GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה בלינסקי: זאת בעיה, אנחנו עכשיו במאבק ובעד תכנית קמ"ע, המאבק גם בארץ וגם לא רק בארץ.
משה בלינסקי: עכשיו בעיתון חשוב מאוד.
משה בלינסקי: היתה כתבה לגבי קיצו תקציב קמ"ע.
משה בלינסקי: ב-7 בספטמבר, קיבלנו מכתב מהאוניברסיטאות.
משה בלינסקי: במכתב כתוב כמה דברים שאני רוצה להבין.
משה בלינסקי: כתוב שיש ועדה בינמשרדית בין משרד הקליטה, משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה.
משה בלינסקי: כפי שנאמר פה, הוועדה צריכה להחליט מה יהיה עם קמ"ע.
משה בלינסקי: שם במכתב כתוב שלועדה יש זכות לשנות מספר אנשים בקמ"ע והתנאים בקמ"ע.
משה בלינסקי: אני רוצה לשאול מה הגישה של משרד הקליטה בוועדה הזאת.
משה בלינסקי: מה רוצים לעשות בוועדה, וגם אני רוצה לומר שברור שמדענים עולים מתנגדים לקיצוץ מספר מדענים בקמ"ע, וגם שינוי בתנאים.
משה בלינסקי: אם יש פה נציג משרד האוצר, נרצה לשאול את האוצר, לא אנחנו מודאגים.
משה בלינסקי: במשרד האוצר אומרים שאנחנו רוצים להחליף את קמ"ע, לדבר מחדש על תנאי תקצוב ומספר האנשים.
משה בלינסקי: זאת אומרת, יש באמת כוונה לשנות את התכנית.
משה בלינסקי: אנחנו רוצים לדעת מהי הכוונה של משרד הקליטה, ומה הגישה של משרד האוצר לגבי תכנית קמ"ע.
משה בלינסקי: שאלה שלישית שקשורה למכתב.
משה בלינסקי: אמרתם שבשנת 2009 יש תקציב לתכנית קמ"ע, תקציב מלא.
משה בלינסקי: אבל במכתב של משרד הקליטה, יש שני דברים שרוצים לשנות - לקצץ את גיל הפרישה מ-68 שהיה למדענים בתכנית קמ"ע, זה בדיוק כמו לפרופסורים באוניברסיטאות לגיל 67.
משה בלינסקי: זאת אומרת, זו פגיעה בתנאי עבודה של מדענים עולים.
משה בלינסקי: דבר שני, כתוב על סגירה, כניסה, בתכנית גלעדי, זאת אומרת התכנית סגורה, עכשיו לא מקבלים אנשים חדשים לתכנית.
משה בלינסקי: אנחנו מבקשים לבטל את המכתב בגלל שיש עכשיו תקציב.
מרק באסין: ברכות לשרת הקליטה, למנכ"ל, לועדת קליטה.
מרק באסין: סקירה מקצועית, מלאה, עם דגשים ברוב תחומי החיים בנושא הקליטה.
מרק באסין: ברכות על שיתוף הפעולה שאתם רואים במשרד עם הרשויות המקומיות, במקום שהקליטה מתבצעת בפועל, איפה שלא ייקלט עולה הוא יגיע לרשות זו או אחרת.
מרק באסין: בפועל, הוא מכיר את בניין העירייה ואת האנשים, והקליטה מבוצעת באמצעות אותם מחזיקי תיק קליטה שציינו או מחלקות הקליטה איפה שיש, ואין עדיין בכל הרשויות מחלקות הקליטה כי הנושא הזה לא מוסדר, זה אולי נושא לדיונים הבאים.
מרק באסין: התייחסות מסויימת בנושא של שיתוף פעולה.
מרק באסין: אדוני המנכ"ל, ציינת ודי ברור מדוע אותן רשויות שמוכנות להשקיע גם מצידן, שם השיתוף הוא מאסיבי והעיקרי עם דגש לפריפריה, ודווקא אליה וקוץ בה.
מרק באסין: הרשויות בפריפריה, היכולות העצמאיות שלהן מבחינת להירתם לנושא הזה הולך ומתמעטות.
מרק באסין: מצד אחד, יש נסיון.
מרק באסין: בהרבה רשויות בפריפריה יש נסיון טוב של הקליטה.
מרק באסין: הרצון קיים, היכולת מבחינה מימונית הולכת ומתמעטת.
מרק באסין: יש כאן איזשהו רצון וסתירה בנושא הזה.
מרק באסין: אני מתאר לעצמי שבתל אביב לא כל כך משקיעים, אולי לא רוצים.
מרק באסין: אבל דווקא פה יש את היכולות.
מרק באסין: לעומת זאת אם ניקח את ירוחם או אפילו גם קצרין, בשנים האחרונות היכולות שם התמעטו.
מרק באסין: נושא נקודתי.
מרק באסין: דובר כאן על נושא החינוך לעולם.
מרק באסין: אני מזמין את הוועדה ואת יושב ראש הוועדה באחד הדיונים להעלות לסדר היום את הנושא של חינוך במערכות טרום חובה.
מרק באסין: אני מדבר על הילדים שנולדו כבר כאן בארץ, הם כבר לא עולים חדשים, אבל הם נולדו למשפחות של עולים.
