GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי מרדכי: אין תחזוקה מינימלית.
מרדכי מרדכי: מי שמסתובב בשטח רואה את המצב הנוראי של הדיור הציבורי.
מרדכי מרדכי: אם אין אמצעים לא יכול להיות טיפול.
מרדכי מרדכי: מלאי הדירות הולך ופוחת.
מרדכי מרדכי: דיברתי על עניין שכר הדירה.
מרדכי מרדכי: יותר מזה אני אומר שגם כשנעשית פעולה טובה כמו הקרן להוסטלים לוקחים.
מרדכי מרדכי: לא רק שלא נותנים אלא גם מה שיצרנו ובנינו כמו מנגנון לוקחים את הכסף.
מרדכי מרדכי: האוצר פתאום עני והוא צריך את ה- 43 מיליון של הקרן לטובת ההוסטלים, כספים שהצטברו במשך שנים.
מרדכי מרדכי: מעבר לדיווחים ומעבר לקיטורים כאן של הפקידות, אני רוצה לנצל את תפקידה הנכבד של הוועדה הזאת שבאמת תזעק את זעקתנו, לבקש מהממשלה להיענות לצרכים.
מרדכי מרדכי: רק כך נוכל לתת מענה חלקי למצוקות ולדרישות.
מרדכי מרדכי: במשאבים שלנו זה אפילו לא לשמור על הקיים.
מרדכי מרדכי: אני מודיע.
מרדכי מרדכי: כשמקצצים לנו בתקציב 2% ו- 4%, זה מה שיש מקצצים 2% בשנת 2010, 3% בשנת 2011, 4% בשנת 2012.
מרדכי מרדכי: זה אומר שלא נוכל לשמר את המצב הקיים אלא זה פחות מהמצב הקיים.
מרדכי מרדכי: זה כבר לא אפס אלא מינוס.
ליה שמטוב: גם כשעושים את הסכמים עם הקבלנים הקבלן שזוכה הוא זה שנותן את המחיר הכי נמוך.
ליה שמטוב: הוא כבר נותן את ההצעה בהפסד ואז גם התיקונים נראים כך.
ליה שמטוב: אריאל שנאור תקריא בבקשה את סיכום הוועדה.
אריאל שנאור: ברשות היושבת ראש אני אקריא את ההחלטות.
אריאל שנאור: בפתח הדברים הוועדה מאמצת את הפניה של חבר הכנסת אברהם מיכאלי לוועדה לעלות את הנושא לסדר היום ולפעול.
אריאל שנאור: הוועדה שמעה את זעקת ציבור העולים דיירי הדיור הציבורי ורשמה לפניה את מצוקתם.
אריאל שנאור: הוועדה רואה בחומרה מציאות בה תושבים גרים בבתים מסוכנים, בהם סדקים במבנים, בקירות וחדרי מדרגות הזזים ממקומם ועוד שורה ארוכה של ליקויים.
אריאל שנאור: הוועדה קוראת למרכז השלטון המקומי ודרכו לכל ראשי הרשויות המקומיות לפעול מיידית לבדיקת המבנים והכרזתם במקרה הצורך בצו כמבנים מסוכנים.
אריאל שנאור: הוועדה קוראת למשרד הפנים לפעול כדי להבטיח שמהנדסי הערים יפעלו בהתאם לסמכותם ולחובתם ויכריזו בצו על בתים מסוכנים כאמור.
אריאל שנאור: הוועדה קוראת למשרד הבינוי והשיכון לפעול מיידית וללא דיחוי נוסף לביצוע התיקונים הנדרשים שיאפשרו מגורים הולמים לדיירם.
אריאל שנאור: כהצעת ביניים מבקשת הוועדה להכריז על הפסקת האכלוס בבתים אלה עד לתיקון הליקויים.
ליה שמטוב: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
ליה שמטוב: הנושא היום הוא רישוי מקצועות רפואיים לעולים.
ליה שמטוב: קודם כל אני רוצה לברך את מנכ"ל משרד הבריאות, מר רוני גמזו.
ליה שמטוב: עוד מעט יצטרף אלינו מנכ"ל מרד הקליטה, דמיטרי אפרצ’ב.
ליה שמטוב: אני מקווה מאוד שהיום נצא מפה עם בשורה משמחת לעולים חדשים, רופאים שמגיעים לארץ, רוצים להשתלב פה בישראל, לעבוד פה בישראל.
ליה שמטוב: אולי נמצא פתרון שלא תהיה תחושה של הפלייה.
ליה שמטוב: אני רוצה לציין כבר מהתחלה שאנחנו מדברים על הנושא הזה שאמרתי בהתחלה – רישוי מקצועות רפואיים לעולים.
ליה שמטוב: הנושא הזה לא פעם עלה על סדר יומה של הוועדה העלייה והקליטה.
ליה שמטוב: לצערי הוא לא זכה לפתרון ראוי.
ליה שמטוב: אנחנו שמענו בוועדה מרופאים עולים  שקורס ההכנה למבחן אינו מתאים.
ליה שמטוב: הפטור מהמבחן מקבלים רק יוצאי ארצות הברית וצרפת.
ליה שמטוב: אין פרסום רציני של החומר לבחינת רישוי.
ליה שמטוב: אין רשימה מפורטת מה צריך בדיוק ללמוד.
ליה שמטוב: תוכן המבחן הוא בעייתי.
