GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יאיר גלר: ושם למעשה השופט מפנה אלינו, יחד עם עורך דין מסוים, את אותם עצירים, כדי לא להביא אותם למצב של משפט, של כלא.
יאיר גלר: אנחנו מקבלים אותם, בדרך כלל זה למלכישוע בצפון, 50% מהפרויקט הזה הם יוצאי חבר העמים.
יאיר גלר: אנחנו יודעים ששיעורי ההצלחה שלהם יותר גבוהים.
יאיר גלר: גם שם אנחנו מטפלים בהם, מעקב אישי כולל – לפעמים, סליחה - לקנות תחתונים, לקנות נעליים ואת הבגד הראשון ותרומות שאנחנו מקבלים לטובת העניין הזה - זה חשוב בצורה בלתי רגילה.
יאיר גלר: גם כאן הטיפול מתבצע על ידי אנשים שלנו.
יאיר גלר: מלווים אותם עד לשלבי הטיפול, שם הם עוברים כמובן לידיים אחרות.
יאיר גלר: בקהילה הטיפולית הם שוהים 12 חודשים, עשרה חודשים.
יאיר גלר: שוב, פרויקט יקר אבל זה כבר מדינה שלוקחת על עצמה.
יאיר גלר: שלושה מחקרים רציתי לציין משום שזה גם זה חשוב לנו מאד.
יאיר גלר: מדינת ישראל לא מספיק עשירה בשביל לעשות טעויות.
יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שכל אדם, חייבים לתת לו את המקסימום מבחינת משאבים.
יאיר גלר: אז יש לנו אגף מחקר, שאנחנו מסמנים לו את הדברים שרוצים שילמד ויביא כמובן לידי פעילות בשטח.
יאיר גלר: כאן אתם רואים שלושה מחקרים אחרונים שאנחנו עושים.
יאיר גלר: דיברנו על קבוצות הורים כמניעה, לצורך המניעה, הם חשובים מאוד, הם יודעים לעשות עבודה מצוינת.
יאיר גלר: פרופ' תמר הורוביץ זה הנושא של סמים ואלכוהול, במיוחד רצינו לדעת עד כמה זה מוביל לעבריינות, כן או לא.
יאיר גלר: זה עדיין לא הסתיים.
יאיר גלר: וד"ר ארנון אדלשטיין שגם זה צוטט, הנתונים שלו צוטטו הרבה בחודשים האחרונים, אנחנו יודעים לפלח כאמור גם את הוותיקים וגם את החדשים.
יאיר גלר: אנחנו משתדלים את הפעילויות ללוות במחקר, על מנת לתת לזה גם את האיכויות המאוד גבוהות, כמובן ללמוד מהכישלונות, ללמוד מההצלחות, לשדרג את ההצלחות וככה אנחנו עובדים.
יאיר גלר: כוח האדם הוא מאד ייחודי.
יאיר גלר: כל הרכזים הם כמובן יוצאי חבר העמים, המנחה שלהם יוצאת חבר העמים, כל הפועלים ברשות מכירים את התרבות של חבר העמים, את התרבות הרוסית, הם יודעים איך לגשת לאיש.
יאיר גלר: אנחנו משקיעים בהם הרבה מאוד.
יאיר גלר: הנושא של הכשרה ולימוד ושדרוג הוא מאוד משמעותי.
יאיר גלר: אנחנו קולטים את האדם ולאט לאט הופכים אותו, בתהליך אוריינטציה של כמה שנים, לאדם מאוד מומחה בתחום הזה.
יאיר גלר: כאן אתם רואים, זו דוגמא: קורסי הכשרה, סיורים, פורום של הדרכה, ימי עיון, אנשי מקצוע.
יאיר גלר: וכל אנשי המקצוע - שזה עובדים סוציאליים, רופאים, מורים, מדריכים.
יאיר גלר: כל אותם אנשי מקצוע שעובדים בתוך קהילות - אנחנו פועלים.
יאיר גלר: שיתופי פעולה פה הם כמובן קריטיים.
יאיר גלר: אנחנו לא יודעים לעבוד לבד.
יאיר גלר: היום אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרדים ממשלתיים.
יאיר גלר: אנחנו עובדים, כמובן, עם המשרד לקליטת העלייה, משרד הבריאות, משרד הרווחה ומשרד החינוך, אלה הפרטנרים הראשיים.
יאיר גלר: וכמובן, המשרד לביטחון פנים.
יאיר גלר: אנחנו כרשות עברנו אחרי הבחירות למשרד לביטחון פנים, והיום השר אהרונוביץ' הוא השר המנחה שלנו.
יאיר גלר: אז כל אותם משרדים שציינתי הם הפרטנרים הראשיים, ואתם אנחנו עושים הרבה מאד פרויקטים ייחודיים ויזמויות, אבל גם את העבודה השוטפת היומיומית חשוב מאוד שנבצע.
מרינה סולודקין: סליחה, שאלה.
יאיר גלר: כן.
מרינה סולודקין: אמרת שעברתם למשרד ביטחון פנים, ולפני זה?
יאיר גלר: משרד ראש הממשלה.
יאיר גלר: במשך עשרים שנה היינו ובמרץ האחרון, מרץ אפריל, עברנו למשרד לביטחון פנים.
אופיר פינס-פז: אתה באופן אישי, אתה היית כבר שם?
יאיר גלר: הייתי כבר שם, כן.