מרק באסין: הם לא מגיעים לבית הספר עם הידע של השפה בגלל כל מיני סיבות, אצל סבא וסבתא הבעיה ידוע אבל היא קיימת.
מרק באסין: היא קיימת גם אחרי 20 שנה של עלייה.
מרק באסין: הילדים מגיעים לגן חובה ללא שפה וכולם מפסידים מזה.
מרק באסין: הגננת במקום לתת את התכנים החינוכיים ולהכין אותם לבית הספר, מלמדת שפה.
מרק באסין: הצברים משקיעים בהם, זאת בעיה כואבת.
מרק באסין: ברכות לכולם.
דמיטרי אפרצ'ב: חלק מההתייחסויות היו ברמה של התייחסות בלי ניסוח שאלה.
דמיטרי אפרצ'ב: קודם כל אני מאוד מודה לכל מי שבירך אותנו וכל מי שעדיין לא בירך, אני אודה לכם בהמשך.
דמיטרי אפרצ'ב: לגבי ההתייחסות לנושא של רצון ויכולת של פריפריה או של רשויות להירתם לנושא של קליטת עלייה.
דמיטרי אפרצ'ב: אני בביקורים רבים וגם מתוך היכרות אישית עם הנושא הזה מספר שנים, אמנם בהתנדבות, חייב להגיד שברשויות שרוצים לשים דגש על נושא של קליטת עולים, מוצאים לזה גם פתרון, גם פתרון תקציבי.
דמיטרי אפרצ'ב: אני לא מדבר על רשויות עמידות.
דמיטרי אפרצ'ב: יוזמים הרבה מאוד פעילות בנושא של קליטת עולים, אנשי הסוכנות יודעים את זה היטב, כי כל מה שקשור לעידוד עלייה לרשות כזאת או אחרת, הרשויות שמממנות את הנסיעות שלהן לא מתוך תקציבי הסוכנות היהודית, דווקא רשויות פריפריה.
דמיטרי אפרצ'ב: אני לא רוצה לתת עכשיו דוגמאות כי זה לא פר, אבל זה בא משם.
דמיטרי אפרצ'ב: אני חושב שזה בעיקר עניין של סדרי עדיפויות.
דמיטרי אפרצ'ב: כל רשות יכולה להחליט אם היא יותר משקיעה בכיכר, או משקיעה במשהו אחר, כמובן מתוך תקציבים שיש להן.
דמיטרי אפרצ'ב: לכן אני חייב להגיד לכם, דווקא רשויות שהכי משתפות פעולה, זה דווקא רשויות פריפריה, עד כדי כך שאפילו לפעמים מוזר.
דמיטרי אפרצ'ב: כי שם רואים ומבינים – זאת אומרת, 50 משפחות בעירייה כמו מגדל העמק, בעירייה כמו עכו או בעירייה כמו ירוחם, זה מהפך דמוגרפי.
דמיטרי אפרצ'ב: עוד 50 משפחות לעירייה כמו תל אביב זה פחות רלבנטי, אבל עובדה שגם 50 משפחות באשדוד מתקבלות בברכה, בלי שום קשר לשום דבר, ועם השותפות שלנו או בלי השותפות שלנו.
דמיטרי אפרצ'ב: בשמחה רבה אאפשר ליצור דיון בנושא, זה בהחלט ראוי.
דמיטרי אפרצ'ב: לגבי נושא של ראשי ערים והמרכז לשלטון מקומי וממלאי מקום.
דמיטרי אפרצ'ב: הכוונה שלנו בפורום הזה שאנחנו יוצרים מקצועית בלבד.
דמיטרי אפרצ'ב: זאת אומרת, אנחנו לא נתייחס שם לא לטקסטים ולא לטקסיות ולא לשום דבר.
דמיטרי אפרצ'ב: אני חושב שאם איזה ראש רשות יפנה לאריה וירצה להשתתף, אנחנו נקבל מאוד בברכה.
סופה לנדבר: אנחנו נשמח מאוד.
דמיטרי אפרצ'ב: נשמח מאוד, בוודאי שזה פתוח.
דמיטרי אפרצ'ב: אגב, בחלק מהרשויות ראש העיר חשב שהנושא של קליטת עלייה הוא כל כך חשוב לו, שהוא לא הטיל על אף אחד לטפל בזה.
דמיטרי אפרצ'ב: אם מי שירצה לבוא נשמח מאוד, כי אנחנו רוצים להשקיע בזה יום אחד של השתלמות מעמיקה ורצינית, שאנחנו משרד הקליטה, אני מקווה שהרשויות מעוניינות, אנחנו מעוניינים בזה לא פחות.
דמיטרי אפרצ'ב: לגבי רופאים - נאמר כבר פה.
דמיטרי אפרצ'ב: לגבי עידוד עלייה – כל הנושא של עידוד עלייה והפרוייקטים מהסוג של עידוד עלייה מחבר המדינות, פה זה במקרה לגמרי.
דמיטרי אפרצ'ב: קודם כל, אני מאוד מברך ואני מאוד שמח שבדיוק בתקופת כניסתנו לתפקיד הפרוייקט הזה התחיל לקבל מימוש, אבל ההחלטה התקבלה לפני השינוי המבני שעשינו, והיא נעשתה בממשלה הקודמת.
דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו רוצים לראות בפרוייקט הזה מן סוג של פיילוט.
