GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי ביתן: משהו כמו 280,000 שקל לעולים.
זאב אלקין: עולים, תכניות ייחודיות?
אבי ביתן: כן.
זאב אלקין: השאלה היא אם זאת התמונה גם במקומות אחרים.
זאב אלקין: ברור שלא.
אלי זרחין: היושבת ראש, רק שני יישובים בארץ, אופקים ונתניה.
שרה כהן: אין עוד נתונים, כי התהליך לא הסתיים.
זאב אלקין: אבל באותם יישובים שזה הסתיים, זאת התמונה?
טלל דולב: ברמלה הם אמרו לך.
זאב אלקין: לא, הם הלכו לנוער, בכוונה, כי שם באמת האחוזים הם יותר גבוהים.
זאב אלקין: הם לא נתנו לי על כל תקציב דוח שמיד.
זאב אלקין: הרי אני ידעתי בדיוק מה שאלתי, אני לא יודע לשאול ואני יודע גם להבין כשעונים לי.
טלל דולב: אתה תקבל את הנתונים על כל---
ליה שמטוב: טוב, סיימנו.
ליה שמטוב: קודם כל, אנחנו צריכים להגיד מזל טוב, כי רק השבוע היית פה עם בישיבה שלנו עם בטן ועכשיו לא.
רות דיין: אני באמת ילדתי ביום ראשון, אבל הדיון הזה היה מאוד חשוב לי, מאחר ואני יושבת בשני כובעים, במרכז שלטון מקומי, גם אחראית וממונה על תחום הקליטה וגם יושבת כחברה בוועדת שמיד שכבוד באמת לשבת בוועדה כזאת יסודית ובאמת עושה את הדברים בצורה נהדרת, אבל אני מרגישה שבאיזה שהוא מקום צריך להידרש לחשיבה ולראות איך מצרפים בצורה כזאת או אחרת את מנהלי מחלקות הקליטה לחשיבה בתחום, מה הם הצרכים של העולים, מה הם הצרכים של העולים ברשויות המקומיות.
רות דיין: מאחר ואיך שלא נסת
רות דיין: כל על זה, כשיושבים שבעה חברים וצריכים להרים את היד, יכול להיות שמנהל מחוז קליטה הוא עדיין קול אחד, אז אם בתהליך הראשוני רשויות יותר ייתנו את הדעת ויכניסו יותר צוותים בחשיבה של התכנון, אולי זה ייתן יותר כח גם בסופו של יום בוועדה עצמה להחליט מה הן התכניות.
רות דיין: אין ספק שכאשר יושבים שבעה חברים מהחינוך והרווחה, מדברים על תכניות אינטגרטיביות, כי היום מדברים על תכניות אינטגרטיביות, אין ספק שיש גם הכוונה ספציפית לעולים, כמו שעושים מרכז ובתוך המרכז עצמו יש הכוונה בפנים.
רות דיין: את מדברת על תכנית אינטגרטיבית---
אילנה שנבל: לא, אני לא מדברת על תכנית אינטגרטיבית, מראש בנינו אותה כתכנית לא-אינטגרטיבית מתוך ההבנה---
רות דיין: אבל היא מוצגת מתוך הפרויקט לא כתכנית---
ליה שמטוב: רבותיי, בבקשה.
רות דיין: אני אסיים ואני אומר שאנחנו, הרשויות המקומיות, מבקשות לא לדחות ולא לאפשר לדחות את התכנית אלא לאפשר לה לרוץ ואנחנו, מבחינתנו, נעשה ככל שביכולתנו כדי שיהיה ביטוי הולם וגם יהיו תוצאות הולמות למען ילדים בסיכון, ילדים עולים.
ליה שמטוב: ההחלטות של הוועדה: הוועדה דורשת מהממשלה לקבוע כי בוועדות היישוביות וועדות התכנון יהיה חבר נציג ממחלקת הקליטה ברשות המקומית.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת לראשי הרשויות המשתתפות בתכנית להזמין לדיוני הוועדה נציגי ארגונים ועמותות הפועלות ברשות המקומית.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת לראש הממשלה להורות לאלתר על הקפאת הזרמת התקציבים לרשויות בהן לא היתה נציגות למחלקת הקליטה בוועדת התכנון ובוועדות היישוביות.
ליה שמטוב: הוועדה פונה לקבינט לענייני עלייה וקליטה בממשלה לקיים דיון דחוף בסוגיית יישום התכנית ברוח הדברים שנאמרו בוועדה.
ליה שמטוב: הנושא של הישיבה: היערכות המשרדים ליישום תוכנית החומש.
ליה שמטוב: הוועדה דנה וקיימה ישיבה בנושא לפני חצי שנה.
ליה שמטוב: ואנחנו התכנסנו היום למעקב, לבדיקת יישום תוכנית החומש, בהמשך להצעת תקציב שאישרה הממשלה הנוכחית.
ליה שמטוב: מן הדיון הקודם עלה, כי על האוצר להקצות לתוכנית החומש תקציב חדש ונוסף של 241 מיליון שקל לשנים 2009 ו-2010.
ליה שמטוב: לוועדה דווח על כך שתוכנית החומש לא מתוקצבת בהתאם להתחייבויות הממשלה.
ליה שמטוב: לכן קראה הוועדה לממשלה להמשיך בביצוע התוכנית, לא מתוך תקציב המשרדים השוטף, אלא מתוך תקציב נוסף, מיוחד, שיועבר למשרדים לצורך זה.
