GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל חסון: אני רוצה לומר לך, אדוני יושב ראש הכנסת, שאני חושב שאין אמירה חזקה יותר מהעובדה שיושב ראש הכנסת, ראש הרשות המחוקקת, הגיע והצטרף וקבע והצטרף להחלטת הממשלה.
ראובן ריבלין: אומר לך דבר, לא יכול להיות שראש ממשלה, שהיה ראש אופוזיציה, יאמר דבר אחד, וכשיגיע לראשות הממשלה, יאמר את אותו דבר אשר אמר ראש הממשלה, קודמו, שראש האופוזיציה ביקר אותו על כך.
ראובן ריבלין: הגיע הזמן שכולנו יחד נאמר, 8,700 אנשים, הממתינים לחזור לארצם ומולדתם, כפי שהם רואים זאת, ושהובטחה להם הזכות הזאת, זו חובתנו וחובתנו המיידית לבצע.
יואל חסון: אני מודה לך על הדברים החשובים האלה, אדוני יושב ראש הכנסת.
יואל חסון: רצית לשאול שאלה את שר הפנים, חבר הכנסת אורי אריאל.
אורי אריאל: כן, שאלה אחת.
אורי אריאל: אני אבקש מהשר, בהמשך לדבריך, לפני הנחיה שנתת, האם המשרד יבדוק את כל 8,700 האנשים שנמצאים במתחם שם?
אורי אריאל: כמובן מי שיימצא לא יהודי, איננו זכאי, על זה אין שאלה בכלל, אבל לגבי הבדיקה עצמה.
אליהו ישי: אמרתי, חד משמעית, הנחיתי את יושב ראש הרשות לשלוח צוות, לסיים את הבדיקה של כולם, שיהיה מתועד ומסודר.
אליהו ישי: זה גם טוב לנו וזה גם טוב לאלה שאומרים שזה הולך ומתמלא מדי פעם.
אליהו ישי: אז זה טוב לנו לבוא עם רשימה סגורה וכל מי שרוצה לעלות לאחר מכן יעלה על פי חוק הכניסה, בבקשה מסודרת דרך הקונסוליה, וזה בעצם ימנע לזות שפתיים.
אליהו ישי: לכן ההנחיה שלי לסיים את הבדיקה.
יואל חסון: יש פה נציג אוצר?
מיכל צוק: כן.
יואל חסון: אני רוצה לשאול אותך שאלה פשוטה ואני רוצה שתעני לי גם בצורה פשוטה.
יואל חסון: האם יש בעיה תקציבית או שיקול תקציבי בהעלאת בני הפלשמורה לפה?
יואל חסון: תעני בבקשה לשאלתי במדויק.
מיכל צוק: אני יכולה לענות על כך בצורה זאת: אנחנו, גם משרד האוצר וגם יתר משרדי הממשלה, מחויבים לביצוע ולמימוש החלטות הממשלה, כפי שהן קיימות כיום, ובמסגרת זאת, כשמגיעים עולים, גם מאתיופיה וגם ממקומות אחרים, מוקצים להם המשאבים שנדרשים לשם כך.
יואל חסון: אני לא מבין.
מיכל צוק: אם אתה שואל, החלטת הממשלה הנוכחית מדברת בעצם על בדיקת הזכאים מקרב רשימות שלפיהן פועלת הממשלה, עם פרוצדורה מאוד מסודרת, שנקבעה בהחלטת הממשלה, במאי, של מתי מגישים את הבקשות, מי מגיש את הבקשות ואת אופן הבדיקה של משרד הפנים.
יואל חסון: תסלחי לי, אני ביקשתי תשובה פשוטה לשאלה מאוד מאוד פשוטה, האם עמדתכם היא שאין תקציב להביא את הכמות שעליה מדבר עכשיו שר הפנים, האם יש תקציב לכך או אין תקציב לכך?
מיכל צוק: אם אתם שואלים עכשיו על להביא 8,000, צוינו כאן מספרים של עולים.
מיכל צוק: ציין שר הפנים וציינו אחרים בדבריהם מספרים של כ-8000 או 7,000 ומשהו אנשים, למיטב הבנתי, האנשים האלה שעליהם מדובר, היקף הכמות הזאת הוא לא היקף הפוטנציאל שנגזר מהחלטות הממשלה הנוכחיות.
מיכל צוק: אם, כפי שציין שר הפנים, תבוא בפני הממשלה החלטה אחרת, שבמסגרתה ירצו להרחיב את הפוטנציאל, או כל החלטה אחרת, כמובן שלכל החלטה יידרשו משרדי הממשלה השונים לתת את חוות דעתם, ובין היתר גם להשלכות התקציביות השונות.
יואל חסון: תודה לך.
יואל חסון: כמה יש ברשימה שאתה מחזיק היום פה?
עמוס ארבל: בסביבות 3000.
יואל חסון: על זה יש הסכמה?
מיכל צוק: אנחנו מחויבים להחלטת הממשלה ובמסגרת הרשימה שנגזרת מתוך החלטת הממשלה, כל משרדי הממשלה---
יואל חסון: אז בעיקרון, את ה-3,000 לפחות, אין בעיה להעלות.
שלמה מולה: אני יכול לשאול שאלה?
שלמה מולה: אני רוצה לשאול דווקא את נציג הסוכנות, מה הרשימות שנבדקו.
