GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליה שמטוב: בסדר, אז אני אעביר את הפנייה ואם יש אפשרות להחזיר לאישה את הכסף שהיא שילמה...
ליה שמטוב: דרך אגב, היא כותבת שהיא היתה בשנת 2009 ושילמה 39 שקל.
ליה שמטוב: זאת אומרת שהיא יודעת איך לקבל את ההנחות והפעם הנוספת, עכשיו, עשו לה כאילו הנחה, 150 שקל ו---
ליאורה לורי: זה עדיין השתתפות.
ליה שמטוב: 39 שקל ו-150 שקל, יש הבדל.
מלכה פרגר: אני ממשרד הבריאות, מנהלת המחלקה לעבודה סוציאלית בגריאטריה.
מלכה פרגר: אני רוצה להגיד שלמזלנו אנחנו נותנים את השירותים שלנו, גם סידור מוסדי לסיעודיים ותשושי נפש, גם סיוע במימון מכשירי שיקום וניידות ושינויי דיור למוגבלים ללא השתתפות של גורמים אחרים וזה הרבה יותר קל לנו לתת את השירותים.
מלכה פרגר: מאחר ואוכלוסיית העולים החדשים הם במצב כלכלי קשה, אז יוצא שאנחנו מממנים או את מלוא הסיוע במכשירים ושינויי דיור, או באשפוזים את מרב הסיוע.
מלכה פרגר: אני רוצה להגיד שמה שמפריע לי שבשיקולים המקצועיים נכנסים גורמים אחרים שהם לא גורמים שצריכים להיות.
מלכה פרגר: אנחנו מאשפזים את החולים שלנו, יש לנו מוסדות בפרישה בכל הארץ.
מלכה פרגר: מבחינה מקצועית אנחנו מעודדים את המשפחות להביא את החולים לידם.
מלכה פרגר: זאת אומרת, אם יש חולה שנשאר ובמיוחד בקרב העולים סביר שיש התניידות ואנשים נשארים לבד, אנחנו מעודדים ליצור את הקשר, כי מערכת התמיכה הראשונית של הזקן ושל עולה חדש במיוחד זו המשפחה, וחשוב מאוד שהם יהיו אחד ליד השני.
מלכה פרגר: אני חושבת שאנחנו כולנו, במיוחד הגורמים המקצועיים, אלה שלא צריכים להיות קשורים לחלק התקציבי, שהתקציבים לא צריכים להשפיע עליהם, צריכים לתמוך ולעודד את זה ולדחוף לכיוון הזה.
מלכה פרגר: אני כן מצפה מכל הגורמים המקצועיים לעשות את זה, להתעלות מעל השיקולים האחרים ולגרום כמה שיותר לקשר בין הזקן והמשפחה שלו.
מלכה פרגר: אנחנו עושים את זה במשרד הבריאות.
מלכה פרגר: אני אומרת שוב, אין לנו תלות באף גורם אחר ולכן אולי יותר קל לנו לעשות את זה, אבל כן הייתי מצפה שזה יקרה בכל השירותים האחרים.
מלכה פרגר: אני אשמח שזה יהיה.
ליה שמטוב: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לממלא מקום ראש העיר, אבל עקב זה שהם הגיעו קצת באיחור, הייתי מבקשת מגב' בר גיורא ממשרד הרווחה, תקריאי בבקשה את המכתב שכתב לך מר ברקו, שדיברת עליו קודם.
מרים בר גיורא: הוא כתב למנהל הכללי שלי, לא אליי, והמנהל הכללי העביר אליי לתגובה שלי.
מרים בר גיורא: אני לא יודעת אם יש טעם להקריא את כל המכתב עכשיו, אני יכולה להגיד רק את השורה האחרונה.
מרים בר גיורא: יש כאן סקירה של כל הנושא של זקנים מסודרים במוסדות, והשורות האחרונות אומרות 'על מנת שנוכל לדאוג לאיכות החיים של קשישים אלה, אין באפשרותנו להמשיך ולממן החזקת 135 הקשישים הללו בבתי אבות'.
מרים בר גיורא: ה-135 זה גם בבית אבות בנצרת וגם בבתי אבות מחוץ לנצרת.
מרים בר גיורא: 'ברצוננו לציין שלגבי קשישים סיעודיים, המסודרים באמצעות משרד הבריאות, אין הרשות המקומית מחויבת בהשתתפות', שזה נכון, לגבי הסיעודיים הרשות לא מחויבת, אבל לגבי ה-135, אלה אנשים שהמחלקה לשירותים חברתיים, העובדים הסוציאליים, הם העובדים הסוציאליים שהפנו אותם, אחרי שבדקו שהם צריכים סידור מוסדי, לא אני הפניתי, אנחנו רק מממנים, אנחנו מקבלים את מה שאומרים הגורמים המקצועיים והם סודרו כבר בבתי אבות, וזה לא משנה אם זה בבתי אבות בנצרת עלית, או במקום אחר, הרשות המקומית מחויבת ב-25%.
מרים בר גיורא: ברגע שהיא מילאה עבורם טופסי השמה שאנחנו קיבלנו, חתומים כדין, שיש שם גם חתימה מקצועית, וגם חתימה כספית, אנחנו קולטים את זה וזה כמו צ'ק.