דמיטרי אפרצ'ב: לא בטוח שפרוייקט במתכונת כזאת ימשיך, אולי יהיו שינויים.
דמיטרי אפרצ'ב: אבל יש כוונות ועם הסוכנות כבר יש דיבורים על האפשרות להרחיב את זה.
דמיטרי אפרצ'ב: אבל זה הכל פונקציה של תקציב.
דמיטרי אפרצ'ב: זה ממש מחובר,יש תקציב, יש פעילות.
סופה לנדבר: תודה על כל הברכות.
דמיטרי אפרצ'ב: בנושא של שיחרור תקציב להתאחדויות עולים, הדבר היחיד שהפריע לבצע את זה, אלה החגים שהיו.
דמיטרי אפרצ'ב: אנחנו ממש בשלב סופי.
דמיטרי אפרצ'ב: השרה נתנה דד ליין כל כך קצר.
דמיטרי אפרצ'ב: הכסף הזה הולך להשתחרר ממש בקרוב.
דמיטרי אפרצ'ב: צריכים להשלים עוד כמה דברים.
סופה לנדבר: השבוע, אולי פחות משבוע.
סופה לנדבר: אבל אני מבינה שהשבוע הם ירגישו את זה תכ'לס.
סופה לנדבר: תודה על כל הברכות והאיחולים.
סופה לנדבר: אני מקבלת את האיחולים, ואני מאחלת לכולנו שיתוף פעולה מלא.
סופה לנדבר: אני יודעת שחברתי יושבת ראש ועדת העלייה והקליטה, תמיד תהיה קשובה לצרכים של משרד העלייה והקליטה, ואנחנו יחד נעשה את הדברים.
סופה לנדבר: אני רואה בכל אחד שנמצא כאן בוועדה כשותפים מלאים.
סופה לנדבר: יכול להיות שמישהו הבין שהתמונה ורודה, אני אומרת שלא.
סופה לנדבר: הקשיים הם רבים, התקציבים הם בעייתיים.
סופה לנדבר: יחד עם זאת, אנחנו נלחמנו ונילחם, והתדמית שלי של לוחמת לא השתנה ולא השתנה, גם שם היכן שאני נמצאת היום.
סופה לנדבר: אני אומרת שלא תמיד צריכים לעשות את זה עם כותרות.
סופה לנדבר: במקום הפוליטי שאני נמצאת – במפלגת ישראל ביתנו, עושים את זה בצורה כמו שאנחנו מבינים.
סופה לנדבר: אבל את הנאמנות שלי לקליטת עלייה ולפרוייקטים שאנחנו מבצעים אני לא צריכה להוכיח.
סופה לנדבר: תודה שאתם מבינים את זה היטב.
סופה לנדבר: לגבי הגיור – אנחנו מבינים את הבעיה, אתם בדיוק יודעים שהעולים ו-300 אלף איש שנמצאים ומתקשים בתהליכים של גיור, זאת בעיה רצינית של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: ממשלת ישראל הקודמת קיבלה החלטה, ואת כל המערך של הגיור שנמצא אצלנו במשרד הקליטה, העבירו למשרד ראש הממשלה.
סופה לנדבר: הייתי רוצה להשאיר את זה אצלנו במשרד הקליטה.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה היה נכון לעשות.
סופה לנדבר: אבל מה לעשות, אנחנו נאלצים, ואנחנו מבינים שהחלטות ממשלה אפילו קודמות ואפילו שיש לי איתם חילוקי דעות, צריכים לבצע ולקבל אותם.
סופה לנדבר: אנחנו עוד נפעל בדרכים האפשריים שלנו למען הגיור שיהיה נכון וטוב ומהיר, עד כמה שזה ניתן.
סופה לנדבר: אני ומנכ"ל המשרד דיבר על זה.
סופה לנדבר: דיברנו על סמינר.
סופה לנדבר: אנחנו רואים בסמינר הזה לא רק אפשרות לשיתוף פעולה.
סופה לנדבר: עד כמה שעסקתי ועוסקת בקליטת עלייה, במשך כל ה-30 שנה שאני נמצאת בארץ, אני מצאתי במשרד הקליטה דברים שמכאן רואים אותם אחרת מאשר רואים מבפנים.
סופה לנדבר: אנשים מקצועיים, סופר מקצועיים.
סופה לנדבר: אנשים נאמני קליטת עלייה, אנשים שכואבים את בעיות הקליטה, ואנשים שמבצעים את הדברים עד כמה שזה ניתן בצורה הכי מקצועית והכי טובה.
סופה לנדבר: יחד עם זאת, החלטנו לתת אפשרות לאלה שמבצעים את הדברים במקום, לגעת במשרד, לגעת במקצועות של המשרד, וללמוד את הדברים מקרוב, כדי שביחד נבצע את הדברים עוד יותר טוב, בשיתוף פעולה ובמקצועות שרכשנו במשרד הקליטה.
סופה לנדבר: בקשר לרופאים.
סופה לנדבר: אני אנחה את המנכ"ל בשיתוף פעולה, מה צריכים אנחנו לעשות.
סופה לנדבר: כבר הייתי בשיחות עם כמה מנהלי בתי חולים, עם סגן שר הבריאות.
סופה לנדבר: יש היום צורך בעשרות רופאים מקצועיים במקצועות שונות במשרד הבריאות, אנחנו מתכוונים להקל על תהליך קבלת רישיונות עד כמה שנוכל לסייע.
