GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן קוגן: 4% ריבית קבועה, זה המענה שניתן כיום.
שלמה מולה: בלי מענק.
ראובן קוגן: במקום המענק, הם מקבלים את ההלוואה של 280 אלף שקלים ליחידת דיור, לחוזה, זה כרגע פתרון שנבחר.
שלמה מולה: כמה הלכו עם הפתרון הזה?
שלמה מולה: כמה קנו בפתרון הזה?
ראובן קוגן: אולי אחד.
ליה שמטוב: בודדים.
שלמה מולה: כמעט עד אפס.
שלמה מולה: אולי אחד – צדיק בסדום.
ליה שמטוב: בודדים עוזבים את מרכזי הקליטה?
ראובן קוגן: לא.
ראובן קוגן: הסוגייה יותר מורכבת מבחינת רכישת הדירות, מאחר וגם הלואה בתוספת המענק גם למשפחות הם בכלל לא מספיקות לרכישת הדירה, אז בכל זאת, אנשים הולכים ומקבלים את השלמת ההלוואות בבנקים, ואז נכנסים כל השיקולים של החזר הלוואות הבנקאיות, לכן העסק הוא יותר מורכב מאשר לבוא ולהגיד, אם זה יהיה כך אז כולם יילכו, ואם זה לא יהיה כך אז כולם יישארו.
ראובן קוגן: בזמנו ההחלטה להחיל את המענקים רק על המשפחות נבע מאילוצים תקציביים שלצערי עדיין קיימים, לכן אני כרגע לא רואה איזשהו פתרון בהיבט הזה.
ראובן קוגן: קשה לבוא ולהגיד שדווקא המענק יפתור את הבעיה, כי היום אנחנו מתמודדים גם עם בעיות כאלה, שלפעמים לאוכלוסייה אתיופית שמקבלים את המענקים האלה, גם הם מתקשים לקבל הלוואות משלימות בבנקים, וגם יש בעיה וצריך לפתור אולי גם אותה.
ליה שמטוב: הם מקבלים 99%?
חביב קצב: מאיקס כסף, מתקרה מסויימת.
ראובן קוגן: מכיוון שזה תלוי בהרבה גורמים כולל מחירים בשוק הדיור, המיקום, ועוד אלף ואחד פרמטרים שונים משוק הנד"לן, אז קשה להצביע על נקודה למה זה יפתור את הבעיה.
שלמה מולה: אני יכול להגיד לך מהנסיון שלי, גם בתפקידי הקודם.
שלמה מולה: בדיוק מה שאתה אומר, היו דיונים שבהם השתתפתי, כשהיו בודדים באתרי קראוונים, היה בדיוק אותו ויכוח.
שלמה מולה: ברגע שהאוצר הניף את הכפפה, אני לא אומר שהאוצר צריך לפתוח את המענקים האלה לכל הזמן.
שלמה מולה: ברגע שתיחמו את זה לתקופה מסויימת, שלושה חודשים, ארבעה חודשים, הקציבו את זה, הבודדים יצאו, תאמין לי זו היתה לברכה.
שלמה מולה: אני אומר לך, אם יש כאלה שמ-2003 נמצאים במרכז קליטה מבשרת ציון, יכול להיות שיש 100, 200 בודדים, מבחינת המיטות, התפוסה שלהם זה לא כדאי לכם, לא כדאי לכם כלכלית.
שלמה מולה: אני לא באתי ואמרתי תתנו עכשיו לבודדים יוצאי אתיופיה שמסתובבים וכן הלאה.
שלמה מולה: עובדה היא במסגרת תכנית החומש, כול המעורבים יעידו שהלכתם על תכנית של זוגות הצעירים הותיקים יותר להציע להם את המשכנתאות האלה המועדפות בריבית וכן הלאה, אני ידעתי שלא יילך, לא הלך.
שלמה מולה: זאת אומרת, אני אומר לכם, כדאי, כדאי.
שלמה מולה: ברור לכולם שהעלייה תתחדש, לא יעזור שום דבר לאף אחד.
שלמה מולה: ואני אומר לך בגלל שזה מה שהולך להיות, ואני חושב שזה שהבודדים במרכזי הקליטה לא משתלם לכם כלכלית.
שלמה מולה: תחשבו על זה אולי תקיימו דיון.
ליה שמטוב: בודדים מקבלים שכר דירה?
ליה שמטוב: הם מקבלים משהו מוגדל, או כמו שבודד?
חביב קצב: היתה תכנית שהם יקבלו מוגדל, אבל אין מימושים.
ליה שמטוב: וזה גם לשלוש שנים?
חביב קצב: לחמש שנים, אבל אין מימושים, אז בתכנית הקודמת אין מימושים.
חביב קצב: מדובר בחלקם – חלקם לא עובדים, חלקם מבוגרים שלא עובדים בגיל 45, 50, 55 שהם קשיי השמה, אבל חלקם צעירים עובדים ומתפרנסים.
שלמה מולה: יש מלאי פתרונות דיור לציבוריים.
חביב קצב: אין מלאי.
שלמה מולה: בקיצור, הם תקועים.
שלמה מולה: אי אפשר להשלים עם מצוקה כזאת שהם תקועים.
שלמה מולה: אין דיור ציבורי זה ברור לנו, גם יש תור ארוך.
