GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: התשובה לא ברורה בכלל.
אריאלה רבדל-נדקוב: האמת, אני פשוט -
דני אדמסו: התוכנית הזאת נבנתה במשך שנה וחצי.
אריאלה רבדל-נדקוב: זה לא משנה, אבל זה לפרוטוקול.
אריאלה רבדל-נדקוב: - - - זה לפרוטוקול, שיהיה ברור לכם.
אריאלה רבדל-נדקוב: לא את המטרה.
אריאלה רבדל-נדקוב: המטרה היא הפרוטוקול, שיהיה ברור – אני חושבת - שהאוצר עושה כאן מעשה, לוקח על עצמו החלטה שהוא לא מתקצב תוכנית שאושרה בממשלה.
אריאלה רבדל-נדקוב: עכשיו הוא אומר: בואו נראה למה אנחנו לא מתקצבים.
אריאלה רבדל-נדקוב: יש כאן - - - שהוא לא סביר בעליל.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני עובדת מדינה, יכול להיות שהדברים שלי לא בסדר, אני אומרת לך, כאזרחית המדינה ולא כעובדת מדינה: זה לא בסדר.
אריאלה רבדל-נדקוב: ותעבירי את זה למנהל האגף שלך, לסמנכ"ל שלך ולשר שלך.
אריאלה רבדל-נדקוב: זה לא בסדר.
שלמה מולה: לראש הממשלה שלך.
ליה שמטוב: ואתם פניתם?
אריאלה רבדל-נדקוב: אנחנו - מה זה פנינו?
אריאלה רבדל-נדקוב: במהלך התקציב שלי לשנה הזאת – אושר אתמול, אחרי אין ספור טלפונים מהאגף שהיא עובדת בו – אתמול הבחור התעשת, וישלם את הכסף, אחרי ש – אבל זה לא משנה.
אריאלה רבדל-נדקוב: גם בתקציב חלקי - - -
שלמה מולה: זה מאד משנה.
שלמה מולה: אני אגיד לך למה זה משנה.
שלמה מולה: אם תקציב 2009 אושר ביוני - - -
שלמה מולה: רגע, אם התקציב אושר, כל המשרדים, כל התוכניות אמורים להיות.
שלמה מולה: ואז, אם את מקבלת את התקציב רק אתמול, זאת אומרת ש-אנחנו נמצאים באמצע דצמבר, עכשיו אין לך מה לעשות עם הכסף.
אריאלה רבדל-נדקוב: עוד לא קיבלתי.
שלמה מולה: אה.
שלמה מולה: את קיבלת טלפון.
שלמה מולה: זה גם בסדר.
אריאלה רבדל-נדקוב: היום או מחר זה יבוא לאישור ועדת הכספים, ואז בשבוע הבא זה יגיע למשרד – אבל, אל תדאג.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני צריכה להוציא חוזים.
אריאלה רבדל-נדקוב: אנחנו נוציא חוזים, הכסף יישמר, לא – אל תדאג.
אריאלה רבדל-נדקוב: נפעיל אותו בשנה הבאה.
אריאלה רבדל-נדקוב: הכסף יהיה.
חגית חובב: בשבועיים האחרונים של השנה אפשר לחסוך שנה.
אריאלה רבדל-נדקוב: כן.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני חותמת חוזים.
אריאלה רבדל-נדקוב: הנה חגית, קודמתי בתפקיד – אין לנו בעיה.
אריאלה רבדל-נדקוב: אנחנו מסדרים את הכסף אם עד ה-15 בדצמבר יש לנו אישור של ועדת הכספים.
אריאלה רבדל-נדקוב: הנקודה היא לא זו.
אריאלה רבדל-נדקוב: הנקודה היא: למה בתוכנית האתיופית צריכים אישור מיוחד?
אריאלה רבדל-נדקוב: זה משהו שאני לא מצליחה להבין אותו.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני רוצה להגיד לכם שחנוך הציג מאד נכון.
אריאלה רבדל-נדקוב: אנחנו באמת חסכנו בתוכנית.
אריאלה רבדל-נדקוב: לא בזבזנו בתוכנית.
אריאלה רבדל-נדקוב: לא אמרנו: משכנתאות לכולם.
אריאלה רבדל-נדקוב: מאד דייקנו במשכנתאות להגיד: מי שיש לו סיכוי סביר להגיע לדירה.
אריאלה רבדל-נדקוב: הלכנו גם לתוכניות שאמרנו שיעצימו – בכל המשרדים – את אותן קבוצות בתוך הקהילה, שאחרי שיעשו את העבודה, כל מי שמסוגל מביניהם יגיע למקום הטבעי שלו בחברה, ולא למקום שלו בחברה שהוא נמצא בה, בגלל שהוא עולה חדש, או עולה ותיק שלא הצליח להשתלב.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני חושבת שזה לכבודה של מדינת ישראל התוכנית הזו, זה לא לכבודה של מדינת ישראל האופן שבו היא מתוקצבת – אני אומרת את זה כעובדת מדינה, לפרוטוקול.
יעל סגל-מקליס: אני מנהלת המחלקה המשפטית בעמותת "טבקה".
יעל סגל-מקליס: תנו לי להציע קצת פרשנות משלי לשאלות האלה: "למה"?
יעל סגל-מקליס: יש פה שורה תחתונה מאד פשוטה.
יעל סגל-מקליס: יש פה כסף, ואין פה כוח פוליטי.
