GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליה שמטוב: אני מבינה שאתם לא מבינים בזה, כי אתם לא אנשים טכניים.
ליה שמטוב: אנחנו, כחברות כנסת וכנשים, גם לא כל כך מבינות בזה.
ליה שמטוב: כשיצאת אמרתי שאתם לא עושים שיעורי בית לפני שאתם מגיעים לוועדות, ואת זה רואים לפי הפרוטוקולים.
ליה שמטוב: לא עשיתם שיעורי בית לא ב-2004, לא ב-2006 ועכשיו אתה אומר שתבדקו.
ליה שמטוב: אתה היית צריך להגיע לפה אחרי שבדקת ולענות לנו על כל שאלה.
מרינה סולודקין: עכשיו אני מבינה שהציבור שלי לא שומע מבאר-שבע ועד אילת ומנתניה צפונה.
מרינה סולודקין: בגלל זה אני חושבת שלא סיימנו את הישיבה הזו.
מרינה סולודקין: גברתי היושבת ראש, אני מבקשת שתהיה ישיבת מעקב.
מרינה סולודקין: אני לא מקבלת את התשובה שבזק לא עשתה את זה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שצריך לקבוע את הישיבה בעוד חודש, נשמע מה המצב ומה אנחנו, כחברי כנסת, צריכים לעשות.
מרינה סולודקין: אני גם מבקשת ישיבת עבודה של חברי הכנסת ושר החוץ, איווט ליברמן, שנדע לאן הלך הכסף שנתנו בהסכמים קואליציוניים.
מרינה סולודקין: חשבתי שזה בשביל לקנות את המשדרים.
מרינה סולודקין: אם מדובר על איך לקיים את העבודה, אז אני חושבת שזה עניין טכני שלכם.
מרינה סולודקין: אם חסר לכם כסף אתם פונים אלינו ואנחנו פונים לוועדת הכספים, לראש הממשלה ולשר האוצר.
מרינה סולודקין: זה עניין אחר.
מרינה סולודקין: אבל הסכמים קואליציוניים והעניין הטכני של קניית המשדרים שזקוקים להם, אני חושבת שאת זה לא קיימו.
ליה שמטוב: הוועדה מבקשת לקבל מחר – אמרתם לבד שמחר תיתנו לנו - את הדיווח על החמישה מיליון שקלים מההסכם הקואליציוני לרשת רק"ע: כמה משדרים קניתם בסך הכול עד היום ואיזה תקציב דרוש לרכישת משדרים, כדי שזה ישפר את המצב בכל המדינה, שכל מי שזקוק לזה ישמע.
ליה שמטוב: נקיים ישיבה בעוד חודש ונשמח לשמוע את הדיווח שלכם.
ליה שמטוב: תודה, אני נועלת את הישיבה.
ליה שמטוב: צהריים טובים לכל המשתתפים, לצופים בערוץ הכנסת, לחברי הכנסת.
ליה שמטוב: אני רוצה לברך את כבוד שר הבינוי והשיכון, חבר הכנסת אריאל אטיאס, שהגיע לוועדה.
ליה שמטוב: אני מתכבדת לפתוח את ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
ליה שמטוב: הנושאים על סדר היום סיוע דחוף ורטרואקטיבי לעולים קשישים משלמי משכנתאות, בהתאם להחלטת הממשלה מס' 2941, מיום 13/01/08, מצב הדיור הציבורי לעולים וניתוב כספי ממכירת דירות עמידר לבניית דיור ציבורי לעולים חדשים.
ליה שמטוב: לפני כחודש קיימנו בוועדת העלייה והקליטה ישיבה בנושא סיוע לקשישים נזקקים שמשלמים את המשכנתאות.
ליה שמטוב: שמענו את נציגת משרד השיכון.
ליה שמטוב: התברר לנו שלא מבצעים את החלטת הממשלה מ-13 בינואר 2008.
ליה שמטוב: יש בעיות רבות ביישום ההחלטה.
ליה שמטוב: הבעיה קשורה לבנקים, למשרד השיכון, לביטוח לאומי, לכוח אדם וכו'.
ליה שמטוב: הדבר הזה חמור ולא פשוט, כי בכל זאת אנשים קשישים ששמעו על החלטת הממשלה כבר כמעט שנתיים מחכים לסיוע בהחזרי משכנתא.
ליה שמטוב: אני לא צריכה להסביר פה למשתתפים בוועדה ולך, כבוד השר, שהקשישים שרכשו את הדירות רכשו לא מתוך רצונם החופשי אלא עכב זה שאין פתרון לדיור הציבורי.
ליה שמטוב: הרבה משפחות עוברות כל שנה מדירה לדירה.
ליה שמטוב: עם כל ההוצאות שיש להן מסביב יש הוצאה נוספת של תשלומי משכנתאות.
ליה שמטוב: באה הממשלה, החליטה לעזור לנזקקים ולהפחית חלק מתשלומי המשכנתא.
רוברט טיבייב: מדובר בממשלה הקודמת?
ליה שמטוב: ההחלטה הייתה בינואר 2008.
ליה שמטוב: זאת הייתה הממשלה הקודמת.
ליה שמטוב: זאת גם ההחלטה של הממשלה הקיימת.
ליה שמטוב: אני מבקשת מכבוד השר להתייחס לנושא.
אריאל אטיאס: החלטת ממשלה התקבלה בינואר 2008.