ליה שמטוב: לא קיימת ועדת ערר או לא פועלת ברצינות, ועוד בעיות נוספות.
ליה שמטוב: גם שמענו מארגוני עולים שהרופאים מעדיפים לא לעלות לארץ, כי הם יודעים איזה קשיים מחכים להם.
ליה שמטוב: הם מחליטים ומעדיפים להגר לאירופה או לארצות הברית.
ליה שמטוב: מצד אחד אנחנו יודעים שבישראל קיים מחסור חמור ברופאים.
ליה שמטוב: ומצד שני המבחן הוא כל כך קשה שעולים חושבים פעמיים אם לעלות לארץ ובאיזה גיל לעלות.
ליה שמטוב: אם עולים לארץ עד גיל 38 אז גם מילואים מצפים להם.
ליה שמטוב: וגם כל מיני סיבות אחרות.
ליה שמטוב: אני רוצה גם להגיד תודה למרכז המחקר והמידע, ופה יושבת איתנו שלי לוי שעשתה עבודה מאוד רצינית, ואנחנו למדנו הרבה מהמסמך הזה.
ליה שמטוב: יושב איתנו פה מנכ"ל משרד הבריאות.
ליה שמטוב: אנחנו רוצים לשאול אם משרד הבריאות אולי צריך לקבל איזו החלטה על הפטור ממדינות אחרות, או להיפך, אולי בכלל צריך לבטל את הפטור, כי נוצרת פה הפלייה.
ליה שמטוב: מהמסמך הזה למדתי שאי אפשר לדעת מה הצלחה ואיזה אחוז עולים עוברים את הבחינות.
ליה שמטוב: אין הבחנה כזו.
ליה שמטוב: למשל, ישראלי שלמד בברית המועצות אז לא יכולים להבחין אם הוא עולה חדש או ישראלי שהגיע לשם ללמוד.
ליה שמטוב: אני חושבת שאפשר לעשות את זה, כי עולים כותבים בטופס שהם עולים חדשים, אז כן אפשר לדעת איזה אחוז של עולים עברו את הבחינה.
ליה שמטוב: כמה עולים לא עברו את הבחינה ועקב זה עזבו את הארץ.
ליה שמטוב: גם לא מצאתי את זה בנתונים.
ליה שמטוב: עוד דברים: כשעולים מגיעים לארץ, כולם יודעים מה עובר עליהם.
ליה שמטוב: זו שפה חדשה ומדינה חדשה, ופה אחרי הניסיון הרב בעבודה הם צריכים לשבת וללמוד ולהתכונן לבחינה כל כך קשה.
ליה שמטוב: כשהם לא עוברים את המבחן ולא יכולים לקבל את המגן, לא נותנים להם אפשרות לעשות מועד ב'.
ליה שמטוב: אולי גם פה צריכים לחשוב על מועד ב' לאנשים שלא יכולים בפעם הראשונה לעבור את המבחן.
ליה שמטוב: יכול להיות שמאיזה סיבות אישיות או סיבות אחרות קרה דבר כזה.
ליה שמטוב: אולי יהיו לי עוד שאלות בהמשך.
ליה שמטוב: הייתי רוצה לתת את זכות הדיבור למנכ"ל משרד הבריאות.
ליה שמטוב: אני יודעת שהנושא הזה גם לו וגם למנכ"ל משרד הקליטה הוא חשוב מאוד, והם מנסים לפתור את הבעיה.
ליה שמטוב: גם פה נמצאים מארגון "נפש בנפש".
ליה שמטוב: וגם מארגוני עולים שהביאו לנו את המסמכים שלהם.
ליה שמטוב: אני מבקשת ממנכ"ל משרד הבריאות, ד"ר רוני גמזו.
רוני גמזו: תודה רבה ליו"ר ותודה רבה לכולם, ותודה רבה על הדיון הזה.
רוני גמזו: גם אני רוצה להודות לשלי על הדו"ח המעמיק, שלימד גם אותנו וגם אותי על היקף הנושא והיקף הבעיות.
רוני גמזו: אנחנו עוסקים כאן באיזשהו מתח מסוים בין הרצון של כולנו להיות פתוחים בנושא הקליטה, בין הרגישות שלנו לקבל כמה שיותר אנשי צוות רפואי לתוך המערכת שלנו, בין ההבנה שלנו ההולכת וגדלה על החוסר בכוח אדם רפואי והצורך שלנו להגדיל את ההכשרה – לבין שמירה על אמות מידה מקצועיות.
רוני גמזו: זה המתח המורכב שאנחנו במשרד הבריאות אמונים עליו.
רוני גמזו: גם משרד הקליטה מבין את הסוגיה הזו, ובוודאי אין רצון ואין כוונה לבוא ולפתוח כל דבר וליצור בעיה בכיוון אחר, שהיא בעיה של איכות מקצועית.
רוני גמזו: יש תהליך.
רוני גמזו: התהליך הוא מוסדר ויש מספר נושאים שהועלו בדו"ח כאן, שאנחנו מתכוונים לשנות.
רוני גמזו: אותם הנושאים שאנחנו מתכוונים לשנות הועלו כאן ונאמרו על ידי כבוד היו"ר.
רוני גמזו: אבל אני חייב לסייד ולומר שהשינוי הבולט, המשמעותי, אם רוצים לעשות שינוי בולט ומשמעותי, זה בנושא של הפטור.
רוני גמזו: הרחבתו או צמצומו.
