GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה מולה: אתם עזרתם לבנות את הקואליציה.
אלי יריב: אני לא נמצא פה על תקן של בונה קואליציה.
אלי יריב: אני על תקן להסביר מה ההסתדרות עושה.
אלי יריב: ההסתדרות כשהוקמה הקואליציה מיוזמתה אמרה, בואו נבנה קרן סיוע למפעלים.
אלי יריב: העובדים תרמו חצי יום עבודה.
אלי יריב: הכסף קיים.
אלי יריב: מיליארדי שקלים נמצאים במשרד האוצר.
אלי יריב: לא מצליחים לייצר את התקנון שהקרן תפעל מתוכה.
אלי יריב: עופר עיני אמר, אוקיי, לא נעשה את זה דרך הממשלה, נעשה את זה דרך ההסתדרות.
אלי יריב: וגם לזה לא מסכימים.
אלי יריב: כחודש ימים מחכים להסכמת האוצר שהקרן הזאת לא תהיה קרן ממשלתית והיא תהיה עם מעסיקים והסתדרות.
אלי יריב: דבר שני.
אלי יריב: יש את הקרן לסיוע למפעלים.
אלי יריב: יש שם 2.5 מיליארד שקל.
אלי יריב: נוצלו רק 600 מיליון שקלים.
אלי יריב: 70% מהבקשות שמוגשות לקרן הזאת נדחות.
אלי יריב: צריך לשאול למה?
אלי יריב: הכול נתקע באוצר.
אלי יריב: אנחנו מנסים לצלצל בפעמונים, אנחנו אומרים את הדברים, אבל בסך הכול אנחנו הסתדרות.
אלי יריב: אנחנו לא כל כך בעד להשבית כי זה לא כל כך פותר בעיות.
אלי יריב: כשצריך לשבות אנחנו שובתים.
אלי יריב: כשהיינו צריכים להשבית את קלדניות בית המשפט השבתנו אותן.
אלי יריב: כמו שעם החברים במפעל מוליתן.
אלי יריב: נמצא פה מי שמטפל בהם באופן אישי, אשר שמואל יושב ראש ההסתדרות בנהריה ועופר עיני במקביל עובד על מפעל תפרון.
אלי יריב: בתפרון, המפעל במשבר אבל הבעלים משכו דיבידנד של עשרות מיליוני שקלים לפני שנה.
אלי יריב: משהו קרוב ל-30 מיליון שקל משכו שמה דיבידנדים והמפעל עכשיו בקריסה.
אלי יריב: אנחנו כהסתדרות מנסים לעזור ככל יכולתנו בהגנה על עובדים ומציאת פתרונות.
אלי יריב: אנחנו גם מעורבים עם הבנקים ומול הבנקים.
אלי יריב: יחד עם התעשיינים.
אלי יריב: כמו שקרה במוליתן הבנקים מזדרזים ללכת לבתי משפט ולכונסי נכסים ולזרוק את האנשים לרחוב.
אלי יריב: פה הממשלה צריכה להיות מעורבת.
אלי יריב: ותפקידה של הוועדה הזאת גם להביע איזושהי אמירה גם לבנקים וגם למפעלים.
אלי יריב: לא כל כך מהר ללחוץ על ההדק.
אלי יריב: כי בסופו של תהליך כשעובדים הולכים הביתה קשה להחזיר אותם לעבודה.
אלי יריב: אשר שמואלי יוכל לענות בעניין מוליתן.
אשר שמואלי: אני קודם כל מודה על זה שהוועדה הזאת בכלל עוסקת בעניין ולכל אחד מחברי הוועדה שהגיע.
אשר שמואלי: מה עשתה ההסתדרות?
אשר שמואלי: לפני 3 חודשים שאני אישית נכנסתי לעניין במוליתן פניתי לשר התמ"ת לפואד.
אשר שמואלי: עזבו עכשיו קואליציה ואופוזיציה, אנחנו מדברים עכשיו על מאה עובדים שאין להם לחם.
אשר שמואלי: לא קיבלו משכורת מזה חודשיים.
אשר שמואלי: שר התמ"ת העביר החלטה, שזה יישמע לפרוטוקול,למען העובדים.
אשר שמואלי: הצלחנו להביא להם הכשרה פנים מפעלית של 3 חודשים.
אשר שמואלי: החלטת הממשלה היתה השקעה לא בתעשייה אלא בעובדי מלון ובבניין.
אשר שמואלי: הצלחנו בשן ועין וההכשרה הפנים מפעלית הסתיימה רק ב-5 לחודש.
אשר שמואלי: זה שהבעלים לצערי הרב נכנסו לחובות האלה של 36 מיליון שקל מול הבנקים אנחנו לא אשמים.
אשר שמואלי: מתי מודיעים לנו?
אשר שמואלי: כשבאים עובדים ואומרים: למה לא קיבלנו משכורת?
אשר שמואלי: כשאנחנו נכנסנו לעניין הזה לפני 3 חודשים ליווינו גם את הבעלים וגם את העובדים.
אשר שמואלי: מאותו רגע שהבנקים סגרו את האשראי, צריך להבין שכאשר סוגרים אשראי למפעל אין לו שקל, הוא לא יכול להוציא אגורה אפילו לסנדוויץ'.
אשר שמואלי: אם זו הפגנה מול בנק דיסקונט שהוא הרע מתוך הבנקים במקרה הזה, הוא לא היחידי אבל במקרה הזה הוא הרע.