אריאל אטיאס: זאת הייתה החלטה מבורכת כחלק מסל של עזרה לאוכלוסייה של הקשישים.
אריאל אטיאס: בין היתר היה גם הנושא הזה של סבסוד והשתתפות לפי גילאים.
אריאל אטיאס: עשינו את זה באזור הפריפריה ובאזור המרכז.
אריאל אטיאס: אני אומנם מכהן כשר השיכון רק כמה חודשים, אבל אני קיבלתי את הנתונים שהיו באותה תקופה.
אריאל אטיאס: התייחסתי לזה גם במכתב ששלחתי לחברת הכנסת שמטוב, שמלמד על כשלים ועל בירוקרטיה מוגזמת ובלתי מוצדקת.
אריאל אטיאס: היה צריך לקבל את המספרים ואת הנתונים של האנשים שזכאים לקבל את הסיוע הזה.
אריאל אטיאס: יש חוקים של חיסיון.
אריאל אטיאס: אי אפשר היה לקבל מהבנקים, אלא צריך היה לגרום לקשישים ללכת לבנקים ושהם יבקשו.
אריאל אטיאס: לפני זה הם היו צריכים לקבל את האישור שהם מקבלים הבטחת הכנסה.
אריאל אטיאס: צריך היה לטרטר אותם.
אריאל אטיאס: מאחר ולבנקים באותה תקופה היה חיסיון, הם לא הסכימו לתת את הרשימה למשרד השיכון על-מנת שיעביר את הכסף.
אריאל אטיאס: זה היה תהליך ארוך.
אריאל אטיאס: היום הגענו להחלטה להעביר את הכסף בחודשים הקרובים.
אריאל אטיאס: זה יעבור רטרואקטיבית מאז התאריך הקובע של הממשלה ב-2008.
אריאל אטיאס: רטרואקטיבית יקבלו את זה כולם.
אריאל אטיאס: אנחנו נמצאים בפתרון הזה.
אריאל אטיאס: אנחנו קיבלנו אישור לקבל את הרשימות של כל אלה שמגיע להם, בלי לתת לקשישים להתרוצץ בבנקים וללכת לקבל את האישורים.
אריאל אטיאס: זה לבד דבר שגרם לחוסר הסכמה או לחוסר יכולת לקבל את זה.
אריאל אטיאס: אנחנו מעריכים שבתחילת 2010 הכספים יועברו.
שלמה מולה: אתה יכול להגיד לנו את כמות הזכאים.
אריאל אטיאס: האוצר הקציב לזה 65 מיליון שקל.
אריאל אטיאס: יש כ-10 אלפים קשישים.
אריאל אטיאס: כולם יקבלו רטרואקטיבית את הכסף בתחילת 2010.
אריאל אטיאס: אנחנו שמים על זה דגש.
אריאל אטיאס: אני שמח שהוועדה עוקבת אחרי זה.
אריאל אטיאס: אני מציע שנבוא לפה פעם נוספת על מנת שנסגור את הפינה הזאת.
ליה שמטוב: אני מבינה שבמשך שנתיים משרד השיכון לא היה יכול לקבל את כל הנתונים מהבנקים ומביטוח לאומי.
ליה שמטוב: האם היום כבר קיבלתם את כל הנתונים?
אריאל אטיאס: יש הסכמה לקבל את הנתונים בלי שהקשישים יצטרכו ללכת לבנקים.
אריאל אטיאס: זה מגיע מהבירוקרטיה שאומרים לך שהנתונים הם של הבנק והוא לא ייתן לך קובץ למי מגיע ולמי לא.
אריאל אטיאס: תחשבי על אדם בגיל 80 שצריך ללכת לבנק על מנת שיגידו לו אם מגיע לו או לא מגיע לו.
אריאל אטיאס: אם רוצים לתת הטבה צריך לתת אותה על מנת לפתור את הבעיה הזאת.
אריאל אטיאס: זאת הייתה בעיה גדולה.
אריאל אטיאס: אם אתם רוצים לדון בעבר אפשר להזמין את שר השיכון הקודם.
שלמה מולה: האם יכול להיות מצב שמשרד השיכון מבקש נתונים ממשרד הקליטה, או מצב שמשרד הקליטה מבקש נתונים מביטוח לאומי והביטוח הלאומי אומר שהוא לא נותן נתונים?
אריאל אטיאס: יכול להיות.
שלמה מולה: מדינת עולם שלישי.
ליה שמטוב: זה קורה.
אריאל אטיאס: שלא יובן שאני מצדיק את מה שהיה.
אריאל אטיאס: זו לא חוכמה מבחינתי לשפוך אש וגופרית על תקופה שלא הייתי בה.
אריאל אטיאס: אני לא מחפש תירוצים.
אריאל אטיאס: הדבר הכי חשוב זה שאנחנו באים לוועדה ואומרים שאנחנו לקראת פתרון.
אריאל אטיאס: תזמינו אותנו בתחילת 2010.
אריאל אטיאס: אם זה לא ייגמר תשפכו עלינו אש וגופרית.
אריאל אטיאס: אם הוועדה רוצה לחפור במה שהיה, יכול להיות שצריך להזמין את שר השיכון הקודם, את שר האוצר הקודם, את הבנקים.
אריאל אטיאס: כשאני יושב פה היום אני צריך להגיד מה אני עושה מכאן ולהבא.
אריאל אטיאס: מכאן ולהבא אנחנו נפתור את הבעיה המרכזית הזאת.