יעל סגל-מקליס: זה הכל, על זה אנחנו מדברים.
יעל סגל-מקליס: יש פה איזה ספק למישהו מהארגונים, למישהו ממשרדי הממשלה או למישהו מהאנשים בשטח, לגבי הצרכים של הקהילה?
יעל סגל-מקליס: לגבי המצב של הקהילה?
יעל סגל-מקליס: אני לא חושבת שלמישהו יש פה ספק.
יעל סגל-מקליס: יש פה פשוט קבוצה, מגזר, שאין לו מספיק כוח פוליטי, ולכן לא משחררים את הכסף, לאחר שישבו טובי המוחות, והגו תוכנית – כמו שאמר חבר הכנסת מולה – במשך, לא חודשים.
יעל סגל-מקליס: במשך שנים.
יעל סגל-מקליס: אנשים שנמצאים בשטח, אנשים שיש להם ניסיון בעשייה.
יעל סגל-מקליס: אין ספק.
יעל סגל-מקליס: האמצעים ברורים, המטרה ברורה, הכסף לא נמצא.
יעל סגל-מקליס: יישבו עכשיו ויספרו מחדש איך ייקחו את מעות החיטים האלה, יחלקו אותן מחדש ויחשבו מה לעשות אתן.
יעל סגל-מקליס: שמשרד ראש הממשלה ייתן תשובה, מדוע לא מוכנים לתת את הכסף.
יעל סגל-מקליס: נקודה – אין פה שום שאלה של תכנון.
יעל סגל-מקליס: התוכניות נמצאות פה, הכתובת היא על הקיר, אין פה – המגזר הזה לא מספיק חזק.
יעל סגל-מקליס: אם עכשיו ההתנחלויות נכנסו לרשימה של סדרי העדיפויות מבחינת היישובים – זה רק בגלל הסיפור של כוח פוליטי.
יעל סגל-מקליס: זה שתוכנית החומש הזאת - - -
שלמה מולה: וגם סל התרופות אתמול בסבב טלפוני, בגלל ליצמן.
יעל סגל-מקליס: בבקשה.
שלמה מולה: על חשבון תרופות מצילות חיים.
שלמה מולה: אלה 63 מיליון שקל, שמצאו תוך חצי שעה.
יעל סגל-מקליס: אז מה אנחנו מנסים?
יעל סגל-מקליס: לשבת פה ולנסות להמציא מחדש את הגלגל הזה?
יעל סגל-מקליס: בשביל מה?
יעל סגל-מקליס: יש פה – סליחה שאני אומרת בצורה בוטה: כל הפורום הזה, עכשיו, יהיה אימפוטנטי לחלוטין.
יעל סגל-מקליס: כי מישהו אחר צריך לתת פה תשובות ולהסתכל לקהילה הזאת בעיניים, ולהגיד: אנחנו משאירים אתכם באותו מצב, אנחנו מנציחים את המצב הקשה הזה, זאת האחריות שלנו לזה שהכסף הזה לא מועבר.
יעל סגל-מקליס: נקודה.
יעל סגל-מקליס: אין פה יותר מזה, אני חושבת, מה להגיד.
ליה שמטוב: כמו שאמרתי, דחוף צריך להזמין את שר האוצר ואנחנו נעשה את זה, ונראה מה אנחנו עושים.
30095: אני מברך על הדיון הזה, גברתי היושבת ראש.
30095: הנושא של תוכנית החומש – דובר הרבה על התוכנית הזו ונכתב הרבה, ומעשית – אנחנו רואים את התוצאות.
30095: אם אנחנו מסתכלים על התקציב, למשל, במשרד השיכון, אני רואה ב-2009, הן מבחינת התכנון, הן מבחינת התקציב בפועל, זה גדל מ-2008.
30095: בפועל, אנחנו יודעים ש – אני גם צריך הבהרה – שבדיווח קודם, היה כתוב ש-400 ניצלו את המענקים - - -
חנוך צמיר: משפחות.
30095: משפחות.
30095: 400 משפחות, כן.
שלמה מולה: לא, משפחות או נפשות?
שלמה מולה: זו שאלה גדולה.
30095: אין משכנתא בנפשות.
חנוך צמיר: 400 משפחות.
30095: 400 משפחות ניצלו ב-2008, 2009.
30095: כך הדיווח.
30095: כמיטב ידיעתי, ב-2008 ניצלו כ-300 משפחות, וב-2009 אפס.
30095: אלא אם כן תבהירו לי.
30095: אבל מה שדיווחתם לא נכון.
30095: אין 400 משפחות שקיבלו מענקי משכנתאות במרכזי קליטה במסגרת של תוכנית החומש.
חנוך צמיר: אתה סופר אחד אחד?
30095: אני סופר.
חנוך צמיר: אז אנחנו, בתום הישיבה, נראה לך.
חנוך צמיר: על מה הוויכוח הזה?
ליה שמטוב: כנראה יש רשימות.
30095: יש לי רשימה – 300 משפחות ב-2008.
30095: ב-2009 אפס.
30095: אם כן – תביאו לי עובדות.
30095: זו המציאות.
30095: ולכן, לפחות כשמדווחים, תנסו לדייק.
30095: והדבר השני: למרות שהתקציב גדל מ-65 ל-85 מיליון, למה ב-2009 אין מענקי משכנתאות למרכזי קליטה?
ישראל שוורץ: למה אין?
