GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלבי מלכה: אבל בטפסים הוא רושם.
רוברט טיבייב: מי עושה את האבחנה?
חנן אחיטוב: הנציג של הסוכנות.
רוברט טיבייב: נציג של הסוכנות עושה את האבחנה, מעביר את המסמכים לנתיב או ממשיך הלאה?
חנן אחיטוב: או ממשיך הלאה לאן שהוא ממשיך.
רוברט טיבייב: בשגרירות?
חנן אחיטוב: כנראה.
רוברט טיבייב: אתם לא יודעים?
מלה תבורי: בסך הכול מתחילת שנת 2000 היו כ-235 כאלה שעלו מגרמניה יוצאי חבר המדינות.
רוברט טיבייב: ומצרפת, איטליה, ספרד, יש המון מדינות.
רוברט טיבייב: יש כאלה.
חנן אחיטוב: בודדים.
חנן אחיטוב: אני לא מדבר על כלל האוכלוסייה.
חנן אחיטוב: אני מדבר על יוצאי חבר המדינות.
חנן אחיטוב: נגיד הוא יושב בספרד במקום טוב ופתאום הוא רוצה לעלות.
חנן אחיטוב: אז אם יש שם נציג של הסוכנות הוא יעביר אליו את המסמכים.
חנן אחיטוב: אם לא הוא יגיע לארץ, יפנה למשרדנו פה, ויש מצב של שינוי מעמד שגם זה מאוד שכיח פה אצלנו.
חנן אחיטוב: שינוי מעמד.
חנן אחיטוב: כלומר הולך למשרד הפנים, לוקח שאלון שלנו, ממלא אותו, שולח אלינו, אנחנו מזמינים אותו אלינו, בודקים את המסמכים, שוב אותו תהליך, ואז אנחנו כותבים למשרד הפנים.
רוברט טיבייב: אתם מתעסקים רק עם יוצאי חבר העמים?
חנן אחיטוב: בלבד.
חנן אחיטוב: נכון להיום כן.
חנן אחיטוב: ומזרח אירופה.
חנן אחיטוב: הכול במזרח אירופה.
חנן אחיטוב: כל מה שהיה פעם שייך לגוש הסובייטי אנחנו מטפלים בו.
רוברט טיבייב: זה לא משנה איפה הוא גר נכון להיום?
חנן אחיטוב: נכון להיום.
חנן אחיטוב: (סיור)
עירית כפיר: שמי עירית.
עירית כפיר: אני אחראית על הפיתוח.
עירית כפיר: אנחנו עוסקים בכל נושא התוכן של הפעילויות.
עירית כפיר: חלוקה לפי גילאים, קבוצות תוכן, קבוצות עניין.
עירית כפיר: אני אעבור ככה במהירות על יעדי תחום פיתוח.
עירית כפיר: לפתח תוכניות לקידום עלייה וזיקה ישראלית.
עירית כפיר: קשר עם קהלי יעד בגילאי 18 עד 28.
עירית כפיר: זו קבוצת הגיל שהשנה נתנו הרבה מאוד תשומת לב ייחודית לענות על הצרכים המיוחדים.
עירית כפיר: מתוך ידיעה שהיום גם כללי היעד שלנו באמת מוכוונים לתרומה האישית.
עירית כפיר: מה יוצא לי מזה?
עירית כפיר: אני מכוון את עצמי אם זה למידת הזיקה ועד כדי עלייה.
עירית כפיר: לספק מענה למרכזים שלנו בתחום ההדרכה, תוכן ואירועים מיוחדים.
עירית כפיר: נגיע לזה בהמשך.
עירית כפיר: לקיים מעקב ובקרה אחר התנהלות תוכניות בשטח.
עירית כפיר: לקדם פעילות שיווק ופרסום במסגרת פעילות המרכזים.
עירית כפיר: לקדם ולפתח שיתופי פעולה פנים וחוץ ארגוניים.
עירית כפיר: זה תחום שגם השנה עסקנו בו רבות.
עירית כפיר: גם עם גופים בארץ וגם עם גופים בחוץ לארץ.
עירית כפיר: באמת מתוך מקום להגיע לכל ישות כזאת מוסדית שהיא המובילה בתחום הפרופסיונאלי שלה.
עירית כפיר: אם אנחנו עוסקים למשל בהנצחת זיכרון השואה אז אנחנו עובדים עם יד ושם על מנת שהלמידה תהיה באמת מהמקום הכי נכון והכי ראוי.
עירית כפיר: תחומי הפעילות.
עירית כפיר: יש כאן הפרדה בין תחומים שהם פרויקטים ואירועים רבי משתתפים שהם באמת באים לרכז קהלי יעד מספקטרום גדול של גילאים, תחומי עניין, תחומי עיסוק.
עירית כפיר: אנחנו בדרך כלל מתחברים לפסטיבלים, לירידים בינלאומיים שמתקיימים על אדמת חב"מ ומדינת ישראל.
עירית כפיר: מדינת ישראל עם היכולות שלה החדשניות, העכשוויות.
עירית כפיר: לכל פסטיבל או יריד כזה, אפשר להשתמש בדוגמאות, ירידים להשכלה גבוהה, פסטיבלים של מוסיקה, של תערוכות.
עירית כפיר: אנחנו משתדלים להיות בכל אירוע בינלאומי כזה, להביא את מדינת ישראל לתוך הפסטיבל.
עירית כפיר: האירועים האלה זוכים להדים מאוד מרכזיים.
