GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: כאן גם אם הכסף ישולם רטרו-אקטיבי זה לא בדיחה הסיפור הזה.
זאב אלקין: כי מדובר על אנשים שאצלם התוספת הזאת של כמה מאות שקלים זה לא תוספת זניחה לתקציב הממוצע שלהם.
אברהם שרנופולסקי: זאת שערורייה, צריך להזמין את שר השיכון ולשאול אותו.
ליה שמטוב: נפנה לשר השיכון ונזמין אותו בדחיפות.
מיכאלה גרזון: אני מציעה באותה הזדמנות להזמין את המנכ"לים של הבנקים.
ליה שמטוב: בהחלט, בדחיפות נקיים את הישיבה לגבי סיוע הבנקים למשכנתאות.
ליה שמטוב: חבר הכנסת אלקין, אנחנו פה נגענו בכמה נושאים.
ליה שמטוב: הנושאים לגבי הצעת החוק שלנו, להשוות תנאים שווים בין נכים וקשישים.
ליה שמטוב: את התוספת לקיצבה שבני 80 קיבלו והורידו להם בסיוע לשכר דירה, גם הנושא האחרון שהיית ושמעת.
ליה שמטוב: לגבי הצעת החוק שאנחנו מקדמים, אני חשבתי שפה אחרי הוועדה הזאת, בכל זאת נוכל לסייע לקשישים נכים, והם יקבלו שקל אחד בהשלמת הכנסה.
ליה שמטוב: כי אנשים עד גיל 70 קיבלו את הכמה שקלים בהשלמת הכנסה, זה נותן להם את כל הזכויות בכל המוסדות.
ליה שמטוב: מתברר שפשוט הנכות ביחד עם הקיצבה, הסכום הזה הוא היום נמוך מהתקרה ממה שמגיע להם, עקב זה הם קיבלו את ההפרש.
ליה שמטוב: סך הכל זה 5,900 איש שקיבלו את ההפרש, הם יכולים להינות מכל הזכויות המגיעות להם.
ליה שמטוב: אנחנו צריכים בהקדם לקדם את הצעת החוק שלנו שתעבור בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.
ליה שמטוב: חשבתי שזה 19 אלף איש, זה 27,500, נקדם את הצעת החוק בהקדם.
ליה שמטוב: הוועדה תפנה לשר השיכון ולבנקים.
ליה שמטוב: בדחיפות נזמין אותם לישיבה לגבי סיוע במתן משכנתאות.
ליה שמטוב: חבל שהאוצר לא נמצא כאן, רצינו לשאול לגבי התוספת לגילאי 80 בשנת 2010 ו-2011.
דנה גורדון: משרד השיכון אמר בפירוש שהסיוע בשכר דירה לא יקטן.
מיכאלה גרזון: השינוי היה חד פעמי.
מיכאלה גרזון: מכאן ואילך זה צריך להתנהג אותו דבר.
זאב אלקין: כדאי לצאת מפה בדרישה ממשרד האוצר וממשרד השיכון ברגע שתיפטר הבעיה לשלם את הכסף רטרו-אקטיבית כולל הצמדה מנקודת הזמן שבה הוא - - -
ליה שמטוב: אנחנו באים בקריאה להזמין אותם דחוף לישיבה.
זאב אלקין: להזמין, זה כדי לפתור את הבעיה.
זאב אלקין: כדאי כבר עכשיו לקבל החלטה על הדרישה בהתאם להתחייבות השלטונית של משרד האוצר ומשרד השיכון לוועדה בזמן חקיקת החוק לגבי מעל בני 80, לשלם את הכסף רטרו-אקטיבית.
נלה שטיינפלד: סליחה, וגם לנו שישלמו את הכסף רטרו-אקטיבי עבור חשמל וארנונה שאנחנו כל הזמן שילמנו הנכים.
ליה שמטוב: כשהצעת החוק תעבור בכנסת, אתם תתחילו לקבל את כל ההטבות.
נלה שטיינפלד: הטבות רטרו-אקטיבית.
ליה שמטוב: לא, זה שני דברים שונים.
ליה שמטוב: היום הממשלה מחליטה על משהו, מהיום הזה צריכים לבצע את הדברים.
ליה שמטוב: אם לא ביצעו במשך השנה, צריכים רטרו אקטיבית לקבל את כל מה שהבטיחו.
ליה שמטוב: אם הצעת החוק שלנו היא תעבור בזמן הקרוב, מהיום הזה אתם תתחילו לקבל את כל ההטבות.
נלה שטיינפלד: רק מהיום הזה.
נלה שטיינפלד: תודה רבה.
נלה שטיינפלד: אתם עושים טעויות, אתם משפילים אותנו, אתם דורכים עלינו, ואחר כך אתם אפילו רטרו-אקטיבית את הגרושים לא יכולים להחזיר לנו.
ליה שמטוב: נלה, היום התכנסנו כדי לפתור את הבעיה.
נלה שטיינפלד: הבעיה היא מזמן.
נלה שטיינפלד: אבל מישהו שגה, מישהו לא התחשב בזה.
ליה שמטוב: ולא רק היום.
ליה שמטוב: לא התחשבו בזה אז צריכים לתקן את זה היום.
נלה שטיינפלד: למה לא רטרו-אקטיבית?