ישראל שוורץ: יש.
30095: אני אומר לך: ב-2009 זה אפס.
30095: תביא לי משפחה אחת שניצלה את זה.
ישראל שוורץ: מה הוא מדבר?
30095: 85 מיליון - - -
ישראל שוורץ: יש לך בעיה בהעברת - - -
ליה שמטוב: אדוני, נגוסה.
ליה שמטוב: יש פה נציגים של משרדים, והם יסבירו.
ליה שמטוב: אם אמרו 400, אז לא לקחו - - -
30095: עכשיו זה לא בפועל, זה סגור.
30095: יש מענקי משכנתאות – אני מדבר במסגרת תוכנית החומש, לפי מה שיש.
ליה שמטוב: כן, מר ישראל שוורץ, בבקשה.
חנוך צמיר: הוא עוסק בנושא, הוא אחראי עליו, תנו לו לדבר.
ישראל שוורץ: יש פה איזשהו בלבול ואי הבנה.
ישראל שוורץ: יש את המענקים שניתנים למרכזי קליטה – וזה עבד וזה עובד, וזה יעבוד ואין עם זה בעיה, והיתה החלטה ש-200 מענקים יהיו מוגדלים כדי לאפשר לבני העדה לעבור למקומות חדשים בשנה, מעבר לרגיל.
ישראל שוורץ: אני מדבר על 200 מועדפים, וזה עובד, ואין שום בעיה.
ישראל שוורץ: אין שום בעיה.
ישראל שוורץ: מול זה יש החלטה שהיא בכלל מכיוון אחר.
ישראל שוורץ: לסייע לצעירים - - -.
30095: לא לא, לא.
30095: לא על זה אני מדבר.
30095: אני מדבר על ה-200 משפחות.
ליה שמטוב: רגע.
ליה שמטוב: יש פה משרדים מקצועיים.
30095: אני אשמח לקבל את העובדות.
ליה שמטוב: יש פה משרדים מקצועיים, בוא נשמע אותם, ואחר כך - - -
30095: אני עוד לא סיימתי.
30095: בתורם – יסבירו.
ישראל שוורץ: אני סיימתי.
ליה שמטוב: בסדר, אז בוא נשמע את המשרדים הרלוונטיים, הם כנראה יודעים יותר טוב מה שקורה בשטח.
ליה שמטוב: בבקשה, ישראל.
ישראל שוורץ: הבעיה האמיתית היא בקטע של הצעירים.
ישראל שוורץ: היתה החלטה לגבי הצעירים, האוצר – מסיבות - - -
חנוך צמיר: ישראל, אולי תסביר מה הבעיה שם.
חנוך צמיר: שכל הפורום יידע.
ישראל שוורץ: אני מתחיל.
ישראל שוורץ: היתה החלטה לתת לצעירים אתיופיים, היו ויכוחים קודם אם זה מחייב גם מרכיב מענק או לא, בסוף האוצר נסוג ולא הסכים לתת שום סיוע לצעירים, משרד השיכון – אולי בצדק, אולי לא בצדק – לקח על עצמו, מתוך תקציביו, לתת משכנתאות שלא כוללות מרכיב מענק.
ישראל שוורץ: רק הלוואות - - -
ליה שמטוב: איך הם הסבירו את זה?
ישראל שוורץ: רק הלוואות צמודות עם 4%, של 250 – זה הלוואות מועדפות לעומת הרגילות, אבל עדיין, כדי לקנות דירה, אתה צריך לפחות 150,000-200,000 שקל הון עצמי, אתה צריך להראות לבנק – כמו כל זכאי אחר - -
ליה שמטוב: שיש אפשרות להחזיר.
ישראל שוורץ: שאתה עובד עבודה לאורך איזשהו זמן,
אבי מספין: ישראל, אתה בעצם אומר שהבעיה היא אצל הקהילה?
ישראל שוורץ: לא הקהילה אשמה.
ישראל שוורץ: זה ודאי שלא.
ישראל שוורץ: אני אומר שהתפריט הזה, שהוגש לבני העדה, לא עונה לצרכים של הצעירים האתיופיים.
ישראל שוורץ: והראיה – שרק אחד קיבל את זה.
ישראל שוורץ: היום, בפרט אחרי משבר הסאב-פריים, הבנקים הרבה יותר זהירים.
ישראל שוורץ: הסתבר שבלי מרכיב של מענק – העסק לא עובד.
טל האס: - - - זה לא מרכיב מבחינתם.
30095: אני דורש ממשרד השיכון, שיציגו את רשימת המשפחות, אותן 200 משפחות שניצלו את המשכנתא ב-2009, ליושבת ראש הוועדה.
30095: ואז אנחנו נראה מי טועה בדבר הזה.
30095: אני מדבר לא על הצעירים.
ליה שמטוב: לא, פה אנחנו מדברים על שני דברים שונים.
ליה שמטוב: אני חושבת שקיבלנו תשובה, קיבלנו תשובה לגבי הצעירים, ראינו שיש פה בעיה, כי אם לא נותנים את המענקים, אז אי אפשר לקחת משכנתא, כי זה לא חשוב, כל אחד יכול לקנות איך שהוא רוצה.
ליה שמטוב: פה צריכה להיות הטבה.
ליה שמטוב: אין מענקים, אז בכל מקום, כל אחד, בלי שום תוכנית, יכול לקנות מה שהוא רוצה אם יש לו את האמצעים.