ליה שמטוב: הוועדה ביקשה מאגף התקציבים באוצר להעביר לה תוך שבועיים מסמך מפורט בנוגע לתקצוב החדש, והמסמך עדיין לא הגיע – זה היה לפני חצי שנה.
ליה שמטוב: נציג האוצר צלצל היום שהוא חולה, וגם הוא לא יכול להגיע לישיבה, ולכן הישיבה תבקש לקיים דיון בהשתתפות שר האוצר.
ליה שמטוב: מספיק כבר עם הנציגים, אם ככה מזלזלים בנו, אז נקיים את הישיבה עם שר האוצר.
ליה שמטוב: מעבר לכך, ביקשה הוועדה מהמשרדים שמקבלים את ההחלטות בנוגע ליישום התוכנית, שייעשה שיתוף עם הארגונים אחת לארבעה חודשים, כפי שנקבע בהחלטת הממשלה 3116 מיום 10 בפברואר 2008.
ליה שמטוב: – והייתי מבקשת מהמשרדים שיושבים פה, לדווח לנו אם בפועל באמת המשרדים מבצעים את זה.
ליה שמטוב: כשהסתכלתי על הצעות התקציב של המשרדים, איפה שהמשרדים היו צריכים לתת תקציב ייעודי לנושא הזה, מצאנו שרק משרד הקליטה עובדים כמו שצריך.
ליה שמטוב: בהצעת התקציב של משרד הקליטה מופיעה תקנה תקציבית ייעודית לנושא, בסך חמישה מיליון שקל חדש, עבור שנת 2009.
ליה שמטוב: כל שאר המשרדים – לא מצאתי את התקציב המיועד לזה - -
חנוך צמיר: לא, זה לא מדויק.
חנוך צמיר: אני אציג את זה.
חנוך צמיר: כבר קרו דברים.
ליה שמטוב: יכול להיות.
ליה שמטוב: מתמ"ת – שר התמ"ת, בנימין בן אליעזר, השיב לנו שהמשרד שלנו הגדיר תקנה ייעודית לנושא בתקצוב שלושה מיליון שקל, תוך ציון המיוחד לזה, ושאר המשרדים, לא יודעת – אנחנו לא קיבלנו תשובה משאר המשרדים.
ליה שמטוב: אז אני אבקש בבקשה, קודם כל ממשרד הקליטה להציג לנו את המצגת, ואחר כך משאר המשרדים שנמצאים פה.
ליה שמטוב: בבקשה, חנוך צמיר.
חנוך צמיר: אנחנו, כמשרד מתכלל, מניעים בעצם את התהליך כולו גם במשרדים השונים, ולכן יש לנו את המבט הכולל על מה שקורה עם התוכנית.
חנוך צמיר: יחד עם זה, יושבים פה נציגי המשרדים – אני רואה פה את נציגי משרד הבינוי והשיכון, הרווחה והחינוך.
חנוך צמיר: את התמ"ת אני לא רואה כאן, והם כמובן מוזמנים להוסיף, להעיר לומר את מה שהם חושבים על מה שקורה בגזרה שלהם, במשרד שלהם.
חנוך צמיר: אנחנו נציג דוח סטטוס שהוא נכון ממש לימים אלה, דצמבר 2009.
דנה גורדון: משרד התמ"ת כן אישרו הגעה.
ליה שמטוב: הם פשוט לא נמצאים.
קריאה: משרד החינוך כאן, טלי פה.
חנוך צמיר: למרות שרוב הנוכחים בחדר מכירים את הרקע, בכל זאת מעבר בשקף מהיר על מטרת ורקע התוכנית: עשייה רב-תחומית, רב-משרדית, רב-שנתית.
חנוך צמיר: הרבה "רב", אבל אנחנו באמת מתכוונים לזה, כדי לתת טיפול אינטגרטיבי, הטוב ביותר שאנחנו יודעים לעשות, בכל התחומים.
חנוך צמיר: המיקוד של התוכנית הלך על גילאים מאד מיוחדים – 18-35, עם יוצאים מן הכלל, כמובן, אבל זו היתה אוכלוסייה שהיתה חדשה בטווח הטיפול של המערכת, שכמעט ולא נתנה תשומת לב מקצועית לגילאים האלה, ולכן זה מקבל פה ביטוי מאד משמעותי.
חנוך צמיר: עבדנו גם בתוכניות ארציות, שאחר כך נפרט אותן, וגם בתוכניות ממוקדות בשכונות – הוגדרו 15 שכונות – כשאנחנו בעצם מנסים להטיב או לשדרג או לעשות טובה יותר את רמת החיים או את איכות החיים בשכונות הללו, עד כמה שאפשר לעשות את זה ביכולת התוכנית.
חנוך צמיר: הוזכר פה התקציב.
חנוך צמיר: זו תמונת התקציב העדכנית, כשהיא בנויה בצורה הבאה: קודם כל, אנחנו רואים שתקציב 2008, שהיה בסדר גודל של 82 מיליון שקל – הוא זהה לתוכנית, הוא התקבל במלואו, והוא בעצם היום התקציב שבאמצעותו רוב הפעולות שמתקיימות ויוצאות לדרך מתבססות.
חנוך צמיר: מה קורה ב-2009?
חנוך צמיר: אתם רואים – יש את התכנון, העמודה של התכנון, ויש את העמודה של החלטת הממשלה של תקצוב בפועל במשרדים.