אשר שמואלי: כולל הסעות, כולל אוטובוסים, כולל סנדוויצ'ים, כולל שלטים, כולל כל מה שרק אפשר, לארגן את העובדים, להסיע אותם להפגנות מול הנהלת בנק דיסקונט בתל אביב, כולל הבאת תקשורת, כל אותם מהלכים שצריך לעשות בכדי להביא את זה למודעות.
אשר שמואלי: אילולא התקשורת אולי לא היינו.
אשר שמואלי: נעשה פה דבר, נעשתה נבלה אני קורא לזה, על ידי בנק דיסקונט.
אשר שמואלי: בנק דיסקונט עד יום חמישי האחרון הבטיח לנו שהוא לא הולך לבית משפט אלא מנסה יחד איתנו לנהל דו שיח כדי להגיע לתוכנית הבראה מוסכמת, כאשר אנחנו כהסתדרות והעובדים איתנו נתנו את הסכמתנו להבריא את אחד משני המפעלים.
אשר שמואלי: מבחינת הפעילות שלהם.
אשר שמואלי: אחד, מפעל אחד נמצא בברקאי ואחד בנהרייה.
אשר שמואלי: פוטרו חלק מהעובדים.
אשר שמואלי: הוכחנו לבנק דיסקונט שהמפעל הזה כן יכול להרוויח.
אשר שמואלי: מה עשה בנק דיסקונט?
אשר שמואלי: ביום ראשון בבוקר בלי להגיד לנו שום דבר הלך כמו גנב בלילה לבית משפט מחוזי וקיבל שם צו כינוס, זה הצו הכי חמור שיכול להיות, לכולם, לבעלים קודם כל לעובדים, לנושים, לספקים, ולכל מי שאתם רק לא רוצים.
אשר שמואלי: וכשראינו שאנחנו נקלעים למצב הזה כבר ביום חמישי גייסה ההסתדרות על חשבונה את משרד עורכי הדין גלילה הולשטיין שזה אחד המשרדים המתמחים הטובים ביותר שמייצג עובדים בפירוקים.
אשר שמואלי: היא גם הצילה את "פרי הגליל" ועובדה שהוא עובד ומפעלים אחרים שצריך להציל אותם יחד איתנו.
אשר שמואלי: גייסתי אותה.
אשר שמואלי: העובדים נכון להיום לא שילמו שקל, אגורה לשירות הזה.
אשר שמואלי: לא רק זה, העובדים גם לא שילמו מס חבר להסתדרות.
אשר שמואלי: לקח עופר עיני החלטה ונתן לי גיבוי.
אשר שמואלי: כל האנשים האלה, הם נמצאים במצב קשה.
אשר שמואלי: כאשר כאן שואלים מה עושה ההסתדרות.
אשר שמואלי: תאור לכם שההסתדרות לא היתה שם.
אשר שמואלי: היו מתפרקים.
אשר שמואלי: לא היה מי שיביא להם עורך דין, לא יועץ משפטי, לא היה האוטובוס להסיע אותם, לא היה להם את הסנדוויץ' לאכול בדרך.
אשר שמואלי: מי היה שומע אותם?
אשר שמואלי: שוב, להביא תקשורת, לארגן את כל הדברים האלה, אני אומר לכם שמחלקת הדוברות של ההסתדרות עסקה בשבועיים האחרונים אך ורק בפרויקט הזה.
אשר שמואלי: נתנו הוראות חד משמעיות: חדר מצב בהסתדרות.
אשר שמואלי: היועץ המשפטי שי דקל, הדוברות, הדובר האישי של עופר עיני מלווה את התהליך.
אשר שמואלי: איפה אתם חברי הכנסת?
אשר שמואלי: ועכשיו אני לא בא בביקורת.
אשר שמואלי: אני מציע לכם.
אשר שמואלי: אני לא חבר כנסת, אני לא דיפלומט כזה גדול ואני לא פוליטיקאי כזה גדול, פוליטיקאי קטן.
אשר שמואלי: יש כמה דברים בממשלה הזו שאתם מוכרחים כחברי כנסת לחוקק ואף אחד אחרי לא יכול לעשות את זה חוץ מכם.
אשר שמואלי: אז אולי לא רק אתם כי אם היינו בוועדת כספים או בדיון על הפריפריה יש כסף שלנו.
אשר שמואלי: אמר את זה פה יריב.
אשר שמואלי: אני לא רוצה לחזור.
אשר שמואלי: כסף שאני תרמתי.
אשר שמואלי: אני שעומד פה לפניכם תרמתי חצי מההלוואה שלי.
אשר שמואלי: אשתי אילנה שהיא מורה בישראל תרמה חצי מההלוואה שלה.
אשר שמואלי: הבת שלי מיכל עובדת בנהרייה השקיעה חצי מההלוואה שלי.
אשר שמואלי: החתן שלי השקיע בזה.
אשר שמואלי: וכך הלאה כל עובדי הציבור.
אשר שמואלי: תרמנו למה?
אשר שמואלי: תרמנו בשביל להציל.
אשר שמואלי: התעשייה לא.
אשר שמואלי: שימו לב.
אשר שמואלי: עובדי המדינה כן.
אשר שמואלי: חברי כנסת היו צריכים לקחת מכם.
אשר שמואלי: לא נתתם אז אוי ואבוי לכם.
אשר שמואלי: שימו לב, יש מיליארד וחצי שקל כמעט באוצר שאנחנו תרמנו.