סופה לנדבר: אני אנחה אותו מה מתכוונים לעשות.
סופה לנדבר: אני מאמינה שהרופאים ירגישו את זה וגם אתם בארגוני עולים בקרוב.
סופה לנדבר: על סמינר דיברתי, על מתנדבים דיברתי.
סופה לנדבר: אני חושבת שלא צריכים לציין, השבוע נעביר כספים.
סופה לנדבר: בשנה הבאה לא תצטרכו להמתין כמה שהייתם צריכים להמתין בשנים הקודמות.
סופה לנדבר: אנחנו נעשה את זה בתחילת השנה מייד.
סופה לנדבר: אני מאמינה שאנחנו נאשר את הכספים מייד בתחילת השנה עד כמה שזה אפשרי יותר מהר, כדי שאתם תוכלו לנצל את הכספים למען הפעילות.
סופה לנדבר: אני רואה בארגוני העולים שותפים מלאים.
סופה לנדבר: גולדה מאיר אמרה, שמי שמסוגל לעשות את זה בשפת העולים הכי טוב זה ארגוני עולים, זה מתנדבים.
סופה לנדבר: גם היום אני רוצה לפנות לקהל ולציבור של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: את הסטיגמה שאנחנו אוהבים את העלייה ולא אוהבים את העולים צריכים למחוק, לא רק מהלקסיקון, מהחיים של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: בגלל זה אנחנו יוצרים מאגר של מתנדבים.
סופה לנדבר: נעשה את זה ביחד.
סופה לנדבר: בחברה של מדינת ישראל יש כל כך הרבה אנשים טובים ומצויינים שמסוגלים ורוצים לתרום את הזמן הפנוי, את הידע, את הרצון למען עולים חדשים.
סופה לנדבר: הגיע הזמן לפרוט צ'ק החזר לעלייה שהגיעה למדינת ישראל, את זה אנחנו נעשה יחד שבמשותף בקדנציה הזאת, ונגרום שהחברה הישראלית תחזיר את הצ'קים האלה למען קליטת עלייה.
סופה לנדבר: על קמ"ע אני לא רוצה לחזור.
סופה לנדבר: אמרתי ואני חוזרת כאן, ואם זה לפרוטוקול, אז לפרוטוקול.
סופה לנדבר: הייתי נאמנה לעניין של מדעני קמ"ע, אני נשארתי נאמנה למדענים.
סופה לנדבר: אנחנו צריכים לזכור רבותיי, שתקציב וקיצוץ רוחבי זה קיצוץ רוחבי.
סופה לנדבר: בינתיים עוד לא קיבלנו את הפירוט של כל הקיצוץ.
סופה לנדבר: אנחנו לא מקבלים בשמחה וסימפטיה.
סופה לנדבר: אנחנו נלחמים כדי להמשיך את הפרוייקטים ולעשות פרוייקטים חדשים צריכים כסף.
סופה לנדבר: נסים ונפלאות קורים בחנוכה.
סופה לנדבר: משרד ובענייני כספים, לצערנו הנסים האלה לא קורים.
סופה לנדבר: אנחנו נמצאים במשבר כלכלי שקרה בכל העולם, גם קורה במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אם אנחנו מראים היום על סימנים ראשונים שאנחנו יוצאים מזה, אלה סימנים מאוד ראשוניים, וצריכים להתייחס לזה בזהירות רבה.
סופה לנדבר: בינתיים יש לצערנו קיצוצים, אנחנו גם עומדים מתחת לקיצוצים האלה.
סופה לנדבר: אנחנו מבינים את הבעיות, אני כשרת הקליטה רוצה להגיד.
סופה לנדבר: ראש הממשלה הנחה את המשרדים הנוגעים בעניין.
סופה לנדבר: אנחנו מצידנו נעשה הכל כדי לשמור על הפרוייקט.
סופה לנדבר: אבל הפרוייקט הוא לא פרוייקט של מפלגת ישראל ביתנו, זה פרוייקט של מדינת ישראל והמדינה כולה, הממשלה צריכה להתייחס לזה.
סופה לנדבר: קיבלנו הנחייה של ראש הממשלה, זאת אומרת, לא אנחנו, אנחנו מעבירים את הכסף לקמ"ע.
סופה לנדבר: אנחנו נהיה פנויים בזמן שיהיה צורך לזה.
סופה לנדבר: נהיה בעניין ונמשיך לפעול כדי ששנת 2010 תסתיים גם בלי כספים קואליציוניים, ותסתיים בהצלחה.
סופה לנדבר: לסיום, אני רוצה לומר, בגלל שאני קלטתי עלייה, בגלל שאני קולטת עלייה, בגלל שאני רואה שהמפתח לחיים של כל עולה שמגיע למדינת ישראל, זה מספר דברים ביחד.
סופה לנדבר: זה רכישת שפה, לימוד שפה עברית, תעסוקה ודיור.
סופה לנדבר: אנחנו מתמקדים בשלושה דברים האלה, נעשה כל מה שביכולתנו ומה שבאפשרותנו כדי לעזור ולסייע לעולה חדש להיקלט בארץ עד כמה שיותר טוב ומהר.
סופה לנדבר: אנחנו יחד נעשה עוד המון דברים.