שלמה מולה: הרי יש כאלה שכבר קיבלו אישורים לעלות לארץ.
שלמה מולה: האם מישהו שלח לכם הודעה, או בקשה, האם מישהו ביקש מאגף התקציבים, או מישהו בא ואמר: אל תעלו את כולם בבת אחת, אלא בקצב של 100 או 150 לחודש?
30083: בישיבה האחרונה הוצעה כאן מגבלה של 100 עולים.
30083: זה נאמר כאן בישיבה.
30083: לשמחתנו הרבה הסוכנות היהודית העלתה במשך החודשיים האחרונים 724 עולים ואנחנו נכונים להעלות גם היום את היתרה.
30083: כלומר כל עולה פוטנציאלי שיאושר, אנחנו נעלה אותו מחר בבוקר, ומחר בלילה אמורים להגיע עוד 75 עולים באמצע הלילה.
שלמה מולה: אני שואל, האם יש לכם מכסה או אין לכם מכסה?
שלמה מולה: זאת השאלה.
שלמה מולה: הרי מה ניסו לעשות במשך שנים?
שלמה מולה: ניסו לבוא ולהגיד שכל חודש יבואו רק 150 או 300.
שלמה מולה: לא היה בשום מקום בעולם שבעלייה שמו מכסה, רק על העלייה הזאת.
שלמה מולה: אז אני שמח לשמוע, אם אתה אומר לי שעכשיו המכסה, כמושג מכסה, זה הוסר, זה משמח אותנו.
30083: אני אומר עוד דבר אחד, אנחנו, ביחד עם משרד לקליטת עלייה, ערוכים היום לקלוט את כל מי שיאושר.
שלמה מולה: אני יכול לבקש את נציג משרד הקליטה – האם יש לכם, או תוקצב לכם תקציב?
שלמה מולה: אני שומע אותך אומר שאין לכם תקציב, ואז אתם תרוצו לאוצר, תגידו 'אין תקציב ובואו נחדש המכסה'.
שלמה מולה: אני רוצה לשמוע את נציג משרד הקליטה, אם אתם מתוקצבים או לא.
דוד יאסו: התקציב שישנו כרגע הוא על בסיס של 2000 עולים, כפי שמתוכנן ולזה אנחנו מתוכננים.
דוד יאסו: , לשנת 2010, על בסיס זה אנחנו מתוקצבים כרגע.
דוד יאסו: אם, כפי שאני שומע, תהיה הגדלה, אני אשמח מאוד שיגדל, במידה ותהיה הגדלה, מעבר ל-2,000, אנחנו נבוא לאוצר ונבקש את הבקשה הזו.
יואל חסון: אני רוצה רגע לשאול את מר אודי פראוור, ממשרד ראש הממשלה: ביקשתי שישלחו נציג ממשרד ראש הממשלה, לא התערבתי מי, לא ביקשתי מישהו ספציפי, שיוכל להסביר מהי עמדתו של ראש הממשלה בנושאים האלה פה, שכרגע לא ברורה כל כך עמדת ראש הממשלה, ואני מדגיש, אני מבקש שתאמר לי מה עמדת ראש הממשלה.
יואל חסון: ואם אתה לא מסוגל להגיד לי מה עמדתו אז תגיד שאתה לא מסוגל.
יואל חסון: אבל אני רוצה להבין מה עמדת ראש הממשלה בסוגיה.
שלמה מולה: או מה הוא אמר לראש הממשלה.
שלמה מולה: זו גם שאלה.
יואל חסון: מי אמר למי?
יואל חסון: מר אודי פראוור?
שלמה מולה: אודי.
יואל חסון: אולי עמדתו היא עמדת ראש הממשלה היא עמדתו
שלמה מולה: בבקשה, נשמע.
אהוד פראוור: אני רוצה לומר שני דברים.
אהוד פראוור: קודם כל שהדיון כאן מתנהל בשני מישורים שיש ערבוב ביניהם, והם אותו דבר והם לא אותו דבר, והצורה שבה הם מעורבים הופכת את דוח המבקר ממה שאין בו למה שכאילו יש בו.
אהוד פראוור: מבקר המדינה קבע את עניינם של ה-3,000, הוא נמנע מכל----
יואל חסון: תסלח לי, לא, לא, לא.
יואל חסון: סליחה, יש פה אולי אנשים שיושבים פה לראשונה, אבל אני לא מוכן, תסלח לי.
יואל חסון: אנחנו לא מוכנים לחזור למשפטים שנאמרו פה עשרות פעמים ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.
יואל חסון: אנחנו נמצאים בסוף---
אהוד פראוור: אנחנו נמצאים בוועדה לביקורת המדינה, בדיון על דוח מבקר המדינה---
יואל חסון: אני לא מעוניין שאתה תיתן לי עכשיו סקירה אקדמית על מה מבקר המדינה כתב או לא כתב, כשיכולת להביא את עמדתך אין ספור בפני טיוטות מבקר המדינה ויכולת, לדוגמה, להשפיע שדוח מבקר המדינה יהיה אחר.
יואל חסון: לא עשית זאת, אז זה הדוח וזה מה שהוא קובע.
אהוד פראוור: אבל זה לא מה שאני אומר, חבר הכנס.
אהוד פראוור: אני אומר משהו אחר.