אשר שמואלי: זה הכסף שלנו.
אשר שמואלי: אנחנו תרמנו בעצמנו, להציל את המפעל, להציל את ההנהלה, להציל את האנשים האלה.
אשר שמואלי: מה קורה עכשיו?
אשר שמואלי: 8 חודשים מאז שלקחו לנו את הכסף אי אפשר להוציא משם שקל.
אשר שמואלי: הבעיה של המפעל הזה הוא בסך הכול 3 מיליון שקל.
אשר שמואלי: עכשיו סך הכול 6 מיליון שקל.
אשר שמואלי: והם חוזרים לעבודה.
אשר שמואלי: יש להם הזמנות, יש להם הכול.
אשר שמואלי: אומר עופר עיני...
שלמה מולה: כלומר אם האוצר היה נותן להם את מה שאתם ביקשתם אז לא הייתם נכנסים לבעיות.
רפי כהן: היינו בעבודה היום.
אשר שמואלי: יותר מזה.
אשר שמואלי: לא רק שלא מכנסים, יש להם הזמנות.
אלי יריב: בתפרון מדובר על 30 מיליון שקל.
אלי יריב: פה 6 מיליון.
אשר שמואלי: בא בהצעה עופר עיני.
אשר שמואלי: האוצר אמר תנו לנו את הכסף שלכם.
אשר שמואלי: לא רוצים לתת.
אשר שמואלי: תנו לנו את החלק שלנו.
אשר שמואלי: אנחנו נתחיל לחלק.
אשר שמואלי: פחות בירוקרטיה.
אשר שמואלי: אתם חברי כנסת, תחוקקו חוק.
אשר שמואלי: לא יכול להיות שגם כסף שאני תורם אותו אני לא יכול לסייע לחברים שלי במפעל.
שלמה מולה: השאלה היא איך אתה תרמת מבלי להבטיח את מנגנון השליטה שלך?
שלמה מולה: אנחנו ניסינו להכניס תיקונים שהם קובעי הקריטריונים בפריפריה.
שלמה מולה: מספר מועסקים, סוג של אוכלוסיות, וכן הלאה.
שלמה מולה: אמרו לנו, ההסתדרות חתמה, אין בעיה.
שלמה מולה: והנה הגענו למצב שאחרי 9 חודשים שום דבר לא קרה.
שלמה מולה: אנחנו נעשה את עבודתנו ואתם כהסתדרות כמי שתרם והשתתף, במסגרת שולחן עגול חתמתם, אתם תעשו את העבודה שלכם.
אשר שמואלי: אנחנו עושים את העבודה שלנו.
אשר שמואלי: רק אתם יכולים להתמודד מול האוצר.
ליה שמטוב: אנחנו שומעים מה שאנחנו רוצים לשמוע.
אשר שמואלי: האמיני לי שגם את כאופוזיציה יכולה להביא תיקון לחוק.
ליה שמטוב: אני 13 שנה כאן.
ליה שמטוב: כולם יודעים מה שאני אומרת, איך שומעים.
ליה שמטוב: אני תוהה, הכוח של ההסתדרות, מאות האלפים האלה.
ליה שמטוב: אני לא רואה את זה בפעולה בשטח.
ליה שמטוב: רבותיי, בואו נחזור לעניינו.
ליה שמטוב: לא שמעתי שום דבר על פתרונות.
אלי יריב: פתרון לעולים?
אלי יריב: רוב העובדים שמה הם עולים חדשים.
אלי יריב: אנחנו מתייחסים אליהם כאל אזרחי מדינת ישראל.
אלי יריב: במהלך הדיון בוועדת כספים יצאה הודעה מטעם שר האוצר שאומרת, שהוא לא יתערב במפעל תפרון.
אלי יריב: אם שר האוצר לא מתערב כשהולכים לפטר אלף עובדים אז מתי כן מתערבים?
אלי יריב: חברי הכנסת הנכבדים צריכים לעשות מעשה.
אלי יריב: יש לכם מספיק כלים והצעות לסדר וכדומה.
אלי יריב: הפתרון למפעל תפרון מונח על שולחנה של ההסתדרות שמנסה לפתור את העניין הזה מול המעסיקים, מול הבנקים.
אלי יריב: הממשלה גם צריכה להתערב.
היו" ר ליה  שם טוב: תודה.
היו" ר ליה  שם טוב: בבקשה גלעד אברהמי, המשרד לקליטת עלייה.
גלעד אברהמי: אנחנו במשרד הקליטה יודעים לתת מענה לעולים החדשים בהנחה שהם יקלטו במסגרת הזכאות שלהם על פי החלטת הממשלה עד 10 שנים מיום העלייה.
שלמה מולה: למה אתם לא יכולים כמשרד עלייה לסייע ב-2 מיליון שקל?
מרינה סולודקין: זה לא התפקיד שלהם.
מרינה סולודקין: יש משרד התמ"ת, יש משרד האוצר, יש את הממשלה.
גלעד אברהמי: תודה מרינה.
גלעד אברהמי: מרינה ענתה לך בשמי.
גלעד אברהמי: יש גבולות גזרה גם בממשלה.
גלעד אברהמי: האם המדינה במסגרת משרד האוצר והתמ"ת יודעת לגבש מדיניות, לתת את הסיוע.
גלעד אברהמי: היתה וועדת כספים שדנה בנושא הזה.
