חמישי.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת אופיר פינס-פז הצטרף אלינו ולא שמע.
נעמי בלומנטל: כולנו בירכנו מכל הלב.
נעמי בלומנטל: זאת הרגשה כל-כך נהדרת, ובמיוחד שאתם בכל זאת כעולים הבאתם לנו כל-כך הרבה כבוד כמדינת ישראל.
נעמי בלומנטל: באמת ברוך השם אנחנו לא מדינה כל-כך קטנה אז כשכל המדינה מאחוריך זה לא כמו כל רוסיה מאחוריך.
קונסטנטין מטוסביץ: זה מה שרציתי להגיד, שרוסיה היא מדינה כל-כך גדולה ויש שם המון ספורטאים.
קונסטנטין מטוסביץ: כאן זאת מדינה כמו משפחה, כולם קרובים.
קונסטנטין מטוסביץ: גם היה נעים מאוד באולימפיאדה, שבאמת היתה אווירה טובה בין כל החברה, כמו משפחה.
קונסטנטין מטוסביץ: לא היה הבדל בין עולים לוותיקים, בין מי שמדבר עברית יותר או פחות טוב, זה לא היה משנה.
קונסטנטין מטוסביץ: כולנו נפגשנו ויחד הלכנו לצפות בתחרויות.
נעמי בלומנטל: מבחינת תנאי האימונים וכן הלאה, אם היית נשאר ברוסיה האם אתה חושב שהתנאים היו יותר טובים מבחינת האפשרויות להתאמן?
קונסטנטין מטוסביץ: מכל הלב אני יכול להגיד אובייקטיבית, אני מתחרה הרבה ופוגש חברים שלי שמתחרים במשלחות אוקראינה ורוסיה, חבר'ה שאיתם התחריתי עוד בנבחרת ברית-המועצות.
קונסטנטין מטוסביץ: שאלתי מה המצב הכספי, מה המצב מבחינת האימונים וכולם בוכים.
קונסטנטין מטוסביץ: הם אמרו לי מה הסכומים שהם מקבלים וזה מעט מאוד, זה כלום.
נעמי בלומנטל: אני לא רוצה להמליץ לך לעבור לכדורסל.
קונסטנטין מטוסביץ: תמיד במשחקי כדור מקבלים יותר מאשר בענפים האינדיבידואליים כמו אתלטיקה קלה.
קונסטנטין מטוסביץ: בכל המדינות זה המצב.
קונסטנטין מטוסביץ: אני חושב שאנחנו הספורטאים האולימפיים קיבלנו מהממשלה לפני האולימפיאדה את המקסימום.
קונסטנטין מטוסביץ: במצב שבו המדינה משתמשת בכל-כך הרבה כוח וכסף לצרכים הבטחוניים אני חושב שיפה שעוד חיפשו כסף לספורטאים האולימפיים, ועכשיו נסעה גם משלחת הנכים למשחקים הפרה-אולימפיים.
קונסטנטין מטוסביץ: יפה מאוד שהמדינה יכולה למצוא כסף עבור זה.
קונסטנטין מטוסביץ: אני רוצה להודות לכל המדינה, לממשלה וגם לכל האנשים שיושבים כאן, שסייעו מטעם המשרד לקליטת עליה לספורטאים האולימפיים ולמאמנים שלנו.
קונסטנטין מטוסביץ: המון תודה רבה.
קונסטנטין מטוסביץ: אני מקווה שאנחנו נקבל עזרה לקראת המשחקים האולימפיים הבאים באתונה.
קונסטנטין מטוסביץ: זאת עזרה רצינית מאוד.
קונסטנטין מטוסביץ: כל האנשים היושבים כאן מבינים שבארץ חשוב מאוד לספורטאי לדעת שבכל חודש ביום קבוע הוא מקבל סכום כסף בבנק.
קונסטנטין מטוסביץ: זה לא נמשך לתקופה קצרה של חודש-חודשיים או חצי שנה אלא זה נמשך תקופה ארוכה וזה חשוב מאוד.
קונסטנטין מטוסביץ: המון תודה לכל מי שעזר לנו בכיוון הזה.
נעמי בלומנטל: אנא הגד לנו, כי אנחנו רוצים להשתתף בשאר התחרויות, מה התחרות הבאה בה אתה משתתף?