יואל חסון: תסלח לי, אני שאלתי אותך---
אהוד פראוור: תן לי רגע משפט אחד בעניין הזה.
אהוד פראוור: היו"ר יואל חסון: לא רוצה לתת.
אהוד פראוור: יש לי מעט סמכויות, זו אחת הסמכויות שיש לי.
אהוד פראוור: אני מודה שזו סמכות שלך.
יואל חסון: אז אני מבקש ממך לתת לי לשמור על סמכותי.
אהוד פראוור: כל מה שאני רוצה לומר זה שאני תומך בדוח מבקר המדינה ולא ערערנו עליו לרגע.
יואל חסון: יפה, יכולת להגיד את זה מהתחלה והיית חוסך הרבה אנרגיות שהוצאתי פה.
אהוד פראוור: יכולת לתת לי לסיים משפט.
יואל חסון: אתה לא מדבר לעניין לצורך מה שאנחנו רוצים ואתה חוזר על דברים שכבר נאמרו אין ספור פעמים, ואני פשוט לא מעוניין להיות שם יותר.
יואל חסון: אני רוצה להזכיר לך שבדיון הקודם, הוועדה לביקורת המדינה היתה על סף החלטה – ואנחנו על סף החלטה – של להחליט על ועדת חקירה ממלכתית בכל מה שקשור בטיפול בעליית הפלשמורה ובכלל עליית יהודי אתיופיה.
יואל חסון: אז אני נמצא בכלל על הסף להגיע למסלול הזה, שאגב, בעיניי, מסלול כזה הוא לא עדיף, כי אני רוצה לגמור את הסיפור הזה.
יואל חסון: אני רוצה שהם כבר יהיו כאן, לסגור את המחנות, לגמור את העניין ולהמשיך קדימה, יש למדינת ישראל המון המון משימות חשובות.
יואל חסון: אז אני מבקש ממך כרגע, אדוני – ואל תיקח את זה אישית, אני ודאי לא תוקף אותך אישית- אני מבקש להבין מהי עמדת ראש הממשלה, כי זה מה שביקשתי לדעת.
יואל חסון: יכולתי להתעקש ולבקש שראש הממשלה יהיה כאן.
יואל חסון: אמרתי שבשלב ראשון אני מוכן שראש הממשלה ישלח את מי שהוא רוצה כדי לומר לי מה עמדתו.
יואל חסון: אתה צריך כרגע להגיד לי מה עמדת ראש הממשלה.
אהוד פראוור: אני אומר לך מה עמדת המנהל הכללי של משרדו, זה הגבול הכי רחוק שאני יכול.
אהוד פראוור: אבל בכל זאת אני אחזור, יש לנו שתי שאלות שהן שאלות נפרדות ובהן יש עמדה.
אהוד פראוור: לגבי שאלת המימוש של דוח מבקר המדינה, בדיקת זכאותם של ה-3000 – משרד ראש הממשלה הוא שיזם והוביל את החלטת הממשלה ואני שמח מאוד שההחלטה שמשלימה את סקר אפרתי---
אליהו ישי: לפי מה שאני הבנתי, דוח מבקר המדינה, והמבקר נמצא פה והוא יכול לומר, שהוא היה מאד עדין, והוא לא רצה לבוא להגיד להחליף את הממשלה בהחלטה, אלא הוא בא ואמר יש 3,000 שאמורים לעבור את הבדיקה, תבדקו, תגמרו, תקבלו את ההחלטה עליהם, אל תמשכו את זה.
אליהו ישי: וזה דבר שעזר לי מאוד להעביר את ההחלטה הזאת.
אליהו ישי: יחד עם זאת הוא מדבר על הרגישות והחשיבות שבעניין והוא אומר כאן ברמז עבה, הוא אומר: חבר'ה, תזדרזו, תגמרו.
אליהו ישי: אם אכן אתם חושבים שכולם שם יכולים לעבור בדיקה ולהיות מאושרים, תאשרו אותם.
אליהו ישי: בקיצור הוא לא נוזף בנו, אבל הוא אומר בצורה מאוד עדינה ומכובדת, 'חבר'ה, תעשו מה שמוטל עליכם לעשות'.
אליהו ישי: הייתי באותה דעה עוד לפני שהמבקר אמר וברוך שכיוונתי לדעת גדולים, כך אני הבנתי את המבקר בטיוטה האחרונה שלו.
שלמה מולה: אני גם חושב שלמבקר המדינה, לא היתה סמכות לבדוק החלטות אחרות, הוא בדק את מה שהממשלות החליטו, החלטות ממשלה סותרות אחת את השנייה.
שלמה מולה: אנחנו טוענים עכשיו שממשיכים אותה מתכונת.
שלמה מולה: זאת הבעיה העיקרית שלנו.
יואל חסון: אודי, פוקוס.
אהוד פראוור: אני בפוקוס.
אהוד פראוור: לגבי קבוצת ה-3000, משרד ראש הממשלה, אגב, הוא שיזם את ההחלטה שיש לבדוק את זכאותם.
שלמה מולה: לא בדיוק יזם, הבג"צ אילץ אתכם.
אהוד פראוור: הבג"צ לא אילץ אותנו.
אליהו ישי: אני רוצה לומר מלה טובה לראש הממשלה, כשבאתי אליו לגבי ה-3,000, הוא מיד נתן הוראה להוריד את זה מהתקציב ולאשר את העלייה.