חביב קצב: במקרים חריגים בלי להיכנס לפרטים, אנחנו כן מאשרים זכאות לדיור ציבורי, ככלל לא מאשרים.
אווק מרו: יש לנו ארבע בעיות חשובות.
אווק מרו: הבעיה הראשונה – כפי שאתם יודעים הדירות יקרות יותר מדי.
אווק מרו: אני הגעתי ממרכז קליטה מבשרת ציון.
אווק מרו: אני משפחה - אשה פלוס ילד.
אווק מרו: לגבי המשכנתא מ-3-6 נפשות – עולה 377 אלף שקלים עד 800 אלף שקלים, בכל המקומות.
שלמה מולה: סליחה, אתה עובד?
אווק מרו: כן, אני עובד.
שלמה מולה: כמה זמן אתה בארץ?
אווק מרו: במשך שש שנים.
שלמה מולה: למה לא קנית לפני שנתיים?
אווק מרו: הייתי בודד.
שלמה מולה: לפני כמה זמן התחתנת?
שלמה מולה: ולפני זה מהו הסכום שהיה מגיע לך מענק?
אווק מרו: לפני שנתיים, ב-2008 אישרו, אבל אמרו לי יש לך אישור?
שלמה מולה: אשתך עולה חדשה?
אווק מרו: כן.
אווק מרו: גם היא ממרכז קליטה.
שלמה מולה: זאת אומרת, הוא נכנס לקטיגוריה של ותיק שלא יכול לקבל את המענק מהמדורגים.
חביב קצב: נכנס לקטיגוריה של משפחה שנמצאת מעל 4 שנים.
אווק מרו: משפחה בעלת שלושה נפשות יש לה 377 אלף שקלים, בסכום זה היא צריכה לקנות 3-4 חדרים.
אווק מרו: כאמור, כפי שאמרתי דירה בעלת שלושה חדרים עולה בין 750-800 אלף שקלים.
אווק מרו: למשל במעלה אדומים ובכל העיר, אנחנו חייבים לחסוך מחוץ למשכנתא יותר מ-400 אלף שקלים.
אווק מרו: למשל, יש עוד משפחה שהיא מעל 6 נפשות, המשכנתא שלה כמעט 400 אלף שקלים.
אווק מרו: המשפחה הזאת צריכה לקנות יותר מ-4-5 חדרים.
אווק מרו: בזמן הזה דירה כזאת עולה יותר מ-800-900 אלף שקלים.
אווק מרו: גם משפחה זו צריכה לחסוך יותר מ-400 אלף שקלים.
אווק מרו: אי אפשר להתמודד עם הסכום הזה.
ליה שמטוב: בסדר, אתם התרגלתם פה בירושלים, במבשרת ציון.
ליה שמטוב: אבל ישראל זה לא רק ירושלים ולא רק רחובות, ולא רק גדרה.
ליה שמטוב: כשקונים דירה, זה לא לכל החיים, אפשר לעבור לדירה יותר גדולה, אפשר לקנות דירה יותר קטנה ואחר כך לעבור.
ליה שמטוב: אולי המשפחה בעזרת השם תגדל, אבל - - -
דןד מהרט: מילת הבהרה, העולים לא יכולים לקנות את הבתים שלהם בכל עיר במדינת ישראל.
דןד מהרט: הם יכולים לקנות רק ביישובים מסויימים, בדרך כלל ביישובים שהם רשאים לקנות המחירים הם מאוד גבוהים.
דןד מהרט: אין דבר כזה ב-400 אלף שקלים לקנות דירה בת 3 חדרים.
אווק מרו: הבעיה השנייה, שאנחנו יושבים במרכז קליטה רצוף שנתיים בלימודים.
אווק מרו: בתוך שנתיים אם אנחנו לא קונים את הדירה, מורידים לנו 20 אלף שקלים מהמשכנתא הזאת.
אווק מרו: אנחנו עוד לא יצאנו לעבודה, עוד לא יצאנו ממרכז הקליטה, אז אומרים לנו יירד לכם 20 אלף שקלים ירד מהמשכנתא.
ליה שמטוב: רוצים שאתם תצאו יותר מהר.
אווק מרו: אבל אנחנו עוד לא התקדמנו שנתיים, מושכים אותנו בלימודים שנתיים.
אווק מרו: מה זה, שיתנו לנו כמו לעולים אחרים, למשל 3-4 חודשים שנלמד באולפן, שנתקדם בעבודה, אז שיגידו לנו.
אווק מרו: אבל שנתיים משאירים אותנו בלימודים, ואחר כך מורידים מהסכום 20 אלף שקלים.
אווק מרו: בשנה השלישית, עוד לא קנינו אז יש לנו עוד 20 אלף שקלים.
אווק מרו: שימו לב, בתוך שלוש שנים – במשך שנתיים יש לנו לימודים, בשנה השלישית יש לנו רק 4 חודשים לקנות את הדירות.
אווק מרו: בשנה יש לנו חודשיים, 10 חודשים סוגרים אין משכנתא אין כלום, אין מה לקנות ואין מה לראות את הדירות.
אווק מרו: בתוך חודשיים כל העולים צריכים לרוץ, אחרת יורידו לנו 20 אלף שקלים.
אווק מרו: עליתי ב-2003 , עד 2007 הייתי רווק, התחתנתי, ויש לי ילד.
ליה שמטוב: הכרת את אשתך במרכז קליטה?
