GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אירוס הומינר: אני מניחה שאפשר יהיה לדבר כאן על נושאים מאוד מוגדרים.
אירוס הומינר: כרגע יותר מדובר על עסקים בתחומים של לאו-טק בהקשר הזה.
אירוס הומינר: אנחנו דווקא היינו מאוד מעונינים – כמו שגם עמרי אמר – בפוטנציאל הגדול מבחינת המחקר והפיתוח, לקדם את זה לרמה קצת יותר מתקדמת גם בגלל שמדינת ישראל מצויה בתחום הזה, ולשם בעצם נשואות עינינו.
אירוס הומינר: זאת המטרה.
אירוס הומינר: מעבר לקידום עסקים בתחום הירוק, הרצון שלנו הוא גם להיכנס יותר לנושאים של מחקר ופיתוח ולשלב כאן את אותו ג'יניוס יהודי שכולם מדברים עליו ולשלב בו את כל אותם דוקטורנטים בחוץ לארץ שרוצים לחזור הביתה.
אירוס הומינר: אנחנו רוצים לראות איך משלבים את האספקט הזה של עסקים בתחום הירוק יחד עם ההכשרה המקצועית שהם רכשו בחוץ לארץ.
ליה שמטוב: על איזה תקציב מדובר בסך הכל?
גלעד אברהמי: אין תקציב ייעודי.
גלעד אברהמי: זה תקציב כללי שקיים עבור פתיחת עסקים או השקעה במדענים שמגיעים ומי שמגיע בתחום של עסקים ירוקים, הוא נכנס תחת המסגרת הכללית הזאת.
גלעד אברהמי: כן צריך לציין ולומר שיש לנו במשרד מסגרות שאם יהיה תקציב ייעודי, הן קיימות על מנת לעודד את הפתיחה של העסקים האלה, אם זה במסגרת ארגון ביו-בוד שלמשרד יש מצ'ינג אתו והוא פועל בבוסטון.
גלעד אברהמי: כל מי שקושר בתחום הביו ונושק לתחום התעשייה הירוקה, נוכל לעודד אותו דרך הממשק הזה להגיע לישראל.
גלעד אברהמי: היום אנחנו לא עושים פעילות מיוחדת לומר לו לבוא לכאן, וגם אין לנו תקציב מיוחד לזה.
גלעד אברהמי: לכן אנחנו אומרים לו שיבוא כמו כל מדען, שיבוא, נבחן את המחקרים שלו ובהתאם לזה נקבע אם הוא מדען.
גלעד אברהמי: יכול להיות שאם הוא לא מדען הוא ילך לתחומי היזמות והוא יהיה בסוף יזם.
ליה שמטוב: דורון, קיבלת כל כך הרבה מחמאות.
ליה שמטוב: בוא נשמע מה קורה בחדרה.
דורון פהימה: אני מנהל את מט"י אזורי חדרה.
דורון פהימה: יש לנו בעצם שתי פעילויות בכובע ארצי ושתיהן קשורות למשרד הקליטה.
דורון פהימה: פעילות אחת היא קידום יזמות בקרב יוצאי קווקז-בוכרה והשני הוא עסק ירוק, המרכז הארצי ליזמות ירוקה.
דורון פהימה: אנחנו זיהינו את כל הנושא הזה של הפעילות בתחום הירוק כבר לפני כמה שנים אבל לא הייתה מספיק מסה של לקוחות ומספיק מסה של יזמים כדי לייצר מוקד התמחות אחד.
דורון פהימה: בשנתיים האחרונות – קראו לזה כאן אופנה או טרנד – אני רוצה לבשר לכם שהתחום הירוק הוא לא טרנד אלא הוא בא לכאן כדי להישאר.
דורון פהימה: הוא עבר את נקודת האל חזור והוא כאן ואנחנו כולנו נפגוש אותו בכל תחומי החיים יותר ויותר.
דורון פהימה: יש דבר שלא שצריך להתעלם ממנו.
דורון פהימה: אין לנו חילוקי דעות בעניין הזה, אבל המסה העיקרית של הסיפור הזה של יצירת תעסוקה באמצעות יזמות הוא בעסקים קטנים ובינוניים.
דורון פהימה: יש 450 אלף עסקים קטנים ובינוניים בארץ.
דורון פהימה: יכול להיות שיהיה לנו אגזיט 1, 2, 3, 10, וזה בסדר, אבל המסה הגדולה הם אותם עסקים, אותו אגרונום שחזר וכתב תוכנה לניהול השקיה, אותו יזם שחזר מהולנד ובעצם רוצה לעשות פעילות כזאת או אחרת, יהיו לו רק ארבעה-חמישה עובדים, ואולי יותר, אבל זאת המסה הגדולה וכאן יש הזדמנות.
דורון פהימה: הם באים, בעיקר תושבים חוזרים – ממש בצורה מפורשת רואים את זה – שזיהו את ההזדמנות.
דורון פהימה: הם רואים מה קורה באירופה, הם מכירים את השוק בארץ, יש להם קרובים, והם רואים את ההבדל ואומרים שיש הזדמנות עסקית, אני מביא את הידע שלי ומתחיל לעבוד.