עירית כפיר: מאוד חשוב שמדינת ישראל תעמוד שם לצד מדינות אירופה.
עירית כפיר: אנחנו עושים את זה גם באהבה וגם באופן מאוד מקצועי.
עירית כפיר: תערוכות שמצוינות כאן זה תערוכות שאנחנו מוציאים מהארץ, מכאן שמסמלות את מדינת ישראל.
עירית כפיר: השנה עשינו תערוכות בסימול מאה שנה לעיר תל אביב.
עירית כפיר: תערוכות שאנחנו מעצמנו יזמנו, צילמנו, שלחנו לשטח.
עירית כפיר: התערוכות עדיין מסתובבות בסבב.
עירית כפיר: זכו לאהדה ולהרבה מאוד עניין.
עירית כפיר: בהרה מאוד תחומים אנחנו משתדלים להוציא תערוכות שכמובן מייצגות את ההוויה החברתית התרבותית של מדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: האם מתייחסים אליכם כמו שגרירות או משהו כזה או שאתם צריכים להתחבא?
נעמי בן עמי: אנחנו ממש לא מתחבאים.
עירית כפיר: האירועים הגדולים האלה מגיעים אליהם קהלי יעד רבים מאוד.
עירית כפיר: במאות ואלפים.
עירית כפיר: כי הם ירידים שהיוזמה היא מקומית ובהם מציגות מדינות אירופה ומדינת ישראל.
עירית כפיר: זה נותן חשיפה מאוד גדולה ליכולות ודרכי הפעילות שלנו פה במדינת ישראל.
עירית כפיר: משם אנחנו מקבלים הרבה מאוד קהלי יעד חדשים.
עירית כפיר: ומאוד חשוב לנו לייצג את מדינת ישראל ולהגיע לעוד ועוד קהלי יעד חדשים.
עירית כפיר: נושא של נציגים ומרצים.
עירית כפיר: זאת פעילות מאוד ייחודית.
עירית כפיר: אנחנו ביוזמות שלנו שולחים אנשי רוח, מדע, השכלה, כל תחומי החיים שלנו במדינת ישראל בדרך כלל שיש להם איזושהי ייחודיות, מובילי תוכן ועניין, משתדלים מאוד שהם יהיו כאלה שעשו עלייה וגם הגשימו יפה את תחום העיסוק שלהם.
עירית כפיר: אנחנו שולחים אותם לסמינרים, למפגשים רבים מאוד בתוך אוניברסיטאות עם הרבה מאוד סטודנטים, שזה מתחבר אחר כך לפעילות שלנו עם נוער וצעירים.
עירית כפיר: הם חלק מתוך יריד ספרים בינלאומי.
עירית כפיר: אנחנו בחודש הבא ממש בתחילת ספטמבר יריד ספרים בינלאומי במוסקבה שזה אירוע רב משתתפים בקנה מידה שלנו כאן בישראל קצת קשה להכיר את הנוכחות הגבוהה הזאת.
עירית כפיר: נשלחים שלושה סופרים שמספרים על הכתיבה בישראל, על הספרות, על התרבות.
עירית כפיר: זה נותן הד ציבורי.
עירית כפיר: חשיפה מאוד יפה בכלי התקשורת, ברדיו, בטלוויזיה, מסיבות עיתונאים.
עירית כפיר: וזה נוגע לא רק לנוכחים בתוך היריד אלא גם לבתי האב בכלל בתפוצה.
עירית כפיר: גם כתיבה ברוסית וגם בעברית וגם הכתיבה בעברית שמתורגמת לרוסית.
עירית כפיר: היריד הוא מאורגן מקומית.
עירית כפיר: זוכה להרבה מאוד עניין, חשיפה מאוד גדולה.
עירית כפיר: ימי ישראל זה יוזמות שלנו שאנחנו יוזמים להביא את מדינת ישראל כמעט לכל מקום.
עירית כפיר: השליחים שלנו יוצאים לשטח, למרחבים העצומים האלה, בעיקר לאוניברסיטאות ששם יש הרבה מאוד קהל יעד וקבוצות הגיל החשובות.
עירית כפיר: מביאים את מדינת ישראל אם זה דרך התרבות או דרך האמנות, או דרך מדע הייטק, כל אותם תחומים שישראל יש לה יכולות מאוד גבוהות.
עירית כפיר: אנחנו לא מצפים שיבואו אלינו אלא יוצאים הרבה מאוד למרחב העצום הזה בפריפריות.
אברהם מיכאלי: אם את רוצה לקיים פעילות באוניברסיטה, מישהו מאפשר לך את זה?
עירית כפיר: כן.
עירית כפיר: זו מערכת שעושים הרבה מאוד הכנה מראש.
עירית כפיר: באמת אי אפשר להיכנס לאוניברסיטה ולהחליט היום יש יום ישראל בהפסקה הגדולה.
עירית כפיר: זה לא עובד כך.
עירית כפיר: זה הרבה מאוד קשרים של השליחים שלנו שמתבססים על עבודה שנבנית לאט לאט עם קשרי אמון ובאמת עם הבנות שמאפשרים לנו להעביר את התוכן.
עירית כפיר: כרגע אנחנו ב-20 אוניברסיטאות שפיתחנו שם את לימודי השפה העברית כאשר זה פעילות של נתיב.