סופה לנדבר: אני מאמינה שוועדת העלייה והקליטה תמיד תעמוד ליד עולים חדשים ולצידנו כדי להיות שותפים ופרטנרים בכל התחומים שקשורים לקליטת עלייה במדינת ישראל.
רוברט טיבייב: אני מצטרף לברכות.
רוברט טיבייב: אשתדל להיות קצר, אומר כמה דברים על הפקידים במשרד הקליטה.
רוברט טיבייב: אני זכיתי לעבוד איתם כאשר הייתי חבר מועצת העיר באופקים.
רוברט טיבייב: יושבת פה בת-שבע ראשוני, איתה התווכחנו המון, אבל את העזרה, את הידע שקיבלנו מפקידי משרד הקליטה אי אפשר להשוות עם שום דבר.
רוברט טיבייב: כן לגבי סמינרים, אני תומך ברעיון.
רוברט טיבייב: אפשר לקחת מהם המון דברים.
רוברט טיבייב: גם לשרה ולגם למנכ"ל אני אומר שזכיתם למשרד עם אנשים טובים ומקצועיים וענייניים, צריך לדעת להשתמש בהם.
סופה לנדבר: אנחנו רואים במשרד הזה אחד מהמשרדים החשובים במדינת ישראל, משרד אסטרטגי של ממשלת ישראל.
סופה לנדבר: תודה רבה לכולם.
ליה שמטוב: תודה על הסקירה.
ליה שמטוב: אני מאחלת לכל המשרד ולשרה, לכל הצוות של המשרד בהצלחה.
ליה שמטוב: כפי שאמרתי, אנשים נכונים במקום הנכון.
ליה שמטוב: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
ליה שמטוב: הנושא שעל סדר היום הוא גבורת מיליון וחצי היהודים שלחמו בנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה.
ליה שמטוב: הדיון היום מתקיים לבקשת מר אברהם גרינזייד, הוא יושב ראש ברית ותיקי מלחמת העולם השנייה שלחמו בנאצים.
ליה שמטוב: אני מברכת את האורחים שלנו – קודם כל את השרה לקליטת העלייה, חברת הכנסת סופה לנדבר, את שר החינוך, חבר הכנסת גדעון סער.
ליה שמטוב: זו גם הזדמנות לברך את המדען הראשי של משרד הקליטה, ד"ר זאב חנין, ואנו מאחלים לו בהצלחה.
ליה שמטוב: זאב חנין עזר לנו לאתר את המומחים מן האקדמיה.
ליה שמטוב: אני שמחה לארח כאן חוקרים מומחים בתחום, והם יציגו את עצמם בהמשך הישיבה.
ליה שמטוב: אתנו נמצאים גם יושב ראש מרכז הארגונים של ניצולי השואה ונשיא ארגון נכי מלחמת העולם השנייה.
ליה שמטוב: אתנו נמצא היום אורח מכובד מאוד, שהגיע ממוסקבה, נשיא הקונגרס הלאומי של יהודים דוברי רוסית, מר בוריס שפיגל, סנטור, ויש לו עוד ועוד תארים, וגם כל האורחים המכובדים שהגיעו אלינו לישיבה.
ליה שמטוב: בשנה הקרובה נציין 65 שנה לניצחון על הנאצים, ובמסגרת זו יש להדגיש את תרומתם של הגיבורים היהודיים שלחמו במסגרת הצבא האדום נגד הנאצים.
ליה שמטוב: כשמר גרינזייד פנה אליי, שאלתי את ילדיי – הם כבר לפני כמה שנים סיימו את בית הספר - שאלתי אותם: בבית הספר למדתם על היהודים הגיבורים שנלחמו במלחמה?
ליה שמטוב: הם ענו לי: למדנו, אבל בדרך כלל למדנו על שואה.
ליה שמטוב: למדנו, אבל לא מספיק על מלחמת העולם השנייה.
ליה שמטוב: ואני חושבת שבספרי הלימוד של ההיסטוריה צריך להיות פרק על היהודים הגיבורים שנלחמו בנאצים.
ליה שמטוב: לדעתי, כל תלמיד במדינת ישראל צריך לדעת הרבה יותר על המלחמה הזו, חוץ מזה שבישראל היום מתגוררים מאות וטרנים, והם יכולים לספר בבתי ספר לתלמידים על מלחמת העולם השנייה, ולצערנו, הווטרנים שלנו הם מתבגרים, מזדקנים, ובכל שנה מספרם הולך ופוחת, אבל בכל זאת חייבים לנצל את ההזדמנות, כאשר ישנם עוד גיבורים בחיים.
ליה שמטוב: כמו שאמרתי, פנה אליי אברהם גרינזייד, יושב ראש ברית ותיקי מלחמת העולם השנייה, וביקש שבמועד זה תקדיש מערכת החינוך שיעור לציון גבורת הלוחמים היהודים בימי מלחמת העולם השנייה, ובמסגרתו תחולק לתלמידים חוברת שתופק בסיוע משרד הקליטה, משרד החינוך, חוקרים והווטרנים.
ליה שמטוב: החוברת תכלול את סיפורי הלוחמים היהודים בכל הצבאות בנות הברית שנטלו חלק במלחמה.
ליה שמטוב: אני חושבת שחוץ מתאריך 9 במאי, שהתלמידים - בכל זאת מספרים להם, והם יודעים ורואים את מה שמקיימים בכל רחבי הארץ, צריכים יותר מפעם בשנה לספר להם על מלחמת העולם השנייה.