אווק מרו: לא פה במרכז קליטה.
אווק מרו: בקיצור, היא עולה חדשה.
שלמה מולה: למה לא לתת להם כמו יחסית חדשים?
שלמה מולה: למרות שהיו ותיקים למה לא לתת להם כמו יחסית חדשים?
חביב קצב: לא, כי הוא שוהה בארץ, בארץ זו תקופת שהייה זה לא משנה.
שלמה מולה: בסדר, תקופת שהייה, אבל הוא היה בודד.
שלמה מולה: זאת אומרת, לא היה לו אפשרות לצאת ממרכז קליטה, אבל הוא התחתן.
חביב קצב: הרי הוא לא ישב כל היום, הוא עבד, השתכר, חסך כסף.
חביב קצב: המטרה שלנו מאוד ברורה ואתה יודע את זה.
חביב קצב: אין שום קשר בין הלימודים לבין רכישת דירה וכולנו יודעים את זה.
חביב קצב: למעלה מ-80% ממשפחות העולים רוכשות בשנתיים הראשונות לשהייה שלהם בארץ וכולם לומדים, אז אין שום קשר.
חביב קצב: מדובר פה במקרה של אדם שהיה בודד, יחיד.
שלמה מולה: אבל הם לא אחוזים גבוהים.
חביב קצב: גם לאשר לו זכאות של מענק דיור כמשפחה לשנה רביעית זה חריג.
חביב קצב: הוא קיבל את החריגה שלו, הוא קיבל אישור חריג.
אווק מרו: אני עליתי מ-2003, הם מושכים אותי מ-2003.
אווק מרו: אבל זו לא הבעיה שלי, לא היה לי אישור, לא היה לי כלום.
אווק מרו: במקום לצאת ממרכז קליטה התחתנתי, אז שיתנו לי מ-2008.
אווק מרו: יש הרבה בודדים שמתחתנים אבל לא מתקדמים מושכים אותם.
שלמה מולה: כמה יש כאלה לפי דעתך?
אווק מרו: יש מלא.
אווק מרו: במרכז קליטה לפחות במבשרת אני מכיר 5 בודדים והתחתנו.
חביב קצב: כמה מהם שהנשים שלהם חוקיות, יש להם מעמד עולה.
חביב קצב: למה הם נכנסו למרכז הקליטה בצורה חוקית, לא פלשו לדירות.
חביב קצב: הרבה שאלות מורכבות.
חביב קצב: אבל בוא נשאל את עצמנו שאלה.
חביב קצב: בן אדם שנמצא שש שנים בארץ, עובד, כמה חסך כסף, במרכז הקליטה כמה עולה לו 100 שקלים לחודש?
אשר סיום: אני רוצה לדבר על סוגיית היחידים שעם הזמן הופכים להיות לבודדים.
אשר סיום: יחיד, בודד יש לזה קונטציה של - - -
חביב קצב: אתה יודע כמה יש משפחות שהם בודדים.
אשר סיום: יש פה ליתר דיוק 967 יחידים.
אשר סיום: אני מדבר על יחידים שהגיעו רווקים למרכזי קליטה, אנשים שתוך כדי השהייה שלהם במרכזי קליטה החליטו לפרק את חבילת המשפחה והפכו להיות גרושים, והם בקטיגוריה של בודדים מבחינת הזכאות שלהם למיטב ידיעתי, אלא אם כן יפתיעו אותי.
אשר סיום: התכנית המוצעת להם מבחינת הדיור במרכזי הקליטה היום מבחינת האוצר, מבחינת מרכז הקליטה - 281 אלף שקלים שזו הלוואה ב-4% ריבית.
אשר סיום: היום בבנקים, דרך אגב, אפשר לקבל בהרבה פחות מ-4% ריבית, אני רכשתי דירה לא מזמן.
אשר סיום: זאת אומרת, ההצעה הזאת היא רחוקה מלהיות אטרקטיבית, עובדה שלא מיישמים אותה, עובדה שלא מנצלים אותה, לא מנצלים אותה לא כי הם לא רוצים, כי זה קשה, לא ניתן ליישם את זה, בוא נהיה ריאליים, בוא נהיה מציאותיים.
אשר סיום: מה שנוצר היום, מכיוון שגם מרכזי הקליטה המיקום שלהם זה באזור תל אביב, איפה שיש להם מקומות להתפרנס, הם נמצאים במקומות שהסיכוי להתפרנס שם הוא סיכוי לא גבוה, הם בוחרים ללכת לאילת, לירושלים או לכל מקום אחר על מנת לעבוד ובתקופה שהם עובדים הם משלמים שכר דירה.
שלמה מולה: אם לאילת, אז מה אתה עושה עם הדירות?
אשר סיום: יפה, אז אנחנו הופכים להיות וירטואליים.
אשר סיום: תראה מה שקורה ליחיד או לבודד שנמצא בתהליך קליטה.
אשר סיום: הוא לא רואה התחלה, אמצע, סוף.
אשר סיום: הוא רואה התחלה, הוא לא רואה סוף, הוא לא רואה איזשהו אור בקצה המנהרה.
שלמה מולה: אתה שומע מה שאתה אומר.
שלמה מולה: אתה הופך להיות מרכז קליטה "וירטואלית", זה לא נשמע טוב.