עירית כפיר: זה איזשהו כלי פעם אחת בשביל מדינת ישראל לעסוק בהקניית השפה וזה גם משרת את אותו רקטור באוניברסיטה שאחר כך מאפשר לעשות את כל אותה פעילות שלנו.
אברהם מיכאלי: יש שיתוף פעולה עם חפציבה וארגונים אחרים?
נעמי בן עמי: בעיקרון יש שיתוף פעולה בשטח בין כל הארגונים.
נעמי בן עמי: ספציפית לגבי אותה פעילות באוניברסיטאות.
רוברט טיבייב: אתם משתפים פעולה עם חב"ד?
נעמי בן עמי: אנחנו משתפים פעולה.
נעמי בן עמי: הרב זליג אשכנזי הרב של חב"ד.
נעמי בן עמי: אל תבין אותי לא נכון.
נעמי בן עמי: אני לא נותנת פה דין וחשבון לא על פעילות נתיב ולא על הפעילות האישית שלי.
נעמי בן עמי: אני לא מתנצלת ולא צריכה להתנצל.
נעמי בן עמי: קצת תמוה בעיני האופן שבו אתה שואל.
נעמי בן עמי: אני הייתי שגרירת ישראל באוקראינה ואם נורא מעניין אותך שיתופי פעולה שלי עם תנועת חב"ד אז אני חושבת שאין רב שלא מכיר אותי.
עירית כפיר: יש כאן עוד פעילות שהיתה השנה מאוד מבורכת ואנחנו נמשיך איתה, זה הנושא של יזמות עסקית.
עירית כפיר: אנחנו מנסים לאתר את הצרכים האישיים.
עירית כפיר: היום הפרט בוחן את עצמו דרך היכולת שלו להתחבר למדינת ישראל ולהגיע לאותה תובנה שהוא מוצא את ישראל כמקום ראוי לחיות בו.
עירית כפיר: הנושא של העיסוק ביזמות פרטיות עסקיות ולא משנה עכשיו באיזה תחום עסקי מבחינות ומבדיקות שעשינו בשטח היה מאוד מעניין.
עירית כפיר: חברנו עם העמותה ליזמות עסקית פה במדינת ישראל שהיא המובילה בתחום התוכן והחיבור של יזמות עסקית במדינת ישראל והשתלמו כבר קרוב ל-400 יזמים שלמדו איך אפשר להעתיק את העסק שלהם משם פה למדינת ישראל בהיבט החוקי והכלכלי.
עירית כפיר: זה פרויקט שתופס תאוצה.
עירית כפיר: ישבתי עם ראש הלל שהוא אגודת הסטודנטים המקומית.
עירית כפיר: יש התעניינות בקרב סטודנטים שהולכים לקראת יזמות עסקית.
נעמי בן עמי: רק תזכירי שאחר כך גם יש את המשך היחסים עם אותם אלה שהדריכו אותם במהלך הקורסים ועכשיו אנחנו מנסים לעשות פרויקט נוסף עם משרד הקליטה על מנת לאפשר לאותם אלה שיחליטו לעלות לישראל לאפשר להם קורס משודרג יותר כבר בישראל.
עירית כפיר: פעילויות שתפסו מקום מאוד מרכזי בקרב נוער והצעירים.
עירית כפיר: אלה קבוצות הגיל שמצד אחד לא לקחו החלטות קבועות לחיים שלהם.
עירית כפיר: הם בתהליך למידה.
עירית כפיר: אנחנו רואים סוג של מנהיגות מתפתחת וגם פוטנציאל שהוא יכול להיות בשל יותר לעלייה.
עירית כפיר: מצד אחד הם לא קבועים במדינות שהם חיים בהם.
עירית כפיר: מצד שני הם כבר משתחררים מהחלטות הורים.
עירית כפיר: פרויקט שהוא ייחודי והוא מכונן זה פרויקט הצופים.
עירית כפיר: אנחנו בהחלטת ממשלה לקראת סוף שנה שעברה החלטנו להביא את תנועת הצופים העבריים לחב"מ כאשר התחלנו לעסוק בהטמעה של כל התהליך הזה באוקראינה מהטעם שיותר קל שם לפעול בגלל צורת המשטר.
עירית כפיר: כל התהליך הזה היה ארוך עם קבוצות מיקוד, עם הורים ובאמת בחנו מה הילד עושה בשעות הפנאי, מה מידת העניין שלו להיחשף לתנועת הצופים העבריים ששמה לה למטרה את הנושא של מדינת ישראל והציונות.
עירית כפיר: זה נתפס יפה.
עירית כפיר: ממש שבוע שעבר השלמנו כאן סמינר מנהיגות ציונית שנכחו בו 70 משתתפים כאשר כבר הרחבנו את זה לרוסיה, אסיה, קוקז וביילרוס.
עירית כפיר: באוקראינה בקייב ובקישנב יש כבר פעילות.
עירית כפיר: במהלך השנה התחילו לגייס חניכים.
עירית כפיר: זה בתוך בתי הספר יחד עם מנהלי הספר בשיתוף ההורים.
עירית כפיר: מחפשים גם ההורים וגם הילדים שעות פעילות פנאי שבאות ממקום של ערכיות.
עירית כפיר: אנחנו נתחיל גם ברוסיה.
אברהם מיכאלי: איך ההורים מגיבים לזה?
נעמי בן עמי: ההורים מגיבים טוב.
נעמי בן עמי: נעשה גם תיאום ציפיות עם ההורים.
נעמי בן עמי: להורים זה מבטיח פעילות חיובית בשעות הפנאי.