מרים בר גיורא: הצ'ק הזה אומר שהמחלקה בדקה והיא ראתה שהאדם הזה זקוק לבית אבות, כתוב שם לאיזה בית אבות הוא מופנה.
מרים בר גיורא: לא אנחנו בודקים את זה, לי אין שום יכולת לבדוק אדם זה או אחר, גם אם יש אליי תלונות, אני פונה למחלקה לשירותים חברתיים, ויש התחייבות כספית שלהם לשלם.
מרים בר גיורא: זה בשורה התחתונה.
ליה שמטוב: כל שנה העירייה צריכה לדווח על ה---
ליאורה לורי: כשיש סידור חדש, בכניסה וזהו.
ליאורה לורי: רק אם יש שינוי, עובר למקום אחר, או---
ליה שמטוב: למה ביקשתי שוב להקריא את המכתב הזה?
מרים בר גיורא: אני רוצה גם להגיד, האנשים שהופנו מחוץ לעיר, כי בזמנו קיבלתי תלונות וכן בדקתי את התלונות, עוד פעם, עם המחלקה, עם העובדים הסוציאליים, הם אנשי המקצוע שיודעים, היו תלונות שהגיעו אליי, יותר מאחת, של אנשים שרצו בנצרת עלית.
מרים בר גיורא: פשוט בית האבות היה כל כך מלא שהמחלקה לשירותים חברתיים הפנתה את חלקם מחוץ למקום.
מרים בר גיורא: היו אנשים שפשוט לא יכלו להמתין שמקום יתפנה, אבל עכשיו האנשים האלה נמצאים בבתי אבות אחרים וחלקם התרגלו לשם ולחלקם טוב, והם התרגלו למטפלים ולמקום ואי אפשר בכח להחזיר אותם.
מרים בר גיורא: אפשר לשאול אותם אם הם רוצים, אין לי בעיה---
ליה שמטוב: אבל יש אנשים שהמשפחה רוצה ופונה לבד, כדי להעביר.
ליה שמטוב: זה סביר.
מרים בר גיורא: לא היה מצב כזה שהיו מקומות פנויים בבית האבות.
ליה שמטוב: זה נכון, את לא צריכה לספר לי.
ליה שמטוב: כמו שראש העיר אמר, אני הייתי סגנית ראש העיר ואני יודעת מה קרה ב-2003 ו-2004, הכל היה תפוס.
מרים בר גיורא: אין לי כאן נתונים פרטניים, אבל חלק מהם הופנו על ידי המחלקה, בגלל שבני המשפחה היחידים גרו מחוץ לנצרת עלית וחלק בגלל שהמקום היה מלא.
מרים בר גיורא: אני עוד פעם רוצה להגיד, אנחנו גם מפקחים ונותנים רישיונות לכל בתי האבות וכמובן לבית אבות בנצרת עלית, הוא בית אבות מצוין, הוא בית אבות שעומד בכל התנאים, הוא מקבל רישיונות בצורה קבועה, הוא בית אבות מצוין, אין לנו שום תלונה לגביו, ההיפך.
ליה שמטוב: גב' ליאורה לורי, למה ביקשתי עוד פעם להקריא את המכתב?
ליה שמטוב: כי את אמרת שאתם עובדים לפי כל הנהלים, לפי החוק, כמו שכתוב---
ליאורה לורי: לפי ההנחיות של משרד הרווחה.
ליה שמטוב: והנחיות ומשלמים את החלק שלכם וכל אחד משלם את החלק שלו, אז בבקשה.
עדי ברקו: קודם כל אני מתנצל בפני כל המכובדים, לצערי אם היתה לנו רכבת או אפשרות להגיע....
עדי ברקו: , לקח לנו ארבע שעות כמעט להגיע לירושלים, לצערי כי רב, אבל התעקשנו והיה חשוב לנו להיות פה.
עדי ברקו: אז קודם כל אנחנו נמצאים ומתנצלים על זה שהגענו מאוחר.
עדי ברקו: אני יותר משמח שניתנה לנו ההזדמנות ושניתנה פה הבמה ושבעצם סוף סוף מציפים את הנושא של נצרת עלית, נושא הכספים ונושא של מענקי איזון.
עדי ברקו: הלוואי, ואני מקווה ומצפה ממך, גברתי היושבת ראש, שמפה תצא הבשורה למשרד האוצר שיבינו שבסופו של דבר, כפי שאמרתי לגב' מרים בר גיורא, שמבחינתנו חשוב לנו מאוד לתת את השירותים המוניציפליים.
עדי ברקו: אנחנו התחלנו ברפורמה בשירותי הרווחה, אבל מצד שני קשה לנו מאוד שביד אחד מצפים מאיתנו לעמוד בהתחייבויות וביד השנייה, שאותו משרד הפנים צריך לתת לנו את מענקי האיזון, מגיעים למצב שמישהו לוחץ על כפתור ומוריד לנו 7.5 מיליון שקל, ולכן אני יותר משמח על ההזדמנות ואני מקווה שמפה, מהוועדה שלך, גברתי, תצא הבשורה של להחזיר את מענקי האיזון לנצרת עלית ולתת לה את מה שהיא ראויה.