ליה שמטוב: קיבלתי פניות רבות מווטרנים, שמספרים שכמעט בכל עיר קיים מוזיאון, והם עובדים בהתנדבות שם ומזמינים את התלמידים והמורים לבקר במוזיאונים.
ליה שמטוב: באים מורים ותלמידים, ואחר כך תלמידים כותבים מכתבי תודה לווטרנים.
ליה שמטוב: דווקא המורים מקבלים נזיפה מהמנהלים שלהם, ובכל זאת אני חושבת שצריך- -
אברהם מיכאל גרינזייד: שילכו למוזיאונים.
ליה שמטוב: אז בכל זאת, צריך לעודד את הביקורים במוזיאונים האלה.
ליה שמטוב: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לשרת הקליטה, סופה לנדבר, שהנושא הזה חשוב לה מאוד, וכל שנה היא מייחסת לזה חשיבות רבה, בבקשה.
סופה לנדבר: גברתי יושבת ראש, אדוני השר, חברי כנסת, אורחים, וטרנים, לכולם שלום, צהריים טובים.
סופה לנדבר: הנושא של הווטרנים של גבורת מלחמת העולם השנייה זה לא נושא חדש.
סופה לנדבר: את ואנחנו לא פעם פעלנו למען אותם אנשים שנמצאים היום כאן ומייצגים את הווטרנים, שעומדים אחריהם בארגון וטרנים, בלוקדניקים וניצולי שואה.
סופה לנדבר: הפרק של ההיסטוריה מאוד משמעותי עבור העם שלנו.
סופה לנדבר: בגלל זה אנו נלחמנו וממשיכים להילחם עבור זכויות האנשים האלה.
סופה לנדבר: העברנו בקדנציה הראשונה שלנו כאן
סופה לנדבר: בכנסת ישראל חוק על וטרנים ובלוקדניקים, מצור של לנינגרד.
סופה לנדבר: לא אשכח את זה, עמדתי באמצע האולם והייתי צריכה להסביר לח"כים שלא ידעו על מצור לנינגרד, מה זה.
סופה לנדבר: היו כאלה בכנסת ישראל, שפתחו את העיניים והסתכלו, מה זה מצור לנינגרד.
סופה לנדבר: אני נולדתי בלנינגרד, שהיום זו עיר שנקראת סנט פטרבורג.
גדעון סער: היום ולפני זה.
סופה לנדבר: נכון, אבל בתקופה שלי זה היה לנינגרד.
סופה לנדבר: עבורי זה כך נשאר.
סופה לנדבר: אני רוצה לומר שהיו זמנים, אדוני השר, כשהאנשים האלה היו יוצאים לרחובות, כדי לעבור ברחוב עם המדליות, כל סימני הגבורה שקיבלו במלחמה הזו וקיבלו עבור אומץ לב, עבור דברים שנעשו במלחמה הזו, ואנשים הסתכלו עליהם ואמרו: מוזרים.
סופה לנדבר: והיום יש הכרה לא רק באירוע של 9 במאי כיום של מדינת ישראל, יום חג, ואנו לא פעלנו למען שהמדינה והממשלה והרשות המונציפלית תהיה הכרה לחג הזה.
סופה לנדבר: עבורנו, אלו שנולדנו אחרי המלחמה, ומובן לווטרנים ובלוקדניקים, ניצולי שואה, לאנשים שעברו את המלחמה, זה יום של היסטוריה, זה ניצחון גדול שהם הביאו לנו, לדורות שנולדו אחרי המלחמה.
סופה לנדבר: אנו נולדנו שם, ובעצם אנו מעבירים על דפי ההיסטוריה של כל משפחה, בכל משפחה יש פינה שמספרת על אותם אנשים.
סופה לנדבר: אין משפחה שהגיעה ממדינות אלה שאין שם היסטוריה, שמצביעה על אנשים, על הגבורה, ובגלל זה יש לנו לא רק הכרה אלא הבנה איך לתת ולתמוך באנשים האלה.
סופה לנדבר: אנו במשרד הקליטה ממשיכים לתמוך בווטרנים.
סופה לנדבר: אני חושבת שכאן לא מיותר לציין את אריה קורת, שהוא מנהל אגף, איש בכיר של משרד הקליטה, שמבין את המשמעות, שבכל האירועים שאנו כמשרד הקליטה מארגנים, משתתף, ושבאופן אישי ופרטני מבקר, עד כמה שידוע לי, גם בבתים של וטרנים, לעתים קרובות, כדי להחזיק את היד על הדופק, לדעת עד כמה שאנשים האלה מבוגרים, לעתים קרובות גם חולים, מחזיקים מעמד, ולהיות איש של תמיכה במשרד לקליטת עלייה.
סופה לנדבר: גברתי יושבת הראש, חברתי חברת הכנסת ליה שמטוב, אנו גם במשרד הקליטה חוגגים את האירוע של 65 שנה.
סופה לנדבר: אנו מבינים את המשמעות של היום הזה.
סופה לנדבר: אנו ניתן תמיכה למרות שיש לנו קיצוצים במשרד, קיצוצים מאוד רציניים, ניתן תמיכה של 4.5 מיליון ₪ באירועים שעשו אותם בכל עיר ועיר.
