GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפי אורנשטיין: אין פה משהו מוסתר.
אפי אורנשטיין: לא אמרתי שבמקביל לוועדה הצבאית אנחנו מרכזים בצבא מומחי תוכן מהאזרחות, ביניהם פרופסור אורבך ואנשים אחרים, גם אב שכול של חייל שהתאבד, ואנחנו עושים את החשיבה ברמה העקרונית, האזרחית והמקצועית, במקביל לאותה ועדה צבאית, ויש בזה הרבה מאוד דיבידנדים.
אפי אורנשטיין: בשורה התחתונה, אם אני לוקח נתונים ממה שראיתי מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אם אני לוקח את 2003 עד 2005, ו-2006 ועד 2008, שאלה תקופות שאפשר למדוד, מאז התוכנית שעשינו, יש בצבא ירידה משמעותית של כמעט 25% במספר המתאבדים.
אפי אורנשטיין: אי אפשר להתבשם מזה.
אפי אורנשטיין: מי שעוסק בתחום הזה יודע שזו לא סטטיסטיקה של אחד ועוד אחד, אבל בהחלט יש לזה תוצאות.
אפי אורנשטיין: תודה.
ליה שמטוב: הייתי רוצה לבקש מד"ר שרלי אברמי להתייחס.
ליה שמטוב: היא מנהלת מחלקת מחקר ומידע בכנסת, והיא עשתה עבודה מאוד-מאוד- - -
שרלי אברמי: צהריים טובים, תודה לגברתי היושבת-ראש, כפי שהיא אמרה אני מנהלת את מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אבל אני נמצאת פה בכובע אחר.
שרלי אברמי: יש לי כמה כובעים.
שרלי אברמי: אני גם חברה בעמותה "בשביל החיים", שאני אדבר עליה בשתי דקות בהקשר של העולים, ואני גם חברה בוועדה הבין-משרדית.
שרלי אברמי: המחקר שעסקתי בו בעבר עוסק בנושא שאליו אני רוצה להפנות את תשומת הלב של הוועדה עכשיו, והוא לא הנושא של מניעת התאבדות, שהוא חשוב מאוד, ומדברים פה הרבה על פעולות שונות שנעשות, אלא עוד תחום שקשור להתאבדות, והוא לא פחות חשוב, מה קורה למשפחות לאחר התאבדות.
שרלי אברמי: המשפחות נמצאות במצוקה גדולה מאוד - לזה הקדשתי מחקר, וגם ספר שיצא בעבר - ובגלל הסוד והסטיגמה בנושא של התאבדות, שדיברו עליהם פה קודם, אותו הסוד ואותה הסטיגמה מושתים אחרי ההתאבדות על המשפחה, שבגללם היא לא יכולה להיעזר, היא לא יכולה לקבל עזרה, היא מתביישת לקבל עזרה, היא לא יודעת איפה אפשר לקבל עזרה.
שרלי אברמי: אנחנו בעמותת "בשביל החיים", שבה חבר גם פרופסור אלן הפטר, שיושב פה - זו עמותה שחלקם אנשים שקרוב משפחתם התאבד, גם אבא שלי התאבד - עוסקים בשאלה איך אשפר לעזור למשפחות שהתרחשה בהן התאבדות.
שרלי אברמי: במקרה לגמרי, אתמול בערב, בישיבה של הנהלת העמותה בשביל החיים, העלינו את העניין שאם יש נתונים כאלה של משרד הבריאות ועלייה כזאת בקרב העולים, איך אנחנו מגיעים למשפחות עולים לאחר התאבדות.
שרלי אברמי: מניעה, אנחנו יודעים.
שרלי אברמי: יושב פה ליאור כרמל ויושבים אנשים אחרים מהמשרדים שעוסקים בצד המניעה, בוודאי בצבא, כפי שאמר נציג הצבא , בראשות אלוף משנה ד"ר גדי לובין נעשית באמת מלאכת קודש עם ירידה מוכחת בשיעורי ההתאבדות בצבא, אבל בנושא של משפחות השאירים לא נעשה כמעט שום דבר.
שרלי אברמי: היום משרד הרווחה כבר מפעיל תוכנית פיילוט בשיתוף אתנו, בשביל החיים, אבל הדברים הם מאוד ראשוניים.
שרלי אברמי: ואם על התאבדות לא מדברים בגלל הסוד והסטיגמה, אז על המשפחות שנשארות אחר כך מדברים עוד פחות, עוזרים להן עוד פחות.
שרלי אברמי: כמו שאמרתי, ישבנו אתמול בערב ושאלנו איך נגיע למשפחות האלה, ואז התברר לנו שיש דיון היום.
שרלי אברמי: ופה אני בשבילכם, כדי להגיד שיש עמותה "בשביל החיים", היא עוסקת באופן ממוקד בתמיכה במשפחות השאירים.
שרלי אברמי: היא עוסקת גם במניעה, אבל שוב, אני אומרת, במניעה יש היום הרבה גופים שעוסקים.
שרלי אברמי: היא עוסקת בעיקר בדגש על משפחות השאירים.
שרלי אברמי: תבואו, תפנו, חילקתי כאן ברושורים עם מספר טלפון, יש לנו אנשים שיכולים לעזור.