עדי ברקו: הוגדר במסגרת הממשלה הנוכחית והתקבלה החלטה שנצרת עלית היא עיר בעדיפות לאומית, אי לכך ובהתאם לזאת אנחנו בטוחים שאתם יודעים את המצב שבדוח האחרון של המוסד לביטוח לאומי, ששם 19.2% מנצרת עלית הם זקנים, שאנחנו מחויבים לתת להם שירות והמטרה שלנו היא לקחת בעצם את התקציבים, לא המדוללים, אלא אלה השלמים, ולתת שירות, כשאנחנו נדרשים לתת שירות.
עדי ברקו: היות והיה כנס גם בשלטון המקומי, שהועלה גם לשר עצמו, וגב' מרים היתה שם בישיבה עם המנהל הכללי טרם הישיבה, אני העליתי את זה לכבוד השר, ועל פי מה שאמר השר, הוא לא הכיר את הנושא, הוא ביקש את המכתב---
ליה שמטוב: איזה שר?
ליה שמטוב: איזה נושא הוא לא הכיר?
עדי ברקו: שר הרווחה, הוא לא הכיר את הנושא של המאטצ'ינג ואת המשמעות של ה-25%, משום שבתי אבות---
ליה שמטוב: מה אתה אומר?
עדי ברקו: מה לעשות?
עדי ברקו: אני אשמח אם תדברי איתו.
ליה שמטוב: בסדר, אני דיברתי איתו.
ליה שמטוב: תאמין לי שדיברתי.
עדי ברקו: היות ובכל מדינת ישראל---
ליה שמטוב: תאמין לי שדיברתי איתו.
עדי ברקו: היות ואני חייב להגיד לכל אלה שמחייכים, אם הם היו---
דוברת: יש לך את זה בכתב?
ליה שמטוב: שר יודע מה נעשה בכל מקום והוא יודע את כל החוקים ועירייה, רשות חייבת לפעול לפי החוקים, לשלם את החלק של העירייה, ומשרד הרווחה משלם את החלק שלה, והזקן משלם את ההשתתפות העצמית.
עדי ברקו: גברתי, היות והיית סגנית ראש עיר, אז את בטח מכירה, וכשאני אמרתי שהעליתי לשר, וזה מתועד בשלטון המקומי, על פי בקשתו של השר, יצא גם המסמך למנהל הכללי של משרדו, והשר מכותב, אני אזכיר לך והיית סגנית ואין לי ספק שאת מכירה את מגדל העמק, מגדל העמק לא חותמת לאף אחד מזה מספר שנים, היות והשר ביקש את המסמך...
עדי ברקו: אני באתי וציינתי וחשוב מאוד שזה יהיה ברור, והדברים מתואמים עד שר הרווחה, חשוב לנו מאוד לתת שירות מצוין, במצב שאנחנו נמצאים ואנחנו רוצים לעשות רפורמה, תפקידנו לבוא ולהסתכל על 98% של הזקנים שגרים בנצרת עלית ולתת להם שירות קהילתי, לתת להם את מה שצריך.
עדי ברקו: אני שמח שגב' מרים בר גיורא פה, על השולחן הזה, בעצם התחייבה, ואנחנו שמחים שזה קרה פה, שנקבל תוספת.
עדי ברקו: המכסות היו 40, אם אני לא טועה, אנחנו מאוד נשמח שזה יעלה ל-80, המטרה של עיריית נצרת עלית---
מרים בר גיורא: קודם כל, לא התחייבתי.
עדי ברקו: אני שמעתי שנותנים תוספות.
ליה שמטוב: לא, לא, מגישים בקשה.
ליה שמטוב: עירייה מגישה בקשה.
ליה שמטוב: העירייה הגישה בקשה גם לפני עשר שנים וקיבלה תשובה חיובית, אז רק צריך להגיש את הבקשה, אבל אני שמעתי וקראתי שלא רוצים את ההשתתפות של 75% ולא רוצים לתת את ה-25%.
עדי ברקו: גברתי יושבת הראש, אני שמח ששמעת, אני מזמין אותך לביקור בנצרת עלית, והנה נמצא פה ראש העיר והסגן, תבקרי, תראי את המקומות, ואת תושבת העיר---
ליה שמטוב: אני מכירה טוב מאוד את המקומות ואני מצפה מעיריית נצרת עלית לתת שירות לא פחות טוב ממה שהיה בשנים הקודמות.
שמעון גפסו: אנחנו נותנים שירות יותר טוב בעלות יותר קטנה.
שמעון גפסו: אם הצחקתי אותך, אני שמח.
שמעון גפסו: זו המטרה, התייעלות, קוראים לזה בשפה מקצועית.
ליה שמטוב: התייעלות לגבי הקשישים---
עדי ברקו: גברתי, תני לי לסיים.
ליה שמטוב: אתה פשוט גלשת קצת לא לכיוון.
עדי ברקו: היות ומבחינתי אנחנו רוצים לתת שירות טוב יותר, המטרה היא לקחת ולהכפיל, ואם היום רשומים, כפי שאמר מר משה יצחק, 170 זקנים שנמצאים במרכזי יום, המטרה שלנו זה לקחת ולהרחיב את זה ולהעלות את זה בעוד 100% ולהגיע לסדר גודל של 340 רשומים כדי שיותר אנשים ייכנסו, ותמיד תזכרו ברקע כ-4,000 זקנים שמקבלים השלמת הכנסה שאנחנו צריכים לדאוג לזה.
עדי ברקו: מעבר לזה, סעיף אחרון ונוסף, זה הנושא של הסיוע הביתי.