סופה לנדבר: אנו תומכים במוזיאונים.
סופה לנדבר: גם נתמוך בארגון ותומכים בארגון.
סופה לנדבר: אנו גם נשקול לאור הישיבה הזו לעשות, יכול להיות, דברים נוספים.
סופה לנדבר: למרות הכול אני רוצה לשמוע למה שיגיד השר.
סופה לנדבר: אבל אם ניכנס לפעילות ונמשיך לעשות פעילות בכתב, מה שהווטרנים היום מבקשים, אני רוצה התחייבות של משרד החינוך, כי חומר להוציא - זה לא פשוט.
סופה לנדבר: יחד עם זאת, אנו מבינים מאוד במשרד הקליטה שזה מאוד חשוב, אך רוצים שילדים, אם נדפיס את החומר, נוציא אותו - ילדים ילמדו היטב, שיהיה שיעור, ויכול להיות לא אחד, על המלחמה, על שיעורי המלחמה, על תוצאות המלחמה, על גבורה ועל אומץ לב, ואני חושבת שזו חובה מוסרית של מדינת ישראל ושלנו כמשרד הקליטה ושל כל המוסדות לתמוך בווטרנים, למסור לדורות הבאים, וללמוד מההיסטוריה הזאת, שלא תחזור, חלילה וחס, ולתת אפשרות לווטרנים להתבטא, לספר מה שהם עושים בכל מקום, ולמסור את זה לדור הבא – דור שנולד עכשיו במדינת ישראל, דור שלומד, שגדל, ושלא יודע - להכיר את זה מקרוב וללמוד את שורשי הבעיה, נאציזם וכל דבר כשיעורי מדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה צריך להיות אחד מהשיעורים הכי חשובים במערכת.
ליה שמטוב: תודה רבה לשרה לקליטת העלייה.
ליה שמטוב: אני נותנת את זכות הדיבור לשר החינוך, גדעון סער, ומתנצלת בשמו, כי השר צריך לצאת ב-12:45.
גדעון סער: תודה, גברתי היושבת ראש, גברתי השרה לקליטת העלייה, חברי הכנסת, כמובן, הווטרנים שנמצאים פה, היה לי חשוב להגיע כדי לבטא גם באופן אישי וגם כשר החינוך את הכבוד וההערכה והחשיבות שיש בעינינו לחלק של הלוחמים היהודיים בצבאות השונים של בנות הברית במלחמת העולם השנייה, פרק שהוא באופן אובייקטיבי, נדמה לי, פחות מוכר מהטרגדיה שפקדה את עמנו במהלך מלחמת העולם השנייה, השואה.
גדעון סער: אני יכול לומר שחלקם, פועלם, תרומתם ההיסטורית של הלוחמים היהודיים בצבאות בעלות הברית קיים היום בתוכנית הלימודים החדשה בהיסטוריה.
גדעון סער: נמצא אתי כאן גם מפמ"ר היסטוריה, שאחראי על הוראת ההיסטוריה בבתי הספר, מיכאל ירון, ואתייחס תכף לנקודה חדשה שקשורה לנושא הזה.
גדעון סער: להשתתפות של הלוחמים היהודיים במלחמת העולם השנייה, של הווטרנים, יש חשיבות ערכית ומשמעותית לעם היהודי, ואנו פועלים כדי להדגיש את חלקם בעיצוב הזיכרון של העם היהודי ואזרחי העתיד במדינת ישראל.
גדעון סער: הפרק הזה השנה נכנס כפרק חובה לבגרות.
גדעון סער: אני מדבר על גבורת היהודים הלוחמים, במסגרת נושא חובה של השואה – זה נלמד, שזה פרק חובה לבגרות, שכולל מוקדי לימוד שונים, שבהם פרק רחב על השואה ומלחמת העולם השנייה.
גדעון סער: בפרק הזה מתמקדים ומרחיבים בין היתר את הלמידה בדרכי הלחימה של היהודים גם בזמן השואה, כמו במרד גטו ורשה, למשל, וגם בחלקם של הלוחמים היהודיים בצבאות בעלות הברית.
גדעון סער: זה כולל גם את מספר הלוחמים היהודיים בצבאות השונים, את מספר בעלי העיטורים, שחלקם יושבים פה, וכדומה.
גדעון סער: אנו גם נשקול לקראת יום הניצחון שחל בחודש מאי, והשנה זה יהיה 65 שנה, בפעם האחרונה זה צוין בשנת ה-60, בשנת 2005, להפיץ חוברת.
גדעון סער: בזמנו הוצאו שתי חוברות, שתיהן נמצאות אתי פה – אחת שהוצאה על ידי יד שם, שנקראת "במערכה הגדולה" – חוברת מאוד רצינית, גם עברתי עליה, וחוברת שנייה שבשעתו יצאה בשיתוף של משרד החינוך ומשואה, אז איזה מביניהן ובאיזה היקף – אני לא יכול ברגע זה למסור לוועדה, אני אעדכן את הוועדה.
גדעון סער: יש לנו למעלה מחצי שנה עד חודש מאי, אבל הרצון שלנו הוא להפיץ.
גדעון סער: בחוברת יש התכנים שנוגעים לפעילות של חיילי היהודים גם בצבא האדום של ברית המועצות, גם בצבא ארצות הברית, גם בצבא הבריטי, וכמובן, יש בזה חשיבות.