שרלי אברמי: העמותה עובדת בעיקר באמצעות קבוצות תמיכה למשפחות, אז נכון שאין היום עדיין מנחים דוברי השפה, אבל קודם כול שיהיו קבוצות, אני בטוחה שגם מנחים דוברי השפה נוכל למצוא.
שרלי אברמי: מנחים בהחלט קיימים, בהחלט יש רצון טוב.
שרלי אברמי: אנשים לא פונים, כי הם לא יודעים שהעמותה קיימת.
שרלי אברמי: בואו תיעזרו בכלי הזה, הכלי הזה קיים, הוא כלי מאוד משמעותי, כי באמת, בעיקר בגלל הסטיגמה, האפשרות לשבת עם אנשים כמוך בקבוצת תמיכה, עם אנשים שעברו אותה חוויה, היא מאוד משמעותית, היא מאוד תומכת.
שרלי אברמי: ואני כאן כדי להגיד לכם: תשתמשו בכלי הזה, הוא בשבילכם.
שרלי אברמי: תודה רבה.
ליה שמטוב: יפה וולמן, בבקשה.
יפה וולמן: במסגרת ההשתתפות שלנו בוועדה הבין-משרית למניעת אובדנות, המשרד לקליטת העלייה ייעד תקציב לשני חוקרים שיחקרו את תופעת האובדנות בראייה רגישת תרבות גם בקרב יוצאי העדה האתיופית וגם בקרב עולי חבר העמים לשעבר.
יפה וולמן: אנחנו מצפים שהמסקנות של החוקרים שעושים מחקר איכותני, הם מראיינים משפחות, הם נכנסים למשפחות שהיו בהן מקרי אובדנות, והם בודקים בצורה איכותנית את התופעה, וההמלצות של שני החוקרים יובאו לידיעת תתי-הוועדות.
יפה וולמן: יש שתי תתי-ועדות: האחת של עולים ועוד תת-ועדה של יוצאי העדה.
יפה וולמן: זה דבר אחד.
יפה וולמן: דבר שני, במסגרת המחקר שעשה ד"ר אדלשטיין ב-2005, כל ההמלצות שלו, הבאנו לידי ביטוי במספר תוכניות.
יפה וולמן: למשל, הקשר של שימוש בחומרים ובאלכוהול ואובדנות.
יפה וולמן: ראינו שיש קשר בין שימוש באלכוהול ואובדנות.
יפה וולמן: הבאנו את זה לידי ביטוי באמצעות תוכניות למניעת אלכוהול אצל בני נוער, כל הנושא של נשירה.
יפה וולמן: המחקר דיבר על נושא הנשירה, הוא דיבר על ההורים בתוך זה.
יפה וולמן: את ההורים הכנסנו לתוכניות המניעה.
יפה וולמן: ההורים היום הם חלק מאוד חשוב בשיח של התנהגויות סיכון.
יפה וולמן: דבר נוסף.
יפה וולמן: ממש ביקשתי להמליץ שלא לצאת לתקשורת באשר למובחנות באשר ליוצאי אתיופיה וחבר המדינות, כי המסר הזה לא עושה טוב, וזה גם מתפרש לא נכון.
יפה וולמן: אני רוצה להתחבר למה שאמרה יוכי סימן-טוב.
יפה וולמן: אם נתרכז רק בשני יישובים בפיילוט ולא נמשיך הלאה לעבוד ברמה של תוכנית לאומית, בעצם לא עשינו דבר.
יפה וולמן: צריך להמשיך ולייעד לזה תקציבים.
יהודה סקר: אפשר שאלה, גברתי?
ליה שמטוב: ממש שאלה קצרה, ואנחנו נסיים.
יהודה סקר: אני מוועד הורים ארצי.
יהודה סקר: אני מצטרף לכל הדברים שאמר אלי זרחין, אנחנו משתפים פעולה.
יהודה סקר: גברתי, אני יודע שנשב פה עוד בוועדת העלייה, אני משתתף בכל הישיבות.
יהודה סקר: אני אישית מאמץ 30 תלמידות ב"פלך", שזה בית-ספר יוקרתי ביותר, וגם 30 תלמידים ב"הימלפרב".
יהודה סקר: אני שואל את ער"ן, למה אין פה נתונים לאוכלוסיות חרדיות ובדואים?
יהודה סקר: ומדוע הקטלוג הזה במשרד הבריאות- - -
דנה גורדון: סליחה, זה לא נוגע לעולים.
דנה גורדון: אנחנו עוסקים בעולים.
ליה שמטוב: זה נושא אחר.
ליה שמטוב: אנחנו מדברים היום על עולים.
יהודה סקר: למה הקטלוג הזה בין 15 ל-25?
יהודה סקר: למה אין תת-חלוקה?
דניאל גינסברג: בשם ער"ן אני רוצה להגיד שהיו פה הרבה מאוד תוכניות וכולן חשובות, אבל ער"ן כרגע סוגרת פעילויות בפועל, ואם לא יימצא פתרון מיידי של 600,000 שקלים לקו בשפה הרוסית ושל סכום דומה כדי להפעיל קו בשפה האמהרית, לא יהיה פתרון מעשי, נכון להיום, לעשרות אלפי אנשים, מהם עשרות מקרי אובדנות בחודש.
אלי זרחין: זה לא כסף לקו, זה כסף להכשרת מתנדבים.
ליה שמטוב: דיברנו בהתחלת הישיבה שנגבש את המסקנות.