עירית כפיר: כרגע אנחנו בשלב יותר מתקדם באוקראינה ובמקביל מתחילים עם רוסיה.
אברהם מיכאלי: למה דווקא צופים?
נעמי בן עמי: זו התנועה היחידה שהיא א פוליטית.
עירית כפיר: מנהיגות נוער במרכזים ובמעונות הסטודנטים.
עירית כפיר: אלה קבוצות הליבה שאנחנו מנסים לרכז ולהתחיל להוציא אותם מהאדישות.
עירית כפיר: להביא אותם להתעניין בנושא של מדינת ישראל דרך פיתוח מנהיגות, דרך קבלת אחריות וגם במפגשים לא רק סביב חגי ישראל אלא מפגשים קבועים שאנחנו מקיימים איתם שעונים גם על הצרכים האישיים שלהם.
עירית כפיר: אני ברשות
עירית כפיר: כם אעבור לתגלית ולמסע.
עירית כפיר: את פרויקט תגלית אתם מכירים.
עירית כפיר: זה פרויקט עולמי.
עירית כפיר: אנחנו השנה על הפרויקט הקיים יצקנו תוכן ייחודי.
עירית כפיר: זה תמיד אותו רציונאל.
עירית כפיר: לתת איזושהי אמירה ונגיעה אישית לפרט.
עירית כפיר: לתוך הסיור של תגלית קבענו קבוצות עניין שיש להם מכנה משותף של עיסוק.
עירית כפיר: קבוצה ראשונה באה מעולם התוכן הרפואי.
עירית כפיר: רופאים, אחיות.
עירית כפיר: חשפנו את מדינת ישראל עם דגש על נושא הרפואה.
עירית כפיר: הגיעו לחדר טראומה בהדסה עין כרם.
עירית כפיר: נחל הצלחה והרבה מאוד עניין.
עירית כפיר: יש לנו שתי קבוצות נוספות.
עירית כפיר: אחת מתחום התרבות והאמנות ואחת מתחום ההייטק.
עירית כפיר: אז ההייטק היו בטכניון, נכנסו למרכז מתן בחיפה, לגוגל, לנטויז'ון.
עירית כפיר: החיבור דרך תחום העיסוק מוסיף פלטפורמה מעבר להיכרות עם מדינת ישראל.
עירית כפיר: לתגלית הוספנו את תחום העניין.
עירית כפיר: נושא של מסע.
עירית כפיר: את פרויקט מסע אתם מכירים אני מאמינה.
עירית כפיר: עשינו איזשהו סקר על בסיס מבקרי תגלית בקיץ שעבר כאן ולמדנו מה מעניין אותם.
עירית כפיר: מה חשוב להם ללמוד.
עירית כפיר: המוטו היה מנהל עסקים ושיווק בינלאומי.
עירית כפיר: זה היה עוד טרם המשבר הבינלאומי ואנחנו פיתחנו יחד עם המרכז האקדמי באריאל תוכנית יהודית בשפה הרוסית בתחום מנהל עסקים ושיווק בינלאומי.
עירית כפיר: סיימנו מחזור ראשון עם 67 משתתפים.
עירית כפיר: היו פה ממרץ עד יולי.
עירית כפיר: בשבוע הבא צפויים לנחות כאן מאה משתתפים נוספים.
עירית כפיר: כבר 19 מסלול המשך ללמידה אישית, ו-85 מגיעים למחזור בתחום של מנהל עסקים.
עירית כפיר: זה תפס תאוצה מאוד גבוהה.
עירית כפיר: כאן יש חיבור מאוד מעניין.
עירית כפיר: 4 חודשים להיות במדינת ישראל, גם ללמוד, גם לרכוש שפה, גם לסייר, גם ללמוד עושה מעבר מאוד נוח.
נעמי בן עמי: רק תסבירי במה זה שונה ממסע רגיל.
נעמי בן עמי: אנחנו מביאים קבוצות והקבוצות האלה מקבלות את כל התוספת היהודית.
נעמי בן עמי: יעודית וגם יהודית.
נעמי בן עמי: זה מה שנותן להם בעקיפין מה שהם לא קיבלו קודם.
נעמי בן עמי: כי קודם הם הובאו כסטודנטים בודדים.
נעמי בן עמי: כאן הם מקבלים תוספת מאוד נכבדה של התכנים וזה מה שגורם להם להדק את הזיקה למדינת ישראל.
נעמי בן עמי: מתוך ה-70 עשרים למעשה מתכננים את העלייה לישראל.
עירית כפיר: יש כבר ארבעה שנשארו ישר.
עירית כפיר: אחרים דרך פרויקט שכבר חיברנו דרך מנהל הסטודנטים של משרד הקליטה.
עירית כפיר: זה בתהליך מאוד מתקדם ומאפשר נחיתה רכה יותר.
עירית כפיר: במהלך כל הלמידה אנחנו מלווים את המשתתפים, מכינים אותם לקראת פרויקט שמי שחוזר לשם כבר יגויס ויעזור לנו, יהיה סוג כזה של שגריר, לספר על החוויה, בשביל להניע את המערכת.
ליה שמטוב: עם מכללת יזרעאל אתם לא משתפים פעולה?
רונן רפאל: עמק יזרעאל דיברנו.
רונן רפאל: עכו פנו אלינו.
רונן רפאל: גליל, נגב, הצענו להם.
רונן רפאל: אין שום בעיה.
רונן רפאל: כל מי שרוצה ופונה מתקבל.