דורון פהימה: יש גם כאלה שבאים עם רעיונות הזויים ואנחנו גם עוזרים להם לרדת מהם כדי שלא יפסידו את כספם וזה דבר מאוד חשוב שאף אחד לא סופר אותו.
דורון פהימה: תמיד שואלים אותנו לכמה עסקים עזרנו בהקמה, ואנחנו נוקבים במספר, ואז שואלים אותנו למה רק המספר הזה, אבל שוכחים שמנענו הקמת עסקים שכשלו וזה בכמות לא מבוטלת.
דורון פהימה: אנחנו יושבים בעולם כאשר יש נקודת מפגש בין סביבה, חברה ועסקים.
דורון פהימה: הקונספט שלנו בכלל בעסק ירוק אומר שאנחנו מאמינים שקידום הסביבה ייעשה באמצעים כלכליים.
דורון פהימה: הקידום העיקרי של הסביבה ייעשה באמצעים כלכליים.
דורון פהימה: אני חושב שאם היום תדברו כאן – כל האנשים כולל הארגונים שנחשבים מחבקי עצים, ושאף אחד לא ייפגע – יאמרו לכם גם הם שהנושא הזה עלה למעלה ועכשיו השאלה היא איך אנחנו מייצרים פעילויות עסקיות שהן חזקות ואיתנות כדי שטביעת הרגל האקולוגית שלנו תהיה קטנה.
דורון פהימה: לכן יש חשיבות רבה להקצאת תקציב ספציפי לטיפול בעניין הזה.
דורון פהימה: יש כאן כמה הזדמנויות עסקיות שאני רוצה להעלות אותם.
דורון פהימה: יש את הנושא של היזמים שבאים עם רעיונות ויזמויות החל ברמות מדעיות, מסחריות וכולי, דרך הכשרת כוח אדם במקצועות.
דורון פהימה: זאת הכלכלה החדשה.
דורון פהימה: לא הכריזו את זה כאן, אלא אובמה הכריז על זה ומדינות אחרות מכריזות על זה.
דורון פהימה: זאת הכלכלה החדשה ולכן יש הזדמנות אולי להכשיר כוח אדם של עולים לתוך התחום ותהיה להם הזדמנות להשתכר לא שכר מינימום אלא שכר משמעותי ורציני.
דורון פהימה: הדבר האחרון שאנחנו שוכחים אותו כאשר אנחנו מדברים על עסקים ירוקים אבל הוא לא פחות חשוב.
דורון פהימה: ישנם עסקים רבים שלא עומדים בתקן, לא עומדים בדרישות הסביבתיות.
דורון פהימה: מי שלא יודע, בארץ יש כ-5,000 מוסכים ומחציתם לא מפרידים שמן ממים.
דורון פהימה: אנחנו כבר לא מדברים על סביבה ירוקה אלא אנחנו מדברים על הישרדות ועל מקור הפרנסה של אותם עולים.
ליה שמטוב: איפה כאן משרד הבריאות?
דורון פהימה: אני מדבר רק בהיבטים הסביבתיים.
דורון פהימה: בחודש וחצי האחרונים יש שר חדש, הרבה אנרגיות, אכיפה מאוד כבדה ואנשים כבר מרגישים את זה בשטח, קנסות, סכנת סגירה ואיבוד מקומות עבודה.
דורון פהימה: צריך להסתכל על התמונה הכוללת.
אורנה פינדלינג: אני משירות התעסוקה שנמצא תחת פיקוחו של שר התעשייה אבל הוא תאגיד עצמאי.
אורנה פינדלינג: אנחנו בעד כל פעילות מקדמת תעסוקה, אם אלה עסקים ירוקים, אם זה עבור עולים ועבור אחרים.
אורנה פינדלינג: אני מבינה שבגלל שהוועדה היא ועדת העלייה והקליטה, הנושא הספציפי הזה עלה.
אורנה פינדלינג: אני בהחלט מברכת על היוזמה של העלאת הנושא הזה על שולחן הדיונים כי כמו שדורון אמר, זה כבר לא טרנד אלא זה באמת דבר קיים ובהחלט כל פעילות מבורכת.
אורנה פינדלינג: אם אנחנו נצטרך באיזשהו שלב גם להירתם לנושא הזה, שירות התעסוקה בהחלט יעשה את כל הפעולות הנדרשות לצורך זה.
ליה שמטוב: דורון, אתם משתפים פעולה עם משרד התעשייה בקשר לתקציבים?
דורון פהימה: כן.
דורון פהימה: בעיקרון אנחנו קיבלנו ממשרד התעשייה ומהרשות לעסקים קטנים.
דורון פהימה: ביקשנו ואנחנו משמשים כמוקד ארצי ונעזרים בכל 24 המט"ים האחרים כסניפי משנה.
דורון פהימה: אנחנו מייצרים את הכלים, את הפעילויות ואת התקציבים ומנחילים אותם לשטח.
דורון פהימה: באותה נימה שיתוף הפעולה עם משרד הקליטה במסגרות שאנחנו עובדים כך ככה עם משרד הקליטה.