ליה שמטוב: מסקנות ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות: הוועדה קוראת למשרד לקליטת העלייה לבחון תקצוב הקווים של עמותת ער"ן ברוסית ובאמהרית.
ליה שמטוב: הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות לעדכן את הוועדה על הפעלת הפיילוט ומבקשת לקבל נתונים עדכניים ומפורטים על תופעת ההתאבדויות.
ליה שמטוב: הוועדה תקיים ישיבת המשך למעקב אחר הפיילוט והפתרונות להתמודדות עם התופעה, בדגש על העולים החדשים.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת לממשלה להשקיע בתוכניות חלופיות להתמודדות עם תופעת ההתאבדויות, בדגש על ההשקעה במסגרות הבית-ספריות, הגדלת התקציב ליועצים, חינוך והסברה למורים.
ליה שמטוב: בדיוק מה שדיברנו פה, זה מה שסיכמנו.
ליה שמטוב: הישיבה היום היא במסגרת דיון מהיר של חבר הכנסת רוברט טיבייב.
ליה שמטוב: נשיאות הכנסת העבירה לנו לוועדה את הבקשה לדיון.
ליה שמטוב: את הנתונים שבדוח כולם יוכלו לראות ולא רק לשמוע.
ליה שמטוב: נמצא איתנו היום המנהל הכללי של המועצה לשלום הילד, הדוקטור יצחק קדמן, אנחנו מודים לך על העבודה שלך וגם למשרד הקליטה והעלייה על העבודה המשותפת.
ליה שמטוב: אני מבקשת להציג בפניכם את השורה האחרונה של הנתונים מהדוח: 10% מכלל הילדים בישראל הם ילדים עולים והם כי 230,000 ילדים שמתוכם כאמור 10% עולים.
ליה שמטוב: רובם גרים בפריפריה.
ליה שמטוב: אחוז העולים הזכאים לבגרות בשנה האחרונה נמוך ב- 10% מכלל הילדים.
ליה שמטוב: הפער, כפי שהוא מוצג מהדוח, אינו משתנה במהלך השנים.
ליה שמטוב: שיעור הנשירה של הילדים העולים כפול מכלל התלמידים – הפער הזה, לפי הדוח, עקבי והוא נכון בכל הכיתות.
ליה שמטוב: לצערי מהדוח עולה ששיעורי העוני בקרב עולים חדשים גבוה משיעור העוני בקרב כלל הילדים.
ליה שמטוב: 77% מכלל הילדים החיים במשפחות עולים הן משפחות שמתקיימות בדרך כלל מקצבת הבטחת הכנסה, משפחות חד הוריות.
ליה שמטוב: אבל ישנה גם בשורה אחת טובה שעולה מהדוח, ישנה ירידה בשיעורי הפשיעה של נוער עולה.
ליה שמטוב: הנתונים האלה מדאיגים מאוד, ואנחנו רואים לפי הדוח שקיים קושי לשלב את התלמידים העולים במערכת החינוך.
ליה שמטוב: הקושי נובע מהרבה בעיות ייחודיות שעמם מתמודדים ילדים עולים: קשיי שפה, קשיי עליה, השתלבות בחברה הישראלית, בעיות במשפחה ועוד.
ליה שמטוב: כשעיינתי וקראתי בדוח, גם אני עולה חדשה-ותיקה, נזכרתי שגם אנחנו חשבנו שהילדים שלנו הם התלמידים הכי טובים, הם תמיד משתתפים בכל התחרויות ותמיד ראשונים, אבל בדוח אנחנו נחשפים לבעיה, ואני חושבת שהנושא של שילוב ילדים עולים במערכת החינוך זה נושא בעל חשיבות ממדרגה ראשונה.
ליה שמטוב: אנחנו צריכים למצוא את הדרכים לשלב הכי טוב את הילדים מערכת החינוך.
ליה שמטוב: אנחנו נמצאים כאן כדי לדון בנושאים האלה.
ליה שמטוב: ולפני שאנחנו נבקש מהמועצה לשלום הילד להציג לנו את הנתונים אני אבקש מחבר הכנסת רוברט טיבייב לפתוח את הדיון.
רוברט טיבייב: תודה, אני מברך מאוד את יושבת ראש הוועדה הגברת ליה שמטוב שמשכה את ההצעה מנשיאות הכנסת.
רוברט טיבייב: ביקשתי דיון דחוף בנשיאות הכנסת אבל זה הגיעה לוועדת העלייה והקליטה וזה בסדר גמור.
רוברט טיבייב: צר לי ששר החינוך לא נמצא פה.
רוברט טיבייב: לדעתי, לאור הרפורמה שמתרחשת במשרד החינוך הוא היה צריך להיות נוכח כאן.
רוברט טיבייב: בעיניי הדוח הזה הוא פצצה אטומית.
רוברט טיבייב: שאלה לגבי הנתונים בדוח, אתם מתייחסים לעולה על פי הנתונים של משרד החינוך?
יצחק קדמן: בנתונים של הנשירה אנחנו משתמשים בנתונים של משרד החינוך.
רוברט טיבייב: זאת אומרת שהנתונים האמיתיים הם הרבה יותר גרועים.
יצחק קדמן: הנשירה היא נשירה גלויה, היא אינה כוללת את המספרים על נשירה סמויה של תלמידים שעדיין רשומים בבית הספר אבל הם יותר ברחוב מאשר בבית הספר.