רוני גמזו: לכל דבר כזה יש משמעויות ענקיות.
רוני גמזו: בנושא של מועד ב' לבחינות המגן אני הנחיתי כבר במחזורים הקרובים להיערך לכך.
רוני גמזו: בנושא של סילבוסים אני הנחיתי כבר במחזורים הקרובים לבחון את הסילבוסים שתוארו כאן בדו"ח המחקר של הכנסת, וגם כן לפרסם אותם במידה שהם מתאימים.
רוני גמזו: תשימו לב שגם בדו"ח המחקר של הכנסת נאמר שהסילבוס בפנימית הוא יותר מ-30 עמודים.
רוני גמזו: רק לקרוא אותם לעולה חדש זה לא יהיה פשוט.
רוני גמזו: גם כאן צריך להבין את המורכבות.
רוני גמזו: אבל מבחינתנו אין בעיה.
רוני גמזו: אנחנו נשמח לפרסם סילבוסים, אם אנחנו נראה שהם מתאימים.
רוני גמזו: בגדול, זה נכון לומר שהסילבוס הוא כל הספר לרפואת ילדים.
רוני גמזו: אבל אם יש סילבוס שעוזר והוא קיים בתוך המערכת הסטודנטיאלית, של סטודנטים לרפואה ישראליים, מבחינתנו לפרסם אותו אין שום בעיה.
רוני גמזו: נבחן ונפרסם.
רוני גמזו: נקבל החלטה תוך מספר שבועות.
רוני גמזו: אין שום בעיה.
רוני גמזו: אנחנו לא מונעים את המידע הזה.
רוני גמזו: נפרסם גם סטטיסטיקה בין שיעורי המעבר של רופאים עולים או תושבים חוזרים.
רוני גמזו: יש איזו בעיה טכנית כאן, אך נתגבר עליה ונפרסם אם זה יעזור.
רוני גמזו: אנחנו חשבנו שזה לא ייתן הרבה, אבל נתאמץ וגם את הנושא הזה נפתור.
רוני גמזו: קורסים בארצות המוצא – קורסי הכנה בארצות המוצא – היו בעבר.
רוני גמזו: מבחינתנו אפשר לחדש.
רוני גמזו: אנחנו ניצור נוהל תוך זמן קצר איך יוצרים את הקורסים.
רוני גמזו: מבחינתנו נגדיר אדם.
רוני גמזו: הוא יוביל את הקורסים בארצות המוצא.
רוני גמזו: המדריכים, המורים המלמדים, יכולים להיות אנשי המקום.
רוני גמזו: אנחנו ננחה.
רוני גמזו: זה יכול להיות מתופעל על ידי הסוכנות, כפי שהיה בעבר.
רוני גמזו: אין לנו בעיה עם זה.
רוני גמזו: אנחנו מאוד מאוד פתוחים.
רוני גמזו: מי שמכיר את נושא כוח האדם הרפואי במדינת ישראל – אנחנו רוצים להכניס כמה שיותר.
רוני גמזו: יחד עם זאת, אחד הדברים שקשה לנו ואנחנו לא מתכוונים לשנות, זה איכות הבחינה, איכות ההוראה, איכות הקורס ותהליך ההכשרה לקראת הקורס.
רוני גמזו: שם אנחנו חושבים שצריך עדיין לעמוד על אמות מידה מקצועיות.
רוני גמזו: ועל אמות המידה המקצועיות הללו אנחנו מקפידים.
רוני גמזו: ושוב אמרתי, אם מישהו מחר מחליט לגעת בנושא של ארצות המוצא, שם השינוי הגדול, אבל זה מורכב ובעייתי מאוד לשני הכיוונים.
רוני גמזו: הוספה או ביטול.
רוני גמזו: יש לזה משמעות ענקית גם בנושא הקליטה ובנושא העלייה.
ליה שמטוב: מ-1987 מישהו בדק את הארצות האלה?
רוני גמזו: אני כבר אומר.
רוני גמזו: אפשר לבדוק.
רוני גמזו: אם אנחנו נבדוק, לא תמיד יהיה פשוט להסביר למה זו כן וזו לא.לא תמיד יהיה פשוט להסביר.
רוני גמזו: הנושא הזה הוא מורכב.
רוני גמזו: אני אומר שכל בדיקה שהיא בהחלט יכולה להעלות דברים נוספים.
רוני גמזו: אנחנו העברנו בינינו לבין משרד הקליטה בוועדה בין-משרדית רעיון לבחון על פי דירוג אוניברסיטאות בחוץ לארץ, ואז לפתוח את זה לא לפי ארצות אלא לפי אוניברסיטה.
רוני גמזו: אבל גם כאן יש בעיה.
רוני גמזו: כי הנושא של הדירוג הוא לא הוכחה חזקה שאנחנו יכולים לומר בבטחה שזה כן וזה לא.
רוני גמזו: בתיאום עם משרד הקליטה החלטנו להמשיך לבדוק איזה דירוג שאנחנו יכולים לעמוד מאחוריו, כי כל דירוג שאנחנו נציע כשינוי לתקנות, נצטרך לעמוד במבחן בג"צ.
רוני גמזו: למה זה כן, ומה הדירוג הזה והאם הוא מוכח במדינות אחרות, ואיך אתה בוחן אותו ומי אמר שהוא נכון וכו'.