אריאל אטיאס: הכסף קיים.
אריאל אטיאס: הוויכוח אם זה יהיה רטרואקטיבי לא קיים יותר.
אריאל אטיאס: ברבע הראשון של 2010 זה ישולם.
ליה שמטוב: מה קורה עם הקשישים שהיו צריכים לקבל את ההפחתה והיום נשארו רק היורשים?
אריאל אטיאס: אני לא יודע להגיד תשובה.
אריאל אטיאס: אני אצטרך לברר את זה.
אריאל אטיאס: אין ויכוח שהכסף הגיע.
אריאל אטיאס: הוא לא שולם בזמנו מכיוון שהמדינה עסקה בבירוקרטיה מיותרת.
אריאל אטיאס: לפי דעתי צריך לתת את זה לכולם, אבל אני לא רוצה להתחייב על זה מאחר ואני צריך לעשות סיור מוחות בעניין הזה.
ליה שמטוב: במכתב שקיבלתי ממך נפלה טעות.
ליה שמטוב: כתוב שאנשים בני 80 התחילו לקבל מ-1 באפריל 2009.
ליה שמטוב: הם התחילו לקבל מ-1 באפריל 2008.
ליה שמטוב: משרד השיכון צריך לתקן ולעשות את ההפחתה מ-1 באפריל 2008 לבני 80.
ליה שמטוב: לבני 70 עד 80 זה מ-1 באוגוסט 2009.
ליה שמטוב: אתם אומרים שלמי שקנה דירה במחיר גבוה לא מגיע החזר וגם למי שקיבל הלוואה לשיפוצים לא מגיע.
אריאל אטיאס: מדובר בהחלטת ממשלה שהתקבלה ב-2008.
אריאל אטיאס: בוודאי שאפשר לייצר סיוע עוד יותר רחב, אבל בסוף מחליטים על תקציב.
אריאל אטיאס: נקבע אז דירות של מיליון שקל בצירוף זכאות, 860 אלף למי שגר לבד, החזרים בעדיפות לאומית א' וב' 500 שקלים, כשבשאר האזורים 800 שקלים.
אריאל אטיאס: נקבעו קריטריונים.
אריאל אטיאס: מי שיש לו דירה שעולה מיליוני שקלים למרות שהוא מעל לגיל 80 ויש לו עליה משכנתא, על פי הקריטריונים שנקבעו בהחלטת ממשלה הוא לא זכאי.
אריאל אטיאס: אם רוצים לשנות את זה צריך להתדיין עם האוצר.
אריאל אטיאס: יש לנו פה אוכלוסייה של 10 אלפים קשישים שנעשה להם עוול.
אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לטפל בזה.
ליה שמטוב: מה לגבי אלה שלקחו את ההלוואה לשיפוצים?
אריאל אטיאס: בסוף יש קריטריונים שלא אנחנו קבענו אותם.
אריאל אטיאס: זה נקבע בהחלטת ממשלה.
אריאל אטיאס: החלטת הממשלה קבעה מי מקבל, באיזה תנאים.
אריאל אטיאס: אנחנו עכשיו מטפלים בעוול שעד היום לא קיבלו את זה.
אריאל אטיאס: אם רוצים לפתוח את הנושא זה כבר דיון נוסף.
ליה שמטוב: מה בקשר לקשישים שרכשו את הדירות?
אריאל אטיאס: אם את רוצה לפתוח את הקריטריונים שנקבעו בהחלטת ממשלה זה דיון שונה.
אריאל אטיאס: בסוף מדובר בהיבט תקציבי.
אריאל אטיאס: לכל החלטה יש השלכות רוחב.
אריאל אטיאס: כל עזרה שיהיה לה גיבוי תקציבי ממשרד האוצר אני מוכן לתת.
ישראל שוורץ: מי שקנה דירה ולקח משכנתא רק לשיפוצים – זה כמעט ולא קיים - לא יקבל.
שלמה מולה: אני יודע ששר השיכון הוא אדם הגון ואני מודה לו שהוא שם את הדברים על השולחן.
שלמה מולה: זאת בעיה כואבת של הבירוקרטיה.
שלמה מולה: זה מצער אותי, כי בסופו של יום אני לא יודע אם אותם קשישים יקבלו את הכסף כולל הריביות וההצמדות.
שלמה מולה: מדובר באנשים מבוגרים, באנשים קשישים.
שלמה מולה: הם באו לכאן למדינה הזאת.
שלמה מולה: זה מצער אותי שמשרד אחד לא מעביר נתונים למשרד השני ושאנשים צריכים להיות מושפלים על ידי הבירוקרטיה.
שלמה מולה: אין תאריך מדויק בו הכסף אמור לעבור לאנשים האלה.
שלמה מולה: אפשר לקבל את הכוונות שלך ואת ההסברים שלך, אבל אתה עדיין לא יודע להגיד את המספר המדויק, את התאריך המדויק.
אריאל אטיאס: תזמינו אותי ברבעון הראשון של 2010.
שלמה מולה: אנחנו נעשה את המעקב הזה.
שלמה מולה: אני לא יודע איזה פקיד באוצר מחכה בפינה.
שלמה מולה: כשאתה מדבר על דירות שהקשישים קנו בסכומים מסוימים אני מניח שאתה מתכוון לרף מסוים שבו אתה מתחיל.