אופיר פינס-פז: נבחרת במשרד ראש הממשלה?
יאיר גלר: כן, במשרד ראש הממשלה.
יאיר גלר: זו הייתה הבחירה הראשונה.
יאיר גלר: ולאחר מכן, עקב בעיה תהליכית כלשהי הייתי צריך לעבור תהליך בחירה מחדש.
אופיר פינס-פז: אנחנו יודעים את זה.
אופיר פינס-פז: אבל אז נבחרת איפה?
יאיר גלר: במשרד לביטחון פנים, בהחלט.
יאיר גלר: אני מינוי של השר אהרונוביץ.
ליה שמטוב: גם מרגישים שינוי לטובה, אני זוכרת את הישיבות הקודמות, מה שמענו כאן ומה שומעים עכשיו.
יאיר גלר: שותפים מרכזיים דיברנו עליהם, אמרנו את אותם חמישה, אמרנו המשרד לביטחון פנים ואחרים.
יאיר גלר: משרד החינוך, כמובן, הוא קריטי לעניין הזה.
יאיר גלר: התכניות - - -
פיני קבלו: מה עם הרשויות?
יאיר גלר: סליחה, אני בסעיף שלוש.
יאיר גלר: עכשיו הגענו לרשויות.
יאיר גלר: משרד החינוך, כאמור, הוא קריטי בעניין הזה,אבל יש את הנושא של הרשויות ותודה למר קבלו שהזכיר, הקדים אותי.
יאיר גלר: העיריות הן גוף מאוד מאוד חשוב בפעילות הזאת.
יאיר גלר: כל גופי הרווחה, גופי החינוך וגופי הקליטה בתוך הרשויות המקומיות הם פנטאסטיים, הם חייבים לעבוד איתנו בשיתוף פעולה מלא וזו למעשה העבודה המרכזית של המתאם, כאשר יש מתאם.
יאיר גלר: באותם מקומות שאין – כמובן יש אחרים, אבל קודם כל אנחנו פועלים דרך המתאם.
יאיר גלר: הרשויות משתפות פעולה.
יאיר גלר: אני שמח להגיד שהן רואות את העניין איתנו עין בעין, כמו גם משרדי הממשלה האחרים.
יאיר גלר: בכלל, העבודה הזו של קליטת עלייה מצד אחד וסמים ואלכוהול מהצד השני זה סוג של, אמרתי, סוג של נושאים שחשובים מאוד לכל ראש עיר.
יאיר גלר: עדו לא מצאתי ראש עיר שאמר לי: זה לא מעניין אותי או שזה בסדר עדיפות נמוך.
אופיר פינס-פז: לא, הם מטפלים הרבה יותר בסמים מאשר באלכוהול.
יאיר גלר: אמת, זה נכון.
ליה שמטוב: זה היה המצב שנים.
יאיר גלר: זה עומד להשתנות.
אופיר פינס-פז: כולנו נרדמנו בשמירה.
פיני קבלו: יש מקומות שבגלל המצ'ינג הם לא לוקחים את המתאם?
פיני קבלו: בגלל מצב הרשות אין את המצ'ינג?
יאיר גלר: יש, יש מקרים כאלה.
יאיר גלר: מתאם יכול להיות, אבל רכז ממומן מלא על ידי הרשות, בזכות אותו תקציב ייחודי של ישראל ביתנו.
יאיר גלר: אגב, זה לא רק לחבר העמים, זה גם לבני העדה האתיופית.
יאיר גלר: כלומר כל הרכזים מועסקים כולם באותו תקציב ייעודי, חד משמעית.
יאיר גלר: אין על זה עוררין.
יאיר גלר: אמרנו, הגוף החמישי, מעבר לרשויות המקומיות שהן מהוות גם כן פרמטר מאוד מאוד מרכזי, זה כל הנושא של עמותות, ארגוני מתנדבים.
יאיר גלר: אנחנו רואים, כמובן, את זה בשני היבטים.
יאיר גלר: ההיבט הראשון זה ההיבט החברתי, ההיבט הערכי.
יאיר גלר: מתנדב יש לו יכולת להגיע הרבה פעמים לאותם מקומות שלא תמיד לרשויות קל להגיע אליהם.
יאיר גלר: מן הצד האחד.
יאיר גלר: מן הצד השני – וחייבים להגיד את זה – זה חוסך הרבה מאד כסף למדינת ישראל.
יאיר גלר: כל ארגון מתנדב כזה, סתם כמו סיירת הורים שפועלת בלילה, היא יודעת גם להגיע אל הצעיר, היא יודעת לדבר איתו בגובה העיניים.
יאיר גלר: זה לא משטרה או ממשלה או גוף אחר, מצד אחד, ומן הצד השני, כמובן, החיסכון הכספי הוא מאוד מאוד משמעותי.
יאיר גלר: מה אנחנו עומדים לעשות ב-2010?
יאיר גלר: ב-2010 אמרנו בראש ובראשונה: שיבוץ רכזים ברשויות נוספות.
יאיר גלר: למדנו שאלו האנשים החשובים ביותר, אלה הגופים שעושים בסוף את הפעילות.
יאיר גלר: חומרי הסברה מפותחים כל הזמן.
יאיר גלר: אין בזה עצירה לשנייה.
יאיר גלר: כל הזמן אנחנו מנסים להגיע לעוד אוכלוסיות ולעוד דיאלוג שיהיה ראוי, בגובה העיניים, עם הצעירים ואמרנו: אנחנו ממוקדים צעירים.