אשר סיום: אני כרגע מדבר על הבודדים, על היחידים.
חביב קצב: אתם בסוכנות שצריך לפנות אותם מייד - העמדה שלכם, שהיחידים האלה מקומם לא במרכזי הקליטה.
חביב קצב: ההנהלה שלך באה אליי כל יום ואומרת, חביב, תוציא הוראות פינוי תפנה אותם, אז זו ההנהלה שלך שאומרת.
חביב קצב: סליחה, אני מכבד אותך ואתה יודע את זה, אבל הנקודה מאוד ברורה.
חביב קצב: יושבים אנשים שהיו צריכים לפנות את מרכזי הקליטה.
חביב קצב: תקופת השהות במרכזי קליטה נאמדת בין שנה וחצי לשנתיים.
חביב קצב: אחרי שנתיים, אין להם מה לעשות במרכזי קליטה.
חביב קצב: זה שמשאירים אותם במרכזי קליטה, מתוך, איך אומרים, נקרא לזה לארג'יות כזאת לצורך הדיון, כי אין לנו שום מטרה, אנחנו רוצים לעזור להם.
חביב קצב: אנחנו יודעים שהרבה מאוד מהיחידים לא נמצאים פיזית במרכזי הקליטה.
חביב קצב: מחזיקים את המיטה והדלת נעולה והם נמצאים במקום אחר, עובדים במקום אחר.
חביב קצב: אם אתה רוצה שניכנס לדיון לעומק על וירטואלי, לא וירטואלי, זה נושא מאוד מורכב ובעייתי, לא הייתי מציע שניכנס אליו כרגע.
חביב קצב: יש פה מדיניות ברורה שאומרת - המענקים שבוטלו למשפחות עולים.
חביב קצב: על כל מענק שניתן למשפחה - ממוצע 4 משפחה נפשות, זאת אומרת, על כל מענק, קודם כל לתת ליחיד, מקבלים 4 נפשות פתרון, זה הכל, זה נושא של תקציב, זה נושא של מסגרת תקציב.
חביב קצב: לא שאני מביע דעה פה בעד או נגד, אני פשוט מסביר.
חביב קצב: כשיש מצוקה תקציבית, כשיש מסגרת תקציב, אתה צריך לנצל את התקציב ניצול אופטימלי לטובת אותה אוכלוסייה שאתה משרת, ולטובת אותה אוכלוסייה שאנחנו משרתים.
חביב קצב: מדובר במשפחות שהן בונות את החיים שלהן בארץ.
חביב קצב: לא שאני מזלזל ביחידים חלילה, חס וחלילה.
חביב קצב: אני חושב שצריך לשבת על זה, אמרנו שנשב עם האוצר על זה ונקיים דיון.
חביב קצב: גם כשמציגים, צריך להציג את התמונה במכלול כי זה חשוב וזה שונה.
אשר סיום: אני משתדל להציג את זה ברמה עובדתית.
אשר סיום: ברמה העובדתית חלק מהאנשים לא נמצאים במרכזי קליטה.
חביב קצב: זה למעלה מ-60% מ-70%.
אשר סיום: כשהם לא נמצאים במרכזי קליטה, הם הולכים לכל מיני מקומות, איפה שהם מוצאים מקומות תעסוקה והם עובדים שם וכדי לשמר את הזכאות שלהם, כלשונם.
אשר סיום: הם משלמים שכר דירה, אמנם זה סכום מינימלי שנע בין 100 ל-150 שקל, אבל הם עדיין משלמים שכר דירה.
אשר סיום: הפתרון הזה, אם הוא לא מוכיח את עצמו כנראה שהפתרון הזה הוא לא פתרון בר קיימא, הוא לא מציאותי.
אשר סיום: צריך לחשוב עם האוצר, שלמה העלה רעיונות קודם.
אשר סיום: הוא דיבר על הכדאיות הכלכלית, אני מדבר גם על הכדאיות של היכולת שלו להשתלב ולהתערות בחברה הישראלית - בעיניי זה נושא לדיון.
חביב קצב: אתה יודע בדיוק מה קורה במבשרת, במרכז הקליטה.
חביב קצב: אתה יודע על הנושא של הפלישות הלא חוקיות שקורים, זה לא חד ערכי.
חביב קצב: צריך לקיים דיון אני מסכים, אבל אי אפשר לדבר על וירטואליות ועל דברים אחרים, זה נושא הרבה יותר מורכב, זה לא פשטני ולא חד ערכי ולא חד גווני.
ליה שמטוב: איך קורה שיש פלישות?
חביב קצב: נדהמתי לשמוע לפני חודש מקרה מעניין.
חביב קצב: בחור שגר במקום הכניס אשה שהיא במעמד א1 לא אזרחית ישראלית.
חביב קצב: הוא התחתן איתה, שהתה איתו במקום עם עוד מישהו, ועוד מישהו היה צריך לגור אצל חבר שלו, והבחורה הזאת נכנסה להריון, ואז הוא הרביץ לה.
חביב קצב: הלכה לבית משפט, בית משפט הוציא לו צו הרחקה.
חביב קצב: נוצר מצב שהיא הלא חוקית נמצאת בדירה ביחד עם הבן שלה והוא בחוץ.
אווק מרו: בוא לא נדבר על מקרה חריג.
אווק מרו: בוא נדבר על משפחה עם עשרה נפשות ב-400 שקלים לא יכולה לקנות דירה.