אליעזר שוורץ: ביקשו ממני לשאול בשם חברת הכנסת סולודקין, את משרד השיכון, האם היתה ירידה בסיוע בשכר דירה לנכי מלחמת העולם השנייה גם באוגוסט 2009?
מיכאלה גרזון: ההפחתה בתוספת חלה על כולם.
מיכאלה גרזון: אם אותם נכים לא קיבלו תוספת מהאוצר, אצלנו ההפחתה היתה גורפת מכוח החלטת הממשלה.
נטשה פטרובסקי: נכי מלחמת העולם השנייה הם מקבלים את המשכורת ממשרד האוצר - - - הם איבדו את ה-100, וה-120 שקלים.
נטשה פטרובסקי: הפחיתו להם את הסיוע.
מיכאלה גרזון: אף אחד לא איבד 120.
מיכאלה גרזון: לא, כי מדרגות הסיוע אצלנו - - -
נטשה פטרובסקי: הביטוח הלאומי לא נגע בזה.
מיכאלה גרזון: אולי נכון שהאוצר ישלם להם את ההחזרים.
ליה שמטוב: ביטוח לאומי, אתם יכולים לבדוק את הנושא?
מיכאלה גרזון: הם מקבלים את זה מהאוצר.
לבנה עזרא: מכוח מה הם מקבלים?
מיכאלה גרזון: מהאוצר.
לבנה עזרא: אז זה לא דרך הביטוח הלאומי.
נטשה פטרובסקי: האוצר משלם להם את המשכורת, תוספת לבן זוג הם מקבלים מהביטוח הלאומי.
לבנה עזרא: כל הקיצבאות עולות בהתאמה.
לבנה עזרא: כך שאם הקיצבה עלתה אז גם התוספת של בן הזוג עלתה בהתאמה.
לבנה עזרא: אי אפשר להעלות רק כתוספת לבן הזוג, מכוח זה שהאוצר לא נתן דרך משרד השיכון את התוספת.
לבנה עזרא: אי אפשר לפצות בגלל שגוף מסויים לא שילם, שאנחנו נשלם תוספת.
לבנה עזרא: אנחנו מעלים את הקיצבה על פי חוק, איך דרך אחרת להעלות את זה.
נטשה פטרובסקי: אלה מקבלים קיצבת זיקנה עם תוספת השלמת הכנסה, הם קיבלו את ההפרש.
לבנה עזרא: הקיצבה עלתה בהתאמה.
ליה שמטוב: אנחנו נעביר לכם את הפנייה בכתב.
ליה שמטוב: אני רוצה לסיים.
ליה שמטוב: רוצה להקריא את הסיכום של הוועדה.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת לביטוח הלאומי להגיש לציבור דרך אתר אינטרנט מידע מלא על זכויותיו.
ליה שמטוב: הוועדה תמשיך ותעקוב אחר הצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת זאב אלקין ולפתרון שיינתן לתיקון העיוות שנוצר לזכויות הנכים לעומת אלה שאינם נכים.
ליה שמטוב: הוועדה הזדעזעה לשמוע את העידכון ממשרד השיכון לגבי סיוע במשכנתאות.
ליה שמטוב: הוועדה תקיים דיון בהקדם בנושא הסיוע במשכנתאות בהשתתפות שר השיכון ומנהלי הבנקים והמשכנתאות.
ליה שמטוב: הוועדה דורשת ממשרד האוצר וממשרד השיכון לשלם את התוספת רטרו-אקטיבית.
ליה שמטוב: תודה רבה לכולם.
ליה שמטוב: צהריים טובים לכל המשתתפים.
ליה שמטוב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה הקליטה והתפוצות.
ליה שמטוב: הנושא היום הוא: פרוייקט ה"הישג הציוני" שמיועד לסיוע לעולים צעירים ששרתו כחיילים בודדים.
ליה שמטוב: עולים צעירים שמגיעים אלינו מכל רחבי העולם באים למדינת ישראל, משרתים בצבא, הם תורמים למדינת ישראל מתוך ציונות, מתוך תרומה לעזור לכולנו, ולהפוך את המדינה שלנו למדינה משגשגת וחזקה יותר.
ליה שמטוב: כמובן שהצבא עוזר להם, אבל בכל זאת הם עולים, עולים בודדים שמגיעים בלי הורים, בלי חברים.
ליה שמטוב: אני לא צריכה להסביר כמה קשה פה להיקלט בארץ, במיוחד אנשים צעירים ובודדים.
ליה שמטוב: אבל בכל זאת, משתחררים מהצבא ונשארים בודדים, הם צעירים בגילאי 20 פלוס.
ליה שמטוב: אני שמחה מאוד שהיום בוועדה שלנו נציג את הפרוייקט המיוחד שנקרא "ההישג הציוני".
ליה שמטוב: מטרת הפרוייקט לסייע לחיילים בודדים שמשתחררים מהצבא ורוצים להשתלב בחברה הישראלית.
ליה שמטוב: אני מבקשת ממנהל הפרוייקט דניאל בן צור, להציג לנו את הפרוייקט.
דניאל אבן צור: צהריים טובים לחברי הוועדה הנכבדים.
דניאל אבן צור: אנחנו מודים לכם מאוד שהזמנתם אותנו היום, ושיש לנו הזכות להציג בפניכם את הפרוייקט "הישג ציוני".
דניאל אבן צור: סליחה שאני מאוד מתרגש, אבל הנוכחות פה היא פעם ראשונה בחיים שלי.