יצחק קדמן: זה נכון לגבי כלל האוכלוסייה, וזה נכון גם לגבי ילדי עולים.
יצחק קדמן: הנתונים הם הנתונים הרשמיים, הגלויים, הם לא כוללים את הנתונים על נשירה סמויה.
רוברט טיבייב: לפני הישיבה, עברתי על כל וועדות הכנסת שמר יצחק קדמן השתתף בהן, הבנתי את רוח הדברים.
רוברט טיבייב: בוודאי נמצאים כאן אנשים בקיאים ממני.
רוברט טיבייב: מרינה סולודקין תודה רבה על השתתפותך בדיון הזה.
רוברט טיבייב: אתמול גם דיברנו עם יושבת ראש סייעת קדימה, הגברת ציפי לבני שתומכת ביוזמה שלנו, אני בהחלט בהחלט אתבסס על עזרתן של מרינה סולודקין ושל ליה שמטוב.
רוברט טיבייב: מהדוח של המועצה לשלום הילד, ברור שזה לא הדוח הראשון אבל הדבר שמסתמן הוא שאין בעצם שינוי בנתונים.
רוברט טיבייב: כתוב כאן ש- 30.8% מכלל התלמידים הם מקרב התלמידים .
רוברט טיבייב: ברור שהבעיה יותר עמוקה.
רוברט טיבייב: מהנתונים של הדוח נמצא שבשנת 2007 כרבע מכלל ילדי העולים היו ילדים עניים.
רוברט טיבייב: צריך להבין איפה אנחנו נמצאים.
רוברט טיבייב: כנראה שהרפורמה של משרד החינוך לא תעזור כדי לשפר את הנתונים האלה.
רוברט טיבייב: יש לי שאלה נוספת, ואני פוחד, לגבי הפשיעה אצל הילדים העולים ובכלל במשפחות.
רוברט טיבייב: פתחנו אתמול ושלשום את העיתונים, והיום יש המשך על המקרה של האבא שהרג את הילדה.
רוברט טיבייב: מזעזע.
רוברט טיבייב: ויש לי שאלה למר יצחק קדמן, האם ישנם מקרים כאלה בקרב העולים?
רוברט טיבייב: שוב, אני שמח מאוד על היוזמה גם של וועדת הקליטה וגם על השתתפות משרד הקליטה בהכנת הדוח הזה.
רוברט טיבייב: אנחנו חייבים לעצור את הנשירה ממערכת החינוך של תלמידים עולים.
רוברט טיבייב: לדעתי יש מספר בעיות ואני לא כל כך בקי בחינוך, אבל אנחנו חייבים לעצור את נשירת התלמידים עולים.
רוברט טיבייב: לתלמידים אלה יש פוטנציאל ענק ואנחנו צריכים להתאים את המערכת החינוך לתלמידים האלה, אפשר להפיק מהם דברים רבים וטובים.
ליה שמטוב: יש לנו את נציגי משרד החינוך והם יענו על השאלות ששאלת בנושא החינוך.
ליה שמטוב: חברת הכנסת מרינה סולדוקין בבקשה.
מרינה סולודקין: תודה רבה לך על קיום הדיון החשוב הזה בנושא החינוך.
מרינה סולודקין: חשובים הדברים שמשרד הקליטה ומשרד החינוך וגם ארגוני עולים שעובדים לטובת ילדי ישראל יאמרו.
מרינה סולודקין: אני מבקשת להתייחס לנושא אחד, לרפורמות של משרד החינוך אין להם די רושם חיובי בנושא החינוך של ילדי עולים.
מרינה סולודקין: אולי החינוך של ילדי עולים נמצא תמיד בשולים של האג'נדה של משרד החינוך.
מרינה סולודקין: אנחנו עדיין רואים שגם המאמצים של משרד הקליטה כדי לשפר את המצב, , עדיין לא מוצלחים.
מרינה סולודקין: אני מבקשת לחזור לנתון שבשנות ה- 90 למדינת ישראל הגיעה עליה של מבוגרים, יותר מ- 67% נמצאים יותר מ- 15 שנה.
מרינה סולודקין: אחרי 20 שנה אנחנו מוצאים שכ- 50% מילדי העולים זכאים לבגרות.
מרינה סולודקין: זאת אומרת שכמו שהיה בעליות הקודמות שהדור השני והדור האחד וחצי, וכפי שסוציולוגים מבחינים, סובל מירידה במעמד ומהסטאטוס וגם בידע ובהצלחות.
מרינה סולודקין: אני חושבת שכולנו מנסים לשנות את המצב, אבל עדיין לא הצלחנו.
מרינה סולודקין: מה שאני מבקשת מהדיון היום זה להבין למה זה קורה?
מרינה סולודקין: זה קרה לעליה מעיראק ומצפון אמריקה, אני שואלת למה אנחנו עושים במשך חמישים שנה את אותן טעויות.
ליה שמטוב: תודה לחברת הכנסת מרינה סולודקין, תודה למשרד הקליטה וגם למועצה לשלום הילד, הדוח יוצא כל שנתיים, קל יותר להתייחס כי אתמול הייתה לנו פגישה בנושא הדוח בעניין ההתאבדויות, היום אנחנו מדברים על שנת 2006, וטוב שיש לנו נתונים ואנחנו בוועדה יכולים לבחון איך אפשר אולי לפתור את הבעיה.