אליהו ישי: את זה אני מוכרח לומר.
אוהד פראוור: אנחנו חשבנו שצריך לעשות את זה, אנחנו יזמנו את ההחלטה.
אוהד פראוור: זו החלטה של ממשלה קודמת---
יואל חסון: אז אני מחלק את הדברים; לגבי ה-3000 אין ויכוח.
אהוד פראוור: נכון.
אהוד פראוור: לגבי השאר, המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה חושב שיש ויכוח עז בחברה הישראלית לגבי המשך הבאתם.
אהוד פראוור: ישנן קבוצות רבות בחברה הישראלית שסוברות אחרת ממה שמשתקף כאן בחדר ועמדת המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה היא שצריך לעבור, ברוח החלטות הממשלה שהתקבלו עד כה.
אהוד פראוור: מכאן ואילך, מגמר בדיקתם של ה-3000 ובאמת צריך לגמור את זה מהר ולסיים, לטיפול פרטני באותם מסלולים שהוטבעו בהחלטותיה של ממשלת שרון, ממשלת אולמרט וכולל בהחלטת הממשלה הראשונה שעסקה בנושא הזה.
יואל חסון: זאת אומרת, מה שאתה אומר כרגע; כשתגיע הצעת המחליטים של שר הפנים, שמציע להמשיך ולהביא את השאר שלא אושרה ההעלאה שלהם, כרגע המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה מתנגד לזה.
יואל חסון: זאת התנגדות.
יואל חסון: בסדר גמור.
יואל חסון: אני מסיק שזאת עמדת ראש הממשלה גם.
אהוד פראוור: את זה, חבר הכנסת חסון, לא אמרתי, והפקדתי לא לומר.
אהוד פראוור: חבר הכנסת חסון, אני הקפדתי לומר איפה הדיון הזה נעצר.
אהוד פראוור: אני אומר לך איפה אני יודע את הדברים.
יואל חסון: תסלח לי, אז אני אומר לך, כשאני ביקשתי שיגיע לפה נציג ראש הממשלה.
יואל חסון: ..
יואל חסון: הרי מה היה במסקנה בפעם הקודמת?
יואל חסון: כולם רוצים, אבל הובן שראש הממשלה, לא ברורה עמדתו.
יואל חסון: אני אגיד את זה בלשון המעטה.
יואל חסון: אני ביקשתי להבין בישיבה מהי עמדת ראש ממשלת ישראל.
יואל חסון: המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה הוא משרת אמון של ראש הממשלה.
יואל חסון: אני הייתי יועץ ראש ממשלה, כפי שאתה יודע, ואני יודע שמנהל כללי של משרד ראש ממשלה בלא מעט נושאים "משפיע" על עמדת ראש הממשלה ולמעשה מה שהוא אומר זאת עמדת ראש הממשלה.
יואל חסון: אם אתה אומר לי שמה שאתה אומר עכשיו היא לא עמדת ראש הממשלה, אלא עמדת המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה, שאתה לא אומר לי בוודאות שהיא מייצגת את עמדת ראש ממשלת ישראל, מה שאני צריך לעשות, אני אצטרך לכנס מחר, או עוד יומיים או שלושה, ישיבה, ולבקש שראש הממשלה יגיע לכאן.
יואל חסון: אני צריך לדעת את עמדת ראש הממשלה.
אהוד פראוור: חבר הכנסת חסון, אני, איפה שאני נמצא, אני יודע את מה שאני יודע.
אהוד פראוור: אני יודע עד הדיונים שהייתי בהם, עד הפגישות שאני מכיר.
אהוד פראוור: אתה מבקש ממני יותר מזה, אני לא יודע לתת לך יותר, ולכן מה שאני אומר מייצג את דעתו של המנהל הכללי של משרד הממשלה.
יואל חסון: שמייצג את דעתו של ראש הממשלה?
אהוד פראוור: חבר הכנסת חסון, הרי ניסית לשמור עליי שאני לא אכניס מלים לפיו של אף אחד---
אורי אריאל: אני מבקש לא לעבור לטלטולים.
אורי אריאל: מהעד הזה לא תוציא את זה.
אהוד פראוור: חבר הכנסת אריאל מעריך את העד יותר מכפי הראוי לו.
אהוד פראוור: אני מציע שתסתפק באמירתי את מה זה מייצג ואל תחקור במופלא ממני.
יואל חסון: אדוני המבקר, בבקשה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: נדמה לי שלא קראת את אותו דוח שאני כתבתי.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אם היית קורא את הדוח שאני כתבתי, היית רואה שאני מדבר על יותר מ-3,000.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני מציע לך לפתוח את הסיכום, עמוד 24, הקטע האחרון שבו נאמר 'בקליפת אגוז, עמדת מבקר המדינה היא שקיימים באתיופיה היום יותר מ-3,000 מבני הפלשמורה, שזכאותם לעלייה לישראל טעונה בדיקה'.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: זו היתה העמדה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אתם לקחתם פתאום מספר, 3,000.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני מדבר על הממשלה הקודמת, אני לא מדבר על הממשלה הנוכחית.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: לקחתם 3,000 כמספר וחשבתם שאתם מסתפקים בעניין הזה, על פי דוחות מבקר המדינה.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אני חוזר פעם עשירית על הנושא הזה, ואמרתי לך את אותם הדברים, כמו שאני אומר כאן; אנחנו דיברנו על יותר מ-3,000.
מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס: אנחנו הגדרנו את ה-3,000 הראשונים וראינו בכך צעד, ואם אתם רוצים ללכת בעקבות דוח מבקר המדינה, תלכו על המספרים ששמעתם פה היום משר הפנים, שאנחנו תומכים בהם תמיכה מלאה.
יואל חסון: טוב, אנחנו לפחות למדנו שהמנהל הכללי של משרד ראש הממשלה מתנגד להמשך ההעלאה של שאר היהודים מעבר ל-3,000.
יואל חסון: כן, גברתי, רצית להבהיר בקצרה.
מיכל צוק: אני חושבת שנאמרו כאן דברים לוועדה שצריך להעמיד אותם על דיוקם.
מיכל צוק: עלתה קודם שאלה לגבי קצב הגעת עולים, על פי החלטות הממשלה הקיימות.
מיכל צוק: אני לא יודעת בדיוק מדוע נאמרו הדברים, אבל צריך להעמיד את הדברים על דיוקם.
מיכל צוק: לפי החלטת הממשלה הנוכחית, שמחייבת את משרדי הממשלה השונים, שאלתם אם יש הגבלה, אכן כן.
שלמה מולה: מכסה.
שלמה מולה: שאלתי על מכסה.
מיכל צוק: נאמרו כאן דברים שונים, אני חושבת שחשוב להעמיד דברים על דיוקם.
מיכל צוק: החלטת הממשלה קובעת שעל המשרד לקליטת עלייה להיערך לקצב של עד 100 נכנסים בחודש מבין הזכאים.
מיכל צוק: זו החלטת הממשלה.
שלמה מולה: מאיזה שנה ההחלטה הזאת?
מיכל צוק: היא החלטת הממשלה הרלוונטית האחרונה בנושא, היא מספטמבר 2008, וקיבלה אישור במאי האחרון.
שלמה מולה: אם אנחנו מדברים על 3000, אתם מורחים אותנו לשלוש שנים.
שלמה מולה: ממש נפלא.
שלמה מולה: זאת ההחלטה.
מיכל צוק: אומרים כאן 3,000, בסופו של דבר יש---
שלמה מולה: אתם עושים מכסות מארצות אחרות?
שלמה מולה: כאשר אתם מקבלים החלטה, אם הם לא שחורים?
מיכל צוק: החלטת הממשלה בנושא---
שלמה מולה: אני שואל אותך, האם יש לכם ארצות אחרות שאתם באים ואומרים 'אנחנו מטילים מכסה של 100'.
שלמה מולה: אני רוצה שיבואו 25,000 מברזיל, אתם נותנים שמברזיל יבואו רק 20 לחודש, או 200 לחודש?
שלמה מולה: או רק כשמדובר בעלייה מאתיופיה?
שלמה מולה: אני ממש מבקש ממך בכנות, תעני לי, כן או לא.
מיכל צוק: לא שאני מכירה, ועדיין, בהחלטה הזו בנושא בני הפלשמורה, ישנם מספר קריטריונים שקבועים בהחלטת הממשלה וזה מה שנקבע שם ואני חושבת שחשוב להעמיד את הדברים על דיוקם.
מיכל צוק: ועוד פעם, אני כן רוצה לחזור ולציין, משתסתיים הבדיקה, בחינת הזכאות של האוכלוסייה לפי החלטות הממשלה, מבחינת ממשלת ישראל, לפי המדיניות הנוכחית, ההגעה של אוכלוסייה נוספת תיעשה באופן פרטני ולפי סמכויות אחרות של שר הפנים, לפי כל דין, ולא באופן מאורגן, שבו הדבר נעשה כעת.
מיכל צוק: כל החלטה אחרת תיעשה בממשלה, לרבות ההשלכות התקציביות שלה, שהן קיימות.
יואל חסון: הפרוטוקול רשם כל מלה שאחרת.
יואל חסון: אנחנו ממש מתכנסים לסיכום, כי אנחנו מאד יודעים מה אנחנו צריכים לעשות.
30083: עובדתית, כאשר נשאל כאן משרד הקליטה לגבי התקציב המיועד ל-2010, דובר על 2,000 איש.
30083: אם אתה מחלק 2,000 איש ל-12, זה יוצא יותר מאשר 100 איש לחודש בכל מקרה.
30083: לכן זה מתוקצב ל-2,000 אנשים.
30083: דבר שני, ברשותך וברשות
30083: כם, האם יעלה על הדעת להגביל גם אותי וגם את הסוכנות היהודית וגם את עם ישראל למנוע מאדם שאושרה זכאותו לעלות לארץ ולעכב את עלייתו לארץ?
יואל חסון: האם זה קורה במקום אחר בעולם?
יואל חסון: תשאל את זה.
30083: יעלה על הדעת אמירה מן הסוג הזה?
30083: כאשר אני התרעתי כאן שצריך להסתכל לאנשים האלה בעיניים, לאותן משפחות, לראות את החייל שאמא שלו נמצאת שם, לראות את האחרים שנמצאים שם.