דניאל אבן צור: חבריי הנכבדים, אני מאוד מעריך אתכם ואת כל העבודה שלכם.
ליה שמטוב: אנחנו גם מתרגשים.
דניאל אבן צור: אני בן 28 נולדתי באוקראינה, עם סיום בית הספר התיכון בהצטיינות יתרה.
דניאל אבן צור: עליתי במסגרת תכנית סל"ע לפני כעשר שנים.
דניאל אבן צור: לאחר מכן התגייסתי לצה"ל, שירתי כמפקד מדור אופרטיבי באוגדת איו"ש, לאחר סיום הצבא, התחלתי את הלימודים בתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בסטטיסטיקה, חקר ביצועים וחשבונאות, וסיימתי בהצטיינות.
דניאל אבן צור: כיום אני עובד בחברת דה-לויט במסגרת ההתמחות, ואני מתחיל את הלימודים לקראת התואר השני באוניברסיטת תל אביב, בפקולטה לניהול.
דניאל אבן צור: פרוייקט "הישג ציוני" נולד מהלב ומהרצון להחזיר לאותם גורמים ולאותם אנשים שעזרו לנו במהלך החיים שלנו פה בארץ.
דניאל אבן צור: למשל, הסוכנות היהודית שעזרה לנו לעלות ארצה, ולצה"ל שנתן לנו זכות להגן על מדינת ישראל, וגם לקרן "הישג" שתמכה בנו רבות במהלך הלימודיים האקדמיים.
דניאל אבן צור: חברי פרוייקט "הישג ציוני" עלו ארצה מכל קצות התבל, ואתגרים רבים שהיו בפנינו רק חיזקו אותנו והביאו אותנו לאותם ההישגים שעוד מעט תשמעו מחברי הפרוייקט.
דניאל אבן צור: אני מאמין שביכולתנו כקבוצה להחזיר ולתרום לחברה להגשים את הרעיון הציוני במאה ה-21.
דניאל אבן צור: לבנות פה בית בארץ ישראל, ולסייע לעיצוב קהילה הישגית.
דניאל אבן צור: אני גם משקיע ואמשיך להשקיע את כל המאמצים על מנת להמשיך ולשאוף למצויינות, ולהוביל את מדינתנו להישגים החדשים.
דניאל אבן צור: כי החוק הכלכלי והחברתי של המדינה הם גם הגורמים הדומיננטיים ביציבות הביטחונית.
דניאל אבן צור: כרגע אני מבקש את יבגני שיציג את הפרוייקט.
יבגני מנום: שלום, צהריים טובים.
יבגני מנום: אני עליתי ארצה לפני שש שנים במסגרת הסוכנות היהודית.
יבגני מנום: לפני שעליתי ארצה, גם הייתי פעיל בסוכנות היהודית.
יבגני מנום: הייתי רכז נוער וגם בארגון נוסף - במרכז לתרבות הישראלי.
יבגני מנום: שירתתי כחייל בודד, כבר שנתיים וחצי אני עובד בקרן לרווחה לנפגעי השואה.
יבגני מנום: בנוסף לכך, אני סטודנט לתקשורת וניהול.
יבגני מנום: ברצוני להתחיל את דבריי בקטע שנלקח מהאתר של המכון הישראלי לדמוקרטיה שפירסם מאמר של פיליפוב מיכאל בתאריך 2 למרץ 2008.
יבגני מנום: בו נאמר כך: "על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 48% מהיורדים מישראל הם עולי ברית המועצות – משכילים וצעירים שאינם מצליחים לממש את הפוטנציאל שלהם כאן בארץ ישראל.
יבגני מנום: "זה לא מפתיע אותי, הרי הם לא ציונים" אמר רובי ריבלין בדיון ועדת הקליטה והעלייה בנושא זה.
יבגני מנום: ואני שואל – האמנם?
יבגני מנום: הפרוייקט "הישג ציוני" - - -
מרינה סולודקין: אתה בטוח?
יבגני מנום: אלה דברים שנלקחו ממאמרו של פיליפוב מיכאל.
יבגני מנום: אני הדגשתי את זה.
מרינה סולודקין: מר פיליפוב בהרבה מאמרים שלו כותב דברים שבין האמת לדברים האלה אין שום דבר.
דנה גורדון: גם היה חבר פעיל בוועדה הזאת.
מרינה סולודקין: גם חבר פעיל.
מרינה סולודקין: ומי שיודע את השקפת העולם שלו, הציוני - אני ממפלגה אחרת.
מרינה סולודקין: בגלל זה, לקחת באופן מוגבל את מר פיליפוב.
יבגני מנום: בעצם כל הדברים שציינתי - בסופו של דבר את הפרוייקט "הישג ציוני" אותו אני הולך להציג בפניכם, אני מבקש לאתגר את הטענה הזאת, ובעצם להראות שזה מצב לא קיים.
יבגני מנום: זה לא משנה אם זה באמת הדברים שנכתבו על ידיו, והם הדברים הנכונים או הלא נכונים.
יבגני מנום: אבל בסופו של דבר, אני רוצה לאתגר ולהראות שפרוייקט "הישג ציוני" שהוקם לפני שנה וחצי, ומשתתפים בו כרגע כ-50 מלגאים של קרן הישג, קרן המעניקה מלגות לחיילים בודדים.
יבגני מנום: מלגאי הישג נבחרו על סמך הישגיהם בשירות הצבאי ומעורבותם במימוש הרעיון הציוני.