חביב קצב: משפחה בעלת 10 נפשות מקבלת 700 אלף שקלים.
אשר סיום: עובדה נוספת, אני לא מדבר על אנשים שיש להם תוספת של 40%, מה שאנחנו קוראים משכנתא מוגדלת.
אשר סיום: אני מדבר על אנשים שהזכאות שלהם נעה בין 300 ל-400 אלף שקלים.
אשר סיום: במציאות של היום, בסכומים האלה לא ניתן לרכוש דירה ואם הם קונים דירה, קונים דירות בשכונות – זו גישה סובייקטיבית, אבל בשכונות לא שכונות.
אשר סיום: אנחנו גם צריכים לזכור עובדה נוספת, הרי רבבות של ערים סגורות בפני העולים, אם הם רוצים לממש את הזכאות שלהם לקנות דירה בערים האלה, הערים סגורות, החל מבאר שבע בדרום, קריית גת, אשקלון, ואני עוד יכול להמשיך למנות ערים.
אשר סיום: ערים שבהם הם יכולים לקנות – בכפר סבא, רעננה תל אביב, בת ים, וגם כשקונים בתל אביב, לצערי הרב הם קונים ביפו ד' בשכונות שאני לא יודע מי יצא לו לעשות את הסיור.
אשר סיום: לעומת זאת, אנשים שיש להם את המשכנתא המוגדלת, תוספת של 40%, אני עשיתי סיור מקדים בקיץ האחרון, סיירתי גם בראשון וגם בחולון, קנו דירות שבאמת ראויות והן סבירות.
אשר סיום: אני חושב שצריך ללכת על התוספת של 40% לכמה שיותר עולים, כי אז יש יותר סיכוי שהעולים יקנו את הדירות שלהם.
אשר סיום: אני גם רוצה שאתם תבינו את ההשלכות של שהייה במרכז קליטה ממושכת.
אשר סיום: יותר מדי שהייה במרכז קליטה שעולה לא מצליח לממש ולרכוש דירה, מבחינתם הנושא של הדיור זה בראש מעיינם, השכנים עוזבים אותם, החברים עוזבים אותם.
אשר סיום: מבחינת התכנים שהוא מקבל במרכז הקליטה, הוא מסיים תוך שנה וחצי שנתיים, אחרי זה הוא נשאר מבחינת תכנים כמעט בלי כלום, ויש לזה השלכות ויש לזה משמעויות – גירושין, פירוקי משפחות, והם הופכים להיות בודדים.
ליה שמטוב: כל המענקים כשהתחילו לדבר על זה ובחרו את הערים, אז בחרו את הערים וגם את השכונות שלא יהיו שכונות חלשות, ושאוכלוסיית יוצאי אתיופיה שהשתלבו בכל השכונות בערים כמו ירושלים, חולון וערים כאלה.
ליה שמטוב: ואם בכל זאת, עקב המענק 300 אלף שקלים, 400 אלף שקלים, 200 אלף שקלים שאי אפשר בכסף לקנות בשכונות האלה, כי אי אפשר לקנות בכסף הזה דירות בשכונות האלה, יכול להיות שאפשר לפרוס את זה בכל הארץ, וגם להגביל כמו שאתה אומר רחובות ושכונות.
חביב קצב: אי אפשר לפרוס, באותו רגע שאת מגבילה, בחלק מהדברים את צריכה לסגור יישובים, אין מה לעשות, הבעיה זה לא דיור.
חביב קצב: הבעיה שמשפחה מגיעה לאותו יישוב איפה היא נקלטת.
חביב קצב: מערכת חינוך ממלכתי דתי - יש מקום, אין מקום, בתי ספר, נושא של רווחה, נושא של תעסוקה, אפשרות להשמה בתעסוקה.
חביב קצב: אנחנו רוצים שהם יגיעו למקומות שהם יכולים גם להשתלב בתעסוקה, שגם הילדים יכולים להיקלט, יש מקומות בבתי ספר הממלכתי דתי, גם אם זה כולל הסעה וכו', ושהם לא יפלו על מחלקת הרווחה של הרשות המקומית, זה לא כזה פשוט.
חביב קצב: בשביל זה הלכנו על נתונים מאוד פשוטים על פי נתוני הלמ"ס – לשכה מרכזית לסטטיסטיקה.
חביב קצב: לקחנו את היישובים ברמת אשכול.
חביב קצב: את יודעת שמבחינת היישובים, הם מקוטלגים על פי לשכה מרכזית לסטטיסטיקה, על פי אשכולות מבחינת אשכול – 4, 3, 4, 5, 6 וכו', מבחינת החוזק הכלכלי, הסוציו-כלכלי.
חביב קצב: אנחנו פחות מ-4 לא נותנים, כי אלה יישובים מאוד חלשים.
חביב קצב: הוספנו על זה עוד משהו, גם אם זה 6, או גם אם זה 7 באשכול שלכאורה יישוב חזק, אבל יישוב כבר אין לו יכולת לקלוט, יש לו רוויה.
שלמה מולה: אני כמעט מסכים איתך.
שלמה מולה: הייתי כן מכניס דווקא בפירצה הזאת יישובים קיימים שבהם יוכלו אנשים לקנות באותו יישוב.
שלמה מולה: לדוגמה, באר שבע, כמשל, לא בהכרח.