גלעד אברהמי: אני לא יכול לבוא כרגע ולדבר בשמם.
גלעד אברהמי: מה שאני יכול להגיד שאנחנו התעסקנו בעניין מוליתן.
גלעד אברהמי: קיבלנו את הרשימה של כל העובדים העולים החדשים שנמצאים בסכנת פיטורים.
גלעד אברהמי: 50 מתוך 70 שמה הם עולים חדשים.
גלעד אברהמי: אמנם עולים משנות התשעים.
גלעד אברהמי: אנחנו יודעים ש-40 מתוכם הם אימהות חד הוריות עולות חדשות.
גלעד אברהמי: יש שמה 6-8 עובדים שהם עולים חדשים שיכולים להיכנס תחת המטריה של משרד הקליטה מבחינת הזכאות.
גלעד אברהמי: אם תגיע השעה ואני מקווה שהיא לא תגיע שאותם עולים ייפלטו מהמסגרת ותרצו שמשרד הקליטה ייתן את הסיוע אז נוציא הוראת שעה, נגייס את המחלקה המשפטית ונטפל בכל אותם עולים משנות התשעים ונעניק להם את הסיוע אם זה לתת קורסים והכשרות מקצועיות, קידומי העסקה למסגרות חלופיות, לקבל סיוע באבחון בייעוץ, בהשמה דרך מרכזי האבחנה שלנו.
גלעד אברהמי: קורסים לעברית למי שירצה על מנת להגדיל את הסיכויים שלו להיקלט במקום עבודה חדש.
גלעד אברהמי: אני לא יודע אם הוראת שעה היא הפתרון כי אני לא יודע אם הוראת שעה גוברת על החלטת ממשלה.
גלעד אברהמי: אפשר להתייעץ עם היועצת המשפטית של הוועדה.
גלעד אברהמי: אפשר לדבר גם על שיתופי פעולה בין משרד הקליטה למשרד התמ"ת שזה האחרון ייתן את ה-facilities לאותם מפעלים במסגרת הסיוע למפעלים.
גלעד אברהמי: אנחנו ניתן את אותם facilties לפרט שזה לעולים וביחד אפשר לשנס מותניים ולאחד כוחות ולתת סיוע.
גלעד אברהמי: אזור הדרום או אזור הצפון, זה לא שונה מבחינת ההתפתחות הכלכלית וההתיישבותית.
גלעד אברהמי: בהרבה מפעלים יש המון עולים.
גלעד אברהמי: ועולה בסוף ירד לו האסימון והוא יחליט שהוא עוזב את הצפון, לוקח את הרגליים, יורד למרכז הארץ ושם מרחב האפשרויות שלו הרבה יותר רחב.
גלעד אברהמי: ואני עוד לא מדבר על נושא של ירידה מהארץ.
גלעד אברהמי: יש כאלה.
גלעד אברהמי: בחזרה לברית המועצות.
אתי עזריאל: אני סגנית מנהל מרכז ההשקעות במשרד התמ"ת.
אתי עזריאל: במסגרת החוק לעידוד השקעות הון שחבר הכנסת אופיר פינס-פז דיבר עליו אנחנו מנסים כבר שנה שלמה אחרי שבדם יזע ודמעות קיבלנו תקציב סוף סוף של קרוב למיליארד שקל להעביר החלטות כדי לקדם מפעלים בבקשות, עשרות ומאות בקשות שמונחות על השולחן.
אתי עזריאל: השר פואד בן אליעזר חרט על דגלו את דגל התעסוקה.
אתי עזריאל: שנה שלמה אנחנו מחכים למפה שהוקפאה שדובר עליה.
אתי עזריאל: יש לנו מענים למפוטרים.
אתי עזריאל: יש את מסלול חמד שנותן חופשה מוסכמת מרצון.
אתי עזריאל: היות והמצב הכלכלי גרם למפעלים לפטר עובדים רצינו למנוע את הפיטורים, אנחנו משתתפים במשכורות, העובדים יוצאים לחופשה ללא תשלום, המשרד משלם את התנאים הסוציאליים.
ליה שמטוב: מה בנוגע למפעל שבו אנו מדברים?
אתי עזריאל: הם כבר בשלב של הקטסטרופה.
אתי עזריאל: היתה לנו ישיבה משותפת על המפעל שלכם.
אשר שמואלי: לפני 3 חודשים שראינו את האסון שעוד יתרחש הגעתי לתמ"ת יחד עם הבעלים.
אשר שמואלי: באותו יום פואד כינס את מנכ"ל ההדרכה ואת מנכ"ל שירות התעסוקה יוסי פרחי.
אשר שמואלי: במקום הוא סגר את הכול וקיבלנו הכשרה פנים מפעלית.
אשר שמואלי: זה עזר אבל לא מספיק.
מנחם מנדל: אני מזה זמן קצר מנכ"ל מוליתן.
מנחם מנדל: מי שתכנן ומפעיל את תוכנית ההבראה של המפעל זו קבוצה קטנה של אנשים מתחום התעשייה ומהתחום העסקי.
מנחם מנדל: הם עושים את העבודה מול הבנקים.
מנחם מנדל: במפעל יש את הפלג הצפוני והפלג הדרומי.
מנחם מנדל: היום אנחנו יחד.
מנחם מנדל: כדי שמפעלים לא יקרסו ועובדים לא יפוטרו צריך לפעול בדרך מסוימת.
מנחם מנדל: השלב הבא היא לשמוע מה היא רשת הביטחון שמשרד הקליטה פורש.