יבגני מנום: רובנו סיימנו שירות צבאי ביחידות קרביות.
יבגני מנום: חלק מאיתנו כבר סיים לימודים גבוהים, וחלק מאיתנו עדיין סטודנטים במגוון רחב של מקצועות במוסדות להשכלה גבוהה בכל רחבי הארץ.
יבגני מנום: כל אחד מאיתנו לוקח חלק פעיל בהתנדבות בקהילה בה הוא חי.
יבגני מנום: בשלב זה אנו נמצאים ומעוניינים בהקמת בית ומשפחה בארץ ישראל.
יבגני מנום: סוגייה זו אינה רק רצון לממש מהוויים אישיים, אלא רצון להקים בית יהודי בארץ ישראל, ומתוך אמונה ומחוייבות לרעיון הציוני.
יבגני מנום: מתוך כך נוצר הפרוייקט הציוני, שתכליתו הקמת קהילה בתוך יישוב קיים באזורי פיתוח ופריפריה, תוך מעורבות בחיי הקהילה שתתבטא בפעילויות התנדבותיות שלנו למען הקהילה הקיימת אליה אנחנו ניכנס.
יבגני מנום: בבחירה להתיישב בפריפריה אנו מעוניינים להיות חלק ממגמה שמבקשת לחזק את הפריפריה ברמה החברתית קהילתית והכלכלית.
יבגני מנום: וזאת לאור הפער הקיים בין מרכז לפריפריה.
יבגני מנום: כידוע, הפריפריה סובלת מחוסר תשתיות ומשאבים בהשוואה למרכז.
יבגני מנום: בנוסף לכך, ריכוז האוכלוסייה היהודית בפריפריה הוא נמוך לעומת המרכז.
יבגני מנום: אנו מבקשים לעשות זאת תוך יישום מספר עקרונות כגון: חיזוק הקהילה הקיימת – חוגים לילדים ונוער על בסיס התנדבותי, ארועי ספורט משותפים של כלל האוכלוסייה, עזרה לאוכלוסייה הבוגרת בקהילה וכל זאת בהתאם לצרכי הקהילה והיישוב.
יבגני מנום: בנוסף לזה, אנחנו רוצים לייצר מוקד משיכה למעסיקים ויזמים עסקיים.
יבגני מנום: בניית איכות חיים גבוהה במקביל לשמירה על הסביבה – למעשה, מניעת פגיעה במרקם אקולוגי קיים שנובע מבנייה חדשה ובנוסף לכך ישנה תכנית אקולוגית ליישום הפרוייקט הזה.
יבגני מנום: על ידי כל זאת, אנו מקווים להוות דוגמה אטרקטיבית שתמשוך אנשים נוספים אל הפריפריה מהמרכז.
יבגני מנום: כרגע אנחנו נמצאים בשלב של איתור מקום להתיישב בו.
יבגני מנום: ביקרנו ביישובים בדרום וכרגע אנו עורכים סיורים ביישובים בצפון.
יבגני מנום: נפגשנו עם ראשי מועצות אשר הביעו רצון ונכונות למימוש הפרוייקט.
יבגני מנום: כמו כן, אנו פועלים לגייס אנשים נוספים אשר ייקחו חלק פעיל בפרוייקט.
יבגני מנום: אנו מעוניינים עם הזמן להוסיף נקודה נוספת של התיישבות, ובכך להפוך פרוייקט הזה לתנועה שנוכל במסגרת זאת לעזור לחיילים בודדים להשתלב בחברה הישראלית תוך מתן מענה לצורך ורצון לחזק את הפריפריה.
יבגני מנום: בימים אלה, קיבלנו מהסוכנות היהודית מדריכים מקצועיים, שבעצם כבר הצליחו להפעיל גרעין והם ילוו אותנו בגיבוש הקבוצה ובחיזוק היכולות של הקבוצה לפעול כגוף אחד ולהשגת מטרתנו.
יבגני מנום: אלה הדברים המרכזיים שאיתם אנחנו באנו לכאן.
דניאל אהרון: שלום, אני בן 26, עליתי מווילנה שבליטא.
דניאל אהרון: אני בוגר תואר ראשון של אוניברסיטת תל אביב כלכלה וחשבונאות.
דניאל אהרון: מתמחה שנה שנייה בפירמת קסלמן וקסלמן.
דניאל אהרון: לאחר שירותי הצבאי בעצם התחלתי להתנדב בסוכנות עד היום.
דניאל אהרון: במסגרת התנדבות זאת הקמתי מועדון לחיילים בודדים בשיתוף הסוכנות.
דניאל אהרון: זה היה מודיעין ייחודי מסוגו בארץ שהיו חברים בו 150 חיילים בודדים במרכז קליטה כפר סבא.
דניאל אהרון: כיום, במסגרת הפרוייקט של "הישג ציוני" אנחנו בעצם, כמו שיבגני התחיל לומר בעיצומה של הקמת קהילה.
דניאל אהרון: הקהילה הזאת תהווה רשת ביטחון לחברים בה מחד, ומנוף להנעת תהליכים חברתיים מאידך.
ליה שמטוב: על כמה אנשים צעירים מדובר?
דניאל אהרון: גרעין ראשוני אנחנו מדברים על 20, 25 אנשים, יותר מזה זה כבר פתיחת גרעין נוסף.