יאיר גלר: נושא המניעה – מכאן מתחיל הכל.
יאיר גלר: כל פעילות החינוך.
יאיר גלר: היום היא מתחילה כבר מגן הילדים - היום ילדים בגיל שלוש לומדים את ההבדלים בין מותר ובין אסור.
יאיר גלר: זה נקרא "יום של תכלת" הפרויקטים האלה - ועד האוניברסיטה ועד מקומות עבודה.
יאיר גלר: קבוצות הורים הבנו שהם קריטיים בתהליכי המניעה.
יאיר גלר: אגב, הדבר שמונע, הגורם שמונע משמעותית, זה כאשר אתה מסביר לצעיר את הנזקים שיש לו במוח.
יאיר גלר: בנושא של הסמים אני כבר לא חושב שיש צעיר או צעירה שלא מבינים את הנזקים שיש כאן לנושא הבריאותי ולנושא של המוח בפרט.
יאיר גלר: בנושא של האלכוהול, וכאן צודק חבר הכנסת פינס, יש עדיין נתון שהצעירים לא יודעים.
יאיר גלר: שתיית אלכוהול זה גורם מוות מספר שלוש בעולם המערבי.
יאיר גלר: לאחר יתר לחץ דם ועישון, מספר שלוש זה אלכוהול.
יאיר גלר: אגב, קראתי הבוקר, ממש הבוקר, נדמה לי בעיתון הארץ, ודווקא על חבר העמים שיש שם החלטה להעלות משמעותית את מחיר הוודקה.
יאיר גלר: משום ש-50% מהתמותה - אני לא יודע אם זה נכון כי לא בדקנו את זה, קראתי את זה רק לפני כמה שעות - אבל מדברים שם על תמותה מסיבית כתוצאה משימוש באלכוהול.
יאיר גלר: בחבר העמים.
אלי זרחין: אפשר גם אצלנו?
יאיר גלר: תכף נדבר על התמחור.
יאיר גלר: בכל מקרה, במדינת ישראל ובעולם המערבי אנחנו יודעים שאלכוהול גורם ל-10% מהתחלואה, קשר ישיר, ו-5% מהתמותה.
יאיר גלר: מי שיודע פה לעשות רק את המכפלות הכספיות, אני כבר לא מדבר על המשמעויות האחרות של כמה עולה למדינה לטפל בכל כך הרבה חולים, יכול להבין עד כמה אפשר יהיה לחסוך אם יהיה טיפול נכון במניעת שימוש לרעה באלכוהול.
אופיר פינס-פז: אתה יודע שיש איזושהי רפורמה במחירי האלכוהול בארץ?
יאיר גלר: בוודאי.
אופיר פינס-פז: מה עמדתכם לגבי הנושא הזה?
יאיר גלר: העמדה היא חד משמעית, היא מחולקת לשניים.
יאיר גלר: היא מאוד תומכת בהעלאת המחירים הזולים - למדנו את זה, אגב, מסקנדינביה.
יאיר גלר: העלו שם את המחיר, היום בקבוק וודקה, בדומה לישראל, עולה בסקנדינביה, בשבדיה, בנורבגיה, 28 יורו.
יאיר גלר: במדינת ישראל הוא עולה שישית מזה.
יאיר גלר: כלומר כל עלייה - - -
אופיר פינס-פז: שישית מזה?
יאיר גלר: שישית מזה.
יאיר גלר: אני מדבר על הוודקות הזולות.
ליה שמטוב: אבל שם אסור למכור חופשי.
יאיר גלר: כן, זה ה-liquor stores זה שלב בי"ת.
יאיר גלר: אז בעלייה של מחירי מוצרי אלכוהול אנחנו מאוד מאוד תומכים.
יאיר גלר: לעומת זאת מאד מתנגדים להוזלה של המוצרים היקרים.
אופיר פינס-פז: מי עשה את זה?
אלי זרחין: מי הסכים?
מרינה סולודקין: משרד האוצר.
יאיר גלר: משרד האוצר.
אופיר פינס-פז: למה, הם אוהבים לשתות ויסקי?
יאיר גלר: טוען שר האוצר, שמעתי אותו - - -
אופיר פינס-פז: כסף הם אוהבים.
אופיר פינס-פז: זה שהם העלו את המחירים, אני מבין.
פניה קירשנבאום: אופיר, אני מאמינה שאלכהוליסט מין השורה, סליחה שאני אומרת, לא ישתה וויסקי במחיר של 200 שקל.
פניה קירשנבאום: אז לא יודעת אם זה משפיע בכלל.
יאיר גלר: נכון, שר האוצר נצמד להסכמים - - -
פניה קירשנבאום: אבל פה יש בעיה יותר - סליחה שאני קוטעת אותך - פה יש בכלל בעיה אחרת לגבי יצרנים מקומיים ויבוא והאם - בקיצור זה מאוד מסובך אני לא בטוחה שזה קשור ממש למלחמה באלכוהול.
מרינה סולודקין: יש עוד היבט – מס על מותרות.
מרינה סולודקין: הוויסקי זה מותרות, אז לא צריכים גם את זה.
מרינה סולודקין: בשום פנים ואופן.
יאיר גלר: אבל מדובר פה בהחלט על המשקאות היקרים של ה-300-350 שקלים שיוזלו לכיוון ה-200-250.