יצחק הלמן: השתתפתי קודם לכן בישיבת הוועדה להגנת הסביבה.
יצחק הלמן: לא אחזור על דברים שנאמרו כאן לאור המסמך שמונח כאן בפני הוועדה.
יצחק הלמן: חשוב לי לשאול את משרד הקליטה – כי יושבים כאן גם חברים מארגונים סביבתיים גם מעירי – מה על פי תפיסת העבודה של המשרד חלקה של הרשות המקומית בכל התהליך הזה, ואני מדבר על קבלת תקציב ייעודי וכאשר כבר קם עסק, הרשות המקומית היא זאת שנותנת את ההיתרים הרלוונטיים, את רשיון העסק וכולי.
יצחק הלמן: במלים פשוטות, לאן שלא נלך, נחזור אל הרשות המקומית.
יצחק הלמן: השאלה שלי היא האם הרשויות המקומיות מהוות גורם כי לפי מיטב הבנתי לא כך המצב בבאר-שבע.
יצחק הלמן: אני מדבר רק על התחום הירוק כי זה המנדט שלי.
יצחק הלמן: אם לא, איך מתכוונים לטפל בנושא הזה.
גלעד אברהמי: לגבי הרשות המקומית.
גלעד אברהמי: המט"ים – מרכזי טיפוח היזמות - או המעלות מבחינתנו כמשרד הקליטה, אנחנו מתגנו אותם כמעלות – לשם מגיעים העולים או התושבים החוזרים כפוטנציאל לפתוח את העסק הירוק, מקבלים ליווי והליווי הוא גם מול הרשות המקומית שתעזור להם לעבור את כל המשוכות שכל אדם ואדם מן הישוב נתקל בהן, ובמיוחד הם שמגיעים מחוץ לארץ וקשה להם להכיר את הסביבה הבירוקרטית.
גלעד אברהמי: זה חלק מהליווי שציינתי.
גלעד אברהמי: לשם כיוונת?
יצחק הלמן: בין היתר.
יצחק הלמן: אני ממשיך את השאלה ושואל האם מט"י מתוקצב לנושא הזה.
יצחק הלמן: נניח שזאת יחידה רשותית כזאת או אחרת, בכל עיר זה פועל בצורה אחרת, והשאלה אם לשם מגיעים אותם תקציבים לצורך ההכשרות של אותם העולים.
גלעד אברהמי: התקציבים לא מגיעים לרשות.
גלעד אברהמי: התקציבים מתוקצבים מול הספקים שהם המט"ים.
גלעד אברהמי: אותם עולים ותושבים חוזרים מקבלים עד 25 שעות ליווי כאשר ב-25 השעות האלה מנחים אותם, מלווים אותם וחונכים אותם במישורים השונים.
יצחק הלמן: היות שתקציבים אחרים בסדרי גודל דומים או יותר מועברים מהמשרד להגנת הסביבה – ושאלה גבירתי יושבת-הראש שאלה מאוד חשובה והיא איך משרד הקליטה מתואם מול המשרד להגנת הסביבה, וכנראה הוא לא מתואם – יש נוהל מאוד מסודר של תמיכות, אני חושב של כל משרדי הממשלה, מול הרשות המקומית שמהווה את הכתובת וזה לא רק הפן של בירוקרטיה, שליטה על התקציב וניצול יעיל.
יצחק הלמן: בעיריית באר-שבע למשל כל תקציב כזה שמגיע מכל משרד ממשלתי, הוא מקבל מצ'ינג, הוא מקבל השלמה בהתאם לקריטריונים שקל מול שקל, 25 אחוזים או 50 אחוזים.
יצחק הלמן: זאת אומרת, יש כאן אפשרות להגדיל את התקציב לאותה מטרה ומכאן לצאת לדרך.
ליה שמטוב: אכן צריך לבדוק את זה, לבדוק את חוקיות הנושא.
גלעד אברהמי: אני חושב שאתה מדבר על מישור אחר.
גלעד אברהמי: אני הייתי שמח לשמוע, אם זה המקום, למה בדיוק אתה מתכוון כשאתה מדבר על המצ'ינג מול הרשות ואיזה פסיליטיס אתה מקבל מול הרשות, כי כאשר אנחנו מדברים על 25 השעות, הרי הן עוברות כהשקעה ישירה בעולה או במיזם של העולה מההיבטים השונים ולא להעביר כסף לרשות גם אם זה במצ'ינג וזה ממנף את הכסף לצורך פעילויות שהרשות רואה שהיא יכולה לקדם מול העולה.
גלעד אברהמי: אנחנו מסתכלים מהזווית השנייה.
גלעד אברהמי: הזווית שלך היא משלימה, ואגב, היא מבורכת.
יצחק הלמן: אני מציע שנקיים פגישה בנושא.
גלעד אברהמי: אני אשמח מאוד להיפגש אתך ולשמוע.
ליה שמטוב: לישיבות הוועדה אנחנו מזמינים את כל הנציגים, כולל נציגי העיריות ומשרדי הממשלה ואכן יש אחר כך אפשרות לקיים ישיבות בנושא שמועלה כאן ועל שיתוף הפעולה.
