GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוברט טיבייב: הבעיה היא אחת, כל מה שאנחנו מדברים פה סתם, כי הנציגים של מי שצריך להיות פה ולענות על השאלות הם לא פה.
רוברט טיבייב: אז כל מה שאנחנו באמת מדברים, לא יעזור לנו.
רוברט טיבייב: צריך גם להבין שהאנשים האלה שמתגיירים, כפי שציינו פה, עברו את הגיור האורתודוקסי.
רוברט טיבייב: אם יש לרבנים בכל מיני ערים עמדות משלהם, צריך לקחת בחשבון, ואני מסכים עם חבר הכנסת ניצן הורוביץ, שהם מקבלים משכורות מהמדינה, הם פקידי מדינה, ולא מוכנים למלא את תפקידם, אז שיפנו את המקומות שלהם ויתנו לאלה שכן מוכנים למלא את התפקיד.
רוברט טיבייב: ואם כן, לדעתי, פשוט צריך לפטר אותם.
רוברט טיבייב: מי שלא מוכן למלא את התפקיד צריך לפטר אותו.
רוברט טיבייב: אבל הבעיה היא הרבה יותר עמוקה.
רוברט טיבייב: זה שהם מקבלים על דעת עצמם מי שכן יהודי, מי שלא יהודי, אחרי שכבר אנשים עברו את הגיור, וגיור לא פשוט.
רוברט טיבייב: אני מדגיש גיור אורתודוקסי, הם פשוט רוצים לעצור את האנשים שהם חסרי דת.
רוברט טיבייב: הכי קל במדינת ישראל להיות חסר דת.
רוברט טיבייב: אז אין לך בעיות, אין לך רבנות, אין לך שום דבר.
רוברט טיבייב: לפי החוק החדש שעכשיו הוגש בכנסת, הכי קל.
רוברט טיבייב: אתה חסר דת ואין לך שום בעיה.
רוברט טיבייב: הדבר הזה מסוכן ביותר.
רוברט טיבייב: אנחנו ממש מגדלים דור של אנשים – דיברתי עם כמה אנשים מהסוג הזה.
רוברט טיבייב: הם אמרו דבר פשוט, לנו אין בעיה.
רוברט טיבייב: אבל איזה חינוך אנחנו ניתן לילדים, אלה שמוכנים לשרת בצבא.
רוברט טיבייב: אלה שמוכנים לשרת את המדינה.
רוברט טיבייב: אלה שמשלמים מסים.
רוברט טיבייב: כמו שאומרים – שופטים אותם, אלה שלא משלמים מסים, לא משרתים במדינה, לא משרתים בצבא, ואלה השופטים, לצערנו הרב זה מה שקורה.
רוברט טיבייב: התייעצתי עם חבר הכנסת אופיר פינס מה לעשות עם הרבנות הראשית, אלה שבאמת מצפצפים עלינו.
אברהם מיכאלי: התייעצת עם האדמו"ר זה בסדר.
אברהם מיכאלי: ...
רוברט טיבייב: לא יודע מה לעשות.
רוברט טיבייב: חברי הכנסת הבקיאים ביותר מה נעשה איתם – בית דין למשמעת, בוא נגיש כולנו.
רוברט טיבייב: אתם מסכימים?
ליה שמטוב: נשמע את כולם.
ליה שמטוב: דרך אגב, חבר הכנסת אמסלם, אני מברכת שהגעת לוועדה.
ליה שמטוב: קראתי את הדברים שכתבת, כל הכבוד.
רוברט טיבייב: אני גם רוצה לפנות לראשי ערים, שיתנו יד וישימו סוף לביזיון הזה, ושבאמת יפטרו את הרבנים שקשורים למועצות הדתיות המקומיות.
אופיר פינס-פז: אני מעוניין לשמוע את הצבא.
אופיר פינס-פז: כי אני מבין שאנחנו דנים פה היום על נושא הבעיות של הגיור בתקופת הצבא.
ליה שמטוב: לא, הם כבר השתחררו, רוצים להתחתן, לא נותנים להם להתחתן.
אופיר פינס-פז: אז באמת צריך את הרבנות.
חיים אמסלם: מאחר שהדיון כאן הוא באמת לא נושא הגיור, כי כולנו מסכימים שגיור מוכר במדינת ישראל, הוא גיור כהלכה, על כל תהליכיו במילה, וטבילה וקבלת מצוות - ואין על זה ויכוח, ולא יכול להיות על זה ויכוח.
חיים אמסלם: מה שהדעת לא סובלת, והוא לא מקובל, כשנגמר התהליך, ובית דין קיבל את המועמד לגיור וגייר אותו, והנפיק לו תעודת גיור, והתעודה הזאת אפילו קיבלה תוקף אחר כך של בית דין רבני, חוץ מאשר האינסטנציה הצבאית.
חיים אמסלם: יבוא מאן-דהו ויחליט הוא פתאום להיות מה שכתוב, "כי גבוה מעל גבוה שומר וגבוהים עליהם" - אל תמחאו לי כפיים.
חיים אמסלם: מפני שמעבר להיבט ההילכתי שאני לא רוצה לדבר בו, כי זו לא הבמה ולא המקום לדבר בו.
חיים אמסלם: הרבנות הראשית לישראל, נשיא בית הדין הגדול, מערכות בתי הדין הכירו בדבר, ויבוא מישהו אחר, אחרי שנה או שנתיים, לא יודע כמה זמן, ויגיד, זה לא מקובל עליי.