שלמה מולה: אם אדם קנה דירה ב-100 אלף שקל ואדם אחר קנה ב-800 אלף שקל, למה שלא תיתן לאדם שקנה ב-800 אלף שקל את הסכומים שמגיעים לו?
שלמה מולה: מה, אתה רוצה להעניש אותו על כך שהוא קנה דירה בסכום מסוים?
שלמה מולה: אתה צריך להסתכל על גודל הדירה שבה אדם חי, לא רק על המספרים.
אברהם מיכאלי: צריך לשבח את השר על הפתרון המעשי.
ליה שמטוב: אני מקווה שכל הזכאים יקבלו את ההפחתה.
ליה שמטוב: איך ידעו הקשישים שמגיעה להם החזרת הכספים?
ישראל שוורץ: לנו יש נתונים לגבי כל העולים שקנו דירות ולגבי הגיל שלהם.
ישראל שוורץ: אנחנו בודקים מול הבנקים למשכנתאות כדי לדעת מי מהם מחזיר משכנתא בסכומים הרלוונטיים, ואנחנו בודקים מול ביטוח לאומי מי מהם נתמך.
ישראל שוורץ: ביום שנתחיל לשלם את הכסף אנחנו נשים מודעות בעיתונים כדי שאם יש מישהו שלא ידע הוא יוכל לפנות אלינו.
ליה שמטוב: האם בפרסום אתם מדברים על קריטריונים?
ישראל שוורץ: אם נודיע עכשיו יהיו אלפי פניות.
ישראל שוורץ: ברגע שנתחיל לשלם ונפרסם מודעה, מי שלא מקבל וחושב שהוא מתאים לקריטריונים יפנה אלינו.
ישראל שוורץ: יהיה צוות מיוחד שיטפל רק בנושא הזה.
מזל דהרי: באתר האינטרנט יש פרסום.
מרינה סולודקין: את חושבת שזה מספיק לפרסם באינטרנט?
מזל דהרי: בעבר מי שקיבל קצבת זקנה והייתה לו הכנסה נמוכה לא היה זכאי.
מזל דהרי: בעקבות הגדלת הבטחת ההכנסה לבני 80 מאפריל 2008 ולבני 70 מיולי 2009 הם כן זכאים.
מזל דהרי: הוצאנו הודעה באינטרנט.
שלמה מולה: האם יש לכם מניעה חוקית להעביר נתונים?
מזל דהרי: אני מייצגת את אגף זיקנה ושארים, לא את אגף המחקר שמעביר נתונים.
אריאל אטיאס: אולי מבחינת התפישה המאגר הזה הוא שלהם.
אבי גור: חשוב שהגברת מהביטוח הלאומי תעביר לוועדה את האינפורמציה לגבי אנשים בני 65 ומעלה.
אבי גור: לפי זה אפשר יהיה לדעת לאן לפרסם.
אבי גור: זה כלי עבודה מאוד חשוב.
אבי גור: הבעיה הכי גדולה שהביטוח הלאומי מצהיר עליה זה שאין לו אפשרות להעביר מידע לקשישים ולקשישים עולים.
אבי גור: יש קבוצה קטנה של ילדים שגרים עם הקשישים.
אבי גור: אני מבקש להתחשב בהם.
ליה שמטוב: .
ליה שמטוב: מדובר באנשים מבוגרים ששומעים רדיו ברוסית, באמהרית ובשפות אחרות.
ליה שמטוב: אפשר לפרסם את זה בשפות השונות.
ליה שמטוב: הקהל שמתגורר בעמידר שומע רדיו ויודע לאן לפנות.
אלכסנדר ברמן: האם הולכים לשנות את תנאי תשלומי המשכנתא לבן אדם שנשאר לבד?
אלכסנדר ברמן: כל עוד היה מדובר בזוג הם קיבלו קצבה יותר גבוהה.
אלכסנדר ברמן: כשמישהו הולך לעולמו המשכנתא היא אותה משכנתא.
אריאל אטיאס: הרעיון פה הוא לא להתעסק בהכנסה, אלא בקריטריונים של מחיר הדירה והאם האדם קיבל הבטחת הכנסה והלוואה שנעשתה לצורך רכישת דירה.
אריאל אטיאס: אם ההכנסה של אותו קשיש קטנה והוא עומד בקריטריונים שמגיע לו יותר, אז כן.
אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי למה קטנה לו ההכנסה.
ליה שמטוב: הוועדה מברכת על הפתרון ומבקשת להזמין את השר לעדכן את הוועדה בתחילת 2010.
ליה שמטוב: מצב הדיור הציבורי לעולים ניתוב כספי מכירת עמידר לבניית דיור ציבורי חדש גם לעולים
יעקב ברוש: אנחנו מדברים על כ-55 אלף דירות שמנוהלות על ידי חברת עמידר.
יעקב ברוש: רוב הדירות מאוכלסות, למעט כ-1000 דירות שנמצאות בעיקר בפריפריה.
יעקב ברוש: כל הדירות באזורי הביקוש מתאכלסות מיד כשהן מתפנות.
יעקב ברוש: תור הממתינים נשאר קבוע.
יעקב ברוש: יש כ-2500 ממתינים ותיקים.
יעקב ברוש: בעולים זה כמה עשרות אלפים.
יעקב ברוש: מלאי הדירות החדשות שמצטרפות למאגר הוא יחסית קטן.
יעקב ברוש: בשנים האחרונות הוא נע בין 30 ל-50 דירות בחברת עמידר.