דניאל אהרון: כאשר הרעיון הוא כמובן לא רק על גרעין אחד, אלא כפרוייקט המשכי.
דניאל אהרון: כי אנשים באים ארצה, חיילים בודדים חדשים תמיד יש.
יבגני מנום: אני רק רציתי להוסיף, כבר נרשמים וכבר פעילים כ-50 חברים אצלנו.
יבגני מנום: לפי הסקרים שעשינו בתוך קרן הישג שתומכת בכ-600 חיילים, הביעו נכונות ורצון להשתתף ולהתיישב באותם מקומות במקום שאנחנו מציעים, מדובר כבר ב-200 אנשים.
דניאל אהרון: לצורך העניין, רק ביום חמישי האחרון עשינו כנס הסברה לחברי הישג והגיעו 30 חברים חדשים להתעניין.
דניאל אהרון: זאת אומרת, יש התעניינות ויש אנשים שרוצים בפרוייקט.
דניאל אהרון: רק אסכם ואומר, אנחנו רוצים שהקהילה שאנחנו רוצים להקים תהווה משפחה לחבריה הוותיקים, וגם תהווה כתובת לעולים חדשים שמגיעים לארץ, מתוך הרצון שלנו לעזור להם להחזיר להם מתוך הנסיון שלנו כעולים חדשים פעם.
נדיה מולקובה: אני בת 26, לומדת בבן-גוריון.
נדיה מולקובה: אני גרה שם חמש שנים, לומדת רוקחות שנה ד', מתנדבת שלוש שנים בבית אבות עירוני.
נדיה מולקובה: עליתי בפרוייקט נעל"ה לפני 10 שנים.
נדיה מולקובה: למדתי בתיכון בצפון.
נדיה מולקובה: לאחר מכן שירתתי שנתיים בצבא בתור מורה חיילת.
נדיה מולקובה: מאז התחלתי לימודים.
נדיה מולקובה: רציתי להוסיף, משהו מאוד אישי.
נדיה מולקובה: לפני עשר שנים שמעתי משפט אחד, זה היה בשנה הראשונה, שהיו געגועים, וגם המון קשיים כמו ששמעתם.
נדיה מולקובה: שמעתי משפט אחד מבן אדם מאוד מבוגר, משפט שמלווה אותי לאורך כל הדרך.
נדיה מולקובה: שאמר: "אם איבדת חבר, איבדת חצי מעצמך.
נדיה מולקובה: אם איבדת כסף, לא איבדת שום דבר.
נדיה מולקובה: אם איבדתי תקווה ואמונה, אז איבדתי הכל".
נדיה מולקובה: מה שאני רוצה להגיד, שמה שמוביל אותנו, הפרוייקט שלנו, זה אמונה חזקה ותקווה שזה המקום, זו המדינה שלנו, ואנחנו רוצים לבנות בית כאן במדינה הזאת.
נדיה מולקובה: לשתול עץ ולהוליד ילדים.
יהונתן ארז: עליתי מצרפת לפני שבע שנים, בן 26.
יהונתן ארז: אני כמובן עליתי דרך הסוכנות היהודית.
יהונתן ארז: גם בצרפת הקמתי בעזרת הסוכנות היהודית את התאחדות התיכוניסטים, יהודים של צרפת, ותיכונים לא יהודים, שזה היה משימה לא פשוטה בכלל.
יהונתן ארז: עליתי מלפני שבע שנים, השתחררתי לפני לא הרבה זמן מחיל מודיעין, הייתי בקבע כמה זמן.
יהונתן ארז: כרגע אני לומד מדעי המוח בבר-אילן.
יהונתן ארז: זה נמצא כרגע בפרוייקט "הישג ציוני" שאני מאוד מאמין בו, דרכנו נפגשו במקרה, כי אני בתור יחיד, זו מחשבה של כמה מאיתנו.
יהונתן ארז: היה לי את החזון שלי שיום אחד אני אקים את היישוב שלי, או אצטרף לאיזה יישוב.
יהונתן ארז: אני אעשה איזו שכונה או משהו באזור הפריפריה, ואיכשהו שמעתי על זה.
יהונתן ארז: אמרתי לעצמי אני לא אעשה את זה בגיל 70, עכשיו, הבית הראשון שלי, הבית האמיתי שלי, שאני כבר לא שוכר, שזו החלקה האישית שלי, איפה שאני אקים את המשפחה שלי וכו' - אני יכול לעשות את זה עכשיו.
יהונתן ארז: בלי "הישג ציוני", זה אולי אחרי הפנסיה, גיל 40, 50.
יהונתן ארז: זה פרוייקט שנתן לי הרבה מאוד אמונה.
יהונתן ארז: גם אני עליתי לבד, במצב הנוכחי, במצב שכנראה יילך וימשיך מבחינת לקנות דירה, להרגיש בעל בית במדינה הזאת, זה משהו שלהרבה אנשים שהם עולים לא הגיוני עד גיל מאוד מאוחר.
יהונתן ארז: כאן זאת ההזדמנות הראשונה והתקווה הראשונה וכרגע היחידה שלי, להקים בית בארץ ישראל.
כרמלה פוגל: עליתי לפני כעשר שנים מדרום אפריקה.
כרמלה פוגל: הייתי שנתיים וחצי בצבא, הייתי לוחמת והחובשת הקרבית הראשונה והיחידה שלי.