חיים אמסלם: באותה מערכת שיד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה, היא לוקחת פטיש ונותנת מכה ליד שמאל - זה דבר לא מקובל.
חיים אמסלם: מה לעשות עם זה, אין לי רעיון.
רוברט טיבייב: יש לנו רעיון.
חיים אמסלם: טוב, מי שיש לו רעיון שיחשוב על הרעיונות.
חיים אמסלם: בשביל זה אמרתי, באתי כאן לשמוע, זה לא מקובל.
חיים אמסלם: הייתי מאוד רוצה לשמוע את הגורמים במערכות של בתי הדין, הרבנות הראשית, או כל מי שיכול לתת מענה איך למנוע תופעה כזאת, היא לא מקובלת.
חיים אמסלם: אני לא רוצה להתבטא בחריפות, אז בשביל זה אנחנו כאן.
חיים אמסלם: רבותיי, אם בריטואל קבוע, ואני משתדל להשתתף בדיונים האלה שקשורים לגיור, שכל חודשיים, או כל חודש וחצי מתפרסמת כתבה מרעישה, וכל הארץ רועשת, ואחרי יומיים מחליטים לכנס ועדה כזו או אחרת, ואנחנו נמשיך להתנהל בצורה כזו.
חיים אמסלם: אנחנו משדרים תשדורת שלילית מאוד לציבור הרחב, שמסתכל עלינו כעת ורואה אותנו.
חיים אמסלם: זה לא מכובד, לא מכבד, זה לא כדת לא כדין ולא כהלכה.
ליה שמטוב: הייתי רוצה לשמוע את הזוג שהגיע לכאן.
מקסים סרדיווקוב: כפי שאמרתם, עשינו צבא.
מקסים סרדיווקוב: הגענו לארץ, אנחנו חיים פה כבר 15 שנה.
מקסים סרדיווקוב: בית ספר, בגרות, צבא, לוחם, גיור כהלכה, הכל.
מקסים סרדיווקוב: בא בן אדם כמו שאמרו פה - לוקח את החוק בידיים, פשוט החתימה שלכם מבחינתו לא שווה כלום.
מקסים סרדיווקוב: הוא אומר טוב, יש רבנות, יש ממשלה, יש כנסת, יש חברי הכנסת ויש הרב חיים בלוי שפשוט מצפצף.
מקסים סרדיווקוב: הוא לא כאן בינינו, הוא הבן אדם שאומר לא, אבל לא מוכן להביא את הדעה שלו לפה.
ליה שמטוב: הוא אישר שהוא יגיע.
מקסים סרדיווקוב: אז חטא על חטא, הוא אישר וגם לא הגיע.
מקסים סרדיווקוב: אחרי שהוא גם אמר שהוא לא מסכים, גם אחרי שהוא אמר שהוא יגיע, הוא גם לא פה.
שלמה מולה: כמה זמן מאז סיימתם את הגיור?
אלינה רויז: אני עברתי את הגיור - במהלך השרות הצבאי עשיתי מסלול – עברו כבר שלוש שנים.
אלינה רויז: מאז שסיימתי את השרות הצבאי עברו שלוש שנים.
חיים אמסלם: מותר לשאול אותך שאלה, אבל את לא חייבת לענות.
חיים אמסלם: התפרסם בעיתונות שאת מגדירה את עצמך כמקיימת מצוות, את יכולה לאשר את זה?
אלינה רויז: אני יכולה לאשר שאני מקיימת חלק מהמצוות.
אופיר פינס-פז: למה מתנים את עניין קיום המצוות לגיור?
חיים אמסלם: אני יודע למה שאלתי את האלה.
חיים אמסלם: זה בסדר.
אלינה רויז: זה לא הנושא כאן.
חיים אמסלם: החושב נכתב.
אופיר פינס-פז: זה לא הנושא.
אופיר פינס-פז: - - - או דתייה או גויה – אין באמצע.
רוברט טיבייב: חשוב – מקיימת מצוות, חלק לפחות גדול, תודה רבה.
רוברט טיבייב: היא ענתה, בסדר גמור.
מקסים סרדיווקוב: אמרת שהבעיה פה לא בגיור.
מקסים סרדיווקוב: שורש הבעיה – הגיור.
מקסים סרדיווקוב: הרב אומר במלים מפורשות – באשקלון לא יחתנו גרים.
מקסים סרדיווקוב: הכי פשוט בעולם.
מקסים סרדיווקוב: הרב חיים בלוי חתם עם 50 רבנים על טופס, שבאשקלון לא יתנו גרים.
מקסים סרדיווקוב: לא מעניין אותו ממשלה, הוא חתם זהו.
אלינה רויז: לא מעניין אותו המצוות כנראה.
אלינה רויז: זה שלא מעניין אותו אם עשיתי מצוות או לא.
אלינה רויז: זה תרוץ.
אלינה רויז: מעניין אותו מה שהוא חתם, מה שהחליט מראש.
אלינה רויז: זה שבאתי אליו מראש, והוא החליט שהוא לא יחתן אותי.
אלינה רויז: הוא אמר שיעזור לי לפתוח תיק בעיר אחרת - זה לא עזרה.
אלינה רויז: מה שמגיע לי אני רוצה לקבל.
אלינה רויז: אני גרה באשקלון, עשיתי שרות בארץ ישראל שנתיים.