מיכאל סנדיגורסקי: אני יועץ בתחום איכות הסביבה.
מיכאל סנדיגורסקי: בזמנו עבדתי בגוף שלצערי הרב לא קיים היום, שם הייתי רכז ומנחה מקצועי בתחום איכות הסביבה של תכנית בשן.
מיכאל סנדיגורסקי: כדאי לוועדה המכובדת הזאת לחשוב לקיים דיון על להחזיר לחיים את התוכנית הזאת, אולי לא באותה צורה שהייתה קיימת קודם, אבל היא מאוד חשובה כי התוכנית הזאת הייתה אחת מהגופים הבודדים בארץ שנתן עזרה לא רק כספית אלא גם עזרה מקצועית וארגונית לקידום טכנולוגיות.
מיכאל סנדיגורסקי: אגב, במשך שנים הייתי יועץ בתחום הטכנולוגיה ואיכות הסביבה של חבר הכנסת דוקטור יורי שטרן זכרונו לברכה.
מיכאל סנדיגורסקי: לצערי הרב התוכנית הזאת הסתיימה.
מיכאל סנדיגורסקי: אני חושב שמדינת ישראל זקוקה קודם למרכז הכוונה לעולים חדשים ותושבים חוזרים בנושאים האלה.
מיכאל סנדיגורסקי: הניסיון שלי מצביע על כך שכל הכישלונות בתחום קידום העסקים וקידום טכנולוגיות סביבתיות נובעים מחוסר ידע על המצב בארץ, המצב מבחינת החקיקה והתקינה, מה יהיה בעתיד, מי הצרכנים הפוטנציאליים, איך לקדם עסקים כאלה בעולם וכולי.
מיכאל סנדיגורסקי: בזמנו היו לנו ציפיות שתוכנית בשן תיכנס יותר ויותר עמוק לדברים האלה ואכן התחלנו במפעלים ובפגישות.
מיכאל סנדיגורסקי: אני חושב שהמשרד לקליטת העלייה ביחד עם המשרד להגנת הסביבה ומשרד התעשייה חייבים להיכנס לזה יותר עמוק ובאופן יותר קפדני.
מיכאל סנדיגורסקי: לדוגמה, משרד הקליטה מעביר כסף למשרד להגנת הסביבה לקול קורא ואני לא חושב שזה מוצלח כי המשרד לאיכות הסביבה מכיר את ענייני איכות הסביבה טוב מאוד, אבל מי שכתב את הקול קורא לא מכיר ולא יודע איזה מומחים בתחום איכות הסביבה הגיעו ארצה.
מיכאל סנדיגורסקי: בקול קורא כתבו נושאים שלא התאימו לעולים החדשים.
מיכאל סנדיגורסקי: חייב להיות גוף שנותן ייעוץ מתמיד לאנשים לאן ללכת ולאן להיכנס.
מיכאל סנדיגורסקי: אנחנו לא מדברים כאן לא על פיזיקה ולא על מתמטיקה אלא מדובר באיכות הסביבה ובכל הידע של איכות הסביבה, והדברים האלה מאוד חשובים לקידום עסקים.
ליה אטינגר: אני רוצה לברך על הדיון הזה ואני רוצה לברך את מט"י חדרה שמקדם עסק ירוק.
ליה אטינגר: אני רוצה להדגיש ולומר שאני חושבת שזה לא נכון להסתכל על עסק ירוק כמשהו נפרד.
ליה אטינגר: בעידן שאנחנו חיים, במאה ה-21, ואנחנו רואים לאן העולם מתפתח, כל עסק חייב להיות עסק ירוק.
ליה אטינגר: חייבים להכניס את הקריטריונים הללו לכל תמיכה ממשלתית.
ליה אטינגר: כל תמיכה שניתנת על ידי המדינה, צריכה לדאוג שכל עסק יתנהל בצורה ירוקה וצריך להדריך את האנשים, להקל עליהם ולעשות את המעברים הללו.
ליה אטינגר: צריך לעזור כמובן גם לעסקים קיימים להתנהל בצורה ירוקה.
ליה אטינגר: אני גם לא חושבת שצריך לקרוא לזה עסקים ירוקים אלא צריך לקרוא לזה עסקים מתקיימים וזה כולל בפנים את הנושא החברתי ואת הנושא הסביבתי ביחד.
ליה אטינגר: ראינו במשבר הפיננסי עכשיו שאי אפשר להסתכל רק על הערך הפיננסי אלא חייבים להסתכל גם על הערך הסביבתי ועל הערך החברתי של העסקים.
ליה אטינגר: לכן מה שאמר דורון קודם הוא כל כך חשוב.
ליה אטינגר: המקומות שמספקים מקומות עבודה, אלה העסקים הקטנים והבינוניים.
ליה אטינגר: עצם העובדה שהעסק הוא מקומי, כבר תורם לזה שטביעת הרגל האקולוגית שלו קטנה יותר.
ליה אטינגר: לכן אנחנו חייבים להסתכל על זה בראייה יותר הוליסטית ולחשוב איך אנחנו מקדמים את הדברים שבאמת נותנים לנו ערך.