רונן רפאל: יש ערך מוסף לקהילה.
אברהם מיכאלי: איך אתם בוחרים סטודנטים?
אברהם מיכאלי: באזור מסוים?
עירית כפיר: בכל האזורים.
עירית כפיר: הפרישה בכל האזורים.
עירית כפיר: עם קריטריונים מאוד מדויקים, עם תיאום ציפיות מלא, עם עבודה מאוד מדויקת.
עירית כפיר: אנחנו מחתימים אותם על חוזה של התחייבות לכל הכללים האקדמיים של מדינת ישראל.
עירית כפיר: ירידה לכל הפרטים.
עירית כפיר: המסע הייחודי הנוסף שיש כאן והוא גם ייעודי שלנו הוא בית ספר לרפואה של הטכניון בבית החולים רמב"ם.
עירית כפיר: זה מסע רפואה.
עירית כפיר: זו משימה לאומית.
עירית כפיר: כי חסרים רופאים במדינת ישראל.
עירית כפיר: אנחנו בימים האלה חורשים את כל השטח לחפש את הרופא, לא את הסטודנט שהוא לומד אלא את הרופא.
נעמי בן עמי: אם נחזור לפרויקט מסע אנחנו רואים את זה כפרויקט לאומי.
נעמי בן עמי: לאור מה שאנחנו שומעים פה.
נעמי בן עמי: אנחנו מבינים ממה נובע הקושי כי הקריטריונים לגיוס הם בנקודה מסוימת שאותו רופא נמצא בה.
נעמי בן עמי: זה לא לגמרי תואם את התהליכים בחו"ל.
נעמי בן עמי: מה שקורה ששם הוא התחיל איזושהי דרך והוא מפחד לעזוב ולצאת.
נעמי בן עמי: יכול להיות שמזה נובעת הבעיה.
עירית כפיר: יש קורס לטובת הרישוי ואחר כך יש להם עוד 5 חודשים של הסתכלות, כל אחד בתחום התמחות שלו.
אברהם מיכאלי: בשנות התשעים היתה הצפה של רופאים.
אברהם מיכאלי: עכשיו לא באים בכלל.
אברהם מיכאלי: מה השתנה?
נעמי בן עמי: מה שהשתנה שהרבה מהרופאים האלה לא נקלטו בישראל.
נעמי בן עמי: עם כל הכבוד לנו אנחנו אור לגויים אבל יחד עם זאת הגיע הזמן שאנחנו נדאג לעצמנו ואנחנו עכשיו בבעיה.
עירית כפיר: נושא של נעלה אנחנו נכנסים כבר סוף שנה זו חזרה לפרויקט נעלה בנושא של גיוס ושיווק ופרסום.
עירית כפיר: זו עבודה משותפת יחד עם מנהלת נעלה ועם הסוכנות היהודית.
עירית כפיר: ונקווה להרחיב את השורות ולהחזיר את הפרויקט לימי תפארתו ולהביא לכאן נוער שיהיה פה מגיל 14.
עירית כפיר: 90% מהנוער הזה נשאר במדינה.
עירית כפיר: כמובן מתגייס.
עירית כפיר: אלה הפרויקטים המובנים שאנחנו עובדים בהם.
עירית כפיר: יש פרויקט בבית ספר לצניחה בתל נוף.
עירית כפיר: זהו.
נעמי בן עמי: מקודם דיברנו על הגילאים.
נעמי בן עמי: מגיל 18 אנחנו עכשיו מרחיבים את זה הודות לפרויקט הצופים וזה כבר מגיל 14 משום שאנחנו התרכזנו בגילאים הבוגרים יותר.
נעמי בן עמי: לא היה מה להציע לגילאים הצעירים.
נעמי בן עמי: אבל זה לא נכון.
נעמי בן עמי: צריך פשוט להתחיל קודם.
נעמי בן עמי: גיל 18 זה כבר מאוחר.
ליה שמטוב: נעמי תגידי בבקשה, לגבי הפסטיבלים ולגבי היידיש שפיל.
ליה שמטוב: איך נתיב יכול לעזור להם אם הם רוצים להשתתף בפסטיבל ברוסיה?
נעמי בן עמי: אני לא יודעת.
נעמי בן עמי: אנחנו צריכים לבדוק אם זה עובר את ועדת המכרזים.
נעמי בן עמי: אם כן אש אנחנו נשמח מאוד.
נעמי בן עמי: כל מה שאנחנו עושים זה עובר דרך ועדת המכרזים כולל גם אותם הסופרים שנוסעים לירידים, כולל נציגים.
נעמי בן עמי: אם הם עומדים בקריטריונים של ועדת מכרזים אז אנחנו נשמח מאוד.
רוברט טיבייב: התקציב של נתיב?
רונן רפאל: התקציב של נתיב בבסיס 50 מיליון שקל.
רונן רפאל: מתוגבר בתוספות חד פעמיות.
רונן רפאל: בממשלה יש עוד 7.7 מיליון שקלים לפעילות נתיב שזה לפרויקטים יהודיים כמו נעלה ודברים נוספים.
רונן רפאל: תוספות לפרויקטים.
רונן רפאל: הערכה שלנו סדר גודל של 70 מיליון שקלים בשנה.
רוברט טיבייב: ועוד שאלה כוח אדם?
רונן רפאל: אני נוטה להגיד שזה אחד היתרונות שזה ארגון קטן.