אלינה רויז: אני רוצה להתחתן בעיר שלי.
אלינה רויז: רוצה לפתוח את התיק, הוא לא מוכן.
אלינה רויז: הוא לא רוצה.
אלינה רויז: זה הכל.
רוברט טיבייב: הבן-אדם מקבל משכורת מהמדינה.
ליה שמטוב: הבעיה היא שהזוג הזה הגיע היום אלינו, ויש כאלה זוגות שפוחדים להגיע, פוחדים להזדהות.
שאול פרבר: אני רוצה להפריד בין שתי בעיות.
שאול פרבר: אבל לפני זה אפילו, אני רוצה לברך את כל חברי הכנסת.
שאול פרבר: פעם ראשונה שאני יושב בדיון כזה, אני רואה הסכמה מחבר הכנסת ניצן הורוביץ ועד חבר הכנסת אמסלם, כולם מסכימים אותו דבר.
שאול פרבר: השאלה מה אנחנו עושים.
שאול פרבר: בכל זאת, נמצא משהו להוסיף, אני יודע.
שאול פרבר: שנית, אני רוצה לברך את הזוג.
שאול פרבר: זה לא הפעם הראשונה ולא הפעם השנייה שמכון "עתים" מקבל פניות כאלו.
שאול פרבר: אני רוצה לציין גם כן שיש פתרון.
שאול פרבר: כאן צריכים לתת הרבה קרדיט, כיום ראש אגף מערך הגיור במדינת ישראל שמואל יסלזון, שמצא פתרון אמנם דרך עוקף, אבל פתרון לבעיות האלה.
שלמה מולה: מה שהוא עושה, מבחינה מוסרית הוא חייב לעשות, אבל זה לא המדינה.
שלמה מולה: חס וחלילה, מה יקרה אם מולי לא יהיה ראש מערך הגיור בעוד כמה שנים?
שלמה מולה: אז מה, יש לך פתרון?
שאול פרבר: כיום, יש רשם נישואין, ואני ער לעובדה, שמוכן לעזור לאנשים שנתקלים בבעיות.
שאול פרבר: דרך אגב, כל הצעות החוק, בעצם עדיין כשמנסים לטפל בנושא הזה, משתמשים בדרך העוקף הזה.
שאול פרבר: אין הצעת חוק אחת שאני ראיתי לפחות, שיאפשר לזוג הזה בעצם, ושיתן סנקציות לרב העיר המקומי, אם הוא לא מוכן לפתוח את התיק.
שאול פרבר: ראש אגף הגיור נתן פתרון, אבל הפתרון הזה לא מספיק לדעתי.
שאול פרבר: הזוג הזה היו מאוד אמיצים שאמרו, אנחנו נילחם על זכותנו.
שלמה מולה: במרכז המידע שלך, על כמה אתה מדבר?
שאול פרבר: אנחנו קיבלנו פניות בחצי השנה האחרונה על 7 רבנויות.
שאול פרבר: אנחנו מכירים עוד חמישה שאמרו לנו, לא כתבו.
שאול פרבר: אין רבנות אחד שכתב את זה.
שאול פרבר: אבל כשאמרו להם שהם לא רושמים גרים כיום, כאן אנחנו צריכים לפצל בין שתי בעיות.
שאול פרבר: בעיה אחת – שרבנות מקומית, רשם נישואין, לא מוכן לרשום זוג שעבר גיור אשה או גבר שעבר גיור, בלי שהוא יקבל אישור מבית דין רבני, כאילו אישור נוסף.
שלמה מולה: התעודה לא מספיקה.
שאול פרבר: נכון.
שאול פרבר: זו תופעה אחת שלא מקובל עליי, ואני מקווה שלא מקובל עליכם, ולא מקובל על הבית הזה, ולא מקובל על המדינה.
שאול פרבר: אבל אני צריך לציין שיש בעיה נוספת.
שאול פרבר: הזוג שיושב מולכם עברו את התהליך הזה.
שאול פרבר: הלכו לבית דין רבני מתחת משרד המשפטים, וקיבל אישור, ואני קורא את האישור כאן למען הפרוטוקול.
שאול פרבר: זה אישור שיצא מבין דין רבני האזורי של אשקלון ב-25 לינואר 2009.
שאול פרבר: בית הדין מאשר את תעודת הגיור של המבקשת הזאת לאחר עיון בתעודה והתרשמות מהמבקשת שהיא שומרת מצוות.
שאול פרבר: זאת אומרת שהם עברו את התהליך השני וכאן אנחנו נכנסים למשהו מאוד פשוט.
שאול פרבר: כשאתם אומרים אין מישהו בחדר שיענה, יש מישהו בחדר שיענה כעת.
שאול פרבר: כיום זה לא הבעיה של הרבנות הראשית.
שאול פרבר: לפי חוק שיפוט בתי הדין הרבניים של 53, בית הדין הרבני יכול לקבוע מיהו יהודי לצורך רישום בנישואין, וכאן בית הדין קבע בצורה חד משמעית שהאשה הזאת שיושבת לפניכם היא יהודייה.
שאול פרבר: אני רוצה לפנות למשרד המשפטים ולשאול, איך זה שרב עיר לא מציית לחוק.
שאול פרבר: החוק קובע בצורה חד משמעית שהאשה הזאת יהודייה.
שאול פרבר: תגידו מה שתגידו על תעודות המרה.
שאול פרבר: בראשון יש בעייה שלישית, אני אומר פשוט לסבר את האוזן.