כרמלה פוגל: סיימתי תואר בספרות אנגלית, ועכשיו אני בשנה שנייה של תעודת הוראה לתיכון באנגלית.
כרמלה פוגל: אני גרה בבית שמש, אני לומדת באוניברסיטה העברית.
יונתן לוין: עליתי לפני שמונה שנים ממוסקבה, כל החיים שלי גדלתי בסוכנות היהודית, כחניך, מדריך, יליד הסוכנות.
יונתן לוין: עליתי במסגרת תכנית סל"ע, וניצנה.
יונתן לוין: שירתתי חמש שנים בצבא כקצין.
יונתן לוין: השתחררתי, היום אני לומד תואר ראשון במדעי מחשב ומינהל עסקים שנה שנייה.
יונתן לוין: אני גם רכז העיר בפרויקט של ניצולי שואה.
הלנה דוניץ: עליתי לפני עשר שנים, במסגרת פרוייקט נעל"ה בצפון.
הלנה דוניץ: סיימתי את התיכון, התגייסתי לצה"ל, שירתתי 3 שלוש.
הלנה דוניץ: השתחררתי בדרגת סגן, עכשיו אני קצינת מילואים בקצין העיר.
הלנה דוניץ: כיום אני גרה ברחובות, ולומדת הנדסת מכונות באוניברסיטת תל אביב.
דימה בולט: עליתי מקישינב לפני עשר שנים.
דימה בולט: זה היה דרך פרוייקט סל"ע.
דימה בולט: שירתתי שש שנים, היום אני סרן במילואים, הייתי מ"פ בחטיבת גולני, חטיבה לוחמת.
דימה בולט: היום אני עושה תפקידים במילואים, תפקידים רבים.
דימה בולט: סיימתי תואר ראשון במכללת וינגייט במגמת ניהול ספורט ותואר שני בנושא הוראה.
דימה בולט: כיום עובד כמורה ומחנך בבית ספר מיוחד, בית ספר למנהיגות ותרבות.
דימה בולט: כל הנושא של הוראה, ושל חינוך וקידום הנוער זה משהו שמאוד מדבר אליי.
דימה בולט: כמו ששמתם לב, יצא לי שאני האחרון בסבב.
דימה בולט: אני רוצה שתשימו לב ליופי של הצבעים, שלא מדובר רק על עולי ברית המועצות, אבל הצבע, היופי, האופי של האנשים שיושבים פה, זה משהו שמאוד מחזק אותנו.
דימה בולט: זה משהו שתומך בכל אחד מאיתנו.
דימה בולט: אנחנו כל כך מאמינים, וכל מפגש, אני אומר את זה מכל הלב.
דימה בולט: כל מפגש שלנו זה הרבה רעיונות, הרבה אנרגיה, הרבה חיובי, שפשוט צריך לקחת את זה ולהעיף את זה, מכיוון שאנחנו די מאמינים שזאת הסיבה למה אנחנו פה.
דימה בולט: זאת הסיבה שאנחנו מאמינים בכם שאתם מאלה שיידעו לפתוח לנו את הדלתות, לשבור את הקירות שאנחנו בחלקם מהם נתקענו, ותשתמשו במה שיש לנו.
דימה בולט: גרתי בוינגייט כמה שנים, היום אני גר בנתניה.
ליה שמטוב: מה עם המשפחות שלכם?
דימה בולט: חלק כבר משפחות.
דימה בולט: המשפחה שלנו לפני שנה, זה אחרי עשר שנים שהייתי לבד.
דימה בולט: חלק כן וחלק לא.
יבגני מנום: יש לנו מישהו שרק ביום חמישי האמא שלו עלתה ארצה לקיבוץ בצפון, לכן הוא גם לא הצליח להשתתף בוועדה הזאת.
ליה שמטוב: זאת אומרת, לכבוד זה שאתם הגעתם גם ההורים הגיעו.
דימה בולט: אנחנו כבר בגיל שאנחנו כבר נקים משפחה.
ליה שמטוב: אני מאוד שמחה שאתם הגעתם היום לכאן.
ליה שמטוב: אני לא יודעת אם זה צירוף מקרים, אבל כשהתחלנו את הקדנציה וקיבלתי את המינוי להיות יושבת ראש הוועדה, נודע לי שהסוכנות היהודית מתכוונים לסגור את מרכזי הקליטה, ודווקא מרכזי קליטה בפריפריה.
ליה שמטוב: נורא כאב לי - להגיד לכם את האמת, הזמנתי לפה לוועדה את הסוכנות היהודית, דיברנו הרבה על זה.
ליה שמטוב: אני מבינה שאין תקציבים, ואני מבינה שהיום זה קליטה ישירה, אנשים עולים חדשים כאשר הם מגיעים לארץ, הם יכולים לבחור לעצמם את העיר איפה שהם רוצים לגור.
ליה שמטוב: זאת אומרת, להיות עצמאיים לכל דבר.
ליה שמטוב: כשאנחנו הגענו לארץ, אנחנו לא בחרנו את העיר.
ליה שמטוב: לנו אמרו אתם מגיעים לעיר מסויימת.
ליה שמטוב: למדנו את השפה קצת, זאת אומרת, היינו במרכזי הקליטה.
ליה שמטוב: לשמוע היום שהמדינה שכל השנים מקבלת את העלייה, פתאום רוצים לשנות את הייעוד של מרכזי הקליטה.
יהודה שרף: גברתי היושבת ראש, בדברים כאלה הם נסגרים - לקלוט קהילות צעירות בפריפריה.