עדי ברקו: במסגרת הסיוע הביתי ניתנו ל-77 איש סיוע ביתי.
ליה שמטוב: בפרוטקציה.
ליה שמטוב: קראתי, בפרוטקציה.
עדי ברקו: את ראית אותי כותב את זה?
ליה שמטוב: אתה.
עדי ברקו: אני?
ליה שמטוב: אתה, כתוב 'ברקו'.
עדי ברקו: היות ואני אשמח מאוד לעמוד מאחורי כל מלה שלי, גברתי יושבת הראש, היות ולא קיימנו שיחה אף פעם, זאת שיחה ראשונה שאנחנו מקיימים---
ליה שמטוב: לא הראשונה.
עדי ברקו: שיחה על הנושא הזה, מה לעשות, פעם ראשונה שאת מדברת איתי, ואני יכול לתת לך גם נתונים, גברתי יושבת הראש, ואם זה מעניין אותך, היות והיו שיקולים כאלה או אחרים, והחליט מי שהחליט לפני עשר שנים ויותר לתת מה שנקרא סיוע ביתי, ואנחנו כרגע לא דנים בזה, אבל אם אותם אנשים היו זכאים לסיוע ביתי, אין לי ספק שהיה צריך במשך אותן עשר שנים, חמש שנים, שבע שנים, לתת להם את חוק הסיעוד, לבוא לעזור להם לקבל את---
ליה שמטוב: אבל עובדות סוציאליות צריכות לבדוק את כל המקרים.
עדי ברקו: אז בכל מצב, אנחנו בדקנו ואני יכול לבשר לך שנבדקו מקרים פרטניים על ידי גורמי הרווחה ומבחינתנו נכון להיום יש 47 מתוך ה-77 שזכאים, וכל מי שזכאי יקבל את מה שצריך, למרות שזה לפנים משורת הדין, ומעבר לחוק, ולמרות שמענקי האיזון ירדו ואני אשמח מאוד שהם יחזרו, היות ואנחנו רוצים לתת שירות גם בקהילות והשכונות.
עדי ברקו: יש פעילות נרחבת שנעשית בשיתוף של אגף הקליטה, החינוך וגם כמובן הרווחה ואני בטוח שאנחנו מכבדים אותם ונותנים לזקנים שלנו את הכבוד הראוי.
ליה שמטוב: חברת מועצת העיר אתי רובין.
אתי רובין: קודם כל אני רוצה להודות לך על זה שהצלחנו להגיע לכאן סוף סוף ולדון על נושא כל כך חשוב ואני שומעת נתונים, לראשונה כאן, שכחברת מועצת עיר לא זכיתי לשמוע אותם במסגרת אחרת.
אתי רובין: ההרגשה היא שמדובר פה ב-one man show והוא עושה כל מה שבא לו, אבל אני כן רוצה להצטרף אליו ולחזק את מר שמעון גפסו ואת הסגנים שלו, ולבקש מפה את האפשרות לקבל את התקציב הזה, את אותם 7.5 מיליון שקל חזרה ועל זה אין עוררין, אבל פה אני מפסיקה את התמיכה שלי ועוברת למתרס האחר; יש תקציב 2010, עבר ממש בימים האחרונים, אני רוצה להתייחס לנתונים אחרים.
אתי רובין: כשמקצצים אז מקצצים, כשיש פחות כסף, אז בצורה רוחבית מתייחסים לכל הנתונים.
אתי רובין: אני פשוט לא רואה את הנתונים כך ואני קצת אציין נתונים.
אתי רובין: נקלטו עובדים, פוטרו עובדים, התהליך הזה עלה לנו הרבה מאוד כסף, הרבה מאוד כסף, אני לא רוצה להגיד למה פוטרו ואני לא רוצה להגיד למה נכנסו חדשים, כרגע זה לא המקום.
ליה שמטוב: גב' רובין, אני מצטערת אבל---
אתי רובין: את צודקת, אני לא רוצה לדבר על זה, אני רוצה לדבר על זה שיש תקציבים שכן ידעו לאן הרוח נושבת ובכל זאת הגדלנו את התקציבים, יש פרויקטים ופרויקטורים ויועצים על ימין ועל שמאל וכספים וליסינגים ורכבים, כספים שאם היה צריך לחתוך בבשר החי, לא חותכים במקום של הקשיש.
אתי רובין: אני איתך, שמעון, ולי יש אחריות אישית בדיוק כמו לך, ואני הייתי מצביעה בעד התקציב אם הייתי רואה שאתה עושה את זה בצורה נבונה, אבל הקשישים הם חלק מחיינו, הם חלק מהעיר שלנו ואתה לא יכול להוציא, ברקו, מכתב כמו שהוצאת, כי זה מכתב שבמלים פשוטות אתה אומר לאביך, לצורך העניין, 'אני מתכחש לקיומך'---
ליה שמטוב: וראש העיר לא רוצה את הקשישים בעיר.
אתי רובין: 'אני מתכחש לקיומך', לוותר על 75%---
עדי ברקו: זה דיון במועצת העיר, אני שמח שהגענו למועצת העיר---
ליה שמטוב: מר ברקו.