שאול פרבר: בראשון, רשם נישואין מוכן לרשום אותם לנישואין, ויש לנו לפחות 4 זוגות שהתחתנו בראשון.
שאול פרבר: אך רב העיר לא מוכן להנפיק להם תעודת נישואין לאחר הנישואין.
שאול פרבר: תארו לעצמכם שכל אחד כפי שחבר הכנסת ניצן הורוביץ אמר, כל אחד עושה שבת לעצמו, או חגיגה לעצמו.
שאול פרבר: תארו לעצמכם - - -
ניצן הורוביץ: חגיגה זה לא.
שאול פרבר: חבר הכנסת הורוביץ, אני מקבל את הפניות.
שאול פרבר: אצלנו במכון אנחנו מקבלים את הפניות, ואנחנו שומעים את הסבל.
שאול פרבר: וחלק מהזוגות, לא חלק, רוב רובם של הזוגות, מוכנים ללכת על הפתרון של אגף הגיור, ואני מבין אותם.
שאול פרבר: דרך אגב, מי שרוצה להעלות כאן שהזוג הזה יילך לבג"צ, אנחנו בודקים את הנושא, שיהיה ברור, הזוג הזה מתכוון להתחתן – אני אגיד בצורה אחרת.
שאול פרבר: אני מכוון כנציג של הרבנות לחתן את הזוג הזה בעוד חודשיים, ויהיה פתרון.
שאול פרבר: הם התחתנו, אבל כפי שכולנו יודעים, הבג"צ לא יתן תשובה, הבג"צ לא ינחה את הרבנות באשקלון תוך חודשיים כן לפתוח להם תיק נישואין, אנחנו נצטרך למצוא פתרון אחר.
שלמה מולה: אתה אומר פתרון אחר.
שלמה מולה: מה לפי דעתך צריך להיות.
שלמה מולה: לא שצריך למצוא פתרון - אני אומר לך, כל פתרון של כיבוי שרפות - זה לא פתרון.
שלמה מולה: צריך לתת פתרון מערכתי יותר.
שלמה מולה: כל מה שאתה מתאר זו מדינת עולם שלישית, תאמין לי, באתיופיה יותר טוב מאשר פה.
שלמה מולה: תאמין לי.
שאול פרבר: בוא נגיד, אני מסכים - פתרון עכשווי.
שאול פרבר: אני חושב שצריך לעבור חוק כאן, לא חוק גדול.
שאול פרבר: חוק מאוד ספציפי שמתייחס לאי הכרה בגיור, שבעצם קובע כסעיף לאותו חוק שיפוט בתי הדין הרבניים שלא רק בית דין רבני יכול לקבוע מיהו יהודי לצורך רישום בנישואין, אלא גם כן תעודת רישום המרה בתנאי שזה לדת היהודית, זה מהווה ראייה מספקת לצורך יהדות, וזהו.
שאול פרבר: זה חוק, או תיקון לחוק, במשפט אחד שבעצם קובע – ושוב אני אומר, חבר הכנסת מולה, וגם כן אותם שלושה חוקים נוספים שמסתובבים כאן בבית הזה.
שאול פרבר: הם מדברים הרבה יותר בגדול, אני אומר, בוא נעצור את התופעה מהיום.
רוברט טיבייב: צריך להבין גם מה רצון הרבנים, ממה הם מפחדים?
רוברט טיבייב: ברור, הם מפחדים מהתבוללות, כך אני מבין את זה.
שאול פרבר: אם רב העיר לא רוצה את היהדות שלי זה זכותו, אבל יש חוק במדינת ישראל.
רוברט טיבייב: אני רוצה להבין את הראש שלהם.
רוברט טיבייב: הם מפחדים מהתבוללות, מה הדרך שלהם - גיור.
רוברט טיבייב: הם עוצרים את זה.
רוברט טיבייב: בוא נבין את הזוג הזה.
רוברט טיבייב: בוא נבין למה הם רוצים להתגייר.
רוברט טיבייב: דבר הכי פשוט בעולם.
רוברט טיבייב: בוא נשאל אותם, ושאלתי אותם עכשיו.
רוברט טיבייב: אם היה חוק ברית הזוגיות והם היו מתחתנים לפי החוק הזה, אחרי החוק הזה, היא היתה מתגיירת או לא?
רוברט טיבייב: תשאל אותה, הכי פשוט, תשאל אותה והיא תענה לך, כן.
רוברט טיבייב: וזאת השאלה, אז לא צריך לעשות שום בעיות, הכל ברור לחלוטין.
רוברט טיבייב: זה שמנסים לסגור בכל מיני דרכים ולהעביר את חוק ברית הזוגיות, פה קבור הכלב.
רוברט טיבייב: צריך להבין, הגיור זה חינוך, זה לא שום דבר אחר.
רוברט טיבייב: אם נכין אותם טוב – הנה התוצאה.
רוברט טיבייב: לא צריך לעבור גיהנום ולא צריך שום דבר.
רוברט טיבייב: היא תעבור את הגיור אחרי זה, ולא רק היא, יש המון זוגות שמוכנים לעשות את זה, אבל מה הבעיה?
רוברט טיבייב: עוצרים את חוק ברית הזוגיות.
רוברט טיבייב: אנחנו מוכנים לדון על זה אם יש איזושהי בעיה.
רוברט טיבייב: אבל פה, פה נקודת הבעיה.