רוני גמזו: כמובן שהנושא של עידוד חוזרים וגם הנושא של הסטטיסטיקה כמה מהם נשארים כאן, כל הדברים האלה מאוד חשובים וייבדקו על ידנו.
רוני גמזו: אני חייב לומר לכם שאני נפגשתי עם אחד היושבים כאן.
רוני גמזו: הוא בטח יאמר את דבריו בהמשך.
רוני גמזו: אחד מהרופאים.
רוני גמזו: הנושא באמת נוגע ללב.
רוני גמזו: אני אומר את זה בצורה הכי גלויה ופתוחה.
רוני גמזו: אנחנו כמשרד הבריאות לא 'מנפנפים' ולא אדישים, ואני כמנכ"ל לוקח את זה כנושא מאוד קרוב לליבי ולעשייתי.
רוני גמזו: יחד עם זאת, שוב, תיארתי לכם את המתח.
רוני גמזו: זה נושא שבו אתה רוצה לשמור על האיזון.
רוני גמזו: גם להיות מקבל פנים של עולים חדשים, ומצד שני לשמור על רמה מקצועית.
רוני גמזו: תודה רבה.
ליה שמטוב: תודה למנכ"ל משרד הבריאות.
ליה שמטוב: אני רציתי לשאול אותך לגבי המבחנים בבית חולים קפלן ובבית חולים השרון.
ליה שמטוב: בבית חולים השרון עוברים מבחנים תושבים חוזרים, ובבית חולים קפלן – עולים חדשים.
ליה שמטוב: יש הבדל בין אחוז שעוברים את המבחנים בבית חולים שרון ובין העולים בבית חולים קפלן.
ליה שמטוב: עכשיו, זה נובע מבית החולים או זה נובע מסיבות אחרות?
רוני גמזו: זו שאלה טובה.
רוני גמזו: אני מתחייב להעביר את תשובתי לוועדה לאחר שאבדוק את זה.
רוני גמזו: זו שאלה שעלתה בדיון פנימי שלנו לאחרונה, ואני מתחייב להעביר את תשובתי לוועדה תוך חודש ימים.
רוני גמזו: בקשתי לבדוק את זה.
רוני גמזו: זה בהחלט צף לנגד עינינו.
רוני גמזו: האם זה בגלל המתכונת או סיבה אחרת.
ליה שמטוב: מנכ"ל משרד הקליטה, דמיטרי אפרצ’ב הצטרף אלינו.
ליה שמטוב: לא שמעת מה שאמר רוני, אבל אתם נפגשתם ואתם עושים עבודה משותפת.
ליה שמטוב: גם משרד הקליטה וגם משרד הבריאות וגם כל הארגונים רוצים להקל במבחנים ושיהיו לנו רופאים טובים ולא יהיה לנו מחסור ברופאים.
דמיטרי אפרצ’ב: גבירתי היו"ר.
דמיטרי אפרצ’ב: קודם כל אני חייב 'לפרגן' למשרד הבריאות ולרצון הטוב.
דמיטרי אפרצ’ב: אנחנו מתחילת העבודה בממשלה הזאת יצרנו קשר בנושא הזה עם המנכ"ל הקודם.
דמיטרי אפרצ’ב: מסיבות ידועות זה נפסק.
דמיטרי אפרצ’ב: הקשר שב עם כניסתו של המנכ"ל החדש, רוני גמזו.
דמיטרי אפרצ’ב: הוא מיוזמתו יצר קשר ואנחנו מקיימים ועדה שדנה בכל הנושאים האלה.
דמיטרי אפרצ’ב: עכשיו, אני לא אחדש.
דמיטרי אפרצ’ב: אני לא שמעתי מה אמר רוני.
דמיטרי אפרצ’ב: אנחנו בסך הכול נמצאים בקשר הדוק, כמעט יום יומי.
דמיטרי אפרצ’ב: הסוגיות הן סוגיות מאוד לא פשוטות ברמה הבירוקרטית של העניין.
דמיטרי אפרצ’ב: למרות שברור לחלוטין שלמדינת ישראל יש אתגר מאוד לא פשוט של מחסור אמיתי ברופאים מצד אחד.
דמיטרי אפרצ’ב: מצד שני לא מעט רופאים 'נמצאים בקנה', ופה לדעתי גם הנושא הזה צריך כניסה בכובד ראש יחד עם הפרטנר הנוסף, ההסתדרות הרפואית, שיכולה גם בכלים שלה הרבה מאוד להקל במידה שיהיה רצון אמיתי לנושא הזה.
דמיטרי אפרצ’ב: הסוגיה הזאת מתחלקת לכמה חלקים.
דמיטרי אפרצ’ב: חלק לא קטן הוא גם אותם חבר'ה צעירים שבגלל היעדר פתרונות למספר מקומות באקדמיה הישראלית נאלצים לחפש את עצמם מחוץ לגבולות המדינה.
דמיטרי אפרצ’ב: אנחנו דנו בנושא הזה.
דמיטרי אפרצ’ב: אנחנו בהחלט חושבים שאותם אנשים שבוחרים לעצמם ולא התקבלו כאן בארץ, וכולנו יודעים שרף הכניסה לאוניברסיטאות בתחום הרפואי הוא בסביבות 740 נקודות ויותר במבחן הפסיכומטרי, וכל מי שיש לו 730 והוא עדיין מצוין וטוב, אין לו כאן אפשרות להיכנס.
דמיטרי אפרצ’ב: אנשים שרוצים לעסוק ברפואה נוסעים ללמוד בחוץ לארץ.