שלמה מולה: למה למשל באר שבע תהיה סגורה לאותם אנשים שכבר הילדים שלהם השתלבו במערכת החינוך.
שלמה מולה: אני לא אומר תנייד מקרית גת לבאר שבע.
שלמה מולה: האם יש אפשרות לתת בצורה מושכלת לתושבי באר שבע לגור בבאר שבע, אם כי אני מודע, ברגע שאתה משאיר, ואחר כך אתה משאיר וכן הלאה מרכזי קליטה הרי זה מחזוריות.
שלמה מולה: אני לוקח את זה בחשבון, אבל לפחות האם ניתנת ההזדמנות אם לא לכולם בצורה חריגה במסגרת איחוד משפחות לתת להם את המענקים יותר המוגדלים, גם יקנו דירות יותר מרווחות וכו'.
חביב קצב: אנחנו נותנים מענים לחריגים על בסיס רפואי או סוציאלי קשה.
חביב קצב: אנחנו נותנים מענים לנושא הזה, גם ביישובים הסגורים, וזה ברור.
חביב קצב: אבל נקודה חשובה צריך להבין, כשאתה קובע קריטריונים, אתה לא יכול לבוא ולהגיד כל יום בבוקר זה אשכול 4 אז אני מכניס אותו פנימה, זה אשכול 3 אני מכניס אותו פנימה, אי אפשר.
חביב קצב: באותו רגע שקבעת קריטריון שאשכול 4 הוא פסול, אז אתה לא יכול לבוא ולהגיד בוא תבדוק עכשיו את באר שבע, אל תבדוק רחוב גוש עציון בבאר שבע, אלא תבדוק רחוב וולפסון בבאר שבע.
חביב קצב: אני מסכים איתך, שכונת רמט בבאר שבע או רמות אז יכול להיות שהיא חזקה, אבל זה לא משנה.
חביב קצב: בסיכומו של דבר הכל חוזר לנושא היישובי.
חביב קצב: מערכת החינוך הממלכתי דתי זה קיבולת מסויימת שהיא יכולה לקלוט איקס אנשים.
חביב קצב: בל נשכח, יש עוד נקודה אחת.
חביב קצב: בבאר שבע, בעפולה, בקריית גת, בכל אותם יישובים אלה שסגרנו אותם בשנת 1984 והלאה במבצע משה, ואחר כך במבצע שלמה קלטו אלפי דיור ציבורי שמאוכלסים בעולים מאתיופיה.
חביב קצב: יש בלי עין רעה את הריבוי הפנימי, ויש את המספרים שנמצאים שם, ורובם המכריע עדיין לומד בבתי ספר ממלכתי.
חביב קצב: אנחנו לא רוצים להגיע למצב, כמו שיש בקריית מלאכי, כשאתה נכנס לבית ספר יש לך 30 ילדים אתיופים וילד קווקזי.
אבי מספין: תודה רבה גברתי היושבת ראש.
אבי מספין: אני רוצה לומר שמשרד הקליטה הוא מעניק ליוצאי אתיופיה את המענק הכי מוגדל בתחום המשכנתא, וזה עובדה.
אבי מספין: אפרופו, גם לגבי תכנית החומש, משרד השיכון והקליטה זה כמעט הדבר היחיד שעבד בתחום העולים החדשים, וכל השאר פשוט היה כישלון.
שלמה מולה: חביב אמר - אנחנו היחידים שמימשנו.
אבי מספין: עד כאן אני מסכים איתו.
אבי מספין: אווק העלה פה דברים עקרוניים שאנחנו יותר גולשים לעניינים הטכניים שהם שוליים לגמרי.
אבי מספין: הוא אומר שיש לו מענק לא משנה למשפחה עד 400, עד 500 אלף שקלים.
אבי מספין: הוא אומר שאנחנו נמצאים בתקופה שמחירי הדירות הם הכפילו ושילשו את עצמם ולמה משנה גם כמה הוא יעבוד, הוא לא יקבל יותר מ-10 אלף שקלים, אני לא יודע בדיוק כמה להגדיר.
אבי מספין: מזה הוא לא יכול להפיק איזשהו תשלום למשכנתא אם הוא יקח מהבנק הוא יצטרך להחזיר בין 4,000 - -
קריאה: הבנק לא נותן.
אבי מספין: - - ל-5,000 שקלים כי מחירי הדירות – הוא עוד היה מתון שדירת שלושה חדרים או ארבעה חדרים עולה 700, או 800 אלף שקלים.
אבי מספין: כבר במקומות שלעולים החדשים מותר להגיע עכשיו לפי הנהלים, זה כבר יותר ממליון.
אבי מספין: אני רוצה לדבר על כמה דברים שהם עקרוניים כשמדברים גם על הנושא של מדיניות דיור של עולים חדשים קודם כל במרכזי הקליטה.
אבי מספין: ראינו והיו מאבקים לא פשוטים של עולים חדשים עצמם ששמו אותם במרכזי קליטה מאוד מרוחקים, כמו בבית אלפא, איילת השחר, מקומות שכוחי אל שאין בהם הרבה מקומות תעסוקה.