יעקב ברוש: מה שנמכר כל שנה זה בין 1500 ל-2000 דירות.
יעקב ברוש: בסופו של יום מלאי הדירות הולך ומצטמצם.
יעקב ברוש: משנת 2000 עד היום חברת עמידר מכרה מעל 20 אלף דירות.
ליה שמטוב: על איזה סכום מדובר?
אופיר פינס-פז: למה אתם מוכרים?
מרינה סולודקין: חברי הכנסת תמכו בזה.
יעקב ברוש: המכירות הם לדיירים.
יעקב ברוש: מרבית הדירות שאנחנו מוכרים אלו דירות לשוכרים שמתגוררים בדיור הציבורי לא מעט שנים.
יעקב ברוש: אנחנו מוכרים לפי החוק ההיסטורי של רן כהן, עם התיקונים וההתאמות שמשרד השיכון מנחה אותנו.
יעקב ברוש: אנחנו מוכרים על פי קריטריונים ומדיניות.
יעקב ברוש: גובה ההנחות בעבר היה קרוב ל-80%.
יעקב ברוש: היום ההנחה הולכת ומצטמצמת.
יעקב ברוש: הממוצע הוא סביב 60,65 אחוז ממחיר הדירה.
יעקב ברוש: עד לא מזמן הממוצע של דירה שנמכרה היה כ-60 אלף.
יעקב ברוש: בשנה האחרונה הממוצע מתקרב ל-100, אבל עדיין המחירים זולים.
אופיר פינס-פז: מה עושים עם הכסף?
יעקב ברוש: הכסף עובר לאוצר.
מרינה סולודקין: לסוכנות.
יעקב ברוש: הכסף של עמידר מועבר למדינה במלואו, הוא לא נשאר בידי עמידר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא הולך לבניית דירות חדשות?
מרינה סולודקין: אני מודה ליושבת-ראש ולשר על כך שאנחנו דנים בדיור הציבורי.
מרינה סולודקין: בשטח יש זעקה וצרות.
מרינה סולודקין: אחרי 2003 לא בונים ולא קונים.
מרינה סולודקין: אין הסכמים על מקבצי דיור, על הוסטלים.
מרינה סולודקין: במקום בניית דיור ציבורי חדש - מפריטים.
מרינה סולודקין: יש אי צדק חברתי בכך שאין דיור ציבורי לשכבות החלשות, בראש וראשונה לעולים ולאמהות חד הוריות.
מרינה סולודקין: כשעוברים מהתור של משרד הקליטה אחרי 10 שנים למשרד הבינוי והשיכון הקריטריון הוא של משרד השיכון.
מרינה סולודקין: בנושא של חד הוריות ונכים הקריטריונים של משרד הבינוי והשיכון יותר חמורים מהקריטריונים של משרד הקליטה.
מרינה סולודקין: אם לחד הורית לפי משרד השיכון חייבים שיהיו 3 ילדים כדי לקבל דיור ציבורי, אז במשרד הקליטה זה ילד אחד.
מרינה סולודקין: אין לנו כמעט משפחות חד-הוריות עם 3 ילדים.
מרינה סולודקין: התור של הוותיקים לא גדל.
מרינה סולודקין: אני פניתי לוועדת שרים לחקיקה כדי שהעולים יעברו לתור עם קריטריונים של שר הקליטה.
מרינה סולודקין: אני מודה לשרים ולמשרד האוצר שהצביעו בעד.
מרינה סולודקין: פניתי למשרד ראש הממשלה על אי הצדק שקורה בתחום הדיור הציבורי.
מרינה סולודקין: יש עכשיו החלטה של ראש הממשלה שתהיה ועדה תחת מנכ"ל משרדו לגבי השאלה אם המדינה חייבת לפתוח מחדש את כל הנושא של הדיור הציבורי.
מרינה סולודקין: אני ויושב-ראש הקואליציה, זאב אלקין, בעד.
מרינה סולודקין: אנחנו מבקשים מהשר אטיאס לתמוך ברעיון שאומר שלמדינה שיש בה עולים, שכבות חלשות, נכים וחד-הוריות חייב שיהיה מלאי של דיור ציבורי.
מרינה סולודקין: אם במדינת ישראל בשנות ה-50 וה-60 היו 150 אלף דירות, אז עכשיו זה רק מחצית.
מרינה סולודקין: בעוד כמה זמן לא יהיה כלום.
מרינה סולודקין: צריך לחדש את בניית ההוסטלים, לחדש את הנושא של מקבצי דיור ולהתחיל לקנות דירות מקבלנים לשכבות החלשות.
רוברט טיבייב: האם זה נכון שחלוקת הדירות לגבי ותיקים ועולים זה 20% ו-80%?
ליה שמטוב: החלוקה הייתה 50% ו-50%.
ליה שמטוב: שמענו על מלאי הדירות.
ליה שמטוב: אם היום מלאי הדירות הפנוי הוא משהו בסביבות 1000 יחידות דיור, כשזה בדרך כלל בפריפריה – קריית-שמונה, ירוחם, דימונה – אז הקריטריונים הם לא 80 ו-20 אלא 35% ו65%.
ליה שמטוב: ישראל שוורץ אם לוקחים בחשבון את כל פתרונות הדיור שניתנים לעולים ולוותיקים, אז זה חצי חצי.
ליה שמטוב: אם לוקחים בחשבון את ההוסטלים שמאוכלוסים בעיקרם בעולים, את מקבצי הדיור שמאוכלסים רק על ידי עולים, אז יוצא חצי חצי ואפילו פחות.