רונן רפאל: קשה מאוד לעשות את כל היקף המשימות שאתם רואים פה.
רונן רפאל: כוח האדם זה 49 תקנים מקצה לקצה.
רונן רפאל: מראש הארגון ועד כל העובדים.
נעמי בן עמי: זה לא כולל את השליחים.
נעמי בן עמי: 19 שליחים בשטח ו-49 תקנים במקום.
נעמי בן עמי: המטה זה בארץ.
רוברט טיבייב: אפשר לקבל את החלוקה.
חנן אחיטוב: ברית המועצות לשעבר והבלטיות זה 15 מדינות.
נעמי בן עמי: צריך לקחת בחשבון שיש מקומות שיש שם שליח אחד עם בת זוג ויש שני מקומות שזה שלוחות יותר גדולות, במוסקבה ובקייב ששם יש מספר שליחים בתוך השלוחה.
נעמי בן עמי: אבל כאשר מדובר על מרכז ישראלי, זו נציגות בפני עצמה, זה שליח פלוס בן או בת זוג.
נעמי בן עמי: יש מקומות שהם יושבים בתוך השגרירות.
נעמי בן עמי: יש חוץ מזה מרכזים ישראלים.
נעמי בן עמי: מרכזי תרבות.
רונן רפאל: אנחנו ברשות
רונן רפאל: כם ניפרד מכם כי היא צריכה לנסוע לתוכנית מסע אחרת בדרום.
רונן רפאל: הצגה קצרה של אלבי שאחראי על מערכות המידע אצלנו.
רונן רפאל: אני מזכיר עוד מהפגישה הקודמת שלנו אצלכם שההערכה השמרנית שלנו היא של כמיליון זכאי עלייה באזור הזה.
רונן רפאל: חלק מזה זה לא לחכות שהם יגיעו אלינו אלא לצאת אליהם.
רונן רפאל: לפעול בפריפריה ולהגיע למרביתם ולעניין אותם בתחומי עניין כאלו או אחרים.
רונן רפאל: אלבי יציג את המערכות שתומכות אצלנו את העניין הזה בדמות מאגר ידידים שבנינו שעליו אנחנו מנסים להעלות כמה שיותר נתונים של זכאי עלייה כדי ליצור איתם קשר בלתי אמצעי, לעניין אותם בחומרים שלנו וכולי.
רונן רפאל: אלבי בבקשה.
אלבי מלכה: אני רוצה להתחיל עם ייחודיות מערכות המידע בנתיב.
אלבי מלכה: קודם כל לנתיב יש את מאגר המידע הכי גדול אודות קהל היעד.
אלבי מלכה: אנחנו מדברים החל משנות החמישים העבודה הקונסולארית השוטפת כל הפעילות שמבוצעת נכנסת לתוך מאגר מידע אחד גדול.
אלבי מלכה: אנחנו מחזיקים את מאגר המידע הגדול ביותר גם לגבי פוטנציאל העלייה.
אלבי מלכה: לא רק אלה שעלו.
אלבי מלכה: כל אלה שעדיין שם והם זכאים.
אלבי מלכה: אנחנו יודעים עליהם.
אלבי מלכה: אנחנו יכולים לפנות אליהם.
אלבי מלכה: אנחנו ארגון ממלכתי.
אלבי מלכה: ואנחנו יכולים לשתף פעולה עם עוד ארגונים ממלכתיים שיש להם מאגרי מידע כמו משרד החוץ, משרד הפנים, משרד הקליטה.
טליה אברבוך: אתם מסוכרנים עם המחשב של משרד הפנים?
אלבי מלכה: יש לנו גישה.
אלבי מלכה: הפרישה של השליחים שלנו בשטח והעבודה הצמודה עם קהל היעד הופכים את המאגר הזה למאגר חי, רלוונטי.
אלבי מלכה: הטכנולוגיה שלנו מאפשרת היום לגבי כל הקהל הפוטנציאלי לפלח מה מעניין אותו.
אלבי מלכה: וכך להגיע אליו לפי תחומי עניין, גיל, עיסוק.
אלבי מלכה: אלה שהגיעו לתהליך הקונסולארי כבר הגיעו וביקשו לעשות את הצעד של העלייה.
אלבי מלכה: אנחנו מדברים על אלה שעוד לא עשו את הצעד.
אלבי מלכה: זה לא רק המערכת הקונסולארית.
אלבי מלכה: מכל פעילות של כל המחלקות האופרטיביות אנחנו אוגרים את המידע.
אלבי מלכה: אנחנו גם קולטים באופן קבוע ממידע ממקורות אחרים כדי לטייב, כדי להוסיף, כדי לתקן.
אלבי מלכה: ממשרד הקליטה אנחנו מקבלים מידע באופן שוטף לגבי מי עלה.
אלבי מלכה: גם מארגונים יהודיים.
אלבי מלכה: אנחנו מוסיפים למאגר ידידים.
אלבי מלכה: אנחנו עושים את זה בזכות השימוש ביכולות של המאגר והפרישה שלנו בשטח בכל הפעילויות האלה.
אלבי מלכה: אם עכשיו מעניין אותנו להגיע לאוכלוסיית הרופאים, איך אנחנו מגיעים אליהם?
אלבי מלכה: בעזרת הפעילות בשטח אנחנו יכולים להגיע לאנשים שלא נחשפו לישראל.
אלבי מלכה: לדוגמה משרד הקליטה.