אבי מספין: במקום זה חביב אמר שפינו מרכזי קליטה, אבל הם פינו בלוד לצורך העניין שזה מרכז קליטה שהוא במרכז הארץ, או בטבריה שזה בכלל אבסורד שפינו מרכז קליטה באמצע השנה, כאשר היו תלמידים באמצע הלימודים, כאשר היו אנשים עובדים, נאלצו לעזוב חלקם את העבודה שלהם ואת הלימודים שלהם ולעבור כי משרד הקליטה החליט שזה לא כלכלי לאכלס עולים בטבריה שזה מקום שיש בו מקומות תעסוקה.
אבי מספין: זה ברמת מדיניות אחת של אכלוס במרכזי קליטה עצמם.
אבי מספין: הדבר השני, זה נושא שיש לו השלכות גם כשהם באים לדיור הקבע.
אבי מספין: ראינו את כל הבעיות שיש לצורך העניין בשנה האחרונה בפתח תקווה, משפחות הגיעו לערים והם לא מצאו מוסדות לימודיים לילדים שלהם.
אבי מספין: אני בכל אופן לא רואה איזושהי מדיניות מסויימת בתיאום בין משרד הקליטה בין הסוכנות היהודית לבין הרשות המקומית, או משרד החינוך, שהם לא מתאמים בינם לבין עצמם כאשר יגיעו בחודש איקס חמש משפחות, יש להם 15 ילדים, צריך למצוא להם מקומות.
שלמה מולה: אתה מתכוון אחרי שהם יוצאים לדיור קבע?
אבי מספין: כן, אחרי שכבר קנו, אין איזשהו תיאום מסויים בין כל הגורמים.
אבי מספין: כפי שאני רואה את זה, אין תיאום בין ארבעת הגורמים שיכלו להקל את הכניסה של התלמידים לבתי הספר, ובמקום זה נוצרה בעיה שהיתה לה השלכה מאוד גדולה.
אבי מספין: מעבר לנושא הספציפי הזה שאין לעולים החדשים אפשרות בכלל לרכוש דירה וצריך למצוא פתרון, גם לתלמידים צריך למצוא פתרון.
שלמה מולה: פתח תקווה, למשל, ראש הרשות ידעה, משרד החינוך ידעה, כולם ידעו, ראש הרשות אמר אני לא קולט.
אבי מספין: העולים החדשים היו שלושה חודשים ללא מסגרת לימודית.
שלמה מולה: אני אומר לך ביודעין.
שלמה מולה: אני לא אומר שכל מה שאתה אומר זה לא נכון.
שלמה מולה: אבל אני יודע שהמידעים של הרשות למשל, מגיע בזמן.
שלמה מולה: אנחנו מכירים את החולאים האלה, שראש הרשות רוצה לסגור את הגרעון שלו, בא ואומר אני משתמש באתיופים, אני לא רוצים לקבל אותם.
שלמה מולה: אני לא מקל ראש על בעיית הדיור הממלכתי דתי, לדעתי העניין של הממלכתי דתי הוא סוגייה לגמרי אחרת.
שלמה מולה: הייתי אומר לעולים, תלכו ללמוד בבתי ספר הממלכתיים, אתם התגיירתם, אף אחד לא לוקח עליהם את הגיור, תאמין לי, החיים היו יכולים להיות פשוטים ויותר קלים.
שלמה מולה: אני לא חשוב שהבעיה נעוצה רק - - -
אבי מספין: פתח תקווה זה משל גם למקומות אחרים.
אבי מספין: אני מדבר על העניין העקרוני שאין תיאום, אין תאום בין גורמים.
אבי מספין: העניין העקרוני, שהעולים החדשים במצב הנתון לא יכולים לרכוש דירות במקומות שמוקצים עבורם שהם מקומות חזקים, גם במקומות האלה, הסכומים הם אסטרונומיים.
אבי מספין: לא רק העולים החדשים, אפילו הוותיקים שבינינו נשארים בשכירות ולא קונים דירה.
שלמה מולה: מה אתה מציע אבי, להגדיל את המענק?
אבי מספין: אני לא הריבון.
שלמה מולה: אנחנו כחברי כנסת, אנחנו רוצים להתקדם, תגיד לנו מה לפי דעתך.
אבי מספין: את תכנית החומש לצורך העניין היא הגדילה ב-40% את מענק המשכנתא.
אבי מספין: זה משהו שאפשר לעשות לעוד אנשים.
שלמה מולה: להרחיב, זה בסדר.
חביב קצב: ברשותך, אני רוצה להבהיר את התמונה.
חביב קצב: אם מחר יבוא האוצר ויגיד לי אני מוסיף לך עוד 100 מליון שקל, אני לא אגיד אל תתן לי, ואני לא אגיד לו שאני לא רוצה.
חביב קצב: אני אגיד לו שאני מאוד רוצה, ואני יכול לתת יותר מענקים לאותם המשפחות המתפנות במרכזי קליטה בתקווה שהם יקנו דירות יותר טובות, זה ברור.
חביב קצב: אבל כשנמצאים במסגרת תקציב, ומסגרת תקציב על מנת להשיג אותה, לא צריך לספר לכם את מסגרות התקציב, את דיוני התקציב ואת משמעויות התקציב, הנקודה ברורה.
חביב קצב: העמדה שלנו בעד – אין ויכוח.
חביב קצב: לא אכנס לויכוח 400 ו-300 כי זה לא זה, זה לא הנקודה, זה לא האישו.
חביב קצב: האישו המרכזי – אם תהיה לנו יכולת לתת יותר מענקים, אנחנו נשמח.