אריאל אטיאס: יש לך מספרים?
ישראל שוורץ: לא באתי עם מספרים.
רוברט טיבייב: אני הייתי חבר מועצה באופקים.
רוברט טיבייב: כל הבנייה באופקים הייתה של עמידר ועמיגור.
רוברט טיבייב: כשמתפנה דירה באופקים לוקחים משפחה ממרכז הארץ לאכלס את הדירה.
רוברט טיבייב: בדרך כלל מדובר במשפחה במצב סוציו-אקונומי מאוד נמוך.
רוברט טיבייב: למחרת הם באים למחלקת רווחה.
רוברט טיבייב: אני רוצה להבין מה התהליך.
רוברט טיבייב: למה לא לתת לפחות חלק קטן לרשויות?
רוברט טיבייב: זה מקשה על הפריפריה.
ישראל שוורץ: הרוב המכריע של הדירות שמחולקות על ידי משרד השיכון הם לתושבי המקום.
אריאל אטיאס: הוא רוצה שתעביר את הדירות לראש העיר שיחלק אותן.
ישראל שוורץ: ממילא תושבי אופקים מקבלים למעלה מ-90% מהדירות.
רוברט טיבייב: זה לא נכון.
ישראל שוורץ: לגבי הדירות לוותיקים זה נכון.
אריאל אטיאס: האם אתה חושב שראש העיר יוכל לחלק בלי קריטריונים.
רוברט טיבייב: אל תיתן את זה לראש העיר.
רוברט טיבייב: צעירים מאופקים בורחים למרכז הארץ.
רוברט טיבייב: המשפחות שנשארות הן משפחות במצב סוציו אקונומי נמוך.
רוברט טיבייב: אתם בונים שתי מדינות, האחת בפריפריה, השנייה במרכז הארץ.
אריאל אטיאס: מה אתה מציע?
אריאל אטיאס: שצעירים יקבלו דירות של עמיגור בלי קריטריונים?
רוברט טיבייב: תעשו משהו.
אריאל אטיאס: הקריטריון לגבי מי שזכאי לדיור ציבורי זה מבחן הכנסה.
אריאל אטיאס: משמעותו של קריטריון הוא כסף.
אריאל אטיאס: נניח שמי שמקבל 5400 שקל הכנסה ויש לו 3 ילדים זכאי לדיור ציבורי.
אריאל אטיאס: תאר לעצמך שאתה מחליט שכל מי שמרוויח 7000 שקל מקבל.
אריאל אטיאס: אני לא יודע לענות על הדבר הזה, כי אנחנו בסך הכל המוביל הארצי של הכסף בתחום הזה של משרד האוצר.
אריאל אטיאס: אני מאוד רוצה שצעירים יהיו באופקים.
אריאל אטיאס: אני חושב שלכל זוג צעיר אם המדינה יכולה לתת זה יהיה מצוין, אבל בסוף הקריטריון הוא כסף.
אריאל אטיאס: אם הרחבת את הקריטריון הכנסת עוד עשרות אלפים.
ליה שמטוב: יש היום דירות ריקות.
אריאל אטיאס: במצפה רמון יש 200 דירות ריקות.
אריאל אטיאס: אני מאוד אשמח שזוגות צעירים ילכו לשם.
אריאל אטיאס: אני חושב שמנכ"ל עמידר משלם כסף על הדירות הריקות.
אריאל אטיאס: אנחנו מוכנים לשלם כסף כדי שאנשים ילכו לגור שם.
ליה שמטוב: למה לא לשנות את הקריטריון ולתת לזוגות צעירים?
אריאל אטיאס: אין בעיה, אני מוכן לשנות כל קריטריון כדי שייכנסו כמה שיותר משפחות.
אריאל אטיאס: בסוף זה עניין של כסף.
אברהם שרנופולסקי: האם קיימת במשרד השיכון תכנית לחידוש בניית דיור מוגן ודיור ציבורי?
אברהם שרנופולסקי: מה אתם מתכוונים לעשות לגבי 60 אלף הקשישים ניצולי השואה שמשלמים יותר מ-60% משכר הדירה?
אברהם שרנופולסקי: לאן נעלמו 2 מיליארד שקל שמשרד האוצר קיבל מחברת עמידר?
אברהם שרנופולסקי: החוק מחייב אתכם לבנות דירות חדשות.
אברהם שרנופולסקי: למה משרד השיכון לא משפיע על המדיניות של הקבלנים?
אברהם שרנופולסקי: הם בונים דירות גדולות ויקרות, הם לא בונים דירות קטנות בנות 2 חדרים.
עדי בן-יעקב: האם עדיין מוכרים רק לדיירים, או מוכרים גם מכירה חופשית?
עדי בן-יעקב: אם מוכרים מכירה חופשית, כמה ולמה?
עדי בן-יעקב: אני מבין את השאלה של הקריטריונים שאפשר לשנות.
עדי בן-יעקב: אם קיימים קריטריונים, איך יש תור של כל כך הרבה אנשים?
עדי בן-יעקב: אני מבין שיש שאלה של כסף.
עדי בן-יעקב: הכסף הזה הוא לא רק כסף של משרד השיכון אלא כל ההוצאות של עם ישראל.
עדי בן-יעקב: חלק מהזכאים הם אנשים שהזמן משחק לרעתם.