ליה אטינגר: התמיכות הללו, זה מקום נהדר להתחיל בהם ולכן זה צריך להיות ייעודי וצריך להיות עם הרבה יותר הדרכה.
ליה אטינגר: צריך להרחיב מאוד את הפעילות שהתחילו בה.
ליה שמטוב: אני מסכימה עם דבריך.
ליה שמטוב: כמו שאמרתי קודם, צריך אולי לכוון את העסק כי יכול להיות שעסק הוא לא ירוק אבל משתמש בכוסות רגילות ולא בכוסות חד-פעמיות ולא יודע שבכך הוא תורם לסביבה.
ליה שמטוב: אם מסבירים לו שבזה הוא תורם לסביבה, גם זה משהו מועיל.
עמוס גולדין: במשך 15 השנים האחרונות עסקנו בכמה מחקרים בסיוע של קרן האפוטרופוס הכללי, של מרכז לקליטה בעלייה אותו מנהל עמרי, והמשרד להגנת הסביבה.
דנה גורדון: קח בחשבון שהם לא כאן למרות שהם הוזמנו.
עמוס גולדין: קשה היה לשכנע אותם לערוך איזה שהם מחקרים שלא בדיוק מתאימים לקונספציה המדעית שלהם, ואני מדבר על המדען הראשי.
עמוס גולדין: בשלושה-ארבעה מקרים בהם עשינו את הפיילוט בתמיכתם, הם לא אישרו את ההמשך מכיוון שהמסקנות לא בדיוק התאימו לקונספציות שלהם.
עמוס גולדין: יחד עם זאת, המדענים אצלנו בכל מיני תחומים של הידרולוגיה, איכות הסביבה והנדסה סביבתית כללית, גילינו חוסר בהתנהלות בישראל בכל מיני תחומים כמו זיהום אוויר ועד לשימור משאבי מים.
עמוס גולדין: הבעיה היא שאם בא מדען עולה עם רמה מקצועית גבוהה מאוד ומציע כל מיני דברים, האליטה הישראלית – אני מרשה לומר את זה, מכיוון שיש לי ניסיון בזה, ואני לא רוצה לנקוב בשמות – דוחה אותו מכיוון שהיא חוששת אולי מתחרות או מחוסר ידע או בעיקר מתחרות מקצועית.
עמוס גולדין: כל הרעיונות האלה שייכים יותר לתחום יעוץ ומחקר והשאלה איך אפשר להפוך את זה למשהו שהוא בתחום עסקי.
עמוס גולדין: אנחנו לא יודעים לעשות את זה והייתי שמח מאוד, כמנכ"ל, להדריך את האנשים שלנו אבל קודם אני צריך ללמוד גם את הנושא הזה.
עמוס גולדין: הייתי ממש שמח ללמוד איך אפשר בכלל בתחום היועצים, אנשים שעבדו במערכת הממשלתית ולא רגילים לעסקים, להפוך את זה למשהו עסקי מכיוון שמצד אחד יש צורך במדינה בידע הזה וביישום של הידע הזה, ומצד שני יש אנשים שמסתובבים עם ידע עצום והמדינה לא מנצלת אותם.
ליה שמטוב: טוב שהם חוזרים וטוב שהם פותחים את העסקים.
עמוס גולדין: זה נכון, אבל הם כבר היו כאן.
עמוס גולדין: למה המדינה לא ניצלה אותם כשהם היו כאן?
עמוס גולדין: למה היו צריכים לשלוח אותם לגלות ל-15-20 שנים ואחר כך לנסות להחזיר אותם לכאן?
עמוס גולדין: מחר תקום מדינה אחרת שמתפתחת ויש לה אוצרות זהב, מדפיסים כסף מהאדמה, ויאמרו לאותו אדם שמדינת ישראל נותנת להם 100 אלף שקלים לשנה, אבל היא תיתן לו מענק ולא הלוואה בסך 100 אלף דולר כדי שיבוא אליה ויקים בה עסק עם התחייבות לעשר שנים, ואותו אדם בטח יבחר בזה.
עמית רבין: הקואליציה לבריאות הציבור היא עמותה מקצועית שעוסקת בכל הנושא של מזהמים תעשייתיים.
עמית רבין: בדיוק לפני שנה – הקואליציה מזמינה כל שנה בין שניים לשלושה מומחים בינלאומיים בנושאים שקשורים לאיכות סביבה ובריאות הציבור – הבאנו לכנסת מומחה בשם פרופסור ג'ון טיקנר שהרצה בפני מליאת הכנסת בכל הנושא של בריאות הציבור ואיכות הסביבה.
עמוס גולדין: הוא לא צודק.
עמוס גולדין: יש אלפי מהנדסים כאלה.
עמית רבין: זה לא לפי הנתונים שיש בידינו.
ליה שמטוב: לא הייתה מודעות לזה.