יצחק קדמן: תודה רבה גברתי יושבת הראש.
יצחק קדמן: ראשית אני רוצה להודות לוועדה, זו וועדה שאני עובד איתה הרבה שנים בתענוג רב מאוד.
יצחק קדמן: לכל אלה שלא יודעים זה אינו מועד פשוט להיכנס לוועדה, הכנסת עומדת לצאת לפגרה ואף על פי כן הוועדה מצאה לנכון לקיים דיון מיוחד בנושא הזה, אני רואה בזה הבעת חשיבות של הוועדה ועל התייחסותה לנושא.
יצחק קדמן: זה חשוב ביותר.
יצחק קדמן: אני רוצה להודות גם לשותפים שלנו במשרד הקליטה, נמצאת כאן שרה כהן שהיא שותפה וותיקה שלנו.
יצחק קדמן: אני מבקש לומר מילה טובה על משרד הקליטה, אני לא תמיד אומר מילים טובות על משרדי ממשלה, אבל יש לי תענוג מיוחד לומר מילה טובה על משרד הקליטה.
יצחק קדמן: משרד הקליטה הוא משרד עם אומץ, לא כל משרדי הממשלה היו אומרים בואו אנחנו פותחים את השערים, הכל פתוח, בואו נוציא מסמך על נתונים.
יצחק קדמן: לשבחו של משרד הקליטה הוא לא ניסה להתערב בשום צורה גם כשהנתונים לא היו נוחים, ויש כאן הרבה נתונים לא נוחים.
יצחק קדמן: משרד הקליטה אמר "אז מה, אנחנו צריכים ללמוד את הנתונים, אנחנו צריכים כלי כדי לעבוד איתו כדי לשנות מדיניות, כדי לשפר את העשייה".
יצחק קדמן: זה לא דבר פשוט שמשרד ממשלתי נרתם לעשות.
יצחק קדמן: זו ההזדמנות שלי פעם נוספת להודות למשרד הקליטה והלוואי שעוד משרדי ממשלה יהיו פתוחים כמו משרד הקליטה בעניין.
רוברט טיבייב: זה באמת אמיץ.
רוברט טיבייב: חבר כנסת מהאופוזיציה אומר, שאם זה כך זה באמת אמיץ.
יצחק קדמן: אני אתן לחניתה קושר, שהיא אחת העורכות של השנתון ויחד עם יפה ציונית שיושבת כאן, וציפי ברמן, אני אתן להן להציג מצגת קצרה שתציג לנו מעט מהנתונים.
יצחק קדמן: אני מבקש לומר כמה דברים עקרוניים-מהותיים, הנתונים של השנתון קשורים אחד בשני.
יצחק קדמן: חבר הכנסת רוברט טיבייב כבר רמז לזה וגם חברת הכנסת מרינה סולודקין.
יצחק קדמן: יש קשר בין נשירה ממערכת החינוך לבין שיעור העבריינות בקרב בני נוער עולים.
יצחק קדמן: לא יעזור אי אפשר לנתק את השניים.
יצחק קדמן: יש קשר בין שיעור הילדים העניים בקרב העולים לבין נשירה מבית הספר.
יצחק קדמן: מי שחושב שאין קשר בין מצב כלכלי לבין נשירה טועה.
יצחק קדמן: לכן אי אפשר להסתכל על כל פריט כאן בנפרד.
יצחק קדמן: צריך לראות את התמונה הכוללת.
יצחק קדמן: בתמונה הכוללת יש דברים מדאיגים ויש דברים שניתן להסתכל ולשאוב עידוד –אם משקיעים אפשר לראות תוצאות.
יצחק קדמן: אני מוכרח לומר את זה וצריך להדגיש שישנה ירידה בשיעור העבריינות, עבריינות הנוער בקרב העולים.
יצחק קדמן: חשוב להגיד את זה מפני שנוצר רושם בציבור, וקל מאוד להיכנס להכללות ולסטיגמה, שכל בני הנוער העולים הם אלימים, הם מעשני סמים, הם אלכוהוליסטים.
יצחק קדמן: יש ירידה בשיעור עבריינות הנוער בקרב העולים.
יצחק קדמן: זה הצד המאור, אבל יש גם צד מאוד שלילי, עדיין שיעור העבריינים בקרב העולים הצעירים גדול פי שניים ולפעמים אפילו יותר מחלקם באוכלוסייה, זה אומר שמשהו כאן לא בסדר.
יצחק קדמן: תשכחו מזה שהילדים שבאים אלינו מארצות אחרות הם יותר רעים מהילדים הישראלים, מי שאומר את זה עושה עוול גדול מאוד לאוכלוסייה.
יצחק קדמן: אלו ילדים טובים, אבל כשאתה מזניח ילד וילד עובר משבר הגירה, וכאשר הילד הזה פעמים רבות מתחיל לנשור ממערכת החינוך, הפיתוי של הרחוב הוא פיתוי גדול.
יצחק קדמן: הרחוב והעולם העברייני הוא קולט העלייה טוב ביותר שיש, הם לא עושים הפליות, הם מקבלים מי שבא, הם מוכנים לקבל עולים מאתיופיה ועולים מברית המועצות לשעבר, הזרועות פתוחות שם, אין נשירה ומחבקים שם את כולם, את היהודים ואת הערבים וכולם ביחד, ממש אידיליה, רק שהמקום הוא המקום הלא נכון.