דמיטרי אפרצ’ב: ואני חושב שמחובתנו לחפש פתרונות ודרכים איך לגרום להם אחרי הלימודים לחזור בחזרה הביתה.
דמיטרי אפרצ’ב: כי הפיתוי בחוץ לארץ הוא לא קטן.
דמיטרי אפרצ’ב: יודעים שהתנאים שרופאים מקבלים, בייחוד באירופה ובארצות הברית, הם שונים.
דמיטרי אפרצ’ב: מכיוון שיש לנו כאן מחסור צריך לחפש דרך איך אנחנו נקל בלי לפגוע כמובן באיכות של אותם רופאים.
דמיטרי אפרצ’ב: אבל אני משוכנע שאם הרופא שיש לו אישור לעסוק ברפואה , בייחוד אירופי, אני חושב שרמת הרפואה שם, בעיקר במקומות הידועים לנו, אינה פחות משלנו.
דמיטרי אפרצ’ב: צריך למצוא את הדרך איך למשוך אותם בחזרה.
דמיטרי אפרצ’ב: לגבי רופאים.
דמיטרי אפרצ’ב: יש מספר לא מבוטל של רופאים שנמצאים בחוץ לארץ והם זכאי עלייה ויכולים לעלות לארץ.
דמיטרי אפרצ’ב: חלק מהדברים שמרתיעים אותם מלהגיע זה התנאים הלא פשוטים לקבלת רישיונות פה.
דמיטרי אפרצ’ב: יחד עם זה, כבר עכשיו בארץ, אם אני לא טועה, יש קרוב  ל-700-500 רופאים שנמצאים כאן, שכל שנה שהם לא יכולים או לא מצליחים לעבור את המבחנים, כמובן מרחיק אותם מן המטרה, ואת המדינה מהפתרון.
דמיטרי אפרצ’ב: אני מאוד מקווה שבוועדה שהקמנו נוכל להתקדם בצורה יותר יעילה ולפתרונות אמיתיים.
דמיטרי אפרצ’ב: מצד אחד אני אופטימי.
דמיטרי אפרצ’ב: מצד שני אני גם מבין ואני לא מנסה לברוח מזה שהסוגיות שמשרד הבריאות צריך להתמודד איתן מבחינת תקנים בבתי חולים ומבחינת מבחנים של מתן אישור עיסוק ברפואה הם מאוד לא פשוטים.
דמיטרי אפרצ’ב: אנחנו במשרד הקליטה בהחלט מוכנים לעשות את כל מה שנדרש.
דמיטרי אפרצ’ב: אנחנו עושים כל מה שקשור להכנה של רופאים למבחנים וגם בהשתתפות שלנו בנושא של מתמחים בבתי חולים ובמחקר ובכל דבר.
דמיטרי אפרצ’ב: נמשיך לעשות את זה מתוך תקווה שיהיה למשרד הקליטה ולמשרד הבריאות את המשאבים הנדרשים לפתור את הבעיות.
ליה שמטוב: שלי, את רוצה  עוד משהו לשאול?
שלי לוי: הדברים המרכזיים כבר נאמרו.
ליה שמטוב: אני מבקשת מפרופסור חיים דורון, יו"ר חבר הנאמנים במכון הלאומי לחקר שירותי בריאות.
חיים אורון: קודם כל, בוקר טוב.
חיים אורון: אני מודה עבור ההזמנה.
חיים אורון: לדעתי הדיון הזה הוא חיוני ביותר, ואני אסביר למה אני רואה אותו כחיוני.
חיים אורון: כפי שהוא מורכב הוא חיוני.
חיים אורון: אני חשבתי לעצמי למה הוזמנתי.
חיים אורון: אני לא מדבר בשם המכון הלאומי בהזדמנות זו.
חיים אורון: אני עליתי ארצה לפני 57 שנים מארגנטינה כרופא צעיר.
חיים אורון: בשנות עלייה המונית היה מחסור ברופאים הרבה יותר חמור מאשר היום.
חיים אורון: אני ישבתי בנגב, וחשבנו איך אפשר לתרום להקלת המצב שהיה חמור מאוד.
חיים אורון: אני לא רוצה לתאר אותו כי אין פה זמן.
חיים אורון: ואז נולדה היוזמה שלנו להביא קבוצות של רופאים עולים שיבואו עם התחייבות לשנת עבודה בכפר באזורי פיתוח ובריכוזי עולים עם תוכנית.
חיים אורון: אז נולדה התוכנית.
חיים אורון: אז נולדו הקורסים.
חיים אורון: שלחנו אותם לשלושה חודשי אולפן.
חיים אורון: שלושה חודשי קורס למבוא לרפואה הישראלית.
חיים אורון: אז לא היו בחינות.
חיים אורון: והתחייבות לשנת עבודה.
חיים אורון: רבותיי, רובם נשארו בארץ והגיעו לתפקידים בולטים ברפואה הישראלית.
חיים אורון: אני יכול אחרי הישיבה למסור שמות שאתם לא תאמינו.
חיים אורון: כ- 250 רופאים.
חיים אורון: פתרנו אז או תרמנו מידע מרבי לפתרון הבעיה בנגב ובגליל.
חיים אורון: ברגע מסוים אמרו לנו: הנגב כבר בסדר, תשלחו לגליל.
חיים אורון: זו סיבה אחת שאני מבין שבגללה הוזמנתי.