ליה שמטוב: גב' אתי רובין---
עדי ברקו: יש דמוקרטיה במועצת העיר---
ליה שמטוב: רבותיי, אנחנו חייבים לסיים עוד מעט, אז אני מבקשת לא לגלוש לנושאים אחרים ואנחנו לא באנו לפה לבדוק את התקציב של העיר---
אתי רובין: זה לא  פוליטיקה, אבל מה שאני מנסה להגיד שכשמניחים את הדברים ומספרים כמה המצב קשה, וכשיש פה 7 מיליון שקל שחותכים בבשר החי, אני רוצה להראות דפוס התנהגות שבסך הכל בא ואומר...
אתי רובין: אני לא מרגישה שיש סיבה לקצץ אצל הקשיש, לא רואה את הסיבה, כי אני רואה במקום אחר פזרנות וראוותנות, במקום שלא צריך להיות.
אתי רובין: זה הכל.
ליה שמטוב: בבקשה, חבר המועצה.
אלכס גדלקין: קודם כל באמת ברכות על הוועדה.
אלכס גדלקין: שמעתי גם על המכתב וגם על הנתונים ודיברתי ובאמת בדקתי, ואני חושב שבאמת מגיע למר מנחם אריאב בכל הנושאים כל הכבוד מבחינה זו שיש לנו בית אבות לתפארת מדינת ישראל ומרכז יום ונופשון.
שמעון גפסו: אנחנו מצטרפים לברכות.
אלכס גדלקין: לגבי הנושא של נופשון.
אלכס גדלקין: כמו שאמרנו, ואנשים כן פנו, אז נכון שאולי הם לא פנו, אבל ברגע שהם פנו ושמעו את המחיר שאמרו להם, כנראה לא אמרו להם לפנות למחלקת הרווחה, להמשך, אמרו להם מחיר 200 שקל, אז הם לא המשיכו, כי מי ששומע 200 שקל ביום ויש לא מקרה אחד ולא שניים שאנשים פשוט בשביל 200 שקל נשארים בבית ואת כעובדת סוציאלית צריכה ההיפך לראות איך אנחנו עוזרים לאותם זקנים.
עדי ברקו: דרך אגב, אלכס, המחיר לא השתנה בשנים האחרונות.
אלכס גדלקין: אנשים שילמו 39 שקל.
אלכס גדלקין: אני לא הפרעתי לך לדבר.
אלכס גדלקין: לגבי אותם 135 זקנים, את אמרת שזה עולה לנו בחודש 130,000 שקל; זה לא עולה לנו, אנחנו מקבלים, לפי מה שאני מבין, השתתפות של מחלקת הרווחה.
שמעון גפסו: 130,000 שקל זה רק החלק של הרשות.
שמעון גפסו: אלכס, אתה בדרך כלל מכין שיעורי בית.
ליה שמטוב: מה הסכום של משרד הרווחה?
מרים בר גיורא: ---בית אבות עולה בין 7,000 ל-10,000 שקל ל---
אלכס גדלקין: יש לנו סך הכל 8 מיטות בבית אבות פנויות כרגע.
אלכס גדלקין: לא היו פנויות עד עכשיו לפי מה שנאמר---
שמעון גפסו: היו כל הזמן פנויות, אני ביקרתי מספר פעמים, לא כל הזמן היתה תפוסה מלאה.
שמעון גפסו: גב' טלי שטרית, התפוסה היתה מאה אחוז כל הזמן?
טלי שטרית: בתשושים היא אף פעם לא היתה מאה אחוז לגמרי.
טלי שטרית: איפה שיש תפוסה מעל מאה אחוז, זה במחלקות הסיעודיות של משרד הבריאות.
אלכס גלדקין: וכל אחד מתאשפז איפה שהוא רוצה.
שמעון גפסו: איפה שהחוק קובע.
אלכס גדלקין: אני קורא, גם בעזרת כל המשרדים שנמצאים כאן, באמת לראות איך אנחנו מחלקים את התקציב באופן שווה, יש לנו בתקציב דברים שאנחנו יכולים למצוא ולהעביר את זה למחלקת הרווחה.
אלכס גדלקין: לגבי החלוקה של מה שציינת, חבילות לפסח.
אלכס גדלקין: זה נעשה כל השנים, ובהזדמנות זו אני מברך בן אדם שעושה למען נצרת עלית, הרב עזריאל, שגם בזמנו של מר מנחם אריאב, גם כשלא הייתי חבר מועצה, תמיד ידע לעזור בשקט, בלי כותרות, לאותו מסכן.
ליה שמטוב: לגבי מענקי האיזון; זה באמת לא לעניין פה, אבל הייתי רוצה שתשמעו את התגובה של משרד הפנים.
אריאל שניאור: אני אקריא תגובה שנשלחה לוועדה גם מטעם משרד הפנים---
שמעון גפסו: מי האדון בבקשה?
שמעון גפסו: אתה יכול להציג את עצמך?
אריאל שניאור: שמי אריאל שניאור.
שמעון גפסו: ותפקידך בכח?
שמעון גפסו: אתה מזכיר הוועדה?
שמעון גפסו: מה תפקידך?
ליה שמטוב: שייך לוועדה.
אריאל שניאור: ברשות יושבת הראש, אני אקריא את תגובת משרד הפנים: 'בהתאם לבקשתך, מענקי האיזון מחולקים לפי נוסחה שנקבעה על ידי הממשלה.
אריאל שניאור: נוסחה זו מחשבת את הפער הנורמטיבי בין הוצאות והכנסות הרשות, וכך נקבע המענק לרשות.