חנוך צמיר: והעמודה הכתומה-ורודה הזו מצביעה על הפערים שבין התכנון לבין מה שמתוקצב במשרדים השונים.
חנוך צמיר: אמנם הוא מתוקצב שם בתקנות נפרדות, אבל יחד עם זה אין פה תקציב תוספתי, כפי שהוגדר בבסיס תוכנית החומש, שכל הפעילות של תוכנית החומש תתבסס על תקציב תוספתי ולא על תקציבים קיימים, או במילים אחרות: לא על העברה מכיס לכיס, ולצערי זה לא קרה.
חנוך צמיר: ולכן, אל"ף, אנחנו רואים גם פערים מול התכנון – ב-2009 סך כל הפער, בכל המשרדים, הוא מעל 28 מיליון שקל, אבל ב-2010 אתם רואים כבר שהפער מול התכנון הוא של 106 מיליון שקלים, וגם מה שמתוקצב לא מתוקצב כתקציב תוספתי, אלא המשרדים, יחד עם אגף תקציבים באוצר, בנה תקנות מיוחדות שמתבססות על תקציבים קיימים.
חנוך צמיר: וכמובן, שהפגיעה כאן היא כפולה.
חנוך צמיר: השקף הבא נותן לנו מבט על הפעילויות שבוצעו במסגרת התוכנית, בהתאם למשרדים השונים.
חנוך צמיר: נתחיל במשרד לקליטת העלייה, שלקח על עצמו את כל הפעילות הקשורה יחד עם הצבא ומול הצבא, ואתם רואים – אנחנו עוסקים בתוכניות הכנה לצבא, כאלף משתתפים עברו בתוכניות האלה.
חנוך צמיר: תוכנית מיוחדת שעוסקת בבני הקהילה הכלואים בבתי הכלא הצבאיים – זו תופעה יחסית חדשה, אבל היא מאד חמורה, היא גדולה בהיקפה היחסי, כמובן, לצערנו, והיא נדרשת לתשומת לב מיוחדת, ואכן, אנחנו עוסקים בכל מה שקשור וקורה בבתי הכלא הצבאיים.
חנוך צמיר: תוכנית אמיר, המוכרת כאן לכולם, אני מניח, שגם היא תזכה למימון של מחזור אחד לפחות באמצעות התוכנית שלנו, ואנחנו עוסקים רבות בהכשרת סגלים של מפקדים.
חנוך צמיר: אתם רואים כ-700 מפקדים, בעיקר קצינים בכל הרמות, שעברו פעולות של תודעת קליטת הקהילה האתיופית ושיפור יכולות הקשר שלהם מול החיילים האתיופים.
חנוך צמיר: כל מה שקשור ללימודים, ליווי בלימודים הגבוהים ותמרוץ של הלימודים הגבוהים, יש לנו תוכניות שונות, ואתם רואים – הן מקיפות כ-3000 סטודנטים, וכל זה כמובן בנוסף למה שמינהל הסטודנטים עושה באופן השגרתי והקבוע.
חנוך צמיר: תחת הכותרת של המשרד אנחנו גם מפעילים תוכנית של בקרה ומעקב אחרי התוכניות בכל המשרדים, באמצעות מכון ברוקדייל, וכדי שנוכל לעבוד כפי שצריך בשכונות ובמוקדים שלנו, גם העמדנו מחשוב חדיש לרשות המוקדים, כדי שנוכל לעשות את זה בצורה היעילה ביותר.
חנוך צמיר: אתם רואים בהמשך – אנחנו עוסקים גם בנתח השכונתי, באמצעות המוקדים שלנו.
חנוך צמיר: יש לנו 22 מוקדים פרוסים ברחבי הארץ, אבל כרגע, במסגרת התוכנית, אנחנו עובדים בעצם – אנחנו, זה כל המשרדים – רק בחמישה יישובים, עקב הקיצוצים בתקציב ואי היכולת להמריא, להרחיב כנפיים ולהכניס יישובים נוספים תחת הפעילות התקציבית שלנו.
חנוך צמיר: אבל בכל אופן, במקומות שמוזכרים כאן, אתם רואים את הפעילות.
חנוך צמיר: נתניה, אשקלון, עפולה, והתווספה גם רחובות.
חנוך צמיר: ב-2009 החלטנו על שתי ערים נוספות שלא כל המשרדים ייכנסו אליהן – תכף תבינו למה – והן: קריית מלאכי ובית שמש.
חנוך צמיר: אנחנו עוברים מכאן לפעולות משרד החינוך, שעסקו בהכנה לבגרות, תוכניות מצטיינים והכשרת מורים, ואתם רואים בעמודה השמאלית את ההיקפים.
חנוך צמיר: זה בתוכניות הארציות.
חנוך צמיר: בחתך השכונתי אנחנו רואים את הפעילות שלהם בעיקר מול בתי ספר יסודיים, מעל 20 – אם תרצו פירוט, אנשי משרד החינוך כאן, יוכלו לתת את זה.
חנוך צמיר: משרד הרווחה התחיל למעשה, או בהתחלת העבודה, בשכונות בנתניה, עפולה ואשקלון, בשלושה קווים עיקריים, כשהבולט בהם הוא ניסיון לאתר את המשפחות החזקות שבתוך אוכלוסיית הרווחה ולשלוף אותן מההגדרה של רווחה, לתת להן את הכלים כדי שיוכלו לתפקד באופן עצמאי.