שאול פרבר: יש דברים גדולים כאן שהם יכולים להמשיך - אני מזכיר לך.
שאול פרבר: אני ישבתי בחדר הזה עם חברי שינוי, וניסינו להעביר חוק שיאפשר ללא יהודים להתחתן, ולא הצלחנו.
רוברט טיבייב: בוא נבין את הראש של הרבנים.
שאול פרבר: בינתיים, אנחנו צריכים פתרון לא רק לזוג הזה, אנחנו צריכים פתרון לאלה שעברו את ההליך.
שאול פרבר: לא עקיפין, פתרון ישיר, שאומר התופעה הזאת תיעצר עכשיו.
רוברט טיבייב: פתרון ישיר, זה חוק ברית הזוגיות.
ליה שמטוב: בבקשה, מר יסלזון.
שמואל יסלזון: תודה רבה על התכנסות הוועדה, לחברי הכנסת.
שמואל יסלזון: אגב גיור משרד ראש הממשלה, רוצה קודם כל להצדיע לכל החיילים, וכל אותם אנשים אמיצים שנושא הזהות שלהם לא ברור, הם בנים, נכדים ליהודים שעלו לארץ מכוח חוק השבות, מכוח הסמכות ומכוח החוק.
שמואל יסלזון: משרתים את המדינה, נאמנים לה, ומוכנים ללכת לצד של גיור, וזה לא פשוט היום.
שמואל יסלזון: אנחנו לא רואים את כל מי שזקוק או מוגדר כמי שאינו יהודי נכנס לכיתות לגיור ואנחנו קוראים להם להיכנס.
שמואל יסלזון: וזה לא סתם, יש הרבה קשיים, וחבר הכנסת אופיר פינס-פז שאל מה התהליך הזה, הוא תהליך לא פשוט, וגם הצבא הוא לא פשוט.
שמואל יסלזון: חיילים עוזבים את מסלול הקידום שלהם, חיילים מקדישים זמן לעניין הזה, בתוך הצבא, מחוץ לצבא, עושים דברים שלא חלמו שהם יעשו.
שמואל יסלזון: מוכנים להיחשף לשאלות של זהות שלא יודע כמה צעירים בגיל הזה מוכנים לעשות את זה, מוכנים להקריב הרבה דברים בשביל להיות דבר מאוד פשוט, כמו הסבא שלהם, או כמו האבא שלהם – יהודי.
שמואל יסלזון: לא צריך לשאול כל כך, אבא שלו יהודי, רוצה להיות יהודי.
שמואל יסלזון: נכון שהוא חשב אחרת, היו דברים שקרו, בסופו של דבר זאת מטרתו.
שמואל יסלזון: אנחנו כאן צריכים לתת לו שרות.
שמואל יסלזון: הוא עשה מסלול קשה מאוד, גם מבחינה חברתית, וגם להצדיע לחברה שאותה חברה שהוא נמצא נותנת לו גיבוי.
שמואל יסלזון: בדקנו את זה בכל מיני אפיקים, החברה נותנת גיבוי לאותם שעושים את זה.
שמואל יסלזון: הם מוכנים ללכת איתם ולזרום איתם.
שמואל יסלזון: הם הולכים לבתי כנסת, הם הולכים למשפחות, ונכנסים לכל מיני מקומות, נחשפים לדברים שלא חלמו שייחשפו ומוכנים להיפתח לדברים.
שמואל יסלזון: השאלה היא אם אנחנו כחברה מוכנים לפתוח ולקבל אותם כי גיור יש לו משמעות אחת – גיור זה הצטרפות לקולקטיב, אני לא מכיר עוד דבר אחר.
שמואל יסלזון: השאלה אם הקולקטיב מוכן לקלוט אותם, וקולקטיב זה לא כל אחד מה שהוא חושב, כל פרט מה שהוא חושב.
שמואל יסלזון: קולקטיב יש לו סמכויות, קולקטיב יש לו רשויות, וזאת המלה קולקטיב.
שמואל יסלזון: בעניין הזה יש רשות גיור, יש רשות ויש חוקים.
שמואל יסלזון: ומי שעובר את רשות הגיור, מקבל בסופו של דבר תעודת המרה, אחר שבדקנו את כל הצדדים ההילכתיים.
שמואל יסלזון: בתי הדין שלנו הם בתי דין הילכתיים לכל דבר.
שמואל יסלזון: נושא קבלת המצוות כמו שאר בעיות הילכתיות נבדקות בקפידה.
שמואל יסלזון: אנשים מקבלים מצוות בפני בית הדין.
שמואל יסלזון: מי שלא – צריך להשלים דברים.
שמואל יסלזון: בסופו של דבר, בתי הדין הם הסמכות להחליט מי יהודי ומי לא יהודי במדינת ישראל וזאת סמכותם, והם פועלים בצבא, באזרחות, ויפעילו איפה שצריך.
שמואל יסלזון: מה שקורה כאן, זאת למעשה שאלה על סמכויות.
שמואל יסלזון: כל אותם דברים ושערוריות שקרו, גם פה צריך להצדיע לציבור כציבור.
שמואל יסלזון: אני תמיד אומר, זו היתה איזושהי ירידה בכנף, אבל הציבור לא עזב את הכיתות, נכנס לכיתות, אנחנו קוראים לו להיכנס ולהצטרף ולדעת שהמסלול הזה הוא מסלול קיים במדינת ישראל.