ישראל שוורץ: - - -
30095: אני לא אמרתי שאתה משקר.
30095: יש לי עוד משפט אחד.
ליה שמטוב: סיימת.
ליה שמטוב: סיימת, סיימת.
ליה שמטוב: דני אדמסו, בבקשה.
דני אדמסו: אני רק, בהמשך לנושא הזה: לא רק – כשמדברים בנושא, בבעיה, של הצעירים – הדברים שלך – זה לא רק שלבנקים לא משתלם.
דני אדמסו: יש פה קושי מאד גדול בהנגשה - - -
ישראל שוורץ: אמרתי.
דני אדמסו: שנייה.
דני אדמסו: בהנגשה של האינפורמציה והפרוצדורה.
דני אדמסו: אנחנו כבר יודעים שהרבה אנשים הלכו לבנקים, והבנקים אמרו להם: אין דבר כזה, ולא מכיר.
דני אדמסו: אני בעצמי – רק כדי לעשות את זה, אני עובר דרך המסלול הזה, רק כדי לעשות case study, ללמוד את הנושא – הבנקים לא ידעו שום דבר מהסיפור הזה.
דני אדמסו: גם כשהתקשרנו אז, לא ידעו למי להתקשר במשרד.
דני אדמסו: אחרי שהם ידעו, הדבר הזה – אין להם טופסולוגיה מתאימה, ומי שהיום מוכן, כרגע, לסייע או לעשות את זה, זה רק בנק טפחות.
ישראל שוורץ: מהתחלה זה היה רק בנק טפחות.
דני אדמסו: רק בנק טפחות.
דני אדמסו: כך שקודם כל צריך להגיד את זה לציבור, שצריך ללכת לבנק אחד וזה הבנק שמסייע, ולא להטעות את הציבור שכולם נותנים משכנתאות, וכולם הולכים לבנקים למשכנתאות וחוזרים ללא תשובות.
דני אדמסו: הדברים האלה לא הובהרו בשום אמצעי הסברה.
שלמה מולה: למה לא הייתם שותפים להסברה, כארגון?
דני אדמסו: שנייה, אני תכף אגיד לך.
דני אדמסו: אחת – וזו הבעיה המרכזית שלי, אולי, עם משרד הקליטה – פה כתוב:
דני אדמסו: בני הקהילה מביעים תחושת תסכול וכולי – אחד התסכולים שלנו, זה שברגע שזיהו שאנחנו מבינים את התוכנית, ואנחנו – האגודה, לצורך העניין – היינו מתחילת התוכנית, במשך שנה וחצי, בבניית התוכנית, החליטו באיזשהו שלב שממדרים אותנו.
דני אדמסו: לא נותנים לנו דוחות, לא מזמינים אותנו לוועדות - - -
דור שמחוני: בניגוד להחלטת הממשלה.
דני אדמסו: ואנחנו יודעים בדיוק מה חסר ואיך מבצעים, אבל לא נתנו להיכנס, ולכן הישיבות מתקיימות באופן ממודר.
דני אדמסו: ואז מביאים את מי שלא היה, או מי ש-בעיניהם זה יכול להיות נציגי הקהילה, הרי כולם באותו צבע – בוא נביא אחד, שתיים, מכניסים אותם, האנשים – אין להם מושג, רואים מספרים, אומרים: וואי, איזה מספר גדול.
דני אדמסו: כל זה לקהילה – סבבה.
דני אדמסו: יוצאים החוצה, וצוהלים.
דני אדמסו: ולכן התוכנית נשמרת, כאילו לכאורה.
דני אדמסו: בעיני חלק מהציבור, כאילו התוכנית קיימת.
דני אדמסו: עובדים עלינו פה עבודה בעיניים.
דני אדמסו: לכן – אני אגיע גם בסוף לדברים שלי – יש משהו במה ששלמה אמר, שיכול להיות שצריך לצאת בהצהרה שמבטלים את תוכנית החומש, כי כרגע מה שעושים זו עבודה בעיניים מול הקהילה, ואני חושב שזה באמת לזרות חול בעיניים בקרב הקהילה.
דני אדמסו: הדבר השני, היתה צריכה להיות תוכנית של הנגשה – שאלת למה האגודה לא עושה הסברה.
דני אדמסו: אל"ף, אנחנו עושים את זה.
דני אדמסו: אני חושב שהאתר שלנו או השיח שלנו, זה האמצעי היחיד, כמעט, שמנגיש מידע.
דני אדמסו: למרות שמדינת ישראל הקצתה 400,000 שקל להסברה.
דני אדמסו: למשרד הקליטה.
דני אדמסו: הדבר הזה לא בא לידי ביטוי בשום אמצעי תקשורת נגיש לקהילה האתיופית שאנחנו מכירים.
דני אדמסו: איפה הכסף הזה?
דני אדמסו: הוא היה אמור להיות מונגש – בין אם זה ברדיו, בין אם זה בטלוויזיה, בין אם זה בפליירים – איפה הכסף שהיה אמור להנגיש את המידע לקהילה בנושא הזה?
דני אדמסו: לא קיבלנו תשובה ולא מדווח פה בביצוע הסטטוס.
דני אדמסו: הדבר השני שהיה צריך להיות – ברוקדייל נבחר כגוף שעושה, מה שנקרא, אנליזה.
דני אדמסו: מעקב הערכה אחרי התוכנית.