חנוך צמיר: זה המיקוד של פעילות משרד הרווחה.
חנוך צמיר: אנחנו רואים את הטכניקות שבהן הם עומדים לעשות את זה.
חנוך צמיר: משרד התמ"ת.
חנוך צמיר: שוב, בשותפות עם מנהל הסטודנטים יש פעולות להשמת אקדמאים וסטודנטים, הם עוסקים גם בייעוץ תחומי לימוד לתלמידי המכינות הקדם-אקדמיות, ויש תוכנית שמתגלגלת כרגע, בשיתוף עם הצבא, של מכינות בהיקפים של כמעט כל החיילים העולים האתיופיים – זה עדיין לא פועל אבל זה בשלב המכרזים כרגע – להכנה לקראת שוק התעסוקה והלימודים עם השחרור מהצבא.
חנוך צמיר: זה ברמה של התוכניות הארציות.
חנוך צמיר: ברמה של ההכשרות המקצועיות ביישובים, אתם רואים את סוגי הקורסים שהתמ"ת התחיל להפעיל.
חנוך צמיר: אנחנו גם ייחדנו מט"י – מרכז לטיפוח יזמות – מיוחד, מט"י בנתניה, כמט"י שמתמחה לנושא האתיופי, ונותן ייעוץ וסיוע, למעשה, לכל בני הקהילה בכל הארץ, שרוצים לעסוק בנושא של היזמות.
חנוך צמיר: המשרד האחרון – משרד הבינוי והשיכון, שעסק בשלושה כיווני פעולה: האחד הוא שיקום שכונות חברתי – אתם רואים את התחומים בהם שיקום השכונות החברתי עסק – שיקום שכונות פיסי – למעשה סיימו כבר שיפוץ של חמישה בניינים בשכונות שאתם רואים בהמשך – ומהלך מאד משמעותי, באמצעות משרד השיכון ותקציבו, אלה המענקים לדיור למשפחות החדשות הנמצאות במרכזי הקליטה ואמורות לרכוש את דירתן בשכונות הקבע, בשתי שנות העבודה 2008-2009, על פי מכסה של 200 לשנה.
חנוך צמיר: מוצו 400 מענקים מיוחדים, וזה סיפור הצלחה.
חנוך צמיר: מכאן אני עובר לסיפור שהוא כלל וכלל אינו הצלחה, ולצערי הוא לא מצליח להתרומם - - -
שלמה מולה: סליחה, למה?
חנוך צמיר: דקה, אני אסיים, ואני גם אומר בדיוק למה.
חנוך צמיר: אני חושב שאני יודע גם לומר למה – וזה כל מה שקשור למשכנתאות, לא למענקים, בעיקר לזוגות הצעירים החיים בשכונות, ושרצינו שבאמצעות ניקוד מיוחד ומשכנתאות מיוחדות – בהנחה שהם עובדים, בעיקר על הדור השני אנחנו מדברים, עובדים ומסוגלים גם לעמוד בהחזרים – שייצאו וירכשו את דירותיהם במקומות אחרים, ובעצם ייצאו מתוך אותן שכונות שזה לא תענוג גדול לחיות שם, וכולנו יודעים את זה.
שלמה מולה: הייתי רוצה לדעת מה הסכומים.
חנוך צמיר: זה לא בסכומים, זה בביצועים.
חנוך צמיר: - -
ליה שמטוב: תן לחנוך לסיים.
חנוך צמיר: אבל תן לי בבקשה לסיים ואני אענה לך.
חנוך צמיר: אתה יודע שאני בדרך כלל עונה.
חנוך צמיר: זה לגבי המשכנתאות לזוגות הצעירים, ואני באמת אמשיך ואענה לך גם מדוע זה לא - - -
דנה גורדון: זה אומר שזוג צעיר אחד - - -
ליה שמטוב: מספר משתתפים אחד.
חנוך צמיר: טוב, בואו נבין את המשמעויות, עד כאן הסקירה.
30095: אפשר לשאול?
ליה שמטוב: לא, לא.
חנוך צמיר: מר אברהם נגוסה, אנא תן לי, עוד חמש דקות אני מסיים, טוב?
30095: טוב.
חנוך צמיר: בואו נבין את המשמעויות, ואני חושב שזה הדבר החשוב, בעצם, בסופו של דבר.
חנוך צמיר: אנחנו בעצם מבינים, יודעים לומר את הדבר הבא: שבתקציב משרד הרווחה ובתקציב התמ"ת, כפי שהם תוקצבו – וראינו את זה בטבלה הקודמת – בעצם אי אפשר יהיה להגיע לשכונות חדשות, כי השלושה מיליון שקלים מספיקים בקושי לתחזוק הפעילות בשכונות הקיימות, וזו בעיה אמיתית.
חנוך צמיר: יציגו את זה אחר כך אנשי – התמ"ת לא פה, אבל אנשי הרווחה יידעו להסביר את זה בדיוק.
חנוך צמיר: אנחנו לא מצליחים לפתח שם פעילות מעבר לקיימת, שהצגתי כאן בצורה די שטחית.
חנוך צמיר: זו משמעות אחת.
חנוך צמיר: כנ"ל לגבי התמ"ת, שגם הוא בעצם לא יצליח להמריא ולפתח, לא בשכונות חדשות ולא בתוכניות חדשות.