יאיר גלר: טוען שר האוצר שהוא צריך להיצמד להסכמי סחר בין לאומיים.
יאיר גלר: אחרת, הייצוא הישראלי ייפגע.
יאיר גלר: כלומר הוא טוען שהוא, באיזשהו מקום, נאמר לו במפורש שאם הוא לא יוריד את המחירים של מוצרים מסוימים, הוא יצטרך לדעת שהמחירים של המוצרים הישראלים המיוצאים יתייקרו בחו"ל ואז זה יגרום, כמובן - זה עלה בישיבת הממשלה שהשתתפתי בה.
יאיר גלר: באחד בינואר הרפורמה נכנסה לתוקף למהלך של כמה שנים.
יאיר גלר: אנחנו כמובן מקווים, כעמדתנו, שבסופו של דבר זה לא יקרה, אבל הרפורמה כרגע היא בתוקף.
יאיר גלר: וזה במהלך של שלוש-ארבע שנים.
יאיר גלר: אגב, זה לא קורה בבת אחת אלא בשלבים, עד 2014.
יאיר גלר: עוד מילה אחת על יעדי 2010.
יאיר גלר: מעבר לקבוצות ההורים, שהם גורם מניעה מספר שתיים - למדנו שאחרי הנזקים הבריאותיים הורים זה מס שתיים - המשטרה היא מס' שלוש.
יאיר גלר: אגב, בעבר משטרה הייתה מספר אחד, היום היא ירדה למספר שלוש בתהליכי המניעה.
יאיר גלר: הצעירים לא מפחדים מהמשטרה.
יאיר גלר: הם מפחדים על הבריאות שלהם או נותנים עדיין את הכבוד להורים, משטרה ירדה אצלם למספר שלוש.
יאיר גלר: חוברות ותוכנות לומדה אינטראקטיביות על כל מיני דיסקים ואינטרנט – אנחנו עכשיו בתנופה מאוד משמעותית בעניין הזה, ויש לנו כוונה, כאמור, ב-2010 לצאת עם הרבה מאוד מוצרים חדשים.
יאיר גלר: עוד מילה אחת, כמובן על מנחי הורים שנעשה הכשרות, רכזים זה ברמה השוטפת, כל מי שנכנס חדש וגם אוריינטציה מתמשכת, נוער שאנחנו מגיעים אליו או דרך מתבגרים בעלייה או דרך נוער עולה שאנחנו רוצים לפתח את מנהיגות הנוער, משום שגם כאן אנחנו מחפשים גורמים שיידעו לדבר בגובה העיניים עם הנוער.
יאיר גלר: הרבה פעמים לנו הם לא מקשיבים, לצעירים, לחברים שלהם, הם מקשיבים.
יאיר גלר: שוב, בכל המחקרים, חד משמעית: כאשר אנחנו שואלים את הנער: אם אתה נופל לסמים או אתה משתכר או אתה צריך סיוע, למי אתה פונה?
יאיר גלר: כולם, ללא יוצא מן הכלל, אומרים: החבר או החברה.
יאיר גלר: זה הדבר הראשון.
יאיר גלר: הדבר השני הם פונים להורים, במידת הצורך, ולאחר מכן רחוק רחוק גורמי החינוך.
יאיר גלר: אבל לא נפרט פה, היועצים והמורים עדיין לא יודעים לתת, כנראה, את הייעוץ הטוב לתלמידים.
יאיר גלר: גם זה אמור להשתנות בשלוש-ארבע השנים הקרובות, משום שנכנסנו מ-2009 למכללות.
יאיר גלר: היום אנחנו כבר מלמדים את המורים העתידיים של מדינת ישראל, אנחנו כמעט היום ב-50% מהמכללות מכשירים את המורים.
יאיר גלר: בתהליך של 4-5 שנים לא יהיה מורה במדינת ישראל מהחדשים שלא ידע מה זה סמים ואלכוהול, כדי שתלמידים ידעו לפנות גם למורים חוץ מהחברים וההורים.
יאיר גלר: נשאר לנו רק להגיד תודות, נכון?
יאיר גלר: אז תודה רבה לכל השותפים, כתוב כאן משרדי הממשלה, רשויות, הגופים והארגונים, אבל התודה מרכזית – ואני לא מתבייש להגיד את זה, אני גאה - למפלגת ישראל ביתנו, שבארבע השנים האחרונות מאפשרת לנו את הפעילות הזאת.
יאיר גלר: ואנחנו רק רוצים להגדיל אותה ולפתח ולהרחיב אותה.
אופיר פינס-פז: לא הבנתי את ההערה האחרונה.
ליה שמטוב: אני אסביר לך.
אופיר פינס-פז: אתם גם אפילו מדברים בשמם.
אופיר פינס-פז: אני אשמח לשמוע את ההסבר שלך.
ליה שמטוב: ופה יושבת חברת הכנסת פניה קירשנבאום.
ליה שמטוב: היא לא תיתן לי משהו לשקר או זה.
ליה שמטוב: אנחנו עוד ב-2003, ב-2004, לקחנו כדגל את הנושא, וחזינו שיהיה יותר גרוע ויותר גרוע.
ליה שמטוב: ועוד פניה אמרה שזה לא רק סמים זה גם אלכוהול.
ליה שמטוב: גם אז לא דיברנו, דיברנו באמת רק על הסמים.