ליה שמטוב: דיברתי עם יושב ראש הסוכנות, עם נתן שרנסקי, על פרוייקטים משותפים.
ליה שמטוב: פרוייקטים של צעירים ותיקים, וצעירים עולים חדשים.
ליה שמטוב: כמו שאתם הצגתם את הפרוייקט, תוכלו להקים בית בפריפריה.
ליה שמטוב: גם עולים חדשים כשהם מגיעים, אז לעזור להם למשפחות וגם לבודדים להיקלט יותר טוב ויותר מהר במדינה שלנו.
ליה שמטוב: אשמח מאוד לשמוע גם מהסוכנות היהודית וגם ממשרד הקליטה וממשרד השיכון, ואם יש פה מישהו ממשרד גליל והנגב, גם הייתי שמחה לשמוע מה אתם חושבים על הפרויקט הזה ואיך אפשר לשלב את זה עם הפרויקטים של העולים החדשים, ומהסוכנות אם יש פוטנציאל שרוצה להגיע לפה ואיך אפשר להביא אותם לפה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שיש לנו כבוד לקבל קבוצה כל כך מעניינת – צעירים בודדים שהגיעו גם לסל"ע, אחר כך לצבא, אחר כך לאוניברסיטה עם תכניות ותובנות.
מרינה סולודקין: אתם עשיתם כבוד לנו, לא רק אנחנו לכם.
מרינה סולודקין: מאוד חשוב לעבוד ביחד.
מרינה סולודקין: כל הכבוד לאלה שתיכננו את התכנית הזאת.
מרינה סולודקין: אנחנו רוצים לשמוע מה הבעיות, של אלה שמנהלים את הפרוייקט.
מרינה סולודקין: אולי כוועדת עלייה וקליטה אנחנו נוכל לעזור.
מרינה סולודקין: בכנסת, בדרך כלל אנחנו שומעים לא על הישגים, אלא על הבעיות.
מירה קידר: בתוך האגף שלנו מתבצע קשר לפעילות בקרב חיילים עולים בודדים.
מירה קידר: בראש דבריי, אני רוצה להתייחס לנושא של מרכזי צעירים.
מירה קידר: חשוב לי להרחיב את היריעה.
מירה קידר: בשנה הזאת הנוכחית, בספטמבר, קלטנו בירושלים במרכז למשפחות, הסבנו אותו לצעירים - 260 צעירים עולים בודדים מכל העולם.
מירה קידר: מרכז קליטה רעננה – אנחנו קולטים שם תכנית לצעירים.
מירה קידר: יש שם 40 אקדמאים מחבר העמים.
מירה קידר: מרכז קליטה בבאר שבע, מרכז למשפחות כנ"ל יש 46 חבר'ה מחבר העמים, ואני לא אפרט עוד.
מירה קידר: זאת אומרת, נעשו שינויים אבל בוודאי מהתייחסות ומהמון רצון טוב לסייע בקליטה של צעירים עולים בודדים.
מירה קידר: קטונתי, לעומת הדברים שנאמרו כאן, שאנשים שהגיעו ממקומות רחוקים ובונים כאן חיים טובים עם הרבה אידיאל ואמונה.
מירה קידר: אנחנו בתוך המחלקה כבר מזה זמן מבינים שהקליטה של צעירים עולים בודדים לא יכולה להתקיים מבחינתנו רק בשלבי הקליטה הראשונית.
מירה קידר: אנחנו בקרב אוכלוסיית העולים הבודדים עושים מזה כמה שנים תכנית שנקראת "כנפיים" שהיא הכנה לשחרור מצה"ל, כדי שיוכלו לממש פוטנציאל, ולהגיע ללימודים גבוהים, מכיוון שמדובר על פוטנציאל מאוד גבוה.
מירה קידר: אני לא אפרט את התכנית, התכנית היא מורכבת וגם עם משאבים.
מירה קידר: היא יקרה ומשתתפים בה – אנחנו מדברים על 2008, 700 חיילים עולים בודדים שהשתחררו מצה"ל, 680 מתוכם היו בתוך התכנית שלנו, שהיא יותר מאשר מפגש אחד.
מירה קידר: לגבי הנושא עצמו, אתן ליהודה שרף לתת התייחסות בהקשר של גרעינים וצעירים בודדים.
מירה קידר: אבל אני חושבת שהיוזמה היא מרגשת, היא ברוכה.
מירה קידר: נשמח להתחבר.
מירה קידר: יישר כוח.
יהודה שרף: גברתי היושבת ראש, אנחנו עובדים כמו מרוץ שליחים במחלקה לעליה.
יהודה שרף: היא קולטת אותם, ואחרי שהם משתחררים הם מגיעים לדבר כזה שזה החלום הרטוב של הסוכנות היהודית.
יהודה שרף: אנחנו משתדלים ללכת ולהמשיך ולעזור.
יהודה שרף: ראשית, ברשותך לגבי מרכזי קליטה שנסגרים, הם לא נסגרים.
יהודה שרף: הם בפירוש הופכים לשנות ייעוד.
יהודה שרף: בנצרת עילית – מרכז הקליטה הולך לקלוט גם עולים חדשים וגם קהילה צעירה שתעסוק בנושא של חינוך בפריפריה בנצרת.
יהודה שרף: נתייחס לגבי החבר' האלה.