עמית רבין: בכל מקרה, מה שנאמר זה שאחד מהדברים שאנחנו בקואליציה שמנו לב אליו זה שיש פה באמת סוג של אוכלוסייה מסוימת, במיוחד לאור התקופה האחרונה, מה שנעשה עם המשבר הכלכלי, ויש לא מעט מהנדסים שמצאו את עצמם מחוץ למעגל העבודה וחלקם הגדול לא מגיע מתחום איכות הסביבה.
עמית רבין: עשינו מיפוי ראשוני לפני מספר חודשים של הנושא הזה וגילינו שיש לא מעט מהנדסים כאלה, במיוחד ממגזר העולים, שהיו מאוד מעונינים לעבור סוג של השמה מסוימת ולהפוך להיות מהנדסי איכות סביבה ולהיכנס מחדש למעגל העבודה.
עמית רבין: אני שם את זה בפניכם ואם תרצו שיתוף פעולה בין-משרדי, אנחנו מאוד מאוד נשמח לזה.
אורנה פינדלינג: גם כנציגת שירות התעסוקה וגם כנציגה היחידה שבאחריות משרד התעשייה אני חושבת שאנחנו יכולים להתחבר בנקודה הזאת כי בשירות התעסוקה אנחנו מאתרים ומרכזים את הצרכים התעסוקתיים, הן של דורשי העבודה מצד אחד והן של המעסיקים מהצד השני.
אורנה פינדלינג: אתה עכשיו בדיוק מדבר כאן על מהנדסים שאולי רוצים לעשות הסבה ובהחלט הנושא הזה של התעסוקה הירוקה יכול להתאים להם.
אורנה פינדלינג: אני חושבת שבהחלט זה המקום להתחבר ולנסות לשלב את הדברים יחדיו.
אבי דאבוש: אני מנהל בשתי"ל את התחום הסביבתי.
אבי דאבוש: כמובן תודה רב על קיום הדיון הזה.
אבי דאבוש: אני חושב שהנושא הזה מאוד חשוב ולכן באמת חשוב שנצא עם כמה אייטמים קונקרטיים שנוכל להתקדם אתם.
אבי דאבוש: רציתי להתייחס למה שהביא משרד הקליטה.
אבי דאבוש: אם אני נשמע ביקורתי, זה בגלל שאני לא מכיר בדיוק את ההקשרים בהם אתם עובדים.
אבי דאבוש: אתם בעצמכם אמרתם שבסך הכל הדברים שאתם מסמנים כאן הם לא דברים ייחודיים, הם לא דברים צבועים, הם לא דברים שאתם באתם עם איזושהי אג'נדה לקדם את הנושא הסביבתי וגם הסכומים, גם אם נתייחס אליהם כדברים צבועים ומועדפים עם איזשהו תעדוף של הנושא הזה, הסכומים הם מאוד מאוד קטנים.
אבי דאבוש: השאלה היא באמת כנושא קונקרטי האם בתוך הסל הזה, בתוך החבילה הזאת שמשרד הקליטה הציג יפה – ואני יודע שהוא משרד דל אמצעים ועושה כמיטב יכולתו – בכל זאת אפשר לייצר איזשהו תמריץ לעולים ולעסקים לעסוק בנושאים האלה ולקדם אותם.
אבי דאבוש: אני חוזר אמנם על דברים אבל חשוב מאוד לשים לב לעניין הזה שסביבתי זה לא רק עסק ירוק מוגדר, זה לא רק עסק ירוק בהגדרה, אלא בכלל צריך לראות איך כל העבודה הזאת מול העולים ומול העסקים בכלל, איך אנחנו מכניסים ומפנימים את הקריטריונים האלה, כי אתם נותנים כאן באמת עסקים ספציפיים שאפשר להגדיר אותם כיותר סביבתיים אבל כל עסק בסופו של דבר חייב להיות סביבתי ואין ברירה אחרת.
אבי דאבוש: אנחנו יכולים לחכות עוד חמש ועשר שנים, או אנחנו יכולים לעשות את זה עכשיו וחשוב מאוד לעשות את זה עכשיו.
ליה שמטוב: נכון שלא נמצאים כאן אנשי האוצר, אבל הם הוזמנו.
ליה שמטוב: הוועדה תפנה לאוצר ותציג בפניו את כל הבקשות.
פניה קנצ'יק: נמצא כאן המנהל של אימפרטיב אקולוגי בחיפה ואני מתרגמת את דבריו.
פניה קנצ'יק: אנחנו מאוד קרובים לתחום העיסוק שלהם, אבל התחומים בהם אנחנו עוסקים הם כל כך רבים ואין טעם עכשיו לדבר עליהם.
פניה קנצ'יק: אני בטוחה שאפשר לבחור מהם דברים רבים שניתנים למימוש ומשהו טוב יצא מהם.
פניה קנצ'יק: רציתי לשאול אם יש לנו אפשרות עכשיו לפנות למישהו עם הבקשה הרשמית בה כתבנו את כל הדברים שאנחנו עושים ובמה אנחנו עוסקים.
פניה קנצ'יק: בחברה שלנו יש יותר מ-100 אנשים מדענים ומהנדסים שעוסקים בדברים מאוד חשובים והם ממש מקצוענים.