ליה שמטוב: קיבלנו המון פניות מההורים, נכון, פניה?
פניה קירשנבאום: יש גם אחת שיושבת פה איתנו, היא בעצם הניעה את התהליך, בפנייה אלינו.
ליה שמטוב: ואז ישראל ביתנו באמת לקחה דגל ופניה - - -
מרינה סולודקין: הממשלה לא עושה כלום, משרדים לא עושים כלום.
מרינה סולודקין: הרשות – לא יודעת - - -
ליה שמטוב: וגם רואים את זה בהסכם הקואליציוני של ישראל ביתנו וחברת הכנסת פניה קירשנבאום תרחיב.
פניה קירשנבאום: תודה, אז, כן, כמו שאמרתי, נמצאים פה גם חלק מהאנשים שאולי הניעו את התהליך הזה בזה שהגיעו אלינו למפלגה - בזמנו הייתי מזכ"לית המפלגה - והגיעו בטענה שבעצם אין עזרה לדוברי רוסית וזה מתבטא בכך שההורים, שעסוקים בהישרדות היומיומית ולכלכל את המשפחות, לא פיתחו את המיומנות של השפה, לא ידעו למי לפנות, איפה לקבל עזרה.
פניה קירשנבאום: הילדים מדרדרים ולא יודעים מה לעשות.
פניה קירשנבאום: ימי האשפוז, עד שאשפזו זה לקח המון זמן, התורים היו ארוכים, תהליכי האבחון היו ארוכים.
פניה קירשנבאום: היו הרבה מכשלות, ביקשו עזרה ואז אנחנו לראשונה הבנו שקיימת איזושהי בעיה, שבעתיד למדתי עד כמה היא עמוקה.
פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים הרבה על כור היתוך ולימוד שפה, ולמה הרכזים שכבר עובדים ויש להם ניסיון בעברית, לא יכולים לטפל, למשל, באוכלוסייה דוברת רוסית.
פניה קירשנבאום: אני, בהיתקלות עם האוכלוסייה, הזו הבנתי שמי ששקוע בסמים בטוח אין לו שום ידיעה של השפה העברית, אי אפשר לגשת אליו ואי אפשר ליצור קשר.
פניה קירשנבאום: ההורים לא יודעים למי לפנות.
פניה קירשנבאום: מאז שהתחלנו לטפל בנושא נפתח, קודם כל, קו אדום ברוסית.
פניה קירשנבאום: כל שאלה שמתקשרים מקבלת תשובה, מופנית לרכז באותו אזור שמטפל בבעיה.
פניה קירשנבאום: לא היה אפילו פרסום או לא יצאנו בכלי התקשורת ברוסית עם קמפיינים של הסברה להורים, לילדים.
פניה קירשנבאום: אז הייתה השקעה גם בנושא של ההסברה.
פניה קירשנבאום: כמובן שהשלב הבא שהגענו אליו זה הנושא של הרכזים בערים.
פניה קירשנבאום: שבעצם הם המנוע שדוחף בעיר, הם מהווים קשר בין המתאמים בערים של הרשות, לרשות עצמה.
פניה קירשנבאום: הרכזים האלה יוצרים את סיירות ההורים, כל מה שקשור, חוגי הורים, כל הפעילות בערים, וכל פעם אני מצטערת לגלות שעם כל ההתרחבות שקורית, זה עדין לא מספיק.
פניה קירשנבאום: כל פעם נראה שכאילו כיסינו, אבל השמיכה עדיין קצרה.
פניה קירשנבאום: התחלנו במוקדים הכי בעייתיים שהיה ידוע לפי הרשות איפה יש נגע סמים הכי גדול.
פניה קירשנבאום: תמיד חשבנו שכאילו אנחנו מכסים, וכל שנה עולה צורך חדש.
פניה קירשנבאום: בדיוק לפני יומיים פנה אלינו סגן ראש העיר שלנו באילת.
פניה קירשנבאום: לעולם לא חשבתי שבאילת, עיר התיירות, יש שם כל כך הרבה בעיה של סמים, וחשבנו שלא צריך להגיע לשם בטיפול.
פניה קירשנבאום: ומה שמתברר זה שבתקופת החורף אילת הופכת לעיר מקלט להרבה משתמשי סמים.
פניה קירשנבאום: כי אלה חסרי דיור או דברים כאלה שמסתובבים, ואנחנו הרבה רואים אותם בתקופת הקיץ אולי במרכז הארץ, אז בחורף, בגלל מזג האוויר, הם יורדים לאילת, מקבלים אוכל בכל מיני בתי תמחוי או אגודות כאלה שמחלקות אוכל, ואין מי שמרכז ומטפל בהם שם, ובאמת הנושא עלה רק ממש, אני אומרת לכם יומיים, אפילו לא הייתי מודעת לזה.
פניה קירשנבאום: זה היה בשבילי איזשהו גילוי.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להודות על שיתוף הפעולה שהיה, ולא היה קורה אם הרשות לא היתה מוכנה וכמובן אנחנו – אבל עדיין אני אומרת שאנחנו נמצאים, אני לא יכולה אפילו להגיד שבאמצע הדרך, אני חושבת שאנחנו עדיין בתחילת הדרך ויש עוד הרבה מה לעשות בתחום הזה.
פניה קירשנבאום: כרגע נגעתי רק בסמים ולא דיברתי רק על אלכוהול.