אופיר פינס-פז: כמה זמן לוקח התור?
דוד קשאני: 3,4 שנים, 10 שנים.
יעקב ברוש: בירושלים מעל 7 שנים.
דוד קשאני: השיטה הכי טובה לפתור את הבעיה הזאת זה החוק שחוקק בכנסת למען דיור בר השגה.
דוד קשאני: אתם לפי החוק יכולים להכריח את הקבלנים לתת 10% או 15% מהדירות לדיור הציבורי.
מרינה סולודקין: זה החוק שלי.
דוד קשאני: לא רוצים לקדם את זה.
דוד קשאני: יש את החוק של שטרית.
דוד קשאני: החוק עבר בכנסת ה-17.
דוד קשאני: אני חושב ששר השיכון צריך ליישם את החוק של שטרית יחד עם החוק של חברת הכנסת מרינה סולודקין.
מרינה סולודקין: שטרית בקדנציה הקודמת לא יכול היה לעשות חוקים בגלל שהוא היה שר.
מרינה סולודקין: אין חוק כזה.
דוד קשאני: הוא עבר.
אריאל אטיאס: אתה מדבר על דירות להשכרה, לא על דיור ציבורי.
קריאה: שמעתי שנותנים סכומים די גדולים לשיפוצים.
קריאה: אחר כך לא רואים לאן לוקחים את הכסף.
קריאה: נתנו 20 אלף שקל לשיפוצים.
קריאה: מה שיצא מזה זה קצת צבע.
אריאל אטיאס: הסיפור של התור הוא לא סיפור של מדיניות, הוא סיפור של כסף.
אריאל אטיאס: הסיפור של שני מיליארד הוא בהסכם.
אריאל אטיאס: כשנכנסתי למשרד השיכון גיליתי את זה.
אריאל אטיאס: הייתי בין המום למזועזע בנוגע להסכם של המדינה עם סוכנות עמיגור לגבי מה עושים עם הכסף של הדירות של עמיגור.
אריאל אטיאס: יש לנו בעיה תקציבית קשה.
אריאל אטיאס: תוסיפו את הקיצוצים שנמצאים על סדר היום הממשלתי.
אריאל אטיאס: בכל הממשלות בונים תקציב והקיצוץ פוגע בתקציב.
אריאל אטיאס: זה לא הולך על הפינוקים של המשרד, זה הולך על הדברים הבסיסיים ביותר.
אריאל אטיאס: זה לא פוגע במשכנתא.
אריאל אטיאס: כשאומרים שמקצצים במשרד הבינוי והשיכון 15% זה אומר שזה יורד משיקום שכונות, זה לא יורד מהמשכנתא.
אריאל אטיאס: זה יורד מהתקציב הגמיש.
אריאל אטיאס: יש הסכם בין המדינה לעמיגור על כך שהיא רוצה לפצות את הסוכנות.
אריאל אטיאס: איך מפצים את הסוכנות?
אריאל אטיאס: מוכרים דירות.
אריאל אטיאס: עד 33 אלף דולר זה המחיר שהמדינה מקבלת, כל השאר עמיגור מקבלת.
אריאל אטיאס: היתרה של הכסף בדירות של עמיגור הולכת לסוכנות.
דוד קשאני: הוא הולך ליהדות ארצות הברית.
אריאל אטיאס: אני לא יודע מה הסוכנות עושה עם זה.
אריאל אטיאס: זה הסכם שהיה בין המדינה לסוכנות.
מרינה סולודקין: לפנסיונרים של הסוכנות.
אריאל אטיאס: צריך למכור 200 דירות.
אריאל אטיאס: המצב הוא שאנחנו מוגבלים בכסף ויש הרבה אנשים שנזקקים לדיור הציבורי.
אריאל אטיאס: השאלה היא אם נכון שנקנה דירות ואז נפתור בעיה לכמות קטנה, או שעדיף שנשתתף בהחזר שכירות מוגדל ואז נפתור בעיה לאוכלוסייה הרבה יותר רחבה.
אריאל אטיאס: זאת דילמה שעלתה.
אריאל אטיאס: משרד האוצר לא בא ואמר שלכל כמות של אנשים יהיה כסף, אלא שיש סכום מסוים של כסף שלא מספיק לתור.
אריאל אטיאס: זה לא כמו קצבאות ילדים שאם יש הרבה ילדים המדינה נותנת את קצבאות הילדים, היא לא אומרת שאין לה.
אריאל אטיאס: כולם מקבלים קצבאות ילדים, כולם מקבלים קצבאות זקנה.
אריאל אטיאס: בדיור הציבורי זה לא כך.
אריאל אטיאס: יש כמות מסוימת של כסף שמתחלקת.
אריאל אטיאס: כשהאדם מקבל שכירות הוא משכיר דירה איפה שהוא רוצה.
אריאל אטיאס: נכון שלא תמיד זה מכסה 100%.
אריאל אטיאס: למי שזכאי לדיור ציבורי מציעים לקבל 2200 שקל שכר דירה.
אריאל אטיאס: זה לא תמיד מספיק לסדר הכל, אבל אני רוצה להזכיר לכם שהדיור הציבורי זה לא פנטהאוזים, זה תמיד דירות של 60 מטר, 70 מטר.
אריאל אטיאס: יש גם דירות יותר קטנות.
אריאל אטיאס: אלו דירות שנבנו בשנות ה-50,60 של המדינה.