חיים אורון: אבל היה לי הכבוד לפי מינוי של משרד הבריאות ושל משרד הקליטה משותף ב-1987 לקראת העלייה ההמונית של רופאים מברית המועצות.
חיים אורון: התמניתי כיו"ר הוועדה שתכננה את קליטת הרופאים העולים מברית המועצות.
חיים אורון: יחד עם פרופסור אריאל המנוח ז"ל שהיה שגריר ברוסיה ועסק הרבה בקליטת רופאים עולים מרוסיה; יחד עם פרופסור שמעון גליק, ייבדל לחיים ארוכים, שהיה בתפקיד בכיר בנגב, בתפקיד בכיר במשרד הבריאות; ופרופסור ורדי, אביו של פרופסור ורדי היום, שהיה ראש כוח אדם, תפקיד במשרד הבריאות.
חיים אורון: אנחנו תכננו יחד.
חיים אורון: כל שבוע היינו מקבלים טלפון: תוסיפו עוד 500.
חיים אורון: ואני לא במקרה מצטט את זה.
חיים אורון: אני רוצה להסביר איך אני רואה את הפרובלמאטיקה המורכבת שמנכ"ל משרד הבריאות הסביר בצורה כל כך יסודית.
חיים אורון: יש פה שני נושאים, ואני הולך בעקבות הדו"ח המצוין שלכם, של מרכז המידע, שנהניתי ממנו מאוד.
חיים אורון: ושם אתם אומרים שיש שלוש מטרות לנושא, אותן המטרות שהמנכ"ל הזכיר: הרמה הרפואית בארץ, עידוד העלייה והקליטה – אבל אני מוסיף ואתם הזכרתם את זה - התאמה למערכת הבריאות בארץ היום, לא לפני 25 שנה.
חיים אורון: כי חלו תמורות.
חיים אורון: ואני עוד אפרט למה זה נוגע לתהליך הזה.
חיים אורון: אין לי ביקורת כלפי שום מוסד וכלפי שום אדם.
חיים אורון: אני חושב שכל אחד ממלא את תפקידו בצורה הרצינית, היסודית וההוגנת ביותר.
חיים אורון: לא זה הנושא בכלל.
חיים אורון: הנושא זה הסיסטמה אליה הגענו.
חיים אורון: לא באשמת איש.
חיים אורון: לדעתי המצב הנוכחי מחטיא את שלוש המטרות גם יחד.
חיים אורון: מנכ"ל משרד הבריאות הסביר עד כמה שזה מורכב, ובגלל זה אני כבר אומר מראש.
חיים אורון: הבעיה איננה טלאי על טלאי.
חיים אורון: הבעיה היא פה הרבה יותר יסודית.
חיים אורון: ראייה כוללת של העניין בחיפוש פתרון יסודי, ותרשו לי, כמה רגעים כדי להסביר את עצמי.
חיים אורון: יש פה שני נושאים יסודיים שקשורים אחד לשני.
חיים אורון: אחד זה הפטורים, והשני זה בחינות הרישוי.
חיים אורון: אני לא עוסק בבחינות אחרות.
חיים אורון: אני רוצה להתרכז בזה.
חיים אורון: ובכן, בקשר לפטורים הייתה לדעתי טעות היסטורית, אבל לא החמורה ביותר.
חיים אורון: החמורה ביותר היא שהייתה החלטה לקשור את זה לנושא ההתמחות.
חיים אורון: ההתמחות כפי שאנחנו רואים אותה קשורה לא במעט במבנה מערכת הבריאות, ואילו החינוך הרפואי קשור בהכשרה יסודית, והרישוי קשור להכשרה היסודית.
חיים אורון: אבל אני מבין למה המועצה המדעית הלכה לזה.
חיים אורון: לא היו להם פרמטרים אחרים.
חיים אורון: אבל הדבר החמור ביותר שפה נעשה, זה הפטור הגורף לפי מדינות.
חיים אורון: למה?
חיים אורון: רופא שיושב בארגנטינה, לדעתי, ארשה לעצמי להתייחס לזה.
חיים אורון: כי באמריקה הלטינית יש כחצי מיליון יהודים, פלוס מינוס, אל תתפסו אותי בפרט, והמקצוע הרפואי מאוד מיוצג.
חיים אורון: אגיד עוד יותר מזה.
חיים אורון: שם יש, לא כולם, אבל יש כאלה שקיבלו חינוך יהודי והיו בתנועות נוער ציוניות רופאים צעירים, והעניין הזה להגיד שרופא שבא ולמד בניו-זילנד ובאוסטרליה ובדרום אפריקה ובצרפת ובארצות הברית ובקנדה ובבריטניה.
חיים אורון: רבותיי, איך אתם חושבים שהרופא הצעיר הארגנטינאי שמתעניין בעלייה, ופה יושבים כאלה שעשו את זה, איך אתם מבינים שהוא תופש את זה.
חיים אורון: הוא תופש את זה: אני רופא מסוג ב'.
חיים אורון: חוץ מזה היום מגיעה אינפורמציה מיד יותר מהר מאשר האינפורמציה הנכונה שצריכה להגיע, דרך אגב.
חיים אורון: מגיעה אינפורמציה: זו בחינה קשה, אני לא מדבר עכשיו על הבחינה, אבל מה הן השמועות.