יהודה שרף: כבר יש להם ליווי של אנשי הסוכנות היהודית.
יהודה שרף: הכוונה שלנו – מאחר והם עדיין לא מגובשים במקום אחד, איפה שהם רוצים לגור.
יהודה שרף: יש כאן אחת שלומדת בבאר שבע, כרגע הם בשלבי גיבוש.
יהודה שרף: אנחנו יודעים למה הם רוצים לבוא לכן אנחנו כרגע בשלב הליווי.
יהודה שרף: אנחנו נקבע פגישה.
יהודה שרף: זאת העשייה של הסוכנות היהודית, המחלקה לישראל תחבק אותם בחיבוק דב חיובי, לא חיבוק דב שלילי, ונשתדל לעזור ולוות אותם, ולהעביר אותם אחרי זה לחטיבה להתיישבות של הסוכנות היהודית, כדי לעזור, לא לומר להם איפה להיות, אלא לעזור להם אחרי שהם יבחרו סופית איפה שהם רוצים להיות.
יהודה שרף: שאנחנו גם נלך לתקצב אותם באיזשהו סכום שאני כרגע לא יכול לומר אותו לשנת התקציב 2009-2010.
יעקב דנון: משום מה, מרגש לראות את כל הקבוצה הנכבדה הזאת, כולם כמו שכתוב במצגת, ללא מדים עם מוטיבציה בשמיים, זה בהחלט מרגש, אני מצטרף לברכות.
יעקב דנון: במהלך השירות הצבאי שלכם, המשרד תומך בכל חייל בודד בסך 352 שקלים מדי חודש בחודשו, ודואג גם לכל יתר המצוקות שקיימות במהלך השירות.
יעקב דנון: זה דבר שחשוב להזכיר, המשרד תומך במשהו כמו 3,500 חיילים בודדים מדי שנה בשנה, אתם חלק מהקבוצה הזאת.
יעקב דנון: כמוכם כן ירבו.
יעקב דנון: באשר ליוזמה שמוצגת כאן על ידי קבוצת הצעירים, אני מבין שהם כרגע בשלבי סקירה, סיור, האם להתיישב ביישוב שהוא קיים, או להרחיב, להגיע לאיזושהי התיישבות קהילתית, משהו מהסוג של המצפים בגליל או במקומות אחרים.
יעקב דנון: זה דבר שעדיין לא מגובש.
יעקב דנון: הם מצפים היום לתמיכה של המערכת שתעטוף אותם בסיועים שונים במהלך הפרוייקט.
יעקב דנון: אני חייב לומר, שדווקא משרד הקליטה במבנה שלו, שבו קיים האגף לתעסוקה, והאגף ליזמות עסקית, והאגף לקליטה בקהילה, יוכלו ללוות פרוייקט כזה – כמובן כל אגף על פי הנהלים והפרוצדורות המקצועיות המתבקשות.
יעקב דנון: יוכלו ללוות פרוייקט כזה ולתמוך בו.
יעקב דנון: הייתי מוסיף פרט נוסף.
יעקב דנון: ברחבי הארץ היום יש מה שנקרא מרכזי צעירים שזה מסד קליטה שהיוזמים לו אלה משרדי הממשלה וג'ויינט ישראל.
יעקב דנון: אני מוצא לנכון לציין שדווקא מרכז צעירים במקום סמוך למקום שיבחרו להתיישב בו, יוכל ללוות כל פרט בקבוצה, ואת הפרוייקט בכללותו, יחד כמובן עם משרדים אחרים.
יעקב דנון: אני אביא את הדברים שנשמעו כאן היום, בפני מנכ"ל המשרד, על מנת לבחון אפילו דרך ייחודית אחרת שונה כדי לא להלאות את הפרטים השונים בתוך הקבוצה, אלא לראות את המכלול, את הפרוייקט הזה בכללותו ולסייע לו, והכל יהיה תלוי ביכולת ובקצב של הקבוצה, כי אנחנו כמשרד, לא יכולים לבוא עם המוטיבציה שיש לכם.
יעקב דנון: אנחנו יכולים להיענות לה, ונשמח לעשות את זה.
יעקב דנון: מאחר והחומר שמונח כאן לפנינו כולל את הפרטים האישיים של האנשים, נוכל לקיים איזשהו מפגש אחרי הדיון הזה, ולראות את ההתנהלות של הדברים.
יעקב דנון: אותי מעניין כבוד היושבת ראש, בסקר שנעשה עד היום, האם נתגבשו או קשיים מסוימים, או בחירות, העדפות מסויימות לאחד המקומות שאליהם רוצים ללכת ולהתיישב.
יעקב דנון: תודה.
ליה שמטוב: יכול להיות שהם רוצים להגיע לאיזשהו מקום, אבל לא תמיד כששואלים את המשרדים, במיוחד למשרד האוצר, אז אומרים שאין לנו תקציבים.
ליה שמטוב: יכול להיות שצריך לחשוב על הערים והמועצות שכבר קיימות, ומוכנות לקלוט את הצעירים.
ליה שמטוב: כי, מה לעשות, בערי הפריפריה הצעירים דווקא עוזבים את הערים, ועוזבים למרכז ולא להיפך.
ליה שמטוב: אם קבוצה כזאת מגיעה לעיר פריפריה - אני מנצרת עילית, ואני מעוניינת שיגיעו לנצרת עילית.
מרינה סולודקין: או לאשקלון...