פניה קירשנבאום: למרות שהרשות למלחמה בסמים נקרא הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, לעולם לא הוקצה תקציב מיוחד למלחמה באלכוהול, ולא היתה מודעות לכך שצריך להילחם בתופעה.
פניה קירשנבאום: גם אם חשבנו זה היה ממש - הרגשה הייתה שזה בשוליים.
פניה קירשנבאום: מה שקרה בשנים האחרונות, גל האלימות והשימוש באלכוהול באוכלוסייה הצעירה ביותר, הביאו למודעות ולחשיבה על כך שחייבים לטפל בנושא של אלכוהול.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שזאת שנה ראשונה שהרשות – לפי מה שאני עוקבת, ויאיר יתקן אותי – לקחה על עצמה יותר ונכנסה לעומק הקורה בנושא של אלכוהול ואני מקווה שמפה והלאה העבודה בתחום הזה רק תלך ותשתפר, כמו שאני רואה אותה גם בתחום הסמים.
פניה קירשנבאום: אני רק יכולה להגיד שאני מצטערת שהעבודה הזאת באמת – לא נראה לי שאנחנו נצליח או שהרשות תצליח לאכוף.
פניה קירשנבאום: היא יכולה לעזור להקטין את התופעה, היא לא יכולה למגר אותה.
פניה קירשנבאום: כי אני, שוב, חוזרת וכמו בכול הנושאים שאני מטפלת בהם אני אומרת, אם אין איזושהי מדיניות כללית בכל התחומים שאנחנו נוגעים בהם, אז גוף אחד כזה או אחר לא יכול להתמודד עם הבעיה.
פניה קירשנבאום: אני מאד שמחה שהרשות עברה למשרד לביטחון פנים.
פניה קירשנבאום: כי אחת המלחמות צריכה להיות כמובן המלחמה עם ספקי סמים, עם סוחרי הסמים וכל הבעיה של דרום והצפון - - -
אלי זרחין: ומוכרי אלכוהול לקטינים.
פניה קירשנבאום: הכול ביחד, אני אומרת.
פניה קירשנבאום: באמת אני מקווה שמאז שזה עבר לביטחון פנים אולי שיתוף הפעולה יהיה יותר פורה.
פניה קירשנבאום: תודה.
אופיר פינס-פז: סליחה רק שאלה, מה התקציב שלכם?
יאיר גלר: 30 מיליון ₪ ל-2010, ב-2009 היה כ-25 מיליון.
פניה קירשנבאום: זה היה אחרי, סליחה - התקציב הבסיסי שלהם היה 10 מיליון, וה-15 היה התקציב של ההסכם הקואליציוני.
אופיר פינס-פז: וכמה זה מתחלק בין סמים לאלכוהול?
יאיר גלר: ב-2010 זה יהיה כמעט 45% אלכוהול, 55% סמים.
יאיר גלר: כמעט - - -
אופיר פינס-פז: 45, ממה, מאפס הגעת ל-45?
יאיר גלר: אחוז.
אופיר פינס-פז: אני שואל.
יאיר גלר: כן, כי מה שקרה - עשינו - - -
אופיר פינס-פז: ואוו.
אופיר פינס-פז: דרמטי.
יאיר גלר: זה דרמטי, זה נכון.
יאיר גלר: זו הנחיה - למעשה זה סיכום - ברמה של השר לביטחון הפנים, שאנחנו מעבירים חלק גדול לטובת הפעילות באלכוהול.
יאיר גלר: אנחנו ממקדים כרגע מאמץ גדול בתחום האלכוהול.
יאיר גלר: אבל יש גם בנוסף לזה את התכנית הלאומית שתוקצבה ב-27 מיליון ש"ח לשנים 2010-2011.
יאיר גלר: חלק מהכספים האלה מגיעים גם לרשות בתחומי ההסברה, בתחומי המחקר, בתחומיי ההכשרות.
יאיר גלר: שאר המשרדים גם כן קיבלו סכומים ראשוניים: הרווחה, החינוך, קליטת עלייה, כל המשרדים קיבלו.
יאיר גלר: זו תוספת תקציבית של 27 מיליון ש"ח למלחמה באלכוהול.
יאיר גלר: שזה הממשלה סיכמה ממש לפני מספר שבועות.
ליה שמטוב: טוב, רציתי לשמוע את עיריית תל אביב יפו?
מרינה סולודקין: סליחה, אני הולכת לוועדה אחרת.
ליה שמטוב: כן?
ליה שמטוב: כי חשבתי - כי פה לפעמים כועסים שחברי כנסת מדברים ואחר כך הולכים.
מרינה סולודקין: יש לנו זכות.
ליה שמטוב: טוב, מרינה.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שהתרשמתי שיש שינוי לטובה.
מרינה סולודקין: בגלל שכל שנה, כשהייתה ישיבה של הרשות למאבק בסמים ואלכוהול, לפני זה היה מחקר וסקר כאילו, ותמיד היה רעש וזעקה והשמצה ומידע שבכל משפחה שנייה רוסית, כל שבוע שותים.
מרינה סולודקין: אני שאלתי את הגברת, הדוקטור, שעשתה את המחקר: מה עם קידוש בסופשבוע, זה גם שתייה?