שמואל יסלזון: אנחנו צריכים לתת לו תוקף, לא סתם ניירות שאנחנו מוצאים, זה ניירות עם חותמת מדינת ישראל.
שמואל יסלזון: עוברים הליך הילכתי תחת השגחתו של הראשון לציון הרב עמאר שבפירוש תומך בעניין הזה, ונותן גיבוי לכל המערכת שאני עומד בראש היום.
שמואל יסלזון: לכן אני מבקש גם מחברי הכנסת להבין, ופה נמצאים הרבה מאוד מורים שמלווים את התהליך הזה, גם להם צריך להצדיע.
שמואל יסלזון: ציבור גדול מאוד אומר לאנשים, כן, אתם חלק מאיתנו, אנחנו רוצים לקרב אתכם, וזה רוב הציבור.
שמואל יסלזון: והציבור הזה הוא דומם לפעמים, הוא עושה את זה בשבתות בשקט, ומלווה אותם בבתי כנסת, נותן להם יד וצועד איתם קדימה, וברגע המכריע שהם צריכים לבוא ולהוציא את השטר הזה ולהשתמש בו, אז הם נמצאים לבד, ופה הם צריכים את הגיבוי.
שמואל יסלזון: אני מודה מאוד לכל מי שנמצא פה שנותן להם את הגיבוי הזה, ומקווה שהבית יוכל באמת לתת להם את האפיק הנכון להתערות כיהודים בחברה הישראלית.
ליה שמטוב: חבר הכנסת אופיר פינס, בבקשה.
אופיר פינס-פז: האמת היא שהדיונים האלה מאוד מתסכלים ומאוד קשים.
אופיר פינס-פז: אני בכנסת הזאת הרבה שנים, ונושא הגיור רק הולך ומתדרדר.
אופיר פינס-פז: רק הולך ומתדרדר, לא נהיה יותר טוב.
אופיר פינס-פז: הרבה יותר קיצוני, גם התהליך נהיה יותר קשה, וגם אחר כך יש כל הזמן ערעור על הגיור.
אופיר פינס-פז: ערעור שהולך ומתגבר, משום שיש רבנים שכל הזמן טוענים שהגיור לא תקף אם אנשים לא נהיים דתיים.
אופיר פינס-פז: זו תפיסה ביהדות, תפיסה שאי אפשר לקבל אותה בשנות האלפיים.
אופיר פינס-פז: גישה אנרכוניסטית מלפני הרבה מאוד שנים שצריך לטפל בה.
אופיר פינס-פז: הבעיה היא שבכנסת למרות שאם אנחנו נעשה סקר דעת קהל בציבור, רוב הציבור ששלח אותנו לכנסת, לפי דעתי, יתמוך בזה שאנשים יוכלו להתגייר בצורה מסודרת, ומתגיירים בצורה מסודרת.
אופיר פינס-פז: אבל חברי הכנסת מרוב המפלגות, או רוב חברי הכנסת מהמפלגות הרלבנטיות נכנעים ברגע האמת לדברים האלה.
אופיר פינס-פז: אני אומר את זה בעיקר לך, גברתי היושבת ראש.
אופיר פינס-פז: את חברה במפלגה שנקראת "ישראל ביתנו".
אופיר פינס-פז: אתם חברים בקואליציה.
אופיר פינס-פז: יש לכם כוח, יש לכם השפעה, היום אתם המפלגה השלישית בגודלה בישראל, ואתם מייצגים ציבור שסובל קשה מאוד מהדבר הזה, ואתם ולא עושים כלום.
ליה שמטוב: נו, באמת, אל תגיד.
אופיר פינס-פז: או.
אופיר פינס-פז: קיי.
אופיר פינס-פז: אתם עושים ישיבה בוועדת העלייה והקליטה של הכנסת, סליחה.
אופיר פינס-פז: אבל מה אתם עושים?
ליה שמטוב: לא, יש לנו הצעות חוק שאנחנו מקדמים.
אופיר פינס-פז: מה אתם מקדמים?
ליה שמטוב: חוק ברית הזוגיות, הגיור.
שלמה מולה: חוק הגיור נותן הרבה סמכות לרבני ערים, זו תהיה השערוריה הבאה שאנחנו - - -
אופיר פינס-פז: אני חושב שחבר הכנסת מולה צודק.
אופיר פינס-פז: תרשי לי להגיד לך.
אופיר פינס-פז: הלוואי ויכולתי לעבוד כאן, הלוואי.
אופיר פינס-פז: הייתי שמח לבוא בפני הציבור הזה ולמחוא כפיים לישראל ביתנו על עשייה בתחום הזה.
אופיר פינס-פז: אני לא אומר שהכל בידיכם, לצערי, לא הכל בידיכם.
אופיר פינס-פז: מפלגת העבודה צריכה לעשות, גם היא בקואליציה, גם מפלגות אחרות צריכות לעשות.
אופיר פינס-פז: אבל תכ'לס בשטח, אני חושב שאם ליברמן היה עושה משבר על זה במקום על דברים אחרים שהוא עושה, היינו מגיעים לתוצאות אחרות.
אופיר פינס-פז: אני אומר לך ברצינות, אני לא אומר לך כדי להתקיף אותך.
אופיר פינס-פז: יש לנו הזדמנות, יש לכם הזדמנות - -
ליה שמטוב: אופיר, היתה לנו פה הסכמה של כלה המפלגות, ואתה - - -
אופיר פינס-פז: איזה הסכמה?