נעמי בלומנטל: כדי שנתכונן גם אנחנו נפשית.
קונסטנטין מטוסביץ: התחרות הבאה הגדולה שלי תהיה אליפות העולם באולמות בפורטוגל.
קונסטנטין מטוסביץ: היא תהיה כנראה בסוף פברואר או בתחילת מרץ.
קונסטנטין מטוסביץ: עוד אין תאריכים מדוייקים.
נעמי בלומנטל: תודיעו לנו.
נעמי בלומנטל: יש כמה חברי כנסת שאולי ירצו לבוא לעודד אותך בקפיצה.
נעמי בלומנטל: באמת, הרבה הרבה תודה.
נעמי בלומנטל: פשוט טוב לנו לשמוע את הדברים.
צבי ורשביאק: כיושב-ראש הוועד האולימפי תמיד כשנפגשתי עם חברי הכנסת שהם יוצאי ברית-המועצות קנאתי בהם כי הם התייחסו לספורט כנכס ולא כנטל.
צבי ורשביאק: במדינת ישראל מתייחסים אל הספורט כאל נטל.
צבי ורשביאק: העליה מרוסיה נתנה לנו משאב אנושי שלא היה לנו קודם.
צבי ורשביאק: אני מקווה שגם מהעליה מאתיופיה בסופו של דבר גם לנו יהיה איזה רץ אחד למרחקים ארוכים שיגיע לתוצאות טובות.
צבי ורשביאק: התרומה היא משולשת: א) הספורטאים ב) וזה בעיקר מודגש, אמר פה מישהו שכ-80% מהמאמנים האולימפיים הם יוצאי ברית-המועצות ג) ולא פחות חשוב, כשדיבר מר קונסטנטין מטוסביץ על כך שהאיצטדיון היה מלא - אז מי שדיבר רוסית היה לו יותר קל שם.
צבי ורשביאק: זה תרומה נוספת חשובה.
צבי ורשביאק: ציין מר קונסטנטין מטוסביץ עד כמה חשוב שהאיצטדיון מלא, גם אם זה 5,000 איש ולא 100,000 אבל שכולם באים לראות.
צבי ורשביאק: בהחלט העלייה הזאת תרמה גם בחלק הזה.
צבי ורשביאק: זאת תרומה אדירה.
צבי ורשביאק: מצד שני אנחנו דווקא בהכנות עסקנו בקליטה.
צבי ורשביאק: אמר מר קונסטנטין מטוסביץ בצדק שהיתה אינטגרציה מלאה בין הספורטאים ילידי הארץ לספורטאים ילידי ברית-המועצות או כל מדינה אחרת.
צבי ורשביאק: זאת היתה יחידה אחת.
צבי ורשביאק: כל הזמן התייחסנו אל המערכת הזאת כאל יחידה אחת ההולכת לפני המחנה וזה עבד מצויין.
צבי ורשביאק: כפי שאמר מר מטוסביץ, אלא אם כן הספורטאים דיברו ביניהם רוסית אי אפשר היה לדעת מי ותיק ומי עולה חדש.
צבי ורשביאק: זה דבר אדיר.
צבי ורשביאק: לגבי הנושא הכלכלי: אין ויכוח שהעזרה שניתנה, אותה מילגה, וכדי שלא ניסחף יותר מדי - מדובר על 2,200 שקל לחודש.
צבי ורשביאק: כולם מדברים על מילגה ואפשר היה לחשוב שבכך הם פתרו את הבעיות שלהם.
צבי ורשביאק: אין זה נכון.
נעמי בלומנטל: אפשר לחשוב שמדובר ב-10,000 או 20,000 שקל.
צבי ורשביאק: פשוט שכולם יידע על מה מדובר.
צבי ורשביאק: לחבר הכנסת יולי אדלשטיין היה חלק גדול בכך שזה המשיך.
צבי ורשביאק: למי שלא יודע, בספורט מי שעובד רק שנתיים אז כך יהיו התוצאות שלו.
צבי ורשביאק: אנחנו עובדים במשך 4 שנים ו-8 שנים ובשנה שעברה כבר התחלנו לדבר על 10 שנים.
צבי ורשביאק: על מנת להגיע לתוצאות בשנת 2008 צריך להתחיל לעבוד היום ולא לחכות לינואר 2008.