חנוך צמיר: המשמעות השנייה עוסקת, בעצם, בעובדה שכבר הזכרתי, שאין לנו פה – אין לנו פה זה לאף משרד, זה לא רק למשרד הקליטה, אלא לתוכנית כולה – את אותו תקציב תוספתי שהיה הבסיס, בעצם, לתוכנית, והתקנות והתקצובים הקיימים על פי החלטת הממשלה בעצם העבירו תקציב מיעד כזה ליעד אחר, ובחלק מהמקרים, לצערי, מיעד אתיופי אחד ליעד אתיופי אחר, וכמובן שלא לזה התכוונו.
חנוך צמיר: והדבר הנוסף, שהוא יותר מנקודת המבט של משרד הקליטה כמשרד מתכלל – בעוד שבתקציב 2008 התקציב כולו, של כל המשרדים, אוגם במשרד הקליטה ועבר למשרדים האחרים לביצוע, מה שנתן יכולת אמיתית לתכלול ולראייה כוללת של כל התוכנית, קצב ההתקדמות שלה ובקרות, לצערנו, ב-2009 ו-2010 הטכנולוגיה הזו, התקציבית, בוטלה, התקנות עברו למשרדים השונים, ואם אנחנו, כמשרד מתכלל, עדיין יודעים פחות או יותר מה שקורה במשרדים האחרים, זה רק עניין של רצון טוב וקשרי עבודה מקצועיים בין המשרדים, אבל למעשה אין לנו יכולת אמיתית, כמשרד, לתכלל במלוא מובן המילה, ויכול לקום שר x או y בוקר אחד, ולהחליט שבתקציבו הוא עושה אל"ף או בי"ת או גימ"ל, וזה גם יכול להיות בניגוד מוחלט לתוכנית, ואני לא סתם נותן דוגמאות כאלה.
חנוך צמיר: היו כבר דברים מעולם, לא מזמן, בחודשים האחרונים.
חנוך צמיר: התחלנו אמנם לבטל את זה, אבל גם זה בתחנונים ולא ביכולת אמיתית של תכלול אם התקציב כולו נמצא בידיך.
חנוך צמיר: וכדי לסכם את העניין, אנחנו בעצם רואים בשקף האחרון את הדברים כפי שהוזכרו – תוכניות ארציות יצומצמו, תוכניות ממוקדות גם יצומצמו, נגיע רק לפחות מ-15% מבני הקהילה האתיופית, והדבר האחרון – הוא לא פחות חשוב, ואני קורא אותו כפי שהוא מנוסח כאן – בני הקהילה מביעים תחושת תסכול, כעס ואכזבה מאי ביצוע תוכנית החומש במלואה, עליה נבנו תקוות רבות לשיפור יכולות הדור הצעיר או לחיזוק מעמדם.
חנוך צמיר: עד כאן המצגת.
חנוך צמיר: עכשיו – לענות לשאלות?
ליה שמטוב: חבר הכנסת מולה.
שלמה מולה: הייתי רוצה שתחזור לשקף של התקציב.
שלמה מולה: למעשה, מה שאנחנו רואים, גם ממה שתוכנן בסדר גודל של 870?
דני אדמסו: 869.
חנוך צמיר: התכנון המקורי דיבר על 870, החלטת הממשלה האחרונה מדברת על 700.
שלמה מולה: אני רוצה לחזור להחלטה הראשונה.
חנוך צמיר: זו לא החלטה, זה תכנון.
חנוך צמיר: ה-870 זה תכנון, ההחלטה האחרונה של הממשלה זה 700.
שלמה מולה: אוקי, 700.
דני אדמסו: לא, יש שתי החלטות.
דני אדמסו: חשוב להגיד.
דני אדמסו: יש החלטה ראשונה, 3116, שמדברת על 870 - -
שלמה מולה: אני מדבר על ההחלטה הזאת.
דני אדמסו: ההחלטה השנייה, 188, שמקצצת ב-20%, ואז זה הופך 700.
דני אדמסו: אלה שתי החלטות.
חנוך צמיר: דני, אתה טועה, אבל זה עניין של סמנטיקה.
שלמה מולה: אני רוצה בכל זאת ללכת על ה-870.
חנוך צמיר: ההחלטה הראשונה לא היתה חדה כפי שאתה מציג אותה, שמאושרים 870 מיליון.
חנוך צמיר: זה לא נאמר בשום סעיף באותה החלטה.
חנוך צמיר: זה הוגש כתוכנית.
שלמה מולה: אני רוצה לחזור ל-870.
שלמה מולה: אני זוכר שגם כשדיברו בתכנונים, זה לא היה 870.
שלמה מולה: הסכומים היו הרבה יותר גדולים.
דני אדמסו: מיליארד.
חנוך צמיר: הן היו מיליארד מאה.
שלמה מולה: אז פה הגענו ל-870.
שלמה מולה: כשאני רואה את התקציבים – גם של שנת 2008, גם של שנת 2009 ותכנון 2010, מאחר שהממשלה כבר קיבלה החלטה תקציבית דו-שנתית – זאת אומרת: לא יהיה שום שינוי ב-2010, המשמעות של זה, כשאני מחבר את הכל, אנחנו מגיעים למעשה – תוכנית חומש – ואנחנו מגיעים כבר לשני שליש ממנה.
שלמה מולה: זאת אומרת: שלוש שנים כבר התוכנית, ושנתיים אחר כך יבואו ויגידו לנו: אוקי, אין תקציב, נגמר, התוכנית היתה לחמש שנים ונגמר.