יצחק קדמן: נמצא כאן ידידי הטוב יחיאל שילה ויחד עם אנשים נוספים ייצג את משרד החינוך.
יצחק קדמן: בשנים האחרונות, ואני אומר את זה בצער, ההשקעה בילדים עולים ירדה.
יצחק קדמן: ירדה כי כל התקציב המשרד ירד, ואני שמעתי רק לפני כמה ימים מהשר שב- 2009 תקציב הפעולות של המשרד יקטן ב- 30% .
יצחק קדמן: ואם תקציב הפעולות יקטן ב- 30% המשמעות היא בעיקר בקהלי יעד מאוד ספציפיים.
יצחק קדמן: זה לא שכר המורים שבצדק לא נוגעים בו ואפילו מעלים אותו, אלו הפעולות שנועדו למען נוער נושר, נוער עולה וכל הדברים האלה.
יצחק קדמן: אם בדברים האלה אנחנו לא משקיעים, ואני אספר לכם בקצרה סיפור אישי נפלא שניתן ללמוד ממנו הרבה.
יצחק קדמן: אנחנו עושים את כנס באר-שבע לשלום הילד כל שנה, רבים מכם היו בכנס הזה.
יצחק קדמן: לפני שנה ניגשה אלי אישה, לא הכרתי אותה ובאה ונתנה לי נשיקה, לא הבנתי לכבוד מה, האישה לא מופיעה בטורי רכילות, אישה מבוגרת, שאלתי אותה למה את מנשקת אותי, היא אמרה, אתה יודע הילד שלי התגייס לצנחנים, אתה לא זוכר אותי אבל אני אזכיר לך.
יצחק קדמן: היא סיפרה לי שלפני כמה שנים, הם גרים בבאר-שבע, הם עלו מאחת ארצות ברית המועצות לשעבר, והילד שלה הגיע ארצה והוכנס לכיתה ד', הוא לא ידע מילה עברית, הוא לא ידע מה זה תנ"ך, הוא לא ידע מה זה יהדות ולא ידע מזה עברית, למרבה הצער הילד לא קיבל לא אולפנית ולא שעות עזר בעברית, שמו אותו בכיתה וזהו.
יצחק קדמן: אני לא צריך ללמד אתכם בחינוך, ילד שלא מבין מילה ממה שמדברים בכיתה, ביום הראשון הוא יושב בשקט, ביום השני הוא יושב בשקט ואחרי זה הוא צריך למצוא דרך לתקשר.
יצחק קדמן: הילד לא מבין וגם רוצה חברים, הוא תחיל לעשות פרצופים לילדים אחרים בכיתה וכולם מאוד צחקו, וזה בצדק הפריע למורה, ואם בכיתות של היום של ארבעים תלמיד מספיק שילד כזה עושה פרצופים ומפריע לכולם.
יצחק קדמן: אקצר, האמא קיבלה הודעה שהילד זקוק לחינוך מיוחד, יש טיקים, הוא עושה פרצופים במשך כל השיעור, הוא מפריע, הוא לא לומד כלום והוא צריך חינוך מיוחד.
יצחק קדמן: האמא פנתה אז אלינו ואמרה אני מכירה את הילד שלי, עד כיתה ג' הוא למד בארץ שבה היינו והיה ילד מצוין והוא ילד לחינוך מיוחד.
יצחק קדמן: היה צריך לעשות מאבק שלם כדי שהילד הזה לא ילך לחינוך מיוחד, וועדת ערר, וכלים שהפעלנו.
יצחק קדמן: מנהלת המחוז במחוז הדרום אמירה חיים, שהיא באמת אישה מופלאה, אמרנו לה שאנחנו מוכנים לעזור, נגייס ארגונים וולונטריים שיעזרו לילד, אין סיבה לשלוח את הילד לחינוך מיוחד.
יצחק קדמן: הילד נשאר בבית הספר הרגיל, עשה בגרות.
יצחק קדמן: האמא באה לנשק אותי כי הוא בדיוק התגייס לצבא, התגייס לצנחנים, היא מאושרת, הילד מאושר.
יצחק קדמן: הילד הזה בקלות היה יכול להיות זרוק בחינוך מיוחד, או אלי האמא הייתה אומרת שאם חינוך מיוחד היא לא שולחת אותו לבית הספר.
יצחק קדמן: אז היה לנו עוד נושר אחד.
יצחק קדמן: ואנחנו יודעים לאן הנושרים האלה מגיעים.
יצחק קדמן: שיעור הילדים מקרב ילדי העולים שמוכרים לשירותי הרווחה הוא גבוה באופן מפחיד, שיעור הילדים בפנימיות לילדים בסיכון, הוא פי שלושה מחלקם באוכלוסייה.
יצחק קדמן: איך מסבירים את העניין הזה?
יצחק קדמן: הילדים בחסות הנוער, חסות הנוער זו הכתובת האחרונה לפני בית הסוהר, חסות הנוער מטפלת בנוער עבריין.
יצחק קדמן: שיעור הילדים במוסדות חסות הנוער עולי ברית המועצות לשעבר ועולי אתיופיה, הוא פי שלושה מחלקם באוכלוסייה.