30083: אני מבקש להגביל את הדיון למהות ולתוכן שלו מעבר לסוגיה הכספית, כי אחרת אנחנו באמת מעוותים מציאות יהודית מוסרית, מוסדית וערכית ממדרגה ראשונה.
יואל חסון: גברת צוק, אני לא רואה את ממשלת ישראל עומדת ומונעת לדוגמה מ-5,000 עולים שפתאום יחליטו לעלות מאיזה שהיא מדינה, נגיד באירופה או בארצות הברית, והיא תגיד: רגע, אל תבואו, אין לי כסף לקלוט אתכם, אני לא ערוכה לזה.
יואל חסון: לא מכיר בשום מקום אחר בעולם שישראל סגרה את שעריה בפני יהודים זכאים ואמרה שאין לה כסף לקלוט אותם.
אורי אריאל: היושב ראש, זה הפוך.
אורי אריאל: כשהיה משבר בארגנטינה, אז המדינה כולה התגייסה כדי להביא אותם.
יואל חסון: אני אומר לכם, אתם הולכים פה על הקצה, ואמרו פה כבר מספיק אנשים על איזה קצה אתם הולכים.
יואל חסון: אני לא מכיר שום עולה במדינת ישראל שזכאי, שמישהו אמר לו 'אתה לא יכול לעלות, כי מדינת ישראל לא יכולה לשאת בעול של לקלוט אותך עכשיו'.
יואל חסון: אתם עושים את זה רק לגבי קבוצה אחת, ואני לא רוצה לדבר, אבל כולם מבינים על מה אני מדבר.
יואל חסון: אין ספק, גב' צוק.
יואל חסון: ח"כים, מי שלא התבטא.
אברהם מיכאלי: מכיוון שאנחנו כבר דשנו ודיברנו על הרגישות של הסוגיה, אני שוב חוזר, אין משמע אוזניים כמראה עיניים.
אברהם מיכאלי: כשרואים את האנשים האלה בשטח, אדוני היושב ראש, ורואים את המצוקה שלהם ורואים באיזה תנאים הם חיים שם, אי אפשר לתאר את זה, אדוני היושב ראש.
אברהם מיכאלי: הם חיים שם בתת תנאי אנוש.
אברהם מיכאלי: הם נמצאים שם במצב גם פיסי, גם מבחינה רוחנית.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע איך אפשר להחזיק את האנשים כבני אדם שם.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו נכנסנו לכוך, שבכוך גרים 6-7 נפשות, לא יכול להיות שמדינת ישראל תבוא ותצטדק פה על בעיות תקציב.
אברהם מיכאלי: אלא אם כן נחליט שהם בכלל לא זכאים.
אברהם מיכאלי: אם הם לא זכאים, נגיד להם, 'תחזרו', לא יודע לאיפה.
אברהם מיכאלי: המצב הוא לא כזה, ולכן אי אפשר לשמוע את התירוץ הזה כל הזמן, שיש חברה כזאת, חברה אחרת, קבוצות בחברה.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים לשמוע מה הגזענות הזאת כלפי הקבוצה הזאת.
יואל חסון: אמרת משהו שלא רציתי להגיד.
אברהם מיכאלי: אני אומר את זה, אני מרשה לעצמי.
יואל חסון: טוב מאוד שהיה לך האומץ והעוז להגיד את זה.
30095: כבוד השר, אני חושב שאם השליחים יוצאים אחרי פסח, האם הם הולכים לבדוק את ה-8,700?
30095: האם זה ברור?
30095: או האם הולכים וממסמסים עוד פעם וחוזרים.
30095: זה צריך להיות ברור.
30095: כל אלה שנמצאים שם במחנה, שכולם אומרים שצריך לבדוק אותם ולהעלות אותם, האם זה המסר?
יואל חסון: השר היה מאוד ברור בדברים האלה, הוא אמר שעל זה מדובר.
אליהו ישי: אמרתי בצורה ברורה וחד משמעית: כן.
30095: המשפחות שאתם רואים פה, פה יש בת שאמא שלה התאבדה פה בארץ, כי לא הביאו לה את הבנים שלה, שהיו בתוך הרשימה.
30095: הם השאירו את הילדים, האמא הגיעה לפה עם הבחורה הזאת לבד, ולא אמרו לה שהילדים לא יעלו, כי הילדים לא מופיעים ברשימה, כאשר הם נמצאים בסקר.
30095: היא שחטה את עצמה והיא נשארה לבד, בלי משפחה.
טגנייץ טמירט: (בוכה).
טגנייץ טמירט: אני בת 18 ואני קטנה, תבינו את הבעיה שלי.
טגנייץ טמירט: מה יהיה לי לעתיד?
טגנייץ טמירט: אני קטנה.
טגנייץ טמירט: אני לא יודעת מה טוב לי ומה לא טוב לי.
טגנייץ טמירט: מה יהיה?
טגנייץ טמירט: אני ממש סובלת.
טגנייץ טמירט: אני ילדה יתומה, מי יש לי?
טגנייץ טמירט: יופי שבאתי לפה, תבינו את הבעיה שלי.
טגנייץ טמירט: זהו.
טגנייץ טמירט: תחליטו לי: באים או שלא באים.
טגנייץ טמירט: אני לא יודעת מה יהיה לי.
טגנייץ טמירט: תבינו את הבעיה שלי.
טגנייץ טמירט: אתם לא מבינים את זה?