אריאל שניאור: בפועל בדרך כלל המענק קטן יותר ממה שנקבע בנוסחה, שכן סך התקציב בתקנת מענק האיזון קטן בפועל מהתקציב הנדרש לפי הנוסחה'.
אריאל שניאור: את זה כתב מוני מעתוק, עוזר המנהל הכללי של משרד הפנים.
אריאל שניאור: תגובת משרד האוצר, שנכתבה על ידי רפרנט פנים, מר יונתן בר סימנטוב: 'נוכח מגבלות פיסקליות הקבועות בחוק מחד, ומאידך צרכים העולים במיליארדי שקלים על מקורות, החליטה הממשלה על הפחתה רוחבית בתקציבי משרדי הממשלה, ובכלל זה במענקי האיזון לשנים 2009 ו-2010.
אריאל שניאור: על אף האמור לעיל, משרדי הפנים והאוצר מנהלים בימים אלה דיונים עם המרכז לשלטון מקומי במטרה למצוא מקורות נוספים למענקי האיזון.
אריאל שניאור: בעניין נצרת עלית, חשוב להדגיש כי מרביתו של הקיצוץ במענק האיזון לרשות מקורו לא מן הקיצוץ הרוחבי, אלא בשל השינוי במצב הסוציו אקונומי של הרשות.
אריאל שניאור: נוסחת גדיש (המגדירה את גובה מענק האיזון לכל רשות) מושפעת מהדירוג הסוציו אקונומי של כל רשות וכיוון שבהתאם לנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הדירוג הסוציו אקונומי של נצרת עלית עלה מ-5 ל-6, ירד היקף מענק האיזון לו זכאית הרשות על פי הנוסחה'.
ליה שמטוב: לפני שאני מקריאה את ההחלטות, אני בכל זאת רוצה עוד פעם לפנות למשרד הרווחה וגם לרשות, אם נכון שאנחנו מבינים, שכל האנשים שנמצאים בבית אבות, תושבי נצרת עלית, מחוץ לעיר או בעיר, שהרשות עובדת על פי החוק.
שמעון גפסו: לא הבנתי את השאלה.
שמעון גפסו: זו שאלה, אמירה?
ליה שמטוב: אולי אני לא הסברתי את עצמי.
ליה שמטוב: היום נמצאים בבתי אבות 135 קשישים, חלק מהם בבית אבות מחוץ לעיר וחלק מהם בבית אבות בנצרת עלית.
ליה שמטוב: יש חוק וצריכים לפעול לפי החוק והרשות צריכה להשתתף במימון שלה ומשרד הרווחה צריך להשתתף במימון שלו, זה נעשה?
שמעון גפסו: אנחנו, עיריית נצרת עלית, כמובן פועלת במסגרת החוק.
שמעון גפסו: את אומרת שיש חוק, כל דבר שהוא חוק, גב' ליאורה לורי, יש משהו שאנחנו עושים בניגוד לחוק בחוק הסיעוד?
ליאורה לורי: חד משמעית לא.
שמעון גפסו: אז שיהיה ברור ויהיה כתוב וצלול ושקוף: עיריית נצרת עלית פועלת אך ורק במסגרת החוק, ואני עומד בראשה ואני מנחה את כל מנהלי וראשי האגפים שלא ייעשה שום דבר שלא במסגרת החוק.
עדי ברקו: אני רוצה להשלים, מעבר לזה, היות והפנייה שהופנתה למשרד הרווחה היא בהמשך לזה שהועלה הנושא וכתוצאה מהמשמעויות של הורדת התקציבים, וזאת פנייה למשרד הרווחה, זה בסמכות השר או המנהל הכללי של משרדו ויש ערים שהוא פתר אותן מהמאטצ'ינג או באחוז מסוים את המאטצ'ינג, וזו סמכות של שר או של מנהל כללי של משרדו.
קריאה: משרד הרווחה אומר שלא.
שמעון גפסו: גב' מרים בר גיורא בטח יודעת שיש ערים שהמאטצ'ינג בו קטן מ-25%, את יכולה לאשר או להכחיש?
מרים בר גיורא: אני יכולה להגיד לך שהיה ניסיון להוריד למספר רשויות, לפי המצב הסוציו אקונומי, בסעיפים מסוימים, את ההשתתפות שלהם, וזה לא צלח.
מרים בר גיורא: היתה מגמה של המנהל הכללי, ככל הידוע לי, ואולי אני לא יודעת את הכל, ואני לא מצויה בסוד הפרטים של השיחה בינך לבין השר, אני לא יכולה להגיד דבר שאני לא יודעת, אבל בכל הנושאים שלנו, של שירות לזקן, יש השתתפות של 25% של כל הרשויות המקומיות, גם הרשויות שנמצאות במצב סוציו אקונומי נמוך.
מרים בר גיורא: גם בנושא הזה, אחרי הפגישה, אם אתה זוכר, אמרת לי 'תדברי עם מר איצקוביץ', באתי ואמרתי לו את זה, היתה לנו פגישה ו'ביקשו למסור לך מסר האם אתה יכול להוריד?'
מרים בר גיורא: אז הוא חייך.
מרים בר גיורא: אין דבר כזה.
שמעון גפסו: אנחנו מדברים גם עם ראשי רשויות.
מרים בר גיורא: אני יכולה להגיד לכם מה שאני יודעת.