אריאל אטיאס: מי שרוצה דירה בירושלים צריך לחכות 7 שנים כי יש 350 ממתינים.
אריאל אטיאס: אין לנו 300 מיליון שקל לקנות לתושבי ירושלים הזכאים דירות.
אריאל אטיאס: אנחנו באים לאותו זכאי ואומרים לו שיש לו זכאות אבל אין לנו כסף.
אריאל אטיאס: אם הוא רוצה לקבל 2200 שקל לחודש הוא יוצא מהתור ל-5 שנים.
אריאל אטיאס: כל עוד הוא זכאי ולא משתנה הקריטריון הוא מקבל 2200 שקל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם זה לא מעלה את מחירי הדירות בסופו של דבר?
אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי לדיון שלנו אם זה מעלה או לא מעלה.
אריאל אטיאס: העלאת מחירי הדירות היא תוצאה של היצע וביקוש.
עדי בן-יעקב: לכל זכאי לדיור ציבורי יש הטבה של 2200 שקל?
אריאל אטיאס: הוא בוחר במסלול שמתאים לו.
אריאל אטיאס: אם הוא יוצא מהתור ל-5 שנים הוא מקבל החזר שכירות.
ליה שמטוב: לא משנה אם הוא ותיק או עולה חדש?
ישראל שוורץ: זה מתייחס לזכאים ותיקים עם 4 ילדים.
אריאל אטיאס: שאלתם שאלה לגבי העולים.
אריאל אטיאס: נשאלתי שאלות שהמכנה המשותף שלהן הוא תקציב.
אריאל אטיאס: אני אשמח אם יהיה לנו חצי מיליארד שקל כדי לקנות דירות ולפתור חלק נכבד מהבעיות.
אריאל אטיאס: אני מתעסק עם השיקולים שלנו ברמת המדיניות.
אריאל אטיאס: יש אצלנו איזה שהוא משהו לא סגור ברמת המדיניות של לפתור מקרים קשים.
אריאל אטיאס: הנכים הם המקרים הקשים ביותר.
אריאל אטיאס: יש נכים שמחכים בתור לדירה.
אריאל אטיאס: אנחנו מנסים לגבש סכום תקציבי שעולה על הרבה מיליונים כדי לנסות לפתור את המצוקה של המקרים הקשים.
אריאל אטיאס: המצב של כל מי שזכאי לדיור ציבורי הוא קשה, אבל הנכים הם בראש סדר העדיפויות.
אריאל אטיאס: אי אפשר לטרטר נכים בשכירות דירה.
אריאל אטיאס: הם צריכים לשפץ את הדירה שלהם, הם צריכים להרחיב את הכניסות.
אריאל אטיאס: יש לזה משמעות.
אריאל אטיאס: הם צריכים לעשות פעולה בתוך הדירה בשביל לגור בה.
אריאל אטיאס: לגבי השאלה אם הדירות נמכרות רק לדיירים, אז הדיור הציבורי נמכר רק לבעל הדירה שיש לו זכאות.
דוד קשאני: עמידר מכרה דירות ליד הבית שלי.
קריאה: יש מספר דירות קטן שאנחנו מוכרים.
קריאה: מדובר בדירות שעומדות שנים על גבי שנים ריקות, או שההרס שלהן בלתי ניתן לתיקון.
קריאה: רק דירות כאלו מוכרים.
קריאה: אין לנו שום מטרה למכור את הדירות האלו אם יש להן איזה שהוא ביקוש.
אריאל אטיאס: לגבי הנושא של להשפיע על מדיניות הקבלנים.
אריאל אטיאס: זה נושא שנמצא בעבודה, כולל המודל של ארצות הברית.
אריאל אטיאס: אני מעריך שבמכרזים הקרובים של משרד הבינוי והשיכון זה יבוא לידי ביטוי, כולל הנושא של אחוזים בדיור הציבורי שיהיו במכרזים.
אריאל אטיאס: גם בנושא של דירות להשכרה צריך לדעת שאין מספיק תמריצים לקבלן להשקיע בקרקע, בפיתוח ובכל המשתמע בכך.
אריאל אטיאס: המודלים שיש בעולם של דירות להשכרה הם עם תמריצים הרבה יותר משמעותיים בתחום המיסוי.
אריאל אטיאס: יש את החוק לעידוד השקעות הון.
אריאל אטיאס: אני מעריך שנעשה איזה שהם דברים ניסיוניים כדי שנדע שניסינו.
אריאל אטיאס: זה מוקדם לתת את התכנית המדויקת .
אריאל אטיאס: אני חושב שזה אחד הדברים המרכזיים שאנחנו צריכים לעשות.
אריאל אטיאס: אני לא חכם על אחרים בכסף של אחרים, אבל יש לנו מצוקה תקציבית.
אריאל אטיאס: בסוף המצוקה גודלת ואין פתרון.
אריאל אטיאס: כל העניין של לתת 2200 שקל בחודש לזכאים זה על מנת לצמצם את הבעיה.
אריאל אטיאס: זה לא פותר את הבעיה.
אריאל אטיאס: אי אפשר להתעלם מזה שזה שמקבל את הסיוע בוחר איפה לגור.
אריאל אטיאס: אתם מכירים את הבעיה שמפנים מישהו לדיור הציבורי ולא מתאים לו השכנים, לא מתאימה לו הסביבה, לא מתאימה לו השכונה, הוא רוצה לחנך את הילדים בצורה שיהיה לו נוח איתה.