שלמה מולה: מבחינה עניינית, אני באמת מצטרף לאלה שהם מאד מתוסכלים מתוצאות התוכנית.
שלמה מולה: מהמחשבה שמעלה ציפיות.
שלמה מולה: זה באמת מאד מאד עצוב.
שלמה מולה: אני גם לא רואה שר שקם בבוקר ואומר: אני רוצה להילחם על התוכנית הזאת.
שלמה מולה: אני גם לא רואה, אני מוכרח להגיד, גם את הארגונים של יוצאי אתיופיה: אני לא רואה את הלהט שהיה כשהתוכנית התחילה והוועדות שתפו את החברים.
שלמה מולה: אני לא רואה את הלהט של אותם חברים שהיו שותפים.
שלמה מולה: אפילו חלקם בכלל לא נמצאים.
שלמה מולה: התאדו ואינם, וכן הלאה.
שלמה מולה: וכל מה שאנחנו עשינו - זרינו חול בעיני הציבור.
שלמה מולה: באנו ואמרנו: רבותיי, יש תוכנית, יש תוכנית, יש תוכנית.
שלמה מולה: והתסכול הוא רב, וכן הלאה.
שלמה מולה: התסכול עוד יותר מתסכל אותנו, כשגם המעט שנשאר, במקום שיהיה במשרד אחד, לפחות שאפשר היה אולי לעשות סדר עדיפויות בתוך משרד הקליטה, נתנו לכל המשרדים.
שלמה מולה: כמו שחנוך, אתה בא ואומר: שר, בזמן שצריך לקצץ, יכול לקצץ.
שלמה מולה: הנה – בא לנו.
שלמה מולה: אני חושב, גברתי היושבת ראש, אני מוכן שנחכה לדיון עם שר האוצר, ובמידה ששר האוצר לא ייתן לנו מענה לשאלות שלנו, אני מציע שנכריז על ביטול תוכנית החומש.
שלמה מולה: ואז נחזיר את הכבוד לבני הקהילה.
שלמה מולה: אז נבוא ונגיד: היתה מחשבה, רצינו שתהיה תוכנית ולא יצא מזה שום דבר – בני הקהילה יידעו בדיוק איפה הם עומדים.
שלמה מולה: אני חושב שהמצב הקיים עכשיו – אני אומר את זה, אני מסתובב.
שלמה מולה: אף אחד לא יכול להגיד לי שאני מסתובב.
שלמה מולה: התחושה היא תחושה קשה.
שלמה מולה: לא בכדי רק משפחה אחת ניצלה את התוכנית הזאת של המשכנתא.
שלמה מולה: זה מדבר בעד עצמו.
שלמה מולה: יתר התוכניות – אני מניח שגם בלי התקציבים האלה המשרדים האחרים היו מקיימים את התוכניות האלה.
שלמה מולה: אני לא מעלה על דעתי שמשרד הרווחה לא היה מתקצב בתקציבו לא רק שלושה מיליון שקל, אלא שישה מיליון שקל אם יש צורך, וכן הלאה.
שלמה מולה: לכן, זו תוכנית שהיא אחיזת עיניים.
שלמה מולה: אני מציע שאם האוצר לא יחזור לתוכנית המקורית, לא יגבה אותה בתקציב – אני באמת אומר את זה לא מתוך משהו פופוליסטי.
שלמה מולה: אני אומר את זה: הדבר הטוב ביותר שייעשה לבני הקהילה, לבוא ולהגיד: רבותיי, אני לא אעדיף רק את קריית משה בשיקום שכונות, כשאני יודע שיש ותיקים בנתניה, גורדון בנתניה, או שיכון פאר בחדרה או בשכונה אחרת, או כל שכונה חדשה.
שלמה מולה: זה לא נכון.
שלמה מולה: זה לא נכון, עם מחשבה לא נכונה.
שלמה מולה: או שלוקחים את התוכנית הזאת ובאים ואומרים מראש: אלה השכונות, אלה התוכניות, זה מה שייעשה, יש בו מדדים, או שזו סתם תוכנית אחיזת עיניים.
שלמה מולה: למה ועדת העלייה והקליטה צריכה לבזבז את זמנה?
שלמה מולה: למה האנשים המכובדים שיושבים כאן צריכים לבזבז את זמנם?
שלמה מולה: למה לטחון מים?
שלמה מולה: אני חושב שצריך להודיע על ביטול התוכנית אם האוצר לא מתקצב את התוכנית.
חנוך צמיר: סליחה, אולי, לפני שהמשרדים – ברמת הקשרים.
חנוך צמיר: פשוט לא אמרתי את זה, אבל זה מתחבר לדברים של חבר הכנסת מולה: המצגת הזאת, פחות או יותר, הוצגה בוועדת השרים לעלייה וקליטה בראשות שר החוץ ליברמן, ושר החוץ ביקש ממנכ"ל משרד ראש הממשלה, איל גבאי, לנסות ולהבין מה אומרת המצגת, אבל מעבר לזה, לגשר גם בין המצגת לבין הצורך.
חנוך צמיר: ואכן, התקיימו שתי ישיבות אצל איל גבאי בנושא הזה, ואנחנו – אנחנו זה בעיקר אנשים שלו, אמורים להציע לו תוכנית חדשה או נוספת, איך להתמודד עם הבעיה של המחזור התקציבי.