מרינה סולודקין: ומאד לא אהבתי את הסגנון, שקודם כל לצעוק ולתת את הרושם, ואחר כך לא לעשות כמעט כלום.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזה מאד נכון מבחינה מבנית שהרשות עברה ממשרד ראש הממשלה למשרד מקצועי למאבקים נגד סמים ואלכוהול, וגם שעכשיו יש בתוך התקציב חלוקה אחרת, אני גם מאוד מאד תומכת בזה, בגלל שזה שנים שמתעלמים מתופעה של שתייה ואלכוהול.
מרינה סולודקין: אז מה שאני אומרת בהצלחה.
יאיר גלר: תודה רבה.
ליה שמטוב: אז מה קורה בעיר ללא הפסקה?
מיכאל בן-ארי: כן, או.קי.
מיכאל בן-ארי: העיר באמת פועמת, מה שנקרא.
מיכאל בן-ארי: היא ללא הפסקה.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה בראשית דבריי לומר שראוי להתייחס לפרויקטים שנעשים בעיר תל אביב מטעם הרשות למלחמה בסמים.
מיכאל בן-ארי: מדובר בפרויקטים שמטפלים באנשים שמגיעים לעיר והם לא תושבי תל אביב.
מיכאל בן-ארי: תל אביב היא אבן שואבת, לטוב ולרע.
מיכאל בן-ארי: אז גם אנשים שנמצאים במצוקות - - -
מרינה סולודקין: סליחה, אדוני, רק שאלה: מה עם תחנות מתאדון, שאני עדיין מתעסקת עם זה?
מרינה סולודקין: מה עם התקציב?
קריאה: את מדברת על החוק?
אנטוליג מרגוליס: הן ממשיכות לפעול.
מרינה סולודקין: ומה הצפי?
מרינה סולודקין: יהיו תקציבים?
אנטוליג מרגוליס: יש תקציב, תקציב – אין שום בעיה עם תקציב ולא הייתה בעיה עם תקציב.
מיכאל בן-ארי: הבעיה היא זה מי מפעיל אותם, וכרגע זה עד הראשון ביולי, נכון?
אנטוליג מרגוליס: כן.
אנטוליג מרגוליס: עם אופציות מסוימות.
פניה קירשנבאום: ויש מכרז שיצא לזה?
אנטוליג מרגוליס: יש עכשיו, בזמן.
אנטוליג מרגוליס: אין פטור, הפטור זה זמני.
ליה שמטוב: כן, בבקשה.
מיכאל בן-ארי: טוב, אז כמו שאמרתי, ראוי להתייחס לפרויקטים שנעשים בתוך העיר תל אביב מטעם הרשות הלאומית למלחמה בסמים, שעוסקים בעיקר באוכלוסייה שהיא אינה תל אביבית.
מיכאל בן-ארי: אני אתייחס לאוכלוסייה שהיא תל אביבית.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה לחלק קודם כל את האוכלוסייה לשתי אוכלוסיות: נוער וצעירים, ומבוגרים.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה לאפיין את הנוער וצעירים ואחר כך מבוגרים, ואחר כך ניתן את רצף השירותים שאנחנו נותנים בעיר תל אביב.
מיכאל בן-ארי: נוער וצעירים, גם הם בעצם אוכלוסייה שמחולקת לשלוש אוכלוסיות – אחת, זו אוכלוסייה שהיא חסרת בית, שוהי רחוב, אנשים שנמצאים ברחוב כסגנון חיים, או שהם חסרי בית.
מיכאל בן-ארי: אוכלוסייה נוספת זו אוכלוסייה שלומדת במסגרות קצה, זאת אומרת: בתי ספר שהם הזדמנות שנייה וכמעט אחרונה לפני הפליטה ממערכות החינוך.
מיכאל בן-ארי: ואוכלוסייה שלומדת במסגרות קונבנציונאליות, במערכות חינוך רגילות.
מיכאל בן-ארי: בנוסף, אני רוצה לומר שיש לנו 3 מוקדים שבהם יש לנו מסת אוכלוסייה יותר גבוהה מחבר העמים, שזה: שכונת שפירא, נווה עופר ויפו ד'.
מיכאל בן-ארי: אנחנו נתקלים גם באחוזי שתייה יותר גבוהים בקרב בני נוער וגם בקרב מבוגרים.
מיכאל בן-ארי: לצערי, בשנים האחרונות זה עלה, לפחות במבוגרים, עד כדי 40% שמגיעים ליחידות לטיפול בנפגעי סמים וגם ליחידת טיפול בנפגעי אלכוהול.
מיכאל בן-ארי: אז אני מתייחס לשלוש אוכלוסיות: נוער וצעירים שהם חסרי בית או שוהי רחוב - יש תופעה שאנשים נמצאים הרבה מאוד שעות מחוץ לביתם, למרות שיש להם בית, אבל הם משוטטים ברחובות.
מיכאל בן-ארי: יש אנשים שאין להם בית, בעיקר צעירים, פחות בני נוער.
מיכאל בן-ארי: יש אוכלוסייה שלומדת במסגרות רגילות ואוכלוסייה שלומדת במסגרות שהן בסימן של הזדמנות שנייה, זאת אומרת:
מיכאל בן-ארי: מסגרות בתי ספר שהם בעצם כמעט מפלט אחרון לפני שהם יוצאים ממערכת החינוך.
מיכאל בן-ארי: בקרב כל האוכלוסיות שציינתי קיימת בעיה גם של שתייה וגם של שימוש בסמים.
מיכאל בן-ארי: אנחנו מנסים לתת להם שירותים במגוון אפשרויות.