מרים בר גיורא: בסעיפי התקציב של השירות לזקן כל הרשויות משלמות את ה-25%.
מרים בר גיורא: הדבר היחידי שעלה כאפשרות, וזה לא בסעיף הזה, זה בנושא של תמיכות לשיפוץ מועדונים, וזה עלה כאופציה, אולי השתתפות הרשות המקומית תהיה יותר נמוכה, ולא בשום סעיף אחר, לא בהחזקת זקנים במעונות.
מרים בר גיורא: אני רוצה להגיד לגופו של עניין, אתם חתומים, אתם חתמתם על צ'ק, כל טופס כזה חתום על ידיכם שאתם מתחייבים לשלם עבור אותו אדם זקן.
מרים בר גיורא: אם מישהו אחר ישלם, המנהל הכללי, השר או משרד האוצר יסכים לשלם, אני לא מתנגדת, זה לא באחריות שלי, אבל אתם חתמתם על התחייבות, ואתם לא יכולים חד צדדית להוריד את ההתחייבות שלכם, כשאין מקור אחר.
עדי ברקו: אנחנו לא רוצים להוריד---
מרים בר גיורא: אבל זה מה שמופיע במכתב.
שמעון גפסו: איפה כתוב שאנחנו מורידים?
מרים בר גיורא: במכתב.
שמעון גפסו: לא, שאנחנו מבקשים להקטין את המאטצ'ינג, זה לא קשור בכלל לדיון.
שמעון גפסו: זה כפי שאני אמרתי.
שמעון גפסו: גברתי יושבת הראש, אני אמרתי---
מרים בר גיורא: אדוני ראש העיר, אני רוצה להוסיף עוד משהו, ברשותך.
מרים בר גיורא: יש דבר אחד שהוא לגבי אנשים שכבר נמצאים, שאתם הפניתם אותם והם צריכים את השירותים, לרבות הנושא של טיפול אישי ועזרה ביתית, שאני לא הבנתי האם אתם מדברים על תוספת תקציבית שהיא לא בתוך התקציב שאנחנו הקצינו לכם, אלא מעבר לזה.
מרים בר גיורא: כי אם זה בתוך הסעיף, אז תגידו שאתם לא רוצים, יש עשרים רשויות---
עדי ברקו: לא, זה מעבר.
שמעון גפסו: זה האקסטרה.
שמעון גפסו: אנחנו מדברים על הקיצוץ שהוא ב---
מרים בר גיורא: אבל אני רוצה לדבר על אנשים שמקבלים שירותים עכשיו ושמקבלים את השירותים כי הם זקוקים לשירותים.
מרים בר גיורא: אי אפשר, זה לא מקצועי, לא מבחינה ניהולית, לא תקציבית ולא מקצועית לבוא ולהפסיק להם שירות שהם צריכים אותו, ושאתם החלטתם והתחייבתם לתת.
מרים בר גיורא: אני איש מקצוע, אני מנהלת את השירות לזקן כבר 17 שנים, עברתי שרים ומנהלים כלליים וועדות אלה ואחרות, העיר צריכה להתנהל ואתם, חובתכם וזכותכם לנהל את העיר, אני לא מנהלת את העיר הזאת, אבל אם צריך להחליט ואתם במצוקה תקציבית, תחליטו, רק העובדים המקצועיים צריכים להחליט, אם לצמצם ולהפנות אך ורק אנשים שהם בסיכון לבתי אבות, או רק אנשים במצבים מסוימים שלא יכולים להישאר בבית, זו זכותכם, אבל זו גם אחריותכם, כי מי שנשאר בבית ולא מקבל את השירות, אחריותכם לתת לו פתרון חלופי.
מרים בר גיורא: מרכז יום זה פתרון חלופי, כל השירותים הקהילתיים האחרים אלה פתרונות חלופיים.
מרים בר גיורא: חוק ביטוח סיעוד הולך על פי חוק, אתם יודעים, ואנחנו שותפים לאחריות עליו, אבל האחריות לביצוע זה המוסד לביטוח לאומי.
מרים בר גיורא: הלוואי ואנשים יקבלו יותר, אני שותפה להפעלת החוק, אבל אם אדם נמצא שהוא לא זכאי לקבל טיפול בית, על פי חוק ביטוח סיעוד, ויש עדיין הרבה מאוד אנשים שזקוקים, או להסעות לדיאליזה, או לטיפול בית בגלל שהם לא מסוגלים לטפל בעצמם, או לציוד, או כל מיני דברים אחרים, בשביל זה הסעיף של טיפול אישי ועזרה ביתי שלנו, שהוא נקרא 'צרכים מיוחדים', ואלה ממש צרכים מיוחדים לאוכלוסייה שהיא נזקקת, שהיא חלשה.
שמעון גפסו: גב' מרים בר גיורא, יש פה איזה מחלוקת.
שמעון גפסו: הדברים האלה, כמו ההסעות לדיאליזה ודברים מעין אלה, לא קוצץ ולו שקל בתחומים האלה.
שמעון גפסו: אני רוצה שתביני, אנחנו לא מדברים על הדברים שאנחנו מחויבים וכמובן אנחנו מחויבים, ואני בא כראש רשות ואומר שכל מה שאני מחויב על פי חוק, לא מתכוון להחסיר סנט אחד, והדבר צריך להיות ברור פה, וגם באקסטרה שהיתה, אנחנו ניתן גם אקסטרות---
ליה שמטוב: אז במה קוצץ 5 מיליון שקל?