חיים אורון: ודרך אגב, בדו"ח שלכם החשוב כל כך קראתי שבשלוש השנים האחרונות הממוצע היה של 15% שעברו את הבחינה הזאת.
חיים אורון: ושקודם  הממוצע הכללי של תקופה יותר ארוכה היה בין 25%-5% .
חיים אורון: רבותיי, פה יש משהו  יסודי בכל הסיסטמה.
חיים אורון: חוץ מזה מגיעה השמועה שאפילו בודדים, אמרו לי שעשרים וכמה, אני לא רוצה להיכנס לזה.
חיים אורון: פה אמרו לי שעשרים וכמה.
חיים אורון: אפילו בודדים שבגלל זה ירדו מהארץ והתקבלו לעבודה עם רישוי בספרד או באנגליה.
חיים אורון: רבותיי, פה יש משהו יסודי שלא בסדר.
ליה שמטוב: הם לא רק יורדים.
ליה שמטוב: הם ירדו מהארץ עקב זאת שלא יכלו לעבור את המבחן.
ליה שמטוב: אפשר לדבר על זה, על הרופאים שמגיעים מארגנטינה.
חיים אורון: בוודאי, לזה אני מתכוון.
דמיטרי אפרצ’ב: זה מצב פרדוקסאלי.
דמיטרי אפרצ’ב: סליחה שאני מתפרץ לדבריך.
דמיטרי אפרצ’ב: הרופאים מארגנטינה, וארגנטינה ידועה ברופאים שלה ותרומתם המשמעותית לנושא הרפואי.
דמיטרי אפרצ’ב: אבל רופא מארגנטינה שבטעות או בגלל החינוך שכבודו אומר, הוא מגיע לארץ מתוך רצון להיות כאן.
דמיטרי אפרצ’ב: לוקח לו במקרה הטוב שנתיים עד שהוא מקבל את האישור, ואם הוא מגיע למדריד, משדה התעופה הוא הולך לחדר ניתוח.
דמיטרי אפרצ’ב: הדבר הזה הוא מוזר.
חיים אורון: נכון.
חיים אורון: תרשו לי, אם דווקא נגעתם ברופאים מדרום אמריקה, אמריקה הלטינית זה לא רק ארגנטינה.
חיים אורון: אני לא ערכתי סקר ולא ערכתי מחקר.
חיים אורון: אבל לפי זיכרוני ובחצי שעה, שעה קלה, ואני בגילי זיכרון הוא לא אחד מהדברים המעולים ביותר.
חיים אורון: ערכתי לי רשימה של 45 איש שאני מכיר, מנהלי מחלקות בארץ, אנשים בתפקידים בכירים במוסדות רפואיים.
חיים אורון: ועוד דבר אחד – ישנם חמישה מקצועות שבהם הארץ חייבת במידה רבה לחלוציותם של רופאים מארגנטינה דווקא.
חיים אורון: שיקום רפואי, פרופסור נחנזון שניהל את בית החולים לווינשטיין, הוא מחלוצי השיקום הרפואי בארץ.
חיים אורון: גם פרופסור רינג המנוח מבית החולים לווינשטיין.
חיים אורון: רבותי, אם היועץ הרפואי של הוועדה לאנרגיה אטומית, שהיה במשך שנים מנהל המכון לרפואה גרעינית בבילינסון, פרופסור ארנסטו לובין, אם הוא למד במונטה-וידיאו, אז הוא הגיע...
חיים אורון: רוב הרופאים האלה הגיעו לארץ עם ההכשרה הבסיסית מארצות האלה.
חיים אורון: זה היה לפני.
חיים אורון: הם לא עברו התמחות או חלק גדול מהם, על כל פנים.
חיים אורון: פה משהו לא בסדר.
חיים אורון: רבותיי, אי אפשר היה לפתוח את הפקולטה לרפואה בתל אביב בלי פרופסור נתן שבא מירושלים, והוא ניהל את המחלקה לאנטומיה.
חיים אורון: הוא למד ברוסריו שבארגנטינה.
חיים אורון: אז יש פה איזו בעיה.
חיים אורון: אנחנו הסתבכנו.
חיים אורון: המדינה הסתבכה עם הנושא הזה.
חיים אורון: ויש עוד.
חיים אורון: אני לא רוצה לתת שמות יותר.
חיים אורון: יש בגריאטריה חלוצים.
חיים אורון: אחד מצ'ילה, אחד מארגנטינה.
חיים אורון: בבריאות הנפש – פרופסור רסילובסקי ניהל את בית החולים טלביה במשך שנים.
חיים אורון: היה אחד מהיועצים הבכירים של עליית הנוער בארץ.
חיים אורון: יש לי יותר שמות.
חיים אורון: יש חלק לצערי הרב בעולם האמת.
חיים אורון: ובכן, בקשר לפטורים.
חיים אורון: אני רוצה להגיד.
חיים אורון: הפתרון שאתה רמזת עליו ולא התחייבת לזה, ואני חושב שד"ר שני דוגל בו בקשר לביטול הפטורים.
חיים אורון: אני לא נכנס לוויכוח הזה כרגע אם זה טוב או זה רע.
חיים אורון: אני חושב שהפטורים בצורה גורפת היה משגה היסטורי.
חיים אורון: אני בספק אם ממשלת ישראל היום, יכול להיות שבעוד כמה שנים, תבטל את הפטורים האלה.
חיים אורון: מכיוון שאנחנו בתקופה של מחסור ברופאים ויש פה איזו סתירה בין הדברים.