צבי ורשביאק: בהחלט צריך להמשיך ולהתמיד.
צבי ורשביאק: אבל 2,200 שקל לא פותרים את הבעיה.
צבי ורשביאק: אני מסתמך על מה שהספורטאי אמר, לא מה שאומרים העסקנים.
צבי ורשביאק: אנחנו נתנו לספורטאים שלנו את הטוב ביותר שאפשר לתת.
צבי ורשביאק: אמר מר קונסטנטין מטוסביץ שהוא נפגש עם ספורטאי צמרת אחרים וראה שהתנאים שלהם פחות טובים מהתנאים שאנחנו נתנו ב-3 השנים האחרונות.
צבי ורשביאק: אבל זה לא מספיק, כפי שאמר פה מישהו, כי אין תשתית רחבה.
צבי ורשביאק: כשאין תשתית רחבה תהיה בעיה ובשנת 2004 תהיה לנו בעיה קשה.
צבי ורשביאק: העלייה מרוסיה היא כבר לא כמו שהיתה פעם, צריך לזכור את זה.
צבי ורשביאק: בשנת 2008 יהיה עוד יותר קשה אם לא תהיה לנו תשתית הרבה יותר רחבה.
צבי ורשביאק: אתם כחברי כנסת יכולים לסייע כי אתם מבינים מה זה ועומדים היום לקראת אישור התקציב.
צבי ורשביאק: צריך לעמוד על שני דברים: א) שאותם 10 מיליון ש"ח ישארו, כי כבר עלו כל מיני רעיונות לחלק בצורה אחרת, לתת ככה או אחרת ולפתור כל מיני בעיות אחרות ולא את הבעיות האלה.
צבי ורשביאק: ניתן כסף לספורטאים ואנחנו דאגנו שהספורטאים אכן יקבלו אותו.
נעמי בלומנטל: האם זה מופיע בתקציב משרד המדע, התרבות והספורט?
מיכאל נודלמן: את זה נתן ראש הממשלה לשעבר, מר בנימין נתניהו, 20 מיליון שקל.
צבי ורשביאק: ו-4 מיליון ש"ח קיבלנו השנה.
צבי ורשביאק: זה הופיע כתוספת.
נעמי בלומנטל: איפה זה מופיע בתקציב?
צבי ורשביאק: זה לא מופיע בספר התקציב.
צבי ורשביאק: זה מהרזרבה.
נעמי בלומנטל: זה לא טוב.
צבי ורשביאק: אבל אם חברי הכנסת יעמדו על כך ולא יצביעו בעד התקציב עד שהעניין הזה יוסדר, ושיינתן כפי שניתן כל השנים האחרונות, בצורה מרוכזת - כי אם יפזרו את זה אז אנחנו נחזור למה שהיה בעבר, זה לא יגיע לספורטאים.
סופה לנדבר: בתקציב של איזה משרד זה היה?
צבי ורשביאק: זה הגיע באישור ועדת הכספים, תקציב נוסף מהרזרבה דרך משרד הספורט.
צבי ורשביאק: אבל שמשרד המדע, התרבות והספורט ידאג לתת את זה כפי שנתן את זה בעבר ושלא יעשו איזה חלוקה אחרת, כי אם לא ירכזו את זה אז הכסף לא יפתור את בעיית הספורטאים ואני לא יודע איזה בעיות הוא כן יפתור.
נעמי בלומנטל: אבל זה קשור לסעיף שמתייחס להכנה לאולימפיאדה?
צבי ורשביאק: כן, להכנה לקראת האולימפיאדה בשנת 2004.
צבי ורשביאק: אנחנו כבר צריכים לעבוד לקראת שנת 2004 ו-2008.
צבי ורשביאק: המילגות ומחנות האימונים מתחילים עכשיו.
צבי ורשביאק: כפי שאמר מר מטוסביץ, בפברואר יש לו כבר תחרות.
צבי ורשביאק: זה כבר הכנות.
צבי ורשביאק: חלק גדול מהספורטאים הללו ישתתפו גם בסגל לאולימפיאדה של 2004.
צבי ורשביאק: נושא אחר הוא בכלל התקציב לספורט.
צבי ורשביאק: אני לא מרחיב כאן את הדיבור כי זה באמת נושא שעוסקים בו עוד שרים.