מנחם מנדל: מוליתן עדיין עוד לא שם.
מנחם מנדל: יש בעצם שתי פנים להצגת הדברים.
מנחם מנדל: אחת, אנחנו מפעל שבפירוש לא בנוי לדון בסדר היום כאן.
מנחם מנדל: סדר היום כאן דן בעולים שפוטרו מעבודתם.
מנחם מנדל: אנחנו מנסים לפעול כדי שהמפעל לא ייסגר.
מנחם מנדל: מתוך 70 עובדים 50 הם יוצאי חבר העמים.
מנחם מנדל: נכון שהם לא עומדים בקריטריון של 10 שנים אבל המאפיינים הם לא שונים.
מנחם מנדל: כשאנחנו התבקשנו לתת רשימה נתנו רשימה מבלי להתחשב במסגרת 10 השנים אלא בפשטות של עולים מחבר העמים.
מנחם מנדל: אנחנו לא מפעל טקסטיל למרות שאנחנו נכנסים תחת הכותרת ותחת הענף.
מנחם מנדל: נכון שזה משמש לתפירה אבל זו נישה שונה לחלוטין.
מנחם מנדל: זו נישה של חוטי תפירה.
מנחם מנדל: בדרך כלל עם חוטי תפירה אתה נדרש להגיב מהר עם סוגים ועם גוונים.
מנחם מנדל: לכן אנחנו ספק עיקרי לדוגמה למפעלי תפירה שנמצאים במצרים.
מנחם מנדל: אני מגיע לשורה התחתונה.
מנחם מנדל: כידוע לפני יומיים הוצא צו כינוס למפעל.
מנחם מנדל: הסרת צו הכינוס – 6 מיליון שקל והגנה משפטית מפני הנושים.
מנחם מנדל: יכול להיות יתרון בצו כינוס כי אם צו הכינוס הופך להקפאה הליכים אז כסף שיועמד לרשות הנושא איננו חשוף לתביעות אחרות.
מנחם מנדל: זה נותן לנו חצי שנה לעבוד, להמשיך לייצר, בעיקר לשמור על הלקוחות שלנו אנחנו כל יום מפסידים לקוחות במצרים, בירדן ובארצות הברית.
מנחם מנדל: את הדרישה הזאת העלינו גם בוועדת הכספים.
מנחם מנדל: אני לא מצפה שהפתרון יבוא דווקא מוועדת הקליטה.
ליה שמטוב: אני אמרתי את זה מראש.
מנחם מנדל: בכל זאת אנחנו כאן כי כל אוזן שכרויה זה מצטבר למסה של גורמים שתעזור לנו להציל את המפעל.
מנחם מנדל: המפעל פעל בצורה בעייתית בשנות האחרונות.
מנחם מנדל: הבעלים לא פיקחו על ההתנהלות ובעצם גנבו את הסוסים שם.
מנחם מנדל: הבעלים נענשו על זה ונענשים יום יום.
מנחם מנדל: הם גם הביאו כסף מהבית הרבה וגם זה לא מספיק.
מנחם מנדל: אבל למה מגיע לתעשייה הישראלית להפסיד מפעל רווחי?
מנחם מנדל: למה מגיע לעובדים להפסיד את פרנסתם?
מנחם מנדל: לכן אנחנו פה.
מנחם מנדל: הוכנה תוכנית הבראה שכללה נסיעה של אחד מאנשינו לבדוק את השווקים בחו"ל על חשבוננו.
מנחם מנדל: אנחנו החבורה הקטנה.
מנחם מנדל: תחילת ההבראה כללה פיטורים של 50 עובדים.
מנחם מנדל: העברנו את כל אמצעי הייצור למוליתן.
מנחם מנדל: האנשים האלה שהם הנכס העיקרי של המפעל בגלל המקצועיות שלהם ידעו להפיק מהציוד את אותה תוצרת שהפיקו 70 אנשים נוספים.
מנחם מנדל: מה שנשאר זה לסגור את הנושא מול הבנקים.
מנחם מנדל: בעיקר מול הבנק הגדול.
מנחם מנדל: הבנקים הונו אותם.
מנחם מנדל: הם אמרו שלא ייעשה צעד חד צדדי ועובדה ביום ראשון בערב נכנס כונס.
רפי כהן: התעשייה במדינה חולה.
רפי כהן: אל תסתכלו על ענף הטקסטיל.
רפי כהן: מפעל מוליתן קיים 60 שנה והבנקים הרוויחו מהפעילות שלו.
רפי כהן: נקלענו לקשיים בתקופה האחרונה.
רפי כהן: לא יכול להיות שיגידו עד עכשיו הטלתם ביצי זהב עכשיו אין לכם מה להציע, אנחנו סוגרים אתכם.
רפי כהן: אני מצפה מחברי הכנסת לייצג אותנו ולהציל את התעשייה.
רפי כהן: זה מתחיל מפריפריה וזה ייגמר בסוף התעשייה במדינה הזאת.
רפי כהן: זה לא ענף אחד וזה לא מאה עובדים.
ליאור אפלבאום: אני מנהל התאחדות התעשיינים במרחב צפון.
ליאור אפלבאום: אני מכיר את מפעל מוליתן.
ליאור אפלבאום: מדובר במשפחה שניהלה אותו הרבה דורות.
ליאור אפלבאום: המפעל הזה במיקום הזה זה החוסן הכלכלי של מדינת ישראל.