טגנייץ טמירט: לא מספיק שאמא שלי התאבדה?
טגנייץ טמירט: לא מספיק?
יואל חסון: כמה אחים שלך נמצאים היום---
טגנייץ טמירט: שני אחים ואחות אחת.
טגנייץ טמירט: תמיד היתה אמא שלי דואגת ובוכה, והיא עשתה סוף לחיים שלה.
טגנייץ טמירט: אני גם אמא שלי, אפשר להגיד, אין לי חיים מאז אמא שלי נפטרה.
טגנייץ טמירט: תמיד אני בוכה ואין לי חיים.
טגנייץ טמירט: אני רוצה לשמוע מה תגידו לי.
30095: אדוני היושב ראש, זו דוגמה אחת.
יואל חסון: יש פה את החייל שאני רוצה לשמוע בקצרה.
אסצלאו אבבה: אני רוצה לספר לכם שגם פניתי כמה פעמים למשרד הפנים ולמשרדי הממשלה.
אסצלאו אבבה: כתבתי משהו ואני אקריא לכם: אדונים נכבדים, אני רוצה לספר לכם מעט מן המעט מהסיפור הטרגי של משפחתי.
אסצלאו אבבה: בימים אלה אני משרת כלוחם בצה"ל.
אסצלאו אבבה: בשנת 2003 עליתי ארצה מאתיופיה, יחד עם אמא ושלושת אחיי הקטנים, כאשר לאחר ארבע שנים עלו שני אחים נוספים, אך סבתא ושניים מאחיי הגדולים הושארו בעל כורחם בגונדר ולא הורשו לעלות ארצה.
אסצלאו אבבה: לאורך כל חיי חלמנו, משפחתי ואני, לעלות ארצה ולהתיישב בה, ללמוד תורה ולהיות אזרחים שווים בין שווים במדינת ישראל.
אסצלאו אבבה: כאשר לבסוף התגשם חלומי ועליתי ארצה, השקעתי את כל חווייתי, זמני ומרצי בלימוד השפה, התרבות, המסורת ותורת העם היהודי.
אסצלאו אבבה: בחרתי להשתלב, לאחר התיכון, בישיבה.
אסצלאו אבבה: במהלך השנים ששהינו באתיופיה, חלק נכבד ממשפחתי עלו ארצה.
אסצלאו אבבה: משפחתנו בחרה להישאר בכפר יחד עם סבתא, אך כעבור זמן מועט המשפחה החליטה לעלות ארצה.
אסצלאו אבבה: כחלק מניסיונותינו לעלות ארצה, הוזמנו על ידי קונסול ישראל באתיופיה, שעזר רבות ואפשר לנו לעלות ארצה, אך קבע כי אחיי הגדולים, על משפחותיהם, וסבתא, יעלו בשלב מאוחר יותר.
אסצלאו אבבה: מרגע עלייתנו ארצה התחלנו אמי ואני לעסוק בקדחתנות בניסיונות להעלות את סבתא, אחי ואחותי ומשפחותיהם.
אסצלאו אבבה: ניגשנו לפגישות במשרד הפנים, שלחנו מספר רב של מכתבים, התראיינתי בתכנית רדיו וניהלתי שיחות אין ספור עם שרים, מנהלים וראשי לשכות רבים בכנסת ובמשרדי הממשלה.
אסצלאו אבבה: לאחר ארבע שנים של ניסיונות, עלו שני אחים ממשפחתי, אך עבורי המלאכה לא תמה עד אשר כל משפחתי תוכל להתייחד בארץ.
אסצלאו אבבה: על כן המשכתי במאמציי להעלות את סבתא ואחיי שממתינים זמן רב, אך ללא הועיל.
אסצלאו אבבה: אם לא די בכך, כיום לאמי לא ניתנת גישה למשרד הפנים, על אף רצונה הרב לשוחח ולברר את ההתקדמות בפרשיה.
אסצלאו אבבה: היא נתקלת בגבם ובעורפם הקשוח של עובדי המשרד והממשלה.
אסצלאו אבבה: מנגד, אני מצליח להיכנס למשרד הפנים ולשוחח פנים אל מול פנים, או בצורה טלפונית, עם נציגי משרד ולשכת שר הפנים.
אסצלאו אבבה: בסוכנות נאמר לי שהסיבה שהאחים אינם מורשים לעלות היא אי הימצאותם ברשימה של משרד הפנים.
אסצלאו אבבה: אני מסתייג למשמע אוזניי, כי רשימה ביורוקרטית היא שמונעת את איחוד משפחתי.
אסצלאו אבבה: בימים אלה, תוך כדי שירותי הצבאי בלוחם בצה"ל, בין שמירה לסיוע ובין אימון למקלחת, בכל זמן פנוי שניתן לי, אני משקיע את כל כולי בשיחות טלפון, כתיבת מכתבים ובוויכוחים חוזרים ונשנים עם המערכת אשר אמורה לתת לי גב.
אסצלאו אבבה: אני עומד ושומר על גבולה של המדינה, שלא מאפשרת למשפחתי להתייחד.
אסצלאו אבבה: אדוני שר הפנים, החזון הציוני היהודי מחייב את כל אחד מכם לתת מענה מיידי ולסייע לעלייתם.
אסצלאו אבבה: תנו יד לצעד אנושי.