ליה שמטוב: כמו שאמרתי קודם נמצאים כאן נציגים מהמשרדים השונים ואתם יכולים להחליף אתם טלפונים ולהיות אתם בקשר.
דורון פהימה: אנחנו נשמח לסייע.
דורון פהימה: הועלתה השאלה מה אני עושה עם זה.
דורון פהימה: נשמח לראות אם יש לנו את היכולת, ואני מעריך שכן, לראות מה הפוטנציאל להפוך לעסקי, למשהו שיכול לייצר כסף.
עמוס גולדין: אפשר לפנות למט"י באר-שבע?
דורון פהימה: אתה יכול לפנות למט"י באר-שבע או אלינו.
דורון פהימה: אנחנו ניתן לכם את מספרי הטלפון.
דורון פהימה: גם חיפה בוודאי יכולים, מה עוד שאנחנו קרובים פיזית, לשבת, לדבר ולהבין על מה מדובר.
ליה שמטוב: חבל שנציג איכות הסביבה מעיריית באר-שבע יצא.
ליה שמטוב: רציתי לשאול האם כאשר אתם יוצאים לשטח ובודקים את העסקים, האם אתם ממליצים להם ומכוונים אותם למשהו.
עמוס גולדין: אני אמנם באר-שבעי, אבל אני לא איש ממסד ולא איש עירייה.
עמוס גולדין: אני אחד שמשלם משכורת לראש העיר ולכל העירייה.
עמוס גולדין: אני לא יכול לענות בשם באר-שבע.
ליה שמטוב: חשבתי שאתה עובד עירייה.
עמוס גולדין: לא.
עמרי אינגבר: אני חייב לומר כאן לאנשי העמותות, ונמצאות כאן שתי עמותות עולים, שיש פער גדול בין רעיון לבין עסק.
עמרי אינגבר: הפער הזה הוא הפער בגינו הוזכרה תוכנית בשן מט"י עם כל הנכונות שלו לא עוסק במשהו שצריך לעבור שלבים של פיתוח, שצריך לעבור שלבים של הוכחה טכנולוגית בכלל.
עמרי אינגבר: בדברים כאלה צריכים לפנות למדען הראשי.
עמרי אינגבר: מאחר שאין היום תוכנית בשן, יש תוכנית תנופה שהייתה קיימת לפני תוכנית בשן והיא למעשה עשתה את התפקידים של תוכנית בשן מול כלל האוכלוסייה והיא קיימת ויש את החממות.
עמרי אינגבר: כאשר מדברים כאן על עולים, מדובר על עולים של שנות ה-90.
עמרי אינגבר: משרד הקליטה איננו מטפל בעולי שנות ה-90 והוא איננו הכתובת לעולי שנות ה-90 כי הם אזרחים כמו כל אזרחי מדינת ישראל והכלים הכלליים שטובים לכל אזרחי מדינת ישראל, צריכים לחול גם עליהם כאשר רובם נמצאים בידי המדען הראשי של משרד התעשייה.
עמרי אינגבר: זה המצב וצריך להבין אותו לאשורו.
עמרי אינגבר: זאת אומרת, עמותות שעוסקות בעניינם של עולי שנות ה-90, קידום הפרוייקטים שלהם הוא לא במגרש של משרד הקליטה ואת זה צריך להבין.
ליה שמטוב: אתם עוסקים בעולים שהגיעו לאחרונה.
עמרי אינגבר: מדענים זה עד שש שנים.
עמרי אינגבר: כלל העולים הם עד 10 שנים.
אירוס הומינר: אתיופים הם עד 15 שנים.
דורון פהימה: שלא נתבלבל ונשים את הדברים כמו שהם.
דורון פהימה: המסה העיקרית – ואני מדבר על מסה – יש המון רעיונות ואפשר לומר תנופה וניצוץ, מטפלים בחלק יחסית קטן אבל בנושאים של הטכנולוגיה ופיתוח בהחלט זה החלק המעשי.
דורון פהימה: יש לנו בעצם עוד 20 אלף או 25 אלף עסקים שמטופלים.
דורון פהימה: כאשר מדברים על עסק, אותו מהנדס שרוצה להיות יועץ, הוא הולך לתנופה אלא הוא יבוא למט"ים, הוא יבוא אל גורמים אחרים כדי שייעצו לו איך להפוך את זה.
דורון פהימה: אחרי כן, כשיש טכנולוגיה, באמת הולכים לכל הפעילויות האלה שעוזרות והן מבורכות ביותר.
עמרי אינגבר: מהיכרותי, אותם פרוייקטים שגולדין ואחרים מדברים עליהם, מדברים על פרוייקטים ברמה לאומית, על מיפוי כללי, על עצירת מי גשמים והנעתם ממקום למקום.
עמרי אינגבר: אלה דברים ברמה לאומית שלא המשרד להגנת הסביבה ולא משרד הקליטה מסוגלים לטפל בזה.
עמרי אינגבר: הגופים שמתעסקים ברמה לאומית בדרך כלל, למרות שגולדין אומר שאין להם את הידע, בדרך כלל מניסיוני יש להם את הידע.