מיכאל בן-ארי: קודם כל, המחלקות לשירותים חברתיים ויחידות לטיפול בנפגעי סמים מטפלות באותם בני נוער וצעירים, יש את על"ם שעוסקת בעבודת רחוב, שאנחנו בשיתוף פעולה איתה, כדאי לאתר אותם, ליצור את הדיאלוג הראשוני איתם ולהביא אותם להגביר מוטיבציה כדי שיבואו לקבל טיפול.
מיכאל בן-ארי: אני חושב שאחד המאפיינים של בני נוער זה שהם בתחושה שהסם או השתייה רק מתמגלת אותם ופחות מזיקה להם.
מיכאל בן-ארי: הם פחות חווים אבדנים, ומכאן שמאד קשה לרתום אותם לתהליך הטיפולי ולכן אנחנו עוסקים הרבה מאוד שעות בעבודת רחוב.
מיכאל בן-ארי: וכדי לעשות עבודת רחוב מיטבית, כינסתי איזשהו פורום שמכיל את כל שירותי הרחוב שלנו.
מיכאל בן-ארי: זה מרפאת לוינסקי, זה על"ם, זה הפרויקט של החלפת מזרקים, זה הפרויקט של אבנר קדר שהוא מייעד אנשים לגמילה מיידת מטעם הרשות למלחמה בסמים, זה קידום נוער, איכפת, אל סם.
מיכאל בן-ארי: אנחנו יחד יושבים בשולחן עבודה אחד ומנסים להיטיב את עבודת הרחוב כדי באמת לגרום לכמה שיותר מטופלים להגיע ולצרוך את השירות כי זו בעיה מאוד מאוד קשה.
מיכאל בן-ארי: הדבר הנוסף שיש לנו זו יחידה לטיפול בדרי רחוב, שעוסקת בהוצאה של אנשים מהרחוב, מיצוי הזכויות שלהם מול הביטוח הלאומי ומול משרד השיכון, ליווי פסיכו-סוציאלי עד שנתיים.
מיכאל בן-ארי: חשוב לי לומר ש-66% ממטופלי היחידה לדרי רחוב הם מחבר העמים, ומתוכם 45% משתמשים בסמים ובאלכוהול בפילוח של 23% באלכוהול, 22% בסמים.
ליה שמטוב: מי עובד איתם?
ליה שמטוב: יש לכם רכז דובר רוסית שעובד איתם?
מיכאל בן-ארי: יש לנו עובדים שהם דוברי רוסית, עובדים סוציאליים ועובדי סמך שהם דוברי רוסית.
ליה שמטוב: והם יוצאים - - -?
מיכאל בן-ארי: אנחנו עושים סיורי שטח יזומים ברחובות.
מיכאל בן-ארי: אנחנו מכירים – אני רוצה להצטנע ולומר: לא את כל האנשים שנמצאים ברחובות.
מיכאל בן-ארי: אבל אני כאיש מטה, מנהל על של כל המערכת, מכיר הרבה מאוד מטופלים.
מיכאל בן-ארי: אני יכול לומר לכם שאני משוטט בעיר הזאת גם בימי שבת ושישי וכשאני פוגש בן אדם שנמצא ברחוב אני מציע לו טיפול.
מיכאל בן-ארי: לא תמיד הוא מקבל את הטיפול שאני מציע לו, לפעמים הוא מסרב – סליחה, ברוב המקרים, לצערי, הוא מסרב לקבל טיפול.
מיכאל בן-ארי: סתם לדוגמא, בשבוע שעבר עשיתי הליכה מהירה ביום שבת.
מיכאל בן-ארי: ראיתי מטופל, מול דיזינגוף 129, מול סופר-פארם, שוכב על מזרון, המזרון היה עם סדין מאוד יפה, דרך אגב, המזרון היה עבה.
מיכאל בן-ארי: היה לו שם את הכל לידו.
מיכאל בן-ארי: והרגליים היו מנוקבות בחורים מהזרקות.
מיכאל בן-ארי: אמרתי לו: תקשיב, לא חבל איך שאתה נראה, לא חבל לך לגמור את החיים בצורה כזאת.
מיכאל בן-ארי: יש לנו אפשרות לשלוח אותך הרגע, לגמילה מיידית.
מיכאל בן-ארי: למזלי, אחרי כמה פעמים שהיינו אצלו, הפעם הוא הסכים, כרגע הוא נמצא ברנסנס.
מיכאל בן-ארי: יאיר הזכיר קודם את המוסד הזה, הוא כבר בשבוע השני לגמילה.
מיכאל בן-ארי: לא תמיד זה הולך.
מיכאל בן-ארי: אנחנו עושים את המאמצים כדי באמת להביא את המטופלים לתהליך טיפולי.
מיכאל בן-ארי: בנוסף, יש לנו את עמותת "אפשר" באמצעות משרד הרווחה, שמטפלת בנפגעי אלכוהול.
מיכאל בן-ארי: יש את מרפאת לוינסקי, כמו שציינתי.
מיכאל בן-ארי: אני שולח אנשים באופן מיידי, בהתקשרות שיש לי, עם אשפוזית קריית שלמה - שוב, מהרגע להרגע.
מיכאל בן-ארי: פוגש אותם, רואה אותם, מציע, מעלה אותם על רכב, עם ליווי לפעמים, תלוי במצב הבריאותי שלהם, והם נהנים מגמילה מיידית.