אסצלאו אבבה: אתם עושים עוול נוראי למשפחה שלי, שלא מאפשרים לה להתייחד.
אסצלאו אבבה: אתם קורעים אותנו.
אסצלאו אבבה: אני שואל אותך שאלה פשוטה, אדוני שר הפנים, עד מתי אמא יכולה לבכות?
אסצלאו אבבה: אני אשמח אם תענה לי.
אסצלאו אבבה: פניתי למשרד שלך וגם דיברתי עם כמה חברי כנסת, ואני ביקשתי גם לפגוש אותך, אבל לא ניתנה לי אפשרות.
אליהו ישי: טוב, זו רק דוגמה אחת.
אליהו ישי: זה שוב דוגמה להראות לכל הנוכחים פה, כמה המאבק הוא צודק, כמה הוא כואב וכמה הבירוקרטיה במקרה הזה היא אכזרית.
שלמה מולה: אדוני השר, אני חושב שהבעיה היא הלשכות במשרד הפנים, שלא נגישות.
אליהו ישי: אני שמעתי מלה במלה, ואני לא אסתיר שזה קורע את הלב.
אליהו ישי: נמצא פה חייל שמשרת, שרוצה שמשפחתו תבוא לפה, אין דבר יותר קשה וזועק ממה ששמענו פה.
אליהו ישי: זו בדיוק הסיבה שאני נאבק שנים רבות להעלות את כולם.
אליהו ישי: זו הסיבה שאני מבקש לעשות בדיקה על כל מי שנמצא במחנה, ולאשר את כולם, כי ברגע שהיתה בדיקה כללית והמשפחה היתה מאושרת, אני מניח שגם פקיד שצריך לקבוע סדרי עדיפויות בעלייה, מי בסיבוב הזה, מי בסיבוב הבא, היה נותן עדיפות לחייל שנמצא פה ושמשפחתו רוצה לבוא לארץ והוא רוצה לראות אותם.
אליהו ישי: אני מניח שזה כך, ולכן ההנחיה היא לבדוק את כולם, על מנת שמקרה כזה לא יחזור שנית.
אליהו ישי: ברגע שכולם נבדקו וכל מי שנבדק, מאושר, ונשלח מכתב או בקשה של חייל, או משפחה אחרת, המצוקות פה הן רבות, אני בדעה שמביאים את כולם בעלייה מרוכזת.
אליהו ישי: אם אתם שואלים אותי באופן אישי, עם מגבלות התקציב שיש, אני בדעה להביא את כולם באופן מרוכז ולסיים את הסיפור העגום הזה.
אליהו ישי: מי שרוצה לאחר מכן לבוא, יבוא לפי חוק הכניסה לארץ בצורה מסודרת.
אליהו ישי: זו דעתי.
אליהו ישי: במידה ואני אצליח להעביר את ההחלטה הזו בממשלה, מה טוב.
אליהו ישי: במידה ולא, אז לא 100 בחודש, צריך להביא כמה מאות או יותר, כדי שתוך שנה, גג שנתיים, נסיים את הסיפור העגום.
אליהו ישי: לגבי הסיפור האישי שלך, למרות שכרגע הרשימות לא מסודרות, הנחיתי, תוך כדי הדברים שנאמרו פה, שיעשו בדיקה חריגה, תעביר את השמות של האנשים האלה.
אליהו ישי: אני מקווה שבעלייה הקרובה, או לאחר מכן, אני צריך לקבל את הנתונים, אבל ההנחיה שלי לבדוק שבעלייה הקרובה הם יעלו לארץ.
טגנייץ טמירט: מה אתי?
טגנייץ טמירט: מה עם אני?
יואל חסון: השר גם תתייחס לבקשה של האחים שלה.
יואל חסון: כל הבקשות שהיו כאן יועברו, ומר נגוסה, וחבר הכנסת מולה ידאג ש---
אליהו ישי: חבר הכנסת מולה, אפשר לקבוע כללים, כללים של חיילים, כללים למשפחות.
אליהו ישי: כולם שם במצב קשה, אבל יש קשים יותר, ויש קשה לכאורה פחות.
30095: אדוני היושב ראש, בפעם הקודמת גם היו מקרים, פקידי משרד הפנים התחייבו לבדוק את זה, ואף מקרה לא נבדק.
שלמה מולה: אני אגיד לך מה ההבדל, אז השר לא היה, היו רק פקידים.
מנחם ולדמן: רק משפט אחד בקשר למשפחת החייל.
מנחם ולדמן: הדברים הועברו למשרד הפנים, אני בדקתי אישית, גם הסבתא, גם האח וגם האחות מופיעים ברשימת 99, נמצאים בגונדר מספר שנים, בין ארבע לשבע שנים.
מנחם ולדמן: כלומר לפי החלטות הממשלה הקודמות הם היו צריכים לעלות והם לא נבדקו בכלל.
מנחם ולדמן: לא נקראו לריאיון בגונדר.
יואל חסון: זו הערה חשובה והשר שמע את זה.
אליהו ישי: הנושא הזה כואב וזה לא עניין פופוליסטי.
אליהו ישי: אני חושב שאנחנו מובילים את זה שנים ונאבקים שנים על העניין.
אליהו ישי: אני מנחה את עובדי המשרד להיות הרבה הרבה הרבה יותר רגישים.