ליאור אפלבאום: אצלנו בצפון חברים 380 מפעלים, בינוניים וגדולים שבהם מועסקים 60 אלף מועסקים.
ליאור אפלבאום: מצב האבטלה בצפון הוא 10%.
ליאור אפלבאום: כל בן אדם שלישי שמחפש עבודה במדינת ישראל הוא מהצפון.
ליאור אפלבאום: ערכנו יריד תעסוקה אזורי בתפן, גליל מערבי, אשכול.
ליאור אפלבאום: היה יריד מצוין.
ליאור אפלבאום: דוגמה ומופת לחבירה בין משרדי ממשלה, ארגונים, נציגים, הרשות לפיתוח הגליל.
ליאור אפלבאום: הגיעו לשם 5000 איש על 250 משרות שהיו פנויות.
ליאור אפלבאום: אנשים עמדו בגשם בתור ענק לחפש עבודה.
ליאור אפלבאום: אובדן מקור תעסוקה בפריפריה הוא לאין ערוך יותר קשה מאשר אובדן תעסוקה במרכז.
ליאור אפלבאום: עם כל הכבוד להיי טק עדיין הכלכלה מבוססת על תעשייה מסורתית.
ליאור אפלבאום: אם האוצר לא ידע להשקיע בתשתיות בצפון יקטן הכושר התחרותי של התעשייה עם שווקי חו"ל.
ליאור אפלבאום: גם בגלל המצב הכלכלי, גם בגלל תיסוף השקל מול הדולר, אנחנו משלמים מחיר כבד.
ליאור אפלבאום: הקרנות לעסקים במצוקה מבחינה תפעולית לא הצליחו להעביר.
ליאור אפלבאום: אפשר להציג את הבנקים בתור קפיטליזם חזירי.
ליאור אפלבאום: צריך גם לזכור שחלק מהקמת הקרנות היה תנאי והתנאי היה שהממשלה תציב שקל מול שקל וכשאין שקל מול שקל אני לא בטוח שאפשר להציל את הבנק ולהגיד אם המפעל לא מראה לי מאה אחוז ערביות, 70% ערבויות, האוצר לא מוכן להוציא כספים, למה שאני אקח את האחריות על עצמי?
ליאור אפלבאום: לכן צריך לעשות מהפכה בעניין הזה ולקרוא לאוצר לממש את הקרנות, לקצר תהליך בירוקרטיים.
ליאור אפלבאום: נייר העמדה של משרד הקליטה הוא סוג של קרב מאסף.
ליאור אפלבאום: אני בהחלט מסכים, (א) נושא של קרנות הסיוע.
ליאור אפלבאום: (ב) נושא של תמריצים לפריפריה.
ליאור אפלבאום: (ג) אם הוועדה הזו תכריז בריש גליי על חוק הטקסטיל הביטחוני זה משהו שהוא ראשי, אמיתי, שהוא מדיד, שהוא ציונות.
אברהם חצור: אני מנהל מפעל אחידטקס בנצרת עילית.
אברהם חצור: אחרי שנות השמונים לא ראינו עזרה לתעשייה מצד הממשלה.
אברהם חצור: הפנים היו למסחר.
אברהם חצור: אנחנו כרגע מדברים על תעשיית טקסטיל צבאי.
אברהם חצור: יש תעשיית תפרון, יש תעשיית מוליתן וכולם נסמכים אחד על השני גם עם חומרי הגלם.
אברהם חצור: אנחנו בדקה ה-99.
אברהם חצור: כמו שאמריקה גדולה שהמציאה את הגלובליזציה אומרת כל דבר שהולך למשרדי הממשלה מיוצר בתוך ארצות הברית כולל חומרי הגלם.
אברהם חצור: לא נרכשים חומרי גלם מחוץ לארצות הברית.
אברהם חצור: אני כאחידטקס לא יכול להשתתף במכרזים של הצבא האמריקאי.
אברהם חצור: אני מפעל בסך הכול עם 70-80 איש.
אברהם חצור: אני מפעל קטן.
אברהם חצור: יושב פה נציג האוצר והוא לא בדק את ההיבטים החוקיים והכלכליים של חוק כזה שאנחנו דורשים אותו.
אברהם חצור: יושב נציג אוצר, בחור צעיר, אולי בן 30 ואומר את הדברים האלה.
אברהם חצור: שילך לעבוד בתעשייה שנה, שנתיים, ונראה אחר כך מה הוא יגיד?
ליה שמטוב: הצעה פרקטית.
ליה שמטוב: אולגה רסקין בבקשה.
ליה שמטוב: איך אתם עוזרים לעולים חדשים מעל גיל 45?
אולגה רסקין: נכון להיום קיימת חטיבה מאוד קטנה שנמצאת בנצרת עילית.
אולגה רסקין: חטיבה שמתעסקת עם אוכלוסיה מעל גיל 45.
אולגה רסקין: בחטיבה נמצאים 370 איש.
אולגה רסקין: חלקם עובדים.
אולגה רסקין: ואנחנו עובדים פרטנית.
אולגה רסקין: אנחנו נותנים אותן קרנות, אותן הלוואות, אותם מענקים מטעם משרד התמ"ת ואנחנו נתקלים באותן בעיות.
אולגה רסקין: אנחנו לא מטפלים רק בעולים.
ליה שמטוב: לסיום, חבר'ה מנצרת עילית.
ליה שמטוב: בבקשה יוסי.