חנוך צמיר: אז לפחות, לצורך הפרוטוקול, תדעו שזה קורה.
חנוך צמיר: זה עוד לא הוגש, אבל היתה ישיבה אחת גדולה כבר אצל איל גבאי, עם כל המנכ"לים של כל המשרדים והאגף לתכנון במשרד ראש הממשלה - - -
שלמה מולה: אני מבין שגם בני הקהילה לא הוזמנו.
קריאות: אף אחד לא יודע.
קריאות: חוזרים על הטעות.
קריאות: היתה החלטה - - - חנוך צמיר: דקה, דקה, למה אתם מתפרצים?
קריאות: אתם פשוט לא מכירים את העובדות.
קריאות: באותה ישיבה אצל איל גבאי, היו נציגי הקהילה.
קריאות: אולי לא אתם, אבל היו נציגי קהילה.
קריאה: מי היה?
קריאה: מי?
קריאה: היו נציגי מפלגות.
קריאה: עובד מדינה זה נציג קהילה?
קריאה: מה ההגדרה של נציג קהילה?
חנוך צמיר: רבותיי, אני לא רוצה לדבר בשם משרד ראש הממשלה.
חנוך צמיר: לא, אני לא מדבר על עובדי מדינה.
ליה שמטוב: רבותיי, רק רגע.
ליה שמטוב: רבותיי, אני מבינה את התסכול, אבל כל אחד ידבר.
חנוך צמיר: לא שאני מנסה להגן על משרד ראש הממשלה, אבל פשוט הנתונים הם שהיו שם בני הקהילה, ולא רק עובדי מדינה.
חנוך צמיר: היו נציגי הקהילה שם.
חנוך צמיר: זהו.
מיכל טוביביאן-מזרחי: ברשותך, אני ממשרד ראש הממשלה, מהאגף לתכנון מדיניות, ובהקשר הזה, כיוון שחנוך כבר אמר את הדברים, אני אשוב ואומר שבאמת, בעקבות פנייתו של יושב ראש ועדת השרים לענייני קליטה, אביגדור ליברמן, ובעקבות פניות נוספות, גם של בני הקהילה, נערכו שתי ישיבות, בהשתתפות של בני הקהילה, והוחלט לבצע עבודה - - -
שלמה מולה: סליחה, את יכולה להגיד לנו מי החברים שהשתתפו?
קריאה: לא רק – את צריכה.
קריאה: אני מבקש לדעת מי היה - - -
דוד יאסו: אני אגיד לך.
דוד יאסו: גדי יברקן היה בישיבה הזאת.
דוד יאסו: הללי אדמסו היה בישיבה הזאת.
קריאה: הם נציגי מפלגה, לא נציגי הקהילה.
שלמה מולה: הם לא מייצגים את העדה.
דוד יאסו: סליחה, גדי יברקן – אני לא שמעתי שהוא נציג מפלגה.
דוד יאסו: הוא היה בתוך הנציגות של ה - - -
חנוך צמיר: רבותיי, יש מה שנקרא: נציגות ארגוני הקהילה.
חנוך צמיר: אתם מכירים את זה טוב מאד.
חנוך צמיר: היושב ראש של הנציגות מוזמן באופן קבוע לכל הישיבות שקשורות בתוכנית החומש.
ליה שמטוב: תמשיכי.
מיכל טוביביאן-מזרחי: בשורה התחתונה, ההחלטה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה היא – הוא הורה לבצע עבודת מטה מקצועית מסודרת במסגרת האגף לתכנון מדיניות - - -
שלמה מולה: כמה אתם יכולים לעשות תוכנית?
שלמה מולה: אודי פראוור כבר טחן את התוכנית הזאת.
שלמה מולה: כמה עבודת מטה אתם צריכים לעשות?
שלמה מולה: באמת.
שלמה מולה: אני אומר לך עוד פעם – סליחה שאני מתפרץ לדברייך, לא מכיר אותך, לא ראיתי אותך מעולם, אין לי שום דבר נגדך, אבל פשוט – גם אתם, משרד ראש הממשלה, האגף של אודי – אתם פשוט משחקים משחקים.
שלמה מולה: או שתגידו שיש תקציב, או שאין.
שלמה מולה: מה צריך לעשות?
שלמה מולה: את יודעת כמה זמן הוא עבד על התוכנית הזאת?
שלמה מולה: כמה ישיבות התקיימו?
שלמה מולה: כמה זמן בזבזתם?
ליה שמטוב: שלמה, שלמה, תן בבקשה להסביר.
ליה שמטוב: אולי יש לה את ההסבר?
שלמה מולה: יכול להיות שיש לה, אבל – זה לא נגדך.
מיכל טוביביאן-מזרחי: לא, אני יודעת שזה לא אישי.
מיכל טוביביאן-מזרחי: זה בסדר.
מיכל טוביביאן-מזרחי: העבודה שכיום מתבצעת במשרד ראש הממשלה היא עבודה שמטרתה לבדוק, אל"ף, מה נעשה עד עכשיו במשרדים, בי"ת, לראות ולהציע תוכנית שאפשר יהיה ליישם אותה.
מיכל טוביביאן-מזרחי: העניין הוא מצע לדיון עם משרד האוצר ועם המשרדים המקצועיים שמבצעים את התוכנית הזאת, כדי שנוכל - - -
שלמה מולה: כשאת אומרת שהמטרה איך ליישם אותה – התוכניות האלה שחנוך סיפר לנו עליהן עכשיו – לא יושמו?