חביב קצב: אבל באותו רגע שיש לנו מענקים הקיימים, ויש ניצול, יש מימוש במענקים הקיימים, זו נקודת המפתח, יש רכישת דירות במענקים הקיימים.
חביב קצב: אז נכון, אף אחד לא יוצא עם כל תאוותו בידו.
ליה שמטוב: אתה אומר משהו בסביבות 600, 700 משפחות בשנה.
חביב קצב: אף פעם לא עברנו את המכסה הזאת.
ליה שמטוב: יש איזשהו נתון, אם פה אומרים שצריכים לקחת הלוואה נוספת, ובסוף צריכים להחזיר את ה-3,000, 4,000 שקלים כל חודש, כמה משפחות – כמה יש כבר כונס נכסים אם זה קורה?
חביב קצב: אחוז העולים מאתיופיה, שנמצאים במרכזי קליטה, והם מקבלים הלוואות משלימות מהבנק הוא שואף לאפס.
שלמה מולה: הבנק לא נותן בכלל הלוואה משלימה.
חביב קצב: ברשותכם, מספר אחוז העולים מאתיופיה שמקבלות מענק ממרכזי קליטה ומקבלות הלוואה משלימה מהבנק שואף לאפס.
אברהם מיכאלי: המענק הוא מעל 90%.
ליה שמטוב: זאת אומרת ש-600, 700 המשפחות האלה קנו דירות במסגרת המענק.
שלמה מולה: לא רק מענק, כי התוספת של תכנית החומש איפשרה - - -
חביב קצב: בגלל שתי סיבות.
חביב קצב: רובם לא עובדים, הם נמצאים במרכזי קליטה בראשית הדרך.
חביב קצב: אין להם שום יכולת להוכיח החזר, הבנק לא יתן להם בשום פנים ואופן.
חביב קצב: עוד ראינו בצעירים שנמצאים בארץ 20 שנה, הבנק לא נותן להם הלוואות, אז בוודאי למשפחות עולים שנמצאות במרכזי קליטה.
חביב קצב: נקודה שנייה, על פי הנתונים אצלנו, אחוז המשפחות מאתיופיה שמגיעות לפינוי דירה, נקרא לזה, באמצעות הבנקים הוא לשמחתי נמוך ביותר, בגלל אותה סיבה שהרוב אלה שרכשו רכשו את זה באמצעות מענקים.
דוד מהרטה: אני חושב שכמובן אם המדינה יכולה להגדיל את המשכנתאות, אני חושב שכולנו נשמח.
דוד מהרטה: אבל כרגע במציאות הנוכחית המדינה לא מגדילה את המשכנתאות.
דוד מהרטה: אני חושב שהמדיניות הזו של לסגור ערים היא מדיניות לא נכונה.
שלמה מולה: מה תעשה אם יגיעו אליך 500 משפחות בקריית מלאכי למשל?
דוד מהרטה: אני חי פה 20 ומשהו שנים, ואני מכיר את מפת הארץ.
דוד מהרטה: בעיניי, הממוצע של האשכולות שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפרסמת הוא ממוצע.
דוד מהרטה: אם היו משווים יפו ד' ושכונת ברנע באשקלון, ברמת השכונה ברנע ואפרידר היתה יותר טובה.
דוד מהרטה: לכן אני אומר, לא הייתי סוגר את כל הערים ולא פותח באופן עיוור.
דוד מהרטה: אתה יודע, בבני ברק ישנם בני הקהילה, ואיפה הם נמצאים?
דוד מהרטה: הם נמצאים בפרדס כץ.
דוד מהרטה: הייתי מבקש או שתגדילו את המשכנתא או תפתחו ערים, תגבילו בכמויות, תגבילו בשכונות.
דוד מהרטה: חביב, גם לעניין מערכת החינוך.
דוד מהרטה: מערכת החינוך זה עסק שלם, יש לי את כל הנתונים בארץ.
דוד מהרטה: בשכונות היוקרתיות, גם אם תלך לבאר שבע, גם אם תלך לאשקלון ולערים האחרות, בשכונות המבוססות, ילדים בני הקהילה גם במסגרת של הממלכתי דתי לא נמצאים שם.
דוד מהרטה: הריכוזים הגבוהים של בני הקהילה, הוא באזור שמשון באשקלון, ולא באפרידר באשקלון, כך שאין גם בעיה של פוטנציאל קליטה של מערכת החינוך הממלכתית בשכונות היוקרתיות האלה.
דוד מהרטה: כך שהייתי מציע לפתוח את הערים, ולבחון כל יישוב ויישוב ואת השכונות שלו.
דוד מהרטה: קריטריונים זה עניין ביורוקרטי.
דוד מהרטה: אנשים מסתכלים על מספרים ואין שיקול דעת לבחון דברים שהם מחוץ לקריטריונים.
דוד מהרטה: לכן אני מציע לשנות את הקריטריונים.
דוד מהרטה: לעניין של תיאום.
דוד מהרטה: היום, מה שאנחנו מרגישים ואנחנו מלווים את קליטתם של הילדים בבתי הספר.
דוד מהרטה: נכון, בזמנו משרד החינוך, משרד הקליטה, הסוכנות בעיקר, הוחלט שעולה שעוזב את מרכז קליטה לא יעזוב בלי תיק ילד.