יוסי שפושניק: בעצם מי הגיע לישיבה?
יוסי שפושניק: הגיעה קבוצה מנצרת עילית.
יוסי שפושניק: הגיעה קבוצה מנהרייה.
יוסי שפושניק: אנחנו כואבים את כאבם.
יוסי שפושניק: איתנו מנסים פוליטיקה זולה.
יוסי שפושניק: אני מצטער שמרינה סולודקין דיברה נגד ההסתדרות.
יוסי שפושניק: אני לא מבין למה.
ליה שמטוב: דבר על הבעיות.
ליה שמטוב: אל תמתח ביקורת על חברי הכנסת.
יוסי שפושניק: אני סגן ראש עיריית נצרת עילית.
יוסי שפושניק: התחושה היא שאנחנו מדברים עם עצמנו.
יוסי שפושניק: את מנצרת עילית אז יכולנו להיפגש אצלך.
יוסי שפושניק: אנחנו מעוניינים לדבר על בעיות, הן מתקרבות אלינו ושלא נגיע למצב הזה.
יוסי שפושניק: יש לנו מספר מפעלים שנמצאים במצוקה.
עדי ברקו: אנחנו נמצאים במצב שמתוך 15 אלף בתי אב 6000 נדרשים למשרדי הרווחה.
עדי ברקו: כאשר אנחנו באים ורואים שבעצם שמשנת 2007 עד 2009, 15% משפחות צעירות נזקקות לתמיכה.
עדי ברקו: זה אומר שאנחנו צריכים לקבל פרספקטיבה אחרת לנצרת עילית.
עדי ברקו: 1700 חד הוריות.
עדי ברקו: מה האלטרנטיבה?
עדי ברקו: האם הממשלה באמת הפנימה שאם הם לא יעבדו היא זו שתצטרך לטפל בהם?
עדי ברקו: לכן מספר נקודות.
עדי ברקו: (1) נושא של הגדרת ערים שהן ערי עולים.
עדי ברקו: זה אומר שיש נגזרת שלמה של דברים שקורים בהקשר לכך.
עדי ברקו: (2) נושא של הגדרת התעשייה בצפון לאזור עדיפות לאומית.
עדי ברקו: וגם (3) נושא של שיעורי האבטלה.
עדי ברקו: גם עולים משנות התשעים עדיין עולים וצריך לדאוג להם ולטפל עליהם.
עדי ברקו: בואו תוציאו צו שעה.
עדי ברקו: אנחנו רוצים לטפל באוכלוסייה הזאת.
עדי ברקו: הנושא של הטבות בארנונה שאנחנו יכולים לתת למפעלים.
עדי ברקו: בנצרת איך נוכל למשוך מפעלים אלינו אם יחסית לא קרובים לנמלים ולא קרובים למדינת תל אביב.
עדי ברקו: בואו ניתן הטבות בארנונה לאותם מפעלים.
עדי ברקו: המדינה החליטה שאפשר לעזור למפעל חדש.
עדי ברקו: ואם זה לא מפעל חדש?
עדי ברקו: מה אז?
עדי ברקו: בואו תעזרו לנו בהגדרות בניסוחים שנוכל לסייע.
עדי ברקו: לכן אם הוא קלט 50 עובדים שאולי דינרו פיטר, עבדנו על זה קשה מאוד, צריך לתקן את הדברים האלה.
עדי ברקו: נושא של סיוע לעמותות מלכ"רים שמעסיקים אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.
עדי ברקו: נושא של אבטחת הכנסה.
עדי ברקו: יש לנו כ-2500 מקבלי אבטחת הכנסה.
עדי ברקו: לא יותר חכם לשלם את זה למעסיקים במקום שזה יבוא עבור אי עבודה.
עדי ברקו: "פרויקט אשת חיל" שילוב של נצרת עילית שם.
עדי ברקו: 50 נשים קיבלו שם, השתלבו יפה מאוד.
עדי ברקו: למה מפסיקים?
עדי ברקו: פתאום מפסיקים.
עדי ברקו: למה?
עדי ברקו: אין כבר יותר בעיות בפריפריה.
אסנת רובין: אנחנו לא זכאים לקבל את הכסף בנושא.
אסנת רובין: 120 אלף שקל בשנה.
אסנת רובין: חלק הוא התקציב של עיריית נצרת.
אסנת רובין: חלק שנוררנו, חלק היה בגלל שהיתה המלחמה אז קיבלנו לשנתיים.
ליה שמטוב: נמצא פה סגן יושב ראש העיר שיודע טוב לנתח את התקציב.
ליה שמטוב: הוא יודע להביא כסף לכל מיני פרויקטים.
אסנת רובין: אני פונה אליך יושבת הראש במיוחד איך אנחנו יכולות לסייע לנשים.
אסנת רובין: לנשים עבודה חשובה מעבר לקטע של הפרנסה.
אסנת רובין: זו העצמה שלהן, זה הביטחון, זה המבט שלהן לא כמקבצות נדבות אלא כתורמות לקהילה.
אסנת רובין: הרווח של הפרויקט "אשת חיל" הוא בל יתואר ובפרט בנצרת עילית.
אסנת רובין: מי כמוך יודעת.
ליה שמטוב: יש פה חברת כנסת שמייצגת את העיר.
ליה שמטוב: בבקשה תפנו אליה מכתבים.
ליה שמטוב: תבקשו.
ליה שמטוב: לפעמים גם תשובה שלילית היא תשובה.