יצחק קדמן: מישהו פה מזניח את האוכלוסייה.
יצחק קדמן: באירוע שעשינו להופעת השנתון שרת הקליטה, חזרה וצטטה אימרה ישנה שאולי יש בה אמת.
יצחק קדמן: היא אמרה "מדינת ישראל נורא אוהבת עליה - עולים קצת פחות".
יצחק קדמן: אנחנו מוכרחים להשקיע בילדים באלה.
יצחק קדמן: זה ההון האנושי שלנו ממדרגה ראשונה.
יצחק קדמן: אלו ילדים עם פוטנציאל עצום.
יצחק קדמן: במקום לראות בכל ילד עולה שצריך לשלם לו עוד סל קליטה, או שצריך להוציא שוב מסעיף תקציבי כזה או אחר.
יצחק קדמן: בואו נראה אותם כנכס.
יצחק קדמן: אלו ילדים שמגיעים אלינו עם פוטנציאל עצום.
יצחק קדמן: אין סיבה למצוא אותם במוסדות חסות הנוער, אין סיבה למצוא אותם בתיקים פליליים של המשטרה, אין סיבה למצוא אותם נושרים לרחוב.
יצחק קדמן: אלו ילדים שיכולים ללמוד אם נשקיע בהם השקעה רצינית.
יצחק קדמן: זה אמור כלפי משרד החינוך וכלפי משרדי ממשלה אחרים.
יצחק קדמן: יש בעיה קשה, אני אומר את זה בהכללה למרות שלא כולם אותו הדבר, אין להערכתי מספיק אנשי מקצוע מקרב העולים החדשים שעובדים עם ילדים עולים.
יצחק קדמן: יש צורך באנשי מקצוע שמבינים את התרבות, שמבינים את השפה, שהם יודעים על גופם מה הם עברו, שתהייה להם יותר אמפטיה מאשר היכולת המקצועית.
יצחק קדמן: אין מספיק קציני מבחן יוצאי אתיופיה, אין מספיק קציני ביקור סדיר יוצאי ברית המועצות, ואין מספיק עובדים סוציאליים בשירותי הרווחה שבאים מקרב האוכלוסייה הזאת.
יצחק קדמן: אנחנו צריכים לגייס, גם אם זה תוך הפליה מתקנת, אפשר למצוא דרכים לגייס יותר אנשי מקצוע מתוך אוכלוסיות העולים כדי להצליח טוב יותר עם הילדים.
יצחק קדמן: אני אענה על שאלה שנשאלתי כאן לגבי מקרי רצח של ילדים.
יצחק קדמן: בשנה האחרונה היו לפחות שני מקרי רצח של ילדים על ידי הוריהם שקרו במשפחות עולים.
יצחק קדמן: משפחתו של אלון זכרונו לברכה ושל מיכאל זכרונו לברכה.
יצחק קדמן: אני שמח ששאלת אותי כי אנחנו ממש הבוקר גמרנו לעשות סיכום של נתונים ומחקר על הילדים שנרצחו בישראל בידי בני משפחה בשש השנים האחרונות.
יצחק קדמן: ראשית כדאי שתדעו כי אנחנו תמיד מתפלאים שזה מקרה ראשון מסוגו, מה שקרה בשבוע שעבר זה לא מקרה ראשון.
יצחק קדמן: בששת השנים האחרונות נרצחו 32 ילדים בידי בני משפחתם, זה ממוצע של בין 5 ל- 6 מקרים בשנה.
יצחק קדמן: הנתונים הם נתונים מאלפים.
יצחק קדמן: אתם יודעים באיזה חודשים מרוכזים מקרה הרצח של ילדים?
יצחק קדמן: זה לא מתחלק שווה בשווה כל השנה.
יצחק קדמן: שלושת החודשים הכי קשים מבחינת רצח ילדים זה, יולי, אוגוסט ואוקטובר.
יצחק קדמן: אתם יודעים מה קורה בחודשים האלה?
יצחק קדמן: חופשות, זה חופשת הקיץ וחופשת החגים, הילדים לא במסגרת, יש הרבה מאוד חיכוכים, וזה נתון מאוד מעניין.
יצחק קדמן: בדקתי גם את השאלה של עולים, למרות שהיו בקיץ שעבר שני מקרים של ילדי עולים, מתוך -32 המקרים בשש השנים האחרונות, היו 4 מקרים של ילדים שנרצחו במשפחות עולים, זה פחות או יותר מקביל לחלקם באוכלוסייה.
יצחק קדמן: אני מבקש לא לשים שום סטיגמה.
יצחק קדמן: העולים החדשים הם לא פושעים, הם אוהבים את הילדים שלהם כמו כל משפחה אחרת.
יצחק קדמן: אגב כל ה- 32 מתחלקים בכל רובדי האוכלוסייה, לפי הכנסה, לפי עדות, לפי וותק בארץ.
יצחק קדמן: הצרה הנוראית הזאת מתרחשת בכל רובדי האוכלוסייה, גם אצל עולים אבל לא יותר מאשר חלקם באוכלוסייה.
יצחק קדמן: אבקש ברשותך, מחניתה קושר לתת לנו מעט מהנתונים של השנתון.
ליה שמטוב: אני רוצה לחזור לדוגמה שנתת על הילד.