דני אדמסו: הוא רשום, אבל ראיתם בחלק של הביצוע – כלום.
ישראל שוורץ: יש אינדיקציה - - -
דני אדמסו: אם הוא מקבל כסף – מה הוא מדווח?
דני אדמסו: אנחנו שלוש שנים בתוכנית.
דני אדמסו: אנחנו משנת 2006.
דני אדמסו: ההפגנה היתה משישה לנובמבר 2006, התחלנו ב-2007 תוכנית עבודה, בעשרה בפברואר 2008 התקבלה החלטת ממשלה, מאז - לא קרה כלום בנושא הזה.
דני אדמסו: איפה העבודה של ברוקדייל, על מה הוא מקבל את הכסף?
דני אדמסו: הדבר השלישי הוא שאני מבקש: תשתפו את האנשים - - -
שלמה מולה: דני, אני מצטער, אני פשוט צריך ללכת להגיש הצעת חוק בוועדת הרווחה בנושא פיטורין.
שלמה מולה: כל סיכום שגברתי היושבת ראש תגיע אליו, יהיה מקובל עלי.
שלמה מולה: אני חושב שהסיכום צריך להיות כמו שביקשת, ששר האוצר יהיה נוכח כאן, ואני מבקש לצרף את שרת הקליטה לנושא, יחד אתו.
דני אדמסו: עוד דבר שאני מבקש, גברתי היושבת ראש, זה ש-אין בעיה שכל מי שממשרד הקליטה או ממשרדי הממשלה, משרד ראש הממשלה, שתחליטו שתהיה תוספת של אנשים מבני הקהילה, אבל אתם לא יכולים בכל פעם להוציא את האנשים שטרחו המון זמן ללמוד את התוכנית ולהבין.
דני אדמסו: זאת אומרת: אתם לא רוצים אנשים שמבינים לידכם.
דני אדמסו: אתם רוצים אתיופים.
דני אדמסו: ונמאס לנו מהמשחקים האלה.
דני אדמסו: אתם יודעים ש-אני, אישית, ברמה האישית, עמלתי מאד קשה ואני מכיר את רוב המספרים בעל פה, והצוות שלי שיושב פה – אנחנו מכירים היטב את התוכנית, היינו מהתחלה, אנחנו מבקשים להיות חלק מאלה שמקבלים החלטות.
דני אדמסו: אפילו בזמנו, עוד בהתחלה, שרציתם להראות שאתם עובדים עם אתיופי, נכנסנו למשרד ראש הממשלה יחד עם ראש הממשלה, בהחלטת הממשלה.
דני אדמסו: היינו שם.
דני אדמסו: אבל לא יכול להיות, תכל'ס, בעבודה, ביום יום, שתמדרו אותנו ותיקחו כל פעם אנשים אחרים.
דני אדמסו: ואני מבקש שזה יעבור למנהל האגף, מר אודי פראוור.
דני אדמסו: אתם לא מחליטים מי נציג הקהילה.
דני אדמסו: יש פה ארגונים, עמותות רשומות, אם צריך – תכניסו את כולם.
דני אדמסו: אבל, אני חושב שזה לא הולך ככה.
דני אדמסו: אתם לא יכולים לקחת אנשים שאין להם רקע, ולהגיד שהם נציגי הקהילה ובסופו של דבר לקבל החלטות על דעת עצמכם - -
קריאה: כסת"ח.
דני אדמסו: זה הדבר החשוב שרציתי להגיד.
דני אדמסו: הדבר הנוסף הוא, שאני חושב – הדיווחים.
דני אדמסו: מר חנוך צמיר, אני מבקש בכל לשון של בקשה, מול כל האנשים האלה, בפעם הנוספת, כפי שהתקבל בהחלטת ממשלה – אחת לארבעה חודשים צריך לדווח?
דני אדמסו: תעביר לנו במייל, אנחנו נלמד, נמצא מילון ונלמד את התוכנית.
דני אדמסו: אי אפשר שאנחנו – טל יושב על הוורידים של משה, הבחור – לפני כן על עפרה, המון זמן, להעביר דיווח, ואתמול בלילה רק אתם מעבירים את הסטטוס ביצוע הזה.
קריאות: זה לא סטטוס ביצוע, זו מצגת.
דני אדמסו: מצגת.
דני אדמסו: אתם מעבירים אתמול בלילה.
דני אדמסו: יכולנו ללמוד אתמול – היה הרבה יותר טוב, אם כל ארבעה חודשים אתם חייבים על פי החלטת ממשלה.
דני אדמסו: אין סיבה שהציבור לא יקבל את זה.
דני אדמסו: אנחנו מיד משתדלים להעביר לכל מי ששותף את המצגות האלה באתר האינטרנט, כדי שאנשים ילמדו, ישאלו שאלות – אנחנו מבקשים: תעבירו לנו בזמן, כדי שגם אנחנו נגיע מוכנים, וזו לא איזו זכות שאתם נותנים, זו איזושהי חובה שהתחייבתם אליה בהחלטת ממשלה.
דני אדמסו: אני גם – ליושבת ראש אני אגיד – אני בעד לזמן את שר האוצר, לקיים איזשהו דיון.
דני אדמסו: יש?
דני אדמסו: אין?
דני אדמסו: ובואו, שחררו אותנו מהסיפור הזה.
דני אדמסו: כי מה שקרה זה – ואנחנו יודעים שחלק מהגופים, משרדי הממשלה, מפזרים כל מיני כותרות, משקיעים בכל מיני מחקרים – אני יודע את זה.