עדי ברקו: יש נושא הכשרה בתעשייה.
עדי ברקו: התחילו עם זה בדרום.
עדי ברקו: אני מבקש שזה יחול גם על הצפון.
עדי ברקו: יש לנו הסכמה של RH לעשות את זה אצלם.
ליה שמטוב: יחד עם עמיתיי בכנסת, נעשה מה שביכולתנו.
ליה שמטוב: אני רציתי שנדון על בעיית הפריפריה מזווית לאומית.
ליה שמטוב: ידעתי שה לא בדיוק ילך כי יש בעיות בוערות כרגע שהועלו פה.
ליה שמטוב: הוועדה מודאגת ממצבם של העולים תושבי הפריפריה נוכח המציאות של קריסת המפעלים בצפון.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת למשרד האוצר לאפשר את השימוש בכספים שנגבו מהעובדים לטובת הקמת קרן לסיוע מפעלים במצוקה.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת לשרת הקליטה לפנות לממשלה לאפשר במסגרת הוראת שעה למשרד הקליטה להרחיב את המנדט לטפל בעולים מעל 10 שנים בארץ כאשר מדובר בעולים הגרים ועובדים בפריפריה.
ליה שמטוב: הוועדה תמשיך ותעקוב מקרוב אחר הטיפול של הממשלה בכל נושא ה תעסוקה בצפון בכלל ותעסוקת העולים בפרט.
ליה שמטוב: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
ליה שמטוב: הנושא היום- הצעת חוק להכרה בזכויותיהם של פליטים יהודים יוצאי ארצות האסלאם לאור תהליך השלום, של חבר הכנסת נסים זאב, הכנה לקריאה ראשונה.
ליה שמטוב: אני מאד מבקשת – יש פה הרבה נוכחים וכנראה רוצים להשתתף בדיון.
ליה שמטוב: קודם כל אני מבקשת שמי שרוצה לדבר יזדהה ויגיד את שמו.
ליה שמטוב: גם, בבקשה, מי שרוצה להגיד משהו – בקצרה, כי אין לנו הרבה זמן ואנחנו צריכים להתקדם עם הצעת החוק.
ליה שמטוב: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.
נסים זאב: בוקר טוב.
נסים זאב: אני מבין שבעקבות שהתקיים לפני כחודש היו הערות.
נסים זאב: שמענו את ראשי הארגונים ואכן אני חושב שיש הערות שהן תוספות משמעותיות, אולי חלקן תקציביות וחלקן אידיאולוגיות, אבל אני בא ואומר: אנחנו נישאר בהצעת החוק כיוון שהממשלה, כך הבנתי, משרד המשפטים מתנגד לכל תוספת.
נסים זאב: אז אני בא ואומר: העיקרון יישאר כפי שהוא, אלא אם כן הנוסח רק מחדד את הסעיפים שכבר דובר עליהם.
נסים זאב: הוא לא משנה מהותית.
נסים זאב: לפעמים,כ אשר חבר כנסת מביא לחקיקה הצעת חוק הוא לא משפטן.
נסים זאב: הוא בכל זאת מנסח ניסוח כזה או אחר.
נסים זאב: אם זה לא חורג מהמהות ומהמשמעות וזה לא נותן איזושהי הרחבה רצינית, אז אנחנו קודם נקדם את מה שיש עליו קונצנזוס מטעם הממשלה, וכל תוספת אני ארצה לשמוע ממשרד המשפטים למה הוא באמת מתנגד.
נסים זאב: אם זה תקציבי- יגידו שזה תקציבי.
נסים זאב: אם זה רק בגלל שהממשלה גם אימצה, ואני אמרתי את זה בנוסח יותר מקוצר- זה לא מקובל עלי.
נסים זאב: אני אבקש לשמוע קודם כל את היועצת המשפטית ואחר כך נלך לדיון לפי הסעיפים.
נסים זאב: אני מבקש שנחזור להצעת החוק המקורית והתוספת תהיה בצידה, כדי שנקיים דיון לגופו.
ליה שמטוב: גם התנועה למען איכות השלטון בישראל כתבו מסמך לוועדה והוא מונח אצלכם על השולחן.
ליה שמטוב: הנציגים לא הגיעו לפה, הם לא יכלו, אבל ביקשו מאד להקריא את השאלות.
ליה שמטוב: השאלות הן די חשובות.
נירה לאמעי: אולי נתחיל עם הרקע, לגבי העקרונות שהתווספו להצעה.
נירה לאמעי: אנחנו, בדיון הקודם שמענו והחכמנו, לפחות רק בתור התחלה, מהנציגים של האקדמיה, הנציגים של הארגונים השונים שמייצגים את אותם פליטים שהצעת החוק מדברת עליהם והגענו כאן להבנה והכרה שבעצם הצעת החוק המקורית היא מאד שלדית וייתכן שחסרים בה עקרונות רקע, וגם – חלק מהניסוחים שלה לא מדויקים מבחינה מהותית.
נירה לאמעי: לכן הוחלט, לאחר ששמענו כאן חלק מהדוברים, שהדוברים ישלחו הערות מסודרות, עקרוניות לנושא, שנשב עם נציגי משרד המשפטים המקצועיים שעוסקים בנושא.
נירה לאמעי: היום זה המשרד למשפטים והמשרד לענייני גמלאים – הם מרכזים את כל העניין של רישום תביעות יהודים יוצאי מדינות ערב.