שמעון גפסו: אנחנו הסברנו והעברנו אלייך את הפירוט במה קוצץ---
ליה שמטוב: לא העברת את הפירוט.
שמעון גפסו: אם תלמדי לקרוא את התקציב, את מוזמנת, אני מעביר לך את התקציב.
אלי זרחין: לא, היא עולה חדשה, עולים חדשים לא יודעים להתנהג.
שמעון גפסו: אתה חלק מהדיון?
ליה שמטוב: במה קוצץ?
ליה שמטוב: במה קוצץ 5 מיליון שקל?
אתי רובין: אני ציינתי שעד לרגע זה, אני באופן אישי, כחברת מועצת עיר, לא קיבלתי הסבר על מה קוצץ.
שמעון גפסו: אני מזמין אותך---
אתי רובין: הייתי צריכה להגיע לכאן, כדי לקבל את---
שמעון גפסו: הדברים שקוצצו הם באקסטרה.
שמעון גפסו: בכל מה שאנחנו מחויבים, לא קוצץ שום דבר.
שמעון גפסו: אקסטרה זה מה שאנחנו לא מחויבים במסגרת החוק?
ליה שמטוב: מה זה אקסטרה?
שמעון גפסו: גב' שמטוב, הניסיון פה לעשות משפט שדה לנצרת עלית לא צלח.
שמעון גפסו: אני רוצה לומר לך, שלא יהיו לך אי הבנות.
שמעון גפסו: בכל דבר שאנחנו מחויבים לבצע במסגרת החוק, נעשה אותם במלואם.
שמעון גפסו: כל דבר שזה בשיקול דעת של העירייה, ייעשה במסגרת השיקול התקציבי לפי התשובות שנתנו גם משרד הפנים וגם משרד האוצר.
ליה שמטוב: בסדר, הוועדה תעקוב אחרי זה.
שמעון גפסו: תודה רבה.
ליה שמטוב: רגע, עוד לא סיימתי, לא אתה מנהל את הישיבה, לצערי הרב.
שמעון גפסו: יש לי מספיק ישיבות אחרות לנהל.
ליה שמטוב: החלטות הוועדה: הוועדה הזדעזעה לשמוע על קיצוץ בתקציבי הרווחה, המיועדים לקשישים נזקקים,בעיר נצרת עלית.
ליה שמטוב: אם זה מצחיק, אז מצחיק.
קריאה: אין עובדות כאלה.
ליה שמטוב: בסדר, שמענו.
ליה שמטוב: הוועדה לא תסכים לכל פגיעה בקשישים עולים בפרט, ובקשישים נזקקים בכלל.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת לראש העיר נצרת עלית לפעול על פי הדין וברוח הדברים שהוצגו בוועדה על ידי הגורמים המקצועיים.
ליה שמטוב: הוועדה תקיים מעקב צמוד ופיקוח על הנעשה בתחום זה, ותפעל בכל הכלים העומדים לרשותה כדי להבטיח שלא תהיה פגיעה בעולים קשישים, כאמור, לרבות באמצעות פנייה לשר הפנים ופנייה לערכאות משפטיות.
ליה שמטוב: הישיבה נעולה, תודה רבה.
ליה שמטוב: למה התכנסנו היום?
ליה שמטוב: כי עוד יומיים אנחנו יוצאים לפגרה והבטחנו שאחרי הישיבה שהיתה אצלנו ב-1.12.09 בקשר למסורבי עלייה נעקוב אחרי הנושא.
ליה שמטוב: אחרי ההחלטות שקיבלנו הוועדה פנתה לגורמים הרלוונטיים על הקרן ועל דברים אחרים.
ליה שמטוב: עדיין לא קיבלנו תשובות.
ליה שמטוב: נהוג אצלנו אחרי זמן מה לפנות שוב וכך נעשה.
ליה שמטוב: בכל זאת קצת התקדמנו.
ליה שמטוב: אני רוצה להודות מראש גם לנעמי בן עמי מנתיב וגם למנכ"ל משרה העלייה והקליטה.
ליה שמטוב: היום נשמע את העדכון.
ליה שמטוב: נתיב היו צריכים לשבת עם משרד הקליטה ועם מסורבי העלייה ולמפות את הנושא.
נעמי בן עמי: אחרי הישיבה שהיתה כאן היתה ישיבת קבינט בראשותו של סגן רוה"מ ושר החוץ מר ליברמן.
נעמי בן עמי: הוטל על נתיב ועל משרד הקליטה לטפל בסוגיה הזאת.
נעמי בן עמי: התייעצנו עם חלק מהנציגים של מסורבי העלייה.
נעמי בן עמי: אחרי זה קיימנו דיון אצל שרת הקליטה ודיון נוסף עם נציגי המסורבים.
נעמי בן עמי: בסופו של דבר הגענו להחלטה שעדיף לנו לתת את הפרסום הזה על מנת שאנשים ידעו שהם רשאים לפנות.
נעמי בן עמי: כמה אנשים נגשו אלי ואמרו שהפרסום לא לגמרי ברור אז אולי אני אבהיר.
נעמי בן עמי: לא התקבלה שום החלטה.
נעמי בן עמי: ההחלטה היחידה שהתקבלה היא לבחון את הסוגיה הזאת.