אופיר פינס-פז: הסכמה על כלום.
אופיר פינס-פז: חברת הכנסת שמטוב, הסכמה על כלום.
אופיר פינס-פז: הרי מהישיבה הזאת אסור להשלות את הציבור, שום דבר לא ייצא מהישיבה הזאת, אפילו לא אפס קצהו של שום דבר.
אופיר פינס-פז: על זה שאני אבכה על צוואריך, ואת תבכי על צווארי, ואני אבכה על צווארו, אז זה יפתור את הבעיה?
אופיר פינס-פז: אני אומר לך, יש לכם כוח, תשתמשו בו.
אופיר פינס-פז: את חברת כנסת, את יכולה באמת, במקרה, יש לך הזדמנות גדולה לעשות דבר גדול, ואתם נותנים לקדנציה הזאת לעבור – אתם נכנעים ליהדות התורה.
אופיר פינס-פז: אתם נכנסים לש"ס, לא לרב אמסלם, לגורמים אחרים בש"ס.
ליה שמטוב: אבל זה לא נכון.
ליה שמטוב: אתה לא היית פה, היית בחוץ לארץ, לא ראית מה קורה פה.
ליה שמטוב: אתה לא יודע מה אביגדור ליברמן לפני יומיים אמר, באמת.
ליה שמטוב: באמת.
אופיר פינס-פז: אני יודע בדיוק מה הוא אמר, ואני יודע גם למה.
אופיר פינס-פז: הבעיה הגדולה שלך, שאני גם יודע למה הוא אמר, לא רק מה הוא אמר.
אופיר פינס-פז: אני מציע, שתקבלי את הביקורת שלי כביקורת בונה.
אופיר פינס-פז: אני מוכן להשתתף בכל ישיבה בראשותך.
ליה שמטוב: דרך אגב, המפלגה שלך היא גם בקואליציה.
אופיר פינס-פז: אני אמרתי את זה, אם לא שמת לב.
אופיר פינס-פז: אני מציע לך לא להתגונן כל כך, אלא להקשיב למה שאני אומר לך.
אופיר פינס-פז: זה לא יעזור לך אם תתקיפי אותי, כי את יודעת את האמת.
ליה שמטוב: אתה בינתיים תוקף.
אופיר פינס-פז: אני מתקיף אותך כי את יכולה לעשות דברים שאת לא עושה.
ליה שמטוב: מאיפה אתה יודע מה אני עושה?
אופיר פינס-פז: אני רואה.
אופיר פינס-פז: לקיים את הדיון הזה זה לא מספיק, זה חשוב, אני לא אומר שזה לא חשוב.
אופיר פינס-פז: זה לא מספיק.
אופיר פינס-פז: בסך הכל הציבור שאת מייצגת סובל קשה מאוד ממדיניות מפלה, ממדיניות כיתתית, ממדיניות פאנטית, ויש לכם כוח לשנות את זה, ואתם לא עושים את זה.
אופיר פינס-פז: זה נכון שגם מפלגת העבודה בקואליציה, וגם לה יש כוח לעזור לכם, והיא לא עושה את זה.
אופיר פינס-פז: אבל אני אומר לך, לא מאוחר מדי, ואם תחליטו שזה נושא שאתם נלחמים עליו, כשאתם רוצים אתם יודעים להילחם, אז תלחמו על הנושא הזה.
אופיר פינס-פז: אתם הבטחתם את זה לציבור שלכם, תקיימו את מה שהבטחתם לציבור שלכם, זה הכל.
ליה שמטוב: מה שהבטחנו, אנחנו נקיים.
רוברט טיבייב: אפילו לא צריך להילחם, רק צריך להגיד שצריך לסגור את הרבנות הראשית וזהו.
רוברט טיבייב: למחרת, הבעיה תיפתר.
מרינה סולודקין: יש עוד רעיון, לא לסגור את הרבנות, להוסיף את הרב הראשי מטעם העדה הרוסית, אם אנחנו עדה, אז למה אין לנו רב?
שלמה מולה: הבעיה היא שגם אם יהיה רב ראשי מהעדה הרוסית, בסופו של דבר הרב המקומי לא מגייר, ולא מחתן, וזו בכלל שערורייה אחת גדולה.
שלמה מולה: אני יכול להגיד לך שיש רב ראשי ליהודי אתיופיה, דרך אגב, יש רב ראשי שלישי בישראל אם לא ידעת, תאמין לי, הוא לא עושה כלום ולא פותר את הבעיות של האתיופים.
שלמה מולה: הוא יכול ולא יכול.
אייל לאופר: הזכירו כאן את הגיור בצבא כמה פעמים, גם התחילה היושבת ראש, כשהתחלת את הדיון כאן, רק צריך לשים את הקלפים על השולחן.
אייל לאופר: הגיור בצבא לא שונה מהגיור באזרחות.
אייל לאופר: הבעיה היא בעייה לשני – במקרה הזוג שיושבים כאן עברו גיור בצבא.
אייל לאופר: אבל נושא הצבא צריך לרדת כאן מסדר היום, זה שאנחנו כאן נציגי הצבא זה בטעות.
אייל לאופר: הבעיה של רישום הנישואין אחרי גיור, לא קשורה אם הוא התגייר בצבא, או התגייר באזרחות.
אופיר פינס-פז: כמה אתם מגיירים בצבא בשנה?