אלבי מלכה: משרד הקליטה יכול לקבל מאיתנו מידע מקדים לגבי כל אלה שעומדים לעלות לארץ.
אלבי מלכה: מה הגילאים שלהם?
אלבי מלכה: מה המקצועות שלהם?
אלבי מלכה: מאיפה הם באים?
אלבי מלכה: אם יש להם קרובים?
אלבי מלכה: הוא יכול לקבל את המידע הזה מראש ולהתכונן לקליטה יותר טובה.
אלבי מלכה: אם למשרד הקליטה יש איזושהי תוכנית שהוא יוצא לשיפור הקליטה להקל על אותם עולים צריך להביא את זה שהם ידעו.
חנן אחיטוב: אדם שמגיע לקונסוליה ממלא שאלון.
חנן אחיטוב: יש מלא מידע לגבי עיסוקים, קרובי משפחה שלו.
חנן אחיטוב: כל הדברים האלו אנחנו מסוגלים לספק כמובן לגורמים ממלכתיים.
חנן אחיטוב: אנחנו מחויבים לפי חוק השבות.
אלבי מלכה: אם נדבר על משרד רוה"מ, משרד החוץ, שירות הביטחון.
אלבי מלכה: העבודה של מידע ומחקר מספקת הרבה פעמים הערכות מצב לגבי הלך הרוח.
אלבי מלכה: אני אעבור לתחום הקונסולארי.
אלבי מלכה: יום אחד יום אחרי שעשינו את החיבור למשרד הקליטה כבר אחד השליחים ישר הגיב ואמר בזכות הקישור באתי להנפיק אשרה למישהו.
אלבי מלכה: בדקתי אותו, השתכנעתי.
אלבי מלכה: אני רואה איזשהו רישום במשרד הקליטה.
אלבי מלכה: אני הולך למחשבים במשרד החוץ.
אלבי מלכה: אני רואה שהוא כבר עלה ב-95.
אלבי מלכה: פשוט מנסה לעשות עוד סיבוב.
אלבי מלכה: מאגר ידידים זאת המערכת שמאפשרת לנו לרכז נתונים בסיסיים אודות פוטנציאל זכאי עליה בכל אזור על מנת להרחיב את מעגל הפעילות ושימור הקשר.
אלבי מלכה: בעזרת התוכנה שנתנו לכל המרכזים והשלוחות הם יכולים בכל הפעילויות הם עושים לרשום פרטים אישיים של האנשים שמשתתפים.
אלבי מלכה: הם מבקשים מהם המלצות מי עוד יכול להתעניין בפעילות של המרכז הישראלי וכך אנחנו מגיעים לעוד אנשים.
אלבי מלכה: התוכנה הזאת מאפשרת לנו לשמור איתם על קשר שוטף.
אלבי מלכה: זו התוכנה שיועדה בעיקר לשמש את השטח בשוטף.
אלבי מלכה: הקטע הטכנולוגי זה הקטע הפשוט פה.
אלבי מלכה: זה תהליך שאפשרי רק בעזרת הפרישה ועבודה מאוד קשה עם קהל היעד כי יש חשש למסור נתונים אישיים.
אלבי מלכה: רק ביצירת האמון אנחנו משלימים את הנתונים.
אלבי מלכה: אנחנו מפרסמים את תוכניות המרכז, אנחנו מזמינים אותם לאירועים.
אלבי מלכה: אנחנו משלימים נתונים לאורך זמן אחרי שנוצר אמון.
אברהם מיכאלי: אתם נעזרים בג'וינט?
אברהם מיכאלי: בסוכנות היהודית?
אברהם מיכאלי: נפש בנפש?
אלבי מלכה: לא תמיד אנחנו מקבלים שיתוף פעולה.
אלבי מלכה: במאגר ידידים אנחנו כן מקבלים נתונים.
נעמי בן עמי: בעיקרון צריך לקחת בחשבון שהארגונים פועלים בשטח לא ששים לשתף במאגר הנתונים שלהם.
נעמי בן עמי: אני מדברת ספציפית על הג'וינט.
נעמי בן עמי: אנחנו לא אמורים להפריע לג'וינט.
נעמי בן עמי: המטרה שלהם היא שימור הקהילות במקום ושלנו היא הקשר למדינת ישראל.
אלבי מלכה: אנחנו אוגרים מידע לפי תחומי עיסוק, פילוג לפי גיל.
נעמי בן עמי: למעשה אנחנו ניסינו להשלים את אותם הדברים, להרחיב באותם הפרויקטים והדברים הייחודיים שלנו מעבר למה שאנחנו יכולים להציג בועדת עלייה וקליטה.
נעמי בן עמי: אי אפשר להגיד שמיצינו את הכל.
נעמי בן עמי: בכל אופן ניסינו.
נעמי בן עמי: אנחנו מתוקף תפקדינו כזרוע רשמית של ממשלת ישראל משתפים פעולה עם כל הארגונים, מקומיים ובינלאומיים.
נעמי בן עמי: אנחנו פתוחים לשיתופי פעולה עם כולם.
נעמי בן עמי: שיתוף הפעולה עם הסוכנות התהדק בגלל נתן שרנסקי.
נעמי בן עמי: אנחנו משתפים פעולה עם משרד הקליטה.
נעמי בן עמי: שמנו דגש על רופאים ויזמות עסקית.
ליה שמטוב: איך הוועדה שלנו יכולה לסייע לבקר במדינות חבר העמים בעזרת נתיב ובעזרת הכנסת?