חיים אורון: אני פסימי בקשר לזה.
חיים אורון: הנושא השני זה בחינות הרישוי.
חיים אורון: רבותיי, יש אלמנט אחד יסודי.
חיים אורון: יש שוני יסודי בין המציאות שהייתה כשהנהיגו את הבחינות האלה לבין מערכת הבריאות כיום.
חיים אורון: קודם כל ארצות המוצא.
חיים אורון: אז העולים בסוף שנות ה-80 או ב-90 ממזרח אירופה הגיעו 85%.
חיים אורון: את זה למדתי מהסקר שלכם.
חיים אורון: כיום 37%.
חיים אורון: מאמריקה – 8.5%, היום – 21%.
חיים אורון: ממערב אירופה מ-4%, היום – 19%.
חיים אורון: יש פה שוני.
חיים אורון: יש שייך להרכב הגילי.
חיים אורון: זה שייך להרכב המקצועי.
חיים אורון: זו סיטואציה אחרת.
חיים אורון: עוד דבר אחד.
חיים אורון: הייתה בארץ, וד"ר גמזו, אתה תאשר את זה כאיש המוסמך במשרד הבריאות, הייתה רפואה כללית בארץ.
חיים אורון: זאת אומרת, הוא יעבוד כרופא כללי בקופת חולים זו או בקופת חולים אחרת.
חיים אורון: אנחנו במשך כל השנים פיתחנו את ההתמחויות בקהילה, התמחויות ברפואת המשפחה, ברפואת ילדים.
חיים אורון: רפואת ילדים זו התמחות כוללת.
חיים אורון: יש פה איזו פרובלמאטיקה עם הקהילה, אבל לא אכנס לזה.
חיים אורון: היום לרופא שבא בלי התמחות קשה מאוד להתקבל לעבודה בקופות החולים, בעיקר אני יכול להגיד את זה על כללית, על מכבי ועל לאומית.
חיים אורון: לגבי מאוחדת אני פחות בקי.
חיים אורון: אז יש פה שוני.
חיים אורון: הבחינה הזו של חמישה מקצועות, עם כל הכבוד, היא מכוונת לרופא בכלל.
חיים אורון: הוא יעבוד ככללי.
חיים אורון: היום אפשר לשאול את הרופא, בעיקר את אלה עד גיל מסוים, אפשר לקבוע אותו, לאיזה התמחות הוא נרשם כבר היום, ואז הקורס יוכל להיות מכוון לזה, צורת המבחן.
חיים אורון: אני לא אומר לשחרר אותם מרמה רפואית, חלילה.
חיים אורון: אבל יש פה שוני טוטלי בעניין.
חיים אורון: אז זה עניין של רפואה כללית להתמחויות.
חיים אורון: ואחרון אחרון.
חיים אורון: מנכ"ל משרד הקליטה הזכיר את זה.
חיים אורון: אז היה עודף רופאים.
חיים אורון: רבותיי, המדינה הזו בכל נושא עוברת מאיגרא רמה לבירה עמיקתא וחוזר חלילה.
חיים אורון: גם בנושא הזה היו תקופות של עודף רופאים.
חיים אורון: היו תקופות של מחסור ברופאים.
חיים אורון: היו תקופות שהמחסור ברופאים היה אחד הנושאים המרכזיים.
חיים אורון: כל היום בעיתונות.
חיים אורון: אני זוכר את זה.
חיים אורון: היום אנחנו שוב במחסור ברופאים.
חיים אורון: אבל כשהנהיגו את הבחינות האלה היה עודף רופאים בארץ.
חיים אורון: וזו הייתה אחת הטענות.
חיים אורון: היום אנחנו במצב הפוך.
חיים אורון: אנחנו במחסור ברופאים.
חיים אורון: מה הן המסקנות לסיכום, ואני מסיים.
חיים אורון: קודם כל צריך לדעת יותר על הנושא הזה.
חיים אורון: אני פה בדבר יחיד חולק עליך.
חיים אורון: אני כן חושב שאפשר לדעת יותר.
חיים אורון: קודם כל ישנם הבוגרים בארץ שעובדים כמה שנים.
חיים אורון: אפשר לחקור אותם הרבה יותר.
חיים אורון: זה לא נעשה עד היום.
חיים אורון: ונדמה לי שהעבודה שלכם גם מזכירה את הדבר הזה.
חיים אורון: אני לפחות זוכר את זה.
חיים אורון: עכשיו, אם תפנו למכון הלאומי, אני לא מתחייב בשמו, אבל מוכן לשכנע לעשות עבודה כזאת יזומה.
חיים אורון: הדבר השני, אפשר לדעת יותר את ארצות המוצא.
חיים אורון: גם אם אתם קושרים את זה, אני אומר למועצה המדעית, בנושא ההתמחות.
חיים אורון: אני לא חושב שההתמחות בארצות אמריקה הלטינית היא היום אידנטית  כפי שהייתה לפני עשרים וכמה שנים.
חיים אורון: לא יכול להיות.
חיים אורון: יש תהליכי התפתחות בארצות האלה גם כן.
חיים אורון: אז צריך לדעת יותר.
חיים אורון: אני מציע רוויזיה יסודית של כל הנושא, כאילו היינו טבולה ראסה.
חיים אורון: לקראת רפורמה מסוימת, יש לי רעיון משלי, אבל אני טועה איך שצריך לעשות את זה.