שלמה מולה: לא טובות?
שלמה מולה: מה הכוונה?
שלמה מולה: כל מה שחסר זה לא תוכנית, כל מה שחסר זה כסף.
שלמה מולה: זה הכל.
שלמה מולה: ואף אחד מאתנו לא טען שהתוכנית הזאת שהיא נמצאת כאן, היא לא טובה.
ליה שמטוב: בוא נשמע, באמת.
ליה שמטוב: אני לא פה במליאה, אבל בכל זאת.
שלמה מולה: אני יודע, אבל התירוצים פה מעצבנים אותי, זה הכל.
מיכל טוביביאן-מזרחי: אילו לא תירוצים.
מיכל טוביביאן-מזרחי: אנחנו מצביעים על כך שישנה עבודה שנעשית, היא עתידה להסתיים גם באמצע ינואר, אני יכולה להגיד לך תאריך.
שלמה מולה: אמצע ינואר?
אריאלה רבדל-נדקוב: אנחנו יכולים, בתור משרדים שותפים, להבין מה משמעות העבודה?
אריאלה רבדל-נדקוב: משום שאם התוכנית הזאת, ישבו עליה הרבה מאד זמן – סליחה שאני מתערבת - - -
ליה שמטוב: תציגי את עצמך, בבקשה.
אריאלה רבדל-נדקוב: מנהלת אגף שיקום שכונות חברתי במשרד הבינוי והשיכון.
אריאלה רבדל-נדקוב: ישבו עליה הרבה מאד זמן, מיטב העובדים של הממשלה, כולל נציגי האוצר.
אריאלה רבדל-נדקוב: הקפדנו שבכל ישיבה נציג האוצר יגיע, לא היינו מוכנים לשבת בלי נציג האוצר.
אריאלה רבדל-נדקוב: פלוס נציגי העדה.
אריאלה רבדל-נדקוב: בתוך מליאות, ובתוך ישיבות ספציפיות בכל אחד מהמשרדים.
אריאלה רבדל-נדקוב: בנו תוכנית - - - שכונות עתירות עולים.
אריאלה רבדל-נדקוב: בנו תוכנית שעונה על דעת כולי עלמא – אין מישהו שמתווכח עליה – על הצרכים של העדה.
אריאלה רבדל-נדקוב: חד משמעית.
אריאלה רבדל-נדקוב: יש לה צרכים נוספים, אבל אלה העיקריים.
אריאלה רבדל-נדקוב: אין גורם מקצועי במדינת ישראל – אין גורם מקצועי, ואני אומרת את זה במלוא האחריות – מתוך העדה, מתוך הגורמים המקצועיים בממשלה ומתוך הגורמים המקצועיים בשוק הפרטי – שמערער על המקצועיות של התוכנית.
אריאלה רבדל-נדקוב: לא על התקציב של התוכנית – על המקצועיות שלה.
אריאלה רבדל-נדקוב: אז אנחנו רוצים להבין, כמשרדים מקצועיים, מה המשמעות של הדיון שאתם מקיימים במשרד ראש הממשלה.
מיכל טוביביאן-מזרחי: שוב – אני התחלתי להגיד, ולא נתנו לי לסיים את דבריי.
מיכל טוביביאן-מזרחי: התוכנית תוקצבה בעצם לשנת 2008 - -
אריאלה רבדל-נדקוב: לא.
אריאלה רבדל-נדקוב: היא תוקצבה לחמש שנים.
מיכל טוביביאן-מזרחי: היה לה תקציב כולל לחמש שנים - -
אריאלה רבדל-נדקוב: נכון.
מיכל טוביביאן-מזרחי: כל שנה היה צריך להחליט מחדש על התקציב שלה.
מיכל טוביביאן-מזרחי: לכן, למעשה, היה לה תקציב ב-2008, ב-2009 כולנו יודעים שהתקציב אושר רק בשלב מאוחר יותר, ולא נקבע תקציב לתוכנית.
מיכל טוביביאן-מזרחי: כרגע אנחנו - - -
קריאה: נקבע.
מיכל טוביביאן-מזרחי: כרגע אנחנו במצב שצריך לראות איך אנחנו מקצים תקציב לצורך התוכנית.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני אתקן אותך.
אריאלה רבדל-נדקוב: נקבע תקציב לתוכנית כמו שנקבע תקציב לאגף שלי, לאגף שלו, לאגף של חנוך – נקבע תקציב.
אריאלה רבדל-נדקוב: אושר ביום מסוים בממשלה.
אריאלה רבדל-נדקוב: מאותו יום, בתהליך הסדיר והרגיל, אנחנו פונים לאגף תקציבים, אגף תקציבים הולך לוועדת כספים, על פי החלטת הממשלה, מה שעובר תקציב מעבירים למשרדים המשותפים.
אריאלה רבדל-נדקוב: למה בתקציב של התוכנית האתיופית זה שונה?
אריאלה רבדל-נדקוב: אני רוצה להבין, מקצועית, מדוע מה שנכון באגף שלי - - -
מיכל טביביאן-מזרחי: אז בגלל זה אני אומרת לך – כמו שאת מסבירה שיש כאן איזושהי בעיה בתוך הממשלה, ביחסים בין המשרדים, שצריך לטפל בהם – ולכן - - -
אריאלה רבדל-נדקוב: אני לא מבינה.