דני אדמסו: עכשיו עובדים בחלק מרופין, בחלק מכמה מקומות – משקיעים המון כסף בקהילה – ואלה היו חלק מהתשובות שהיו בעיתון הארץ בסוף השבוע – ולא קורה כלום.
דני אדמסו: מה שהציבור לא יודע – מה שהאנשים שנמצאים פה, לפחות, שיידעו – זה שמגיע כסף למשרדים, המשרדים משדרגים את מיקומם או מעסיקים עוד אנשים – זה הולך לכוח אדם ולכל מיני דברים – בתכל'ס, למטה, לא מגיע דבר.
דני אדמסו: והדיון שהיה פה מוכיח את זה.
דני אדמסו: המענק הבודד, שדיברו על המענק של הצעירים, זו דוגמה קלאסית.
דני אדמסו: זה 30% מתקציב 2008.
דני אדמסו: אתם צריכים להבין: יותר מ-30% מתקציב 2008, כסף צבוע, שהיה אפשר לספור אותו אחד אחד, האם מומש או לא מומש – כי זה אם בן אדם קונה דירה או לא קונה דירה – ומדובר פה על ביצוע של בן אדם אחד.
דני אדמסו: לכן אני מצטרף לדבריה של אריאלה: זו אחלה תוכנית.
דני אדמסו: אני מצדיע לתוכנית החומש, לממשלת ישראל.
דני אדמסו: אני מתבייש בתהליך הביצוע, בתהליך הבירוקרטיזציה שמתיש את הציבור ומעייף אותנו, ובסופו של דבר, וזה הכי מתסכל – וזה התסכול שרשמתם פה, המסקנה שהגעתם אליה – זה שאתם באים ואומרים, שכאילו – השקענו בהם ולא קורה כלום.
דני אדמסו: והדבר הכי מתסכל זה להגיד שמשרד הקליטה לא מדווח לי.
דני אדמסו: אני, רק מלרדוף, לקבל דיווח, לדעת מה הסטטוס, מה קורה עם זה – זה מתסכל יותר.
דני אדמסו: אז במסקנה הזאת, אני רוצה להגיד לחנוך ממשרד הקליטה: בחלק הזה אתם שותפים.
דני אדמסו: אני מבקש להעביר לנו דיווחים, לכל הציבור ששותף לנושא הזה.
חנוך צמיר: טוב.
חנוך צמיר: מספר התייחסויות לדברים של דני אדמסו.
חנוך צמיר: קודם כל, כפי שאמרתי קודם ואני חוזר על זה, גם אם זה לא מוצא חן בעיני האגודה: יש נציגות מובהקת של הקהילה בכל הדיונים, בכל הפורומים.
חנוך צמיר: - - -
דני אדמסו: ממתי היא מופיעה שם?
חנוך צמיר: אל תקטע - - -
דני אדמסו: תגיד, לא.
דני אדמסו: תגיד.
ליה שמטוב: אתה דיברת.
דני אדמסו: לא, אבל אי אפשר לצרף אנשים לפני חודשיים, כשהתוכנית עובדת כבר שלוש וחצי שנים.
דני אדמסו: אי אפשר.
ליה שמטוב: דיברת, שמענו אותך.
ליה שמטוב: בבקשה, תן לחנוך.
חנוך צמיר: דני, באמת הקשבתי לך רב קשב.
חנוך צמיר: אז חמש דקות סבלנות.
חנוך צמיר: אנא, אני מבקש.
חנוך צמיר: נציגי הקהילה נמצאים בכל הפורומים, לפחות שאני מכיר.
חנוך צמיר: היתה באמת שאלה את מי להזמין, כי היה מספר ארגונים רב.
חנוך צמיר: לא רק הארגון שאתה עומד בראשו, שרצה להיות נוכח.
חנוך צמיר: ולכן אני חושב שההחלטה שהתקבלה, שיושב ראש נציגות הארגונים – שנדמה לי שגם אתם חלק מהנציגות - -
דני אדמסו: אנחנו לא.
חנוך צמיר: נדמה לי, אמרתי.
חנוך צמיר: אני לא יודע.
חנוך צמיר: יהיה נוכח בישיבות, הוא ואנשיו – יושב פה המנכ"ל שלו, והוא יכול להעיד בדיוק על מה אני מדבר.
חנוך צמיר: היהודי שיושב לשמאלו של אברהם נגוסה.
חנוך צמיר: אז למען הפרוטוקול ולמען הנתונים – זה שאתה משתמש בקול רם, זה עדיין לא אומר שמה שאתה אומר זה נכון.
30095: נציגות לא היתה.
קריאה: נציגות לא היתה, ויש פה מספיק אנשים.
חנוך צמיר: תן לי בבקשה לסיים.
30095: לא, הרי אנשים אומרים לך: לא, לא היה.
30095: הנה, הוא אומר שלא היו.
חנוך צמיר: אתה מוכן לומר משהו, דני?
ליה שמטוב: שמענו, שמענו.
דני קסהון: אני רשום, אני אגיב בדיוק בצורה מסודרת ולא כל אחד יגיב בשמי או בשם אנשים.
חנוך צמיר: אז אני מציע שתגיב עכשיו.
חנוך צמיר: תגיד עכשיו, דני.
חנוך צמיר: הלאה.