אייל לאופר: בשנתיים האחרונות - כ-800 חיילים.
אופיר פינס-פז: כל שנה.
שלמה מולה: זאת אומרת אומרים לכם.
שלמה מולה: הליך הגיור לא היה נכון.
אייל לאופר: לא אומרים את זה לנו.
שלמה מולה: אומרים לחיילים אתם הכשרתם את האנשים נכון, היא לא הכשרה מספיק טובה.
שלמה מולה: מה אתה יכול להגיד על זה, זה מה שמעניין אותי.
אייל לאופר: זה לא מה שאומרים.
אייל לאופר: זו לא הטענה.
שלמה מולה: אז תזכיר לנו.
אייל לאופר: הטענה שלי כרגע, אנחנו מכירים גם כן את המקרים.
אייל לאופר: גם אלינו פונים אנשים שלא רושמים אותם.
אייל לאופר: לצורך העניין, הזוג האחרון שאני טיפלתי בו, בכלל לא עבר גיור בצבא.
אייל לאופר: פנה אליי מישהו מעיר מגוריי שלא רשמו אותו ברבנות – לא קשור לגיור צבאי.
אייל לאופר: התגייר בית דין אזרחי לחלוטין.
אייל לאופר: הבעיה היא לא בעיה של הצבא, אלא בעיה של כל מערכת הגיור.
אייל לאופר: זה מה שרציתי להגיד.
רוברט טיבייב: אז מה הבעיה במערכת הגיור?
אייל לאופר: שלא רושמים, שבאים רשמי נישואין ועושים דין לעצמם.
אייל לאופר: אמרו את זה על השולחן בצורה מאוד ברורה.
אייל לאופר: זו הנקודה כרגע.
ליה שמטוב: אתה אמרת שאתם גיירתם 800 בשנה.
ליה שמטוב: החיילים האלה הם באים לבד, אתם משכנעים אותם, איך זה הולך?
אייל לאופר: החיילים האלה מגיעים, זה לא משנה.
אייל לאופר: יש להם הסברה בצבא, יודעים לדעת מי יהודי מי לא יהודי.
ליה שמטוב: אבל הם רוצים מרצונם.
אייל לאופר: מציעים להם את התהליך.
אייל לאופר: מי שרוצה מגיע, מי שלא רוצה לא מגיע.
אייל לאופר: לא כופים על אף אחד שום דבר בתהליך.
אייל לאופר: יש פרישה.
אייל לאופר: יש אנשים שעוזבים באמצע.
אייל לאופר: יש אנשים שלא מסיימים לצערנו.
אייל לאופר: זה תהליך כמו כל תהליך אחר במדינת ישראל.
אייל לאופר: הבעיה היא התחנה של רישום הנישואין ששם הצבא בכלל לא צד..
בנימין איש שלום: המכון ללימודי היהדות הוא למעשה הזרוע הממלכתית להכשרת המתגיירים המועמדים לגיור, והוא התוצאה של המלצות ועדת נאמן, והחלטת הממשלה להקים את המכון הזה בשיתוף עם הסוכנות היהודית.
בנימין איש שלום: המכון הזה הוא אחראי הן על המתגיירים הלומדים במגזר האזרחי, והן על החיילים הלומדים במסגרת קורס נתיב, הוא מפעיל את קורס נתיב וגם את התוכניות במגזר האזרחי.
בנימין איש שלום: כל מה שנאמר כאן נכון, אבל הבעיה הרבה יותר עמוקה ויותר רחבה.
בנימין איש שלום: אנחנו מוצאים פתרונות.
בנימין איש שלום: תלמידים שלנו שמגיעים אלינו בטענות על כך שרבני ערים לא מוכנים להשיא אותם, אז באמצעים כאלה ואחרים המקובלים במדינת ישראל למרבה הצער, אם אין לך פרוטקציה, לפחות שיהיו קשרים ואז תוכל - - - אז אנחנו מוצאים באמצעות קשרים שיש לנו עם רב מקומי כזה או אחר, או עם רב פרטי כזה או אחר, ופותרים בעיות מקומיות.
בנימין איש שלום: אבל זה לא פתרון מערכתי כפי שנאמר כאן, והבעיה היא הרבה יותר עמוקה.
בנימין איש שלום: השאלה היא לא מה הם למדו, או לא למדו.
בנימין איש שלום: לא שואלים אותם מהם למדו או לא למדו.
בנימין איש שלום: אני מחזיק כאן פרוטוקול של שיחה בין זוג שביקש להינשא, אחרי שהוא עבר גיור.
בנימין איש שלום: שני בני הזוג עברו גיור.
בנימין איש שלום: שני בני הזוג האלה שומרי מצוות.
בנימין איש שלום: הם באו לרב של עיר מסויימת וביקשו להירשם לנישואין.
בנימין איש שלום: מתפתחת כאן שיחה, זה פשוט מדהים, זה מרתק.
בנימין איש שלום: מתברר, שאומר להם כאן הרב, אחרי שהוא שמע שהם גרים, הוא אמר: "אני מחתן רק דתיים".
בנימין איש שלום: הרי לא נשמע דבר כזה בישראל, והיכן מתחתנים הלא דתיים בישראל לא ברבנות?
בנימין איש שלום: אבל זה מה שהוא טען.
בנימין איש שלום: אומר לו הבחור, אבל אנחנו דתיים.
בנימין איש שלום: עונה לו הרב, אבל אני לא מאמין לכם.