גדעון סער: איני בטוח שיש צורך להוציא משהו חדש, אם יש לנו חומרים קודמים שפשוט צריך להדפיס אותם ולהפיץ אותם – אגב, קודם כל לשימוש של מורים.
גדעון סער: אם כך, אלה פני הדברים.
גדעון סער: אני צודק, מיכאל, שזה נכנס השנה, בתש"ע?
גדעון סער: כלומר זה נכנס כחומר חובה בבגרות, בבגרויות שייבחנו כבר בסוף שנת הלימודים, זה כבר נכלל בחומר, אז אני חושב שמבחינת אלה שוודאי השתתפו בלחימה באותה מלחמה קשה, זה ודאי בשורה חשובה, והיה לי חשוב לבוא ולהציג את הדברים בעצמי.
גדעון סער: עד כאן.
ליה שמטוב: תודה רבה לשר החינוך.
ליה שמטוב: אנו מברכים את השר ואת משרד החינוך על הוספת הפרק החשוב על גבורת היהודים הלוחמים במלחמת העולם השנייה.
ליה שמטוב: לגבי החוברת, מה שאמרת - בכל זאת, זה יצא לפני חמש שנים, וכמו שאמרתי, הווטרנים שלנו מזדקנים.
ליה שמטוב: בכל זאת, יש עוד סיפורים ויש עוד מה לספר לתלמידים.
ליה שמטוב: חשוב מאוד שתצא חוברת לזיכרון כל אלה שאינם כבר, והחוברת הזו גם תחולק לתלמידים, שילמדו לפי הסיפורים האלה מה קרה בשנים 39'-45'.
ליה שמטוב: בבקשה,
ליה שמטוב: חברת הכנסת סולודקין.
מרינה סולודקין: קודם כל, אני חושבת שמאוד נכון לשבת כאן עם שני שרים, עם יו"ר יד ושם, עם סנטור שפיגל מרוסיה, עם וטרנים ועם ארגונים ועם עובדי משרד הקליטה.
מרינה סולודקין: זה לקח הרבה זמן, שאנו היום יכולים לדבר על זכויות הווטרנים של מלחמת העולם השנייה במדינת ישראל.
מרינה סולודקין: כשאנו באנו, היתה רק שואה של העם היהודי, וכל נושא של הגיבורים שלנו, של המנצחים שלנו, של אלה ששחררו את אושוויץ ואלה שכבשו את ברלין, זה היה מאור מעורפל.
מרינה סולודקין: מדינת ישראל, מסיבות שאני עד היום חוקרת, לא רצתה לדעת שגם היה ניצחון, והודות לחוק של חבריי סופה לנדבר, מיכאל נודלמן, יורי שטרן ז"ל, חוקים שלי בנושא של גם שואה וגם מענקים לווטרנים, עכשיו יש מספר זכויות לווטרנים של מלחמת העולם השנייה במדינת ישראל.
מרינה סולודקין: האם זה מספיק?
מרינה סולודקין: האם השגנו את כל המטרות יחד?
מרינה סולודקין: - "אנחנו" זה חברי כנסת, עולים יחד עם משרד הביטחון, משרד החינוך, משרד הקליטה, המשרדים האחרים – לא השגנו.
מרינה סולודקין: כל שבוע יש לי מכתב: מתי יהיה מוזיאון בלטרון לזכר של לוחמים יהודיים במלחמת העולם השנייה?
מרינה סולודקין: מתי זה יהיה?
מרינה סולודקין: אנחנו יודעים שיש אדמה, אנחנו יודעים שיש רצון, אבל זה לא עובד - לא בקדנציה הקודמת, שישבנו על הגרון של ראש הממשלה אז, מר אולמרט, ואני חושבת שמאוד נכון עכשיו לדבר על מוזיאון מרכזי.
מרינה סולודקין: אנחנו נשמע את החדשות מהחזית הזו.
מרינה סולודקין: דבר שני, אני צופה בטלוויזיה האנגלית, וראיתי טקס של קבורה של החייל האחרון של מלחמת העולם הראשונה.
מרינה סולודקין: זה היה כל כך מרגש ויפה, ומה שאני אומרת, שכל עוד האנשים האלה, הלוחמים של מלחמת העולם השנייה, חיים, בעינינו, אנחנו חייבים לעזור להם לחיות בכבוד.
מרינה סולודקין: לחיות בכבוד זה גם הדיור הציבורי, לחיות בכבוד זה גם מענקים לפני החג, לחיות בכבוד זה גם מצעד, שעשינו חוק, מצעד בירושלים לזכר הניצחון.
מרינה סולודקין: אני עכשיו במלחמה, במאבק בנושא נכים וטרנים, שמשום מה יש אפליה של נכים.
מרינה סולודקין: לי זה מאוד לא נוח לדבר על זה, אך כשניסיתי לתקן את החוק, זה לא יצא.
מרינה סולודקין: עכשיו יחד עם ליה עוד פעם הגשנו את החוק הזה, של זכויות של נכים של מלחמת העולם השנייה, ואני מאוד מקווה שלא גייסו את ועדת השרים לענייני חקיקה לומר "לא" לחוק הזה.
ליה שמטוב: עקב זה שהשר צריך לצאת, מר רומן יגל, נשיא ארגון נכי מלחמת העולם השנייה, בבקשה, אבל שני משפטים.