חנוך צמיר: דני העלה עוד מספר נקודות.
חנוך צמיר: בכל מה שקשור בעניין דוחות הבקרה של ברוקדייל – אתה צודק, אנחנו נתחיל להעביר אותם בצורה מסודרת, ושוב תהיה לנו בעיה למי בדיוק להעביר, אבל נעביר גם לכם.
חנוך צמיר: אוקי?
חנוך צמיר: אין שום בעיה בעניין הזה.
חנוך צמיר: לגבי דיווח שוטף – וכבר אמרתי את זה קודם לכן – אנחנו – אנחנו אלה הבכירים במשרדי הממשלה השונים שעוסקים בעניין – משתתפים באופן קבוע בפורום שאנחנו קוראים לו פורום תוכנית החומש, שגם בו יושב יושב ראש נציגות הקהילה, ובאופן שוטף עוברים דיווחים בפורום הזה.
חנוך צמיר: צר לי אם הם לא עוברים הלאה בתוך הנציגות, אבל אפשר לטפל גם בעניין הזה.
חנוך צמיר: אין מה לעשות – אלה העובדות.
חנוך צמיר: קשה אולי לחיות אתן, אבל אלה העובדות, והעובדות הנכונות.
חנוך צמיר: ובאופן כללי – אני מנסה בעדינות להתבטא – אני דוחה על הסף את הדברים החריפים מאד של דני על תקציבים שהולכים בסופו של דבר ולא מגיעים לקהילה, ומגיעים אך ורק לתוספות כוח אדם - - -
דני אדמסו: בתוכנית החומש לא הוגדרה קניית מחשבים למוקדי קליטה.
דני אדמסו: נקודה.
דני אדמסו: הכסף הזה יכול לשמש משהו אחר.
דני אדמסו: אתה לא יכול לקנות מחשבים בכסף שנועד לשפר מצבם של ילדים בכל מיני מקומות.
דני אדמסו: אתה לא יכול לקחת כסף.
דני אדמסו: במקום זה, תן 250,000 שקל שבזבזתם על זה, משכנתא, תוספת של 50,000 שקל לכל אחד שקונה דירה, ואז היו לנו אולי עשרה אנשים שקנו דירה למשכנתאות.
דני אדמסו: אתה לא יכול להגיד שאני משקר.
חנוך צמיר: לא אמרתי מימי את המילה הזאת.
דני אדמסו: אז אוקי, אז אל תדחה את זה.
ליה שמטוב: דני.
חנוך צמיר: אל תתקן אותי בבקשה, אני מבקש.
חנוך צמיר: ואני בכל זאת אומר את מה שאמרתי:
חנוך צמיר: אני דוחה על הסף את האמירות החמורות שלך, אין להן שחר.
חנוך צמיר: כל הכספים הולכים בסופו של דבר לטובת הקהילה ואל מול הקהילה, ולא נשארים בשום מסדרון אפל במשרד כזה או אחר.
דני קסהון: תודה רבה, גברתי היושבת ראש.
דני קסהון: אני מנכ"ל נציגות הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה.
דני קסהון: אני מדבר על התוכנית – אני חושב שאני גם שותף וגם מלווה אותה מזה שלוש שנים.
דני קסהון: נציגות הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה שותפה לכל הנושא של התוכנית.
דני קסהון: התוכנית נבנתה - - -
ליה שמטוב: ואתה משתתף בישיבות.
ישראל שוורץ: בכל הישיבות.
דני קסהון: נכון.
ליה שמטוב: דני, בבקשה.
דני קסהון: אני חושב שהתוכנית נבנתה על ידי נציגי העדה, שהעמותות הן השותפות האמיתיות שידעו והבינו את המשמעות של התוכנית, התקציב שהוגדר מהתחלה ועד הסוף – התקציב שלה, כמו שצוין, היה מיליארד, ואחר כך הגיע ל-870 מיליון שקל – ובכך התוכנית יצאה לדרך בצורה הכי משמחת את הקהילה כדי שהתוכנית הזאת תהיה ברת ביצוע, שתפתור את הבעיות הקשות של הקהילה.
דני קסהון: בהחלט, אני מסכים: על תכני התוכנית והתוכנית כולה – היא פיזרה ציפיות גבוהות מאד למען הקהילה, ולמען האנשים, שיבוא יום והם יהיו משולבים בתוך החברה הישראלית, וזו היתה התוכנית הכי גדולה והכי טובה שנבנתה, לטעמי ולטעמם של אחרים ששותפים לה.
דני קסהון: נכון שהתוכנית לא יושמה כפי שתוכננה.
דני קסהון: לצערי הרב.
דני קסהון: עצם העובדה שבדיון הקודם – אני מזכיר – אז חנוך הציג את התוכנית – התבקשה בקשה פשוטה שעל התוכנית הזאת תהיה תקנה אחת, שגוף אחד יפקח עליה וזה משרד הקליטה.
דני קסהון: עצם העובדה שאין תקנה – הבעיה האמיתית מתחילה שם.
דני קסהון: דבר נוסף – כל המשרדים שהיו צריכים להתקין תקנה תקציבית על כל התוכנית, כל משרד שהיה – משרד החינוך, משרד השיכון, משרד הקליטה - עצם זה שאין תקנה כזאת גם אצלם - - -
קריאות: יש תקנה.
דני אדמסו: זה לא נכון.
דני אדמסו: יש תקנה כזאת.