נעמי בן עמי: אנחנו נשמח מאוד אם אתם תבקרו בשטח.
נעמי בן עמי: אנחנו נשמח מאוד לסייע.
נעמי בן עמי: בניגוד לעבר שיכולנו להציע לחברי כנסת נסיעות אנחנו עכשיו מוגבלים.
ליה שמטוב: בואו נסיים.
ליה שמטוב: הגענו לפה ומארחים אותנו יפה מאוד.
ליה שמטוב: הסבירו לנו.
ליה שמטוב: אנחנו מודים לך מאוד ולכל הצוות שלך ונשתף פעולה.
ליה שמטוב: צהריים טובים לכולם.
ליה שמטוב: רצינו לראות מצגת על עמותת ער"ן, אבל אין מה לעשות, יש כנראה בעיות טכניות.
ליה שמטוב: אני רוצה לברך את כל מי שהגיע היום לישיבת הוועדה.
ליה שמטוב: הנושא שנדון בוועדה היום זה הגידול בשיעור ההתאבדויות בקרב העולים, על-פי דוח של משרד הבריאות, דוח מהשנים 2004 ו-2006.
ליה שמטוב: הדוח הזה מפורסם רק עכשיו, ביוני 2009.
ליה שמטוב: האמת, כשהתחלתי לקרוא את הדוח וראיתי שכתוב פה "אובדנות בישראל 2009", חשבתי שהדוח הזה מתייחס גם לשנים 2009, 2008 ו-2007, ומתברר שהנתונים הם של השנים 2006-2004, ואנחנו לא יודעים מה קורה בשנים שציינתי.
ליה שמטוב: מה אנחנו יכולים ואיך אנחנו יכולים להתמודד אם אין לנו נתונים של השנים האחרונות?
ליה שמטוב: מה שכן למדנו מהדוח, שיש עלייה בשיעור ההתאבדות בקרב עולים.
ליה שמטוב: אם בדוח הקודם, של השנים 2003-1999, הנתונים היו רבע מכלל המקרים, בדוח הזה, זה כבר שליש, ונתון נוסף שבקרב נשים עולות יש עלייה בשיעור מכלל ההתאבדויות.
ליה שמטוב: אני לא יודעת מה לחשוב, גם כשקראתי את הדוח לא ראיתי שהנתונים מפורטים מספיק, לא ראיתי בו את הסיבות להתאבדות.
ליה שמטוב: הייתי מבקשת מאוד ממשרד הבריאות להשלים את הדוח, אולי עד סוף השנה, לשנים 2007 ו-2008, אם אפשר גם ל-2009, כדי לדעת איך להתמודד עם הבעיה ולשקול את דרכי הטיפול.
ליה שמטוב: בכל פעם אנחנו שומעים על תאונות דרכים, אנחנו יודעים כמה תאונות בחודש, כמה תאונות בשנה, גם פה אנחנו צריכים לדעת דברים מפורטים יותר, במשך שנה, במשך חודש, כמה מקרים יש.
ליה שמטוב: אין בכלל ספק שזה מצב חמור ומדאיג מאוד.
ליה שמטוב: אנחנו אוהבים שהעולים מגיעים אלינו, אבל אנחנו גם צריכים לדעת שעלייה זה דבר קשה, ואני, וגם אחרים מאלה שיושבים פה, היינו עולים חדשים ויודעים עד כמה קשה להיקלט פה, בארץ, במיוחד כשלא יודעים את השפה.
ליה שמטוב: מחפשים תעסוקה, יש בעיות דיור, יש בעיות במשפחה.
ליה שמטוב: אולי אם היינו נערכים טוב לנוכח התופעה הזאת, יכול להיות שלא היינו מקבלים היום את הדוחות האלה, עם המספרים האלה.
ליה שמטוב: אנחנו רואים בדוח שמדובר על כך שבכל שנה מתאבדים 400 איש.
ליה שמטוב: גם ב-2003 דיברו על דוח כזה וראו את הנתון הזה.
ליה שמטוב: זה נתון מדאיג.
ליה שמטוב: מה עשו?
ליה שמטוב: למה עדיין הנתון הזה לא משתנה?
ליה שמטוב: טוב שהוא לא עולה, אבל מה עשינו כדי לפתור את הבעיה?
ליה שמטוב: הייתי רוצה לבקש ממשרד הבריאות, מנציגי משרד הבריאות, להציג את הדוח, וגם לשמוע מכל המשרדים הרלוונטיים, שנציגיהם יושבים פה, ורוצים להתייחס לנושא.
ליה שמטוב: רצינו לשמוע מה התוכניות שלכם להתמודד עם הבעיה.
ציונה חקלאי: אני ממשרד הבריאות הייתי אחראית לעריכת התרשומת במשרד הבריאות.
ציונה חקלאי: הנתונים שבפרסום מציגים נתונים של התאבדות, אנשים שנפטרו כתוצאה מהתאבדות, והמידע נרשם בהודעת הפטירה.
ציונה חקלאי: בסיס הנתונים זה הודעות הפטירה, והנתונים שיש הם עד 2006, ולא מעבר לכך בשלב זה, כי המקור של הנתונים הוא הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שהם מקבלים עותקים של הודעות הפטירה, ששם יש רישום של סיבת המוות.
ציונה חקלאי: על סמך זה יש נתונים לכלל המערכת בארץ.
ליה שמטוב: למה הדוח יוצא פעם בכמה שנים, למה אין דוח לכל שנה?