ליה שמטוב: אם באמת המורים היו מקבלים את ההכשרה המתאימה ובמיוחד בקרב מורים ומורות עולים כי הם מכירים את התרבות, אולי ההחלטה הייתה אחרת.
חניתה קושר: צהריים טובים לכולם.
חניתה קושר: נשמח להציג כמה נתונים נבחרים, אני מוכרחה לציין שמדובר בקומץ זעיר ביותר.
חניתה קושר: נציג קצת נתונים דמוגרפיים, וכמו שהיושבת ראש הוועדה אמרה, בסוף שנת 2007 היו בישראל כמעט 236,000 ילדי עולים.
חניתה קושר: בעניין הזה חשוב לבהיר דבר חשוב, אנחנו בעצם מתייחסים לשתי קבוצות בין ילדי העולים, יש לנו את ילדי העולים שנולדו בארץ להורים שעלו ארצה מאז 1990, היא כוללת גם את הקבוצה של ילדים שנולדו בחוץ לארץ ועלו ארצה עם משפחתם, ויש את הקבוצה של ילדים עולים שנולדו בחוץ לארץ ועלו ארצה.
חניתה קושר: נראה לאורך הנתונים שלא תמיד נאספים נתונים על ילדי עולים כי לא תמיד מתייחסים לדור שני לעלייה כילדי עולים.
חניתה קושר: זה וויכוח מאוד גדול.
חניתה קושר: כפי שהיושבת ראש הציגה כ- 10% ילדי עולים מהווים 10% מכלל הילדים בישראל.
חניתה קושר: חשוב לציין שזה שיעור מאוד גבוה ביחס למדינות מערב אחרות שנמצאות סביבנו.
חניתה קושר: מתוכם כמעט 90,000 הם ילדים עולים שנולדו בחוץ לארץ ועלו ארצה מאז 1990 והם עדיין ילדים והם מהווים 3.7% מכלל אוכלוסיית הילדים.
חניתה קושר: הפיזור של ילדי עולים - המפה מלמדת על ריכוז של משפחות עולים במספר קטן יחסית של ישובים ורובם בפריפריה ובאזורי מצוקה.
חניתה קושר: ניתן לראות שהישובים המסומנים בשחור הם ישובים ששיעור ילדי העולים נעה בין 20% ל- 29% שזה כמעט פי שניים או פי שלושה מחלקם באוכלוסייה.
חניתה קושר: הישובים שמסומנים בסגול הם ישובים שבהם ילדי העולים מהווים 130% מהילדים בישוב, שזה פי שלושה מחלקם באוכלוסייה, רואים פה את שדרות, אור עקיבא, קרית ים, נצרת עלית, וזה כמובן מעלה שאלה לגבי מדיניות הפיזור של משפחות עולים, ואת הצורך לפזר אותם במגוון של ישובים.
מרינה סולודקין: מה עם מדיניות הפיזור?
חניתה קושר: כשאנחנו מסתכלים קצת על ארצות המוצא של ילדים שנולדו בחוץ לארץ ועלו ארצה, אנחנו רואים ולא נתפלא לראות שרובם הם יוצאי ברית המועצות לשעבר.
חניתה קושר: קבוצה מרכזית נוספת של ילדים עלו מאתיופיה, והשאר מארצות אחרות כמו: ארצות הברית, צרפת, אמריקה הלטינית.
חניתה קושר: מה שכן חשוב להדגיש כשאנחנו מסתכלים על ילדי עולים שעלו ארצה בשנת 2007 אנחנו רואים קצת שינוי, אנחנו רואים שבשנים האחרונות דווקא הילדים העולים הם מאתיופיה, בעוד שילדי העולים מברית המועצות לשעבר עלו בעיקר בין 1990 ל- 2002, בין 2002 ל- 2007 מרבית הילדים שמגיעים ארצה הם ילדים שמגיעים מאתיופיה.
חניתה קושר: זה כמובן משהו שיש לתת עליו את הדעת.
חניתה קושר: מבט היסטורי – מעניין להסתכל שהוא גם משפיע על מדיניות, במהלך השנים מאז העלייה הגדולה מ- 1990, ילדי העולים היוו שליש מכלל העלייה.
חניתה קושר: זה נתון מאוד משמעותי כשרוצים להתמודד עם עלייה וקליטה.
חניתה קושר: שליש מהעולים הם בעצם ילדים בגילאי 0 ל- 17.
חניתה קושר: מבט על משפחות עולות והשינוי שהן עוברות במהלך השנים - בשנת 2007 היו כמעט 126,000 משפחות עולות, זה כולל משפחות של ילדים שנולדו בארץ והם מהווים כ- 13% מכלל המשפחות עם ילדים בישראל.
חניתה קושר: מחצית הן משפחות עם ילד אחד, שליש הן משפחות עם שני ילדים ויש מעט יותר של שלושה, ארבעה ויותר ילדים.
חניתה קושר: מעניין להסתכל על השינוי הדמוגרפי או השינוי במבנה המשפחות, אם אנחנו רואים שבשנת 2002 מרבית ילדי העולים חיו במשפחות עם ילד אחד או במשפחות שבהן שני ילדים, הרי שבשנת 2007 שיעור של הילדים האלה שגרים במשפחות עולים קטן ויש לנו עליה בילדי עולים שחיים במשפחות שיש בהן יותר ילדים, שלושה ילדים ויותר, וזה כמובן משקף איזה שינוי מאוד משמעותי.