דני אדמסו: אתם לא יודעים.
דני קסהון: תן לי, בסדר, דיברת בזמנך.
דני אדמסו: לא, יש תקנה.
דני קסהון: אוקי, אם יש תקנה – ירכז משרד הקליטה.
ליה שמטוב: בבקשה רבותיי, גם ביניכם אתם לא יכולים למצוא שפה משותפת.
ליה שמטוב: אז אתם מבקשים – תקשיבו, תקשיבו לחברים שלכם.
דני קסהון: גברתי היושבת ראש, מותר גם שיהיו חילוקי דעות בתוך הקהילה עצמה.
דני קסהון: יודעים את החילוקי דעות.
ליה שמטוב: בסדר, אבל חילוקי דעות – תשבו, תשבו בנפרד, שיהיו לכם חילוקי דעות.
ליה שמטוב: אבל אתם באים לוועדה, אתם מראים לכולם שביניכם אין דיבור.
ליה שמטוב: אז בכל זאת, תנו לחבר שלכם לדבר.
דני קסהון: לכן הליקויים הם בעצם בביצוע של התוכנית.
דני קסהון: לצערי הרב, ישנם המון ליקויים, התוכנית לא באה לידי ביטוי לפי הציפיות שהיו צריכות להיות.
דני קסהון: עצם העובדה שקוצץ מ-870 מיליון ל-700 מיליון שקל, יצר המון בעיות.
דני קסהון: עצם העובדה שהקהילה, שהיתה צריכה להיות שותפה בתוכנית בוועדות שונות, ועודכנו – אני מזכיר, לגבי הישיבה שהתקיימה במשרד ראש הממשלה, היינו שם בפגישה הראשונה, הוחלט להקים ועדת מנכ"לים וועדת שרים, וכדאי שנציגי הקהילה יהיו שותפים, אבל לא זומנו ולא היינו בוועדות האלה.
דני קסהון: אז אני מעביר: בפגישה הראשונה ששר החוץ זימן, כן היינו שם כדי לשמוע על התוכנית, על הקיצוצים הקשים שקיימים בה, ועל התקנה עצמה.
דני קסהון: היינו שם, הוצגו הדברים והיו תהליכים שצריכים להתקיים.
דני קסהון: באותם תהליכים, לא זומנו, ואנחנו לא שותפים.
ליה שמטוב: אבל כשהיית, לא עדכנת את החברים?
דני קסהון: עדכנתי את החברים.
דני קסהון: הגיעו נציגי הנציגות.
דני קסהון: התבקשתי להביא שלושה, אז שלושה או ארבעה היינו שם, כדי לומר על התוכנית ועל הקיצוץ.
דני קסהון: בזמנו, יושב ראש הוועדה היה שר החוץ, הוא לקח את הדברים הקשים, והוא ביקש להקים שתי ועדות, ועדת שרים וועדת מנכ"לים יחד, כדי שתבחן את חומרת הקיצוץ של התקציב.
דני קסהון: לגבי ההשתלשלות של הדברים וההסברה – אני חושב שכל המצגת וכל הדברים שנשלחים לנציגות על ידי משרד הקליטה – למי ששותף בתוך הנציגות, כן, אנחנו שולחים.
דני קסהון: למי שלא, אז לצערי הרב אני לא יכול לשלוח את המצגת ואת ההסבר.
דני קסהון: למי שכן בתוך הנציגות, שולחים, כדי שילמדו - - -
קריאה: מה זה קשור לקהילה?
שלמה מולה: מה זה קשור לעבודה הפנימית שלכם?
שלמה מולה: אותנו זה לא מעניין.
שלמה מולה: זה מידע ציבורי.
שלמה מולה: תראה, דני, אתם רוצים לעשות סדר בין הארגונים האתיופיים, תעשו סדר לא פה, אני מציע.
שלמה מולה: אנחנו נדבר על התוכנית.
שלמה מולה: איך אפשר לסיים את הסיפור של התוכנית.
קריאות: צודק.
קריאות: תפיץ לקהילה.
דני קסהון: דבר נוסף, אני רוצה להתייחס – לא סיימתי – הנושא של הסברה.
דני קסהון: אז, בדיון הקודם – אני מזכיר בכוונה תחילה – הוסבר, שבנושא של המשכנתאות ובנושא של התוכנית תצא הסברה מסודרת, כדי שתגיע לידיה של הקהילה.
דני קסהון: העובדה היא שהנושא של הסברה לא קיים, לא מגיע.
דני קסהון: המון אנשים שפנו בנושא של המשכנתאות - - -
שלמה מולה: אני רוצה להגיד לך, עדיף שלא תהיה הסברה, במקום - - -
חנוך צמיר: הבעיה היא לא הסברה.
חנוך צמיר: הבעיה היא שהתהליך לא עובד.
חנוך צמיר: זו הבעיה.
חנוך צמיר: רק תסביר שהתהליך לא עובד.
קריאה: אתה מבין למה זה תקוע?
חנוך צמיר: זה בעצם הדבר האמיתי שלא מתבצע, ועליו צריך לצעוק.
שלמה מולה: מה תסביר?
שלמה מולה: תסביר למשכנתאות ולמרכזי הקליטה שיש דירות במקומות טובים.
דני קסהון: אני רק אסכם במילה אחת:
דני קסהון: אנחנו יודעים שהתוכנית מתה מזמן.
דני קסהון: זו עובדה קיימת.