עמרי אינגבר: הבעיה היא האם כל דבר כזה, עומדים מאחורי תקציבים גדולים.
עמרי אינגבר: האם באותו משרד רלוונטי – אם זאת רשות המים או אם זה נושא של טיהור שפכים - זה באמת בסדר עדיפויות בתקציבים המוגבלים שלו.
עמרי אינגבר: את זה צריך לקחת בחשבון.
אברהם מיכאלי: השאלה היא אם נפענח את אותם המוחות שלפעמים מדינת ישראל אולי חושבת שכרגע זה לא אקטואלי, כי יש הרבה מוחות שהגיעו במשך לא עשר השנים האחרונות אלא במשך ארבעים השנים האחרונות ואנשים שבאו לכאן הגיעו עם מקצועות שיכלו לתרום בתחום הזה, יכלו לתרום גם ידע בתחום התעשייה הירוקה וגם בתחום של המידע שהם הביאו ממדינות מיוחדות.
אברהם מיכאלי: אפילו בעלייה האחרונה של עשר השנים האחרונות.
אברהם מיכאלי: השאלה מי מפענח את הידע הזה ואותן עמותות כן עוזרות לך לפענח אותו.
עמרי אינגבר: אני חושב שאנחנו עושים את זה.
עמרי אינגבר: אנחנו, המשרד לקליטת העלייה, המרכז לקליטה במדע.
עמרי אינגבר: כל מדען שמגיע פונה אלינו ואנחנו רושמים אותו אצלנו, מאפיינים אותו מקצועית ומסייעים בידו למצוא את מקום התעסוקה המדעי המתאים.
עמרי אינגבר: קרי, תעסוקה במחקר ופיתוח.
עמרי אינגבר: זה יכול להיות בתעשייה, זה יכול להיות במגזר הציבורי, זה יכול להיות באקדמיה.
עמרי אינגבר: זה שמדינת ישראל לא ניצלה את הכל, נכון, אבל אני אומר לך ש-70 אחוזים מאלה שטופלו על ידינו נמצאה להם תעסוקה במחקר ופיתוח בישראל.
עמרי אינגבר: 70 אחוזים, זה אחוז ההצלחה של המרכז לקליטה במדע.
עמרי אינגבר: מישהו שאל כאן לגבי כספים.
עמרי אינגבר: לפחות בקליטה במדע, זה לא שעשיתי מחקר וסקרתי כמה כספים עברו.
עמרי אינגבר: נאמר כאן שהמגוון של נושא ירוק הוא מגוון רחב מאוד באין סוף עסקים ובאין סוף מחקרים.
עמרי אינגבר: הוא לא ספציפי למשהו אחד.
עמרי אינגבר: שמתי כאן רשימה של שישה-שבעה עסקים של מדענים שפתחו עסקים בעצמם אבל זאת רשימה חלקית וקטנה כי להערכתי אנחנו לא שמנו 3 מיליון.
עמרי אינגבר: ב-15 השנים האחרונות, רק המרכז לקליטה במדע השקיע משהו בסביבות 90-150 מיליון שקלים בנושאים הללו.
עמרי אינגבר: זה סדר הגודל עליו אנחנו מדברים.
אברהם מיכאלי: מה חלקם של יהודי אתיופיה בכל הדבר הזה?
עמרי אינגבר: בקליטה במדע אין אתיופים.
עמרי אינגבר: אולי יש בחקלאות אחד או שניים.
עמרי אינגבר: כי אנחנו לא מכשירים מדענים אלא אנחנו מתעסקים עם מדענים קיימים.
אברהם מיכאלי: בכלים שיש לנו, חלק מהם כן מנסים להיכנס דרך המחלקה הזאת שלכם.
עמרי אינגבר: לא, אני חושב שאתה טועה.
אברהם מיכאלי: התלונות מדברות על סירוב.
עמרי אינגבר: ההגדרה מדען אומרת בעל תואר שני ומעלה שעסק במחקר ופיתוח לפחות ארבע שנים לפני עלייתו.
עמרי אינגבר: עונים להגדרה הזאת אתיופי אחד או שניים שטופלו על ידינו.
עמרי אינגבר: מה שאנחנו כן עשינו, מאחר שמרבית העולים מאתיופיה עלו כבר בשנות ה-80 וה-90, ולפי הקריטריונים האלה הם בכלל לא זכאים, אנחנו עשינו הוראת שעה מיוחדת שאינה מגבילה את מועד העלייה ויכול להיות שהאיש נולד בישראל.
עמרי אינגבר: אם הוא בעל תואר שני במחקר, מבחינתנו הוא זכאי למלגה לתואר שלישי או למלגת מחקר במידה ומקום מסוים מקבל אותו כחוקר.
עמרי אינגבר: יש לנו משהו בסביבות חמישה או שישה אתיופים שעונים לקריטריונים האלה ומקבלים מאתנו סיוע.
עמרי אינגבר: אני לא שמעתי על כאלה שנדחו כי פשוט אין.
עמרי אינגבר: מידע אישי אני אומר לך – ואני לא אחראי על הנושא הזה – שבמשך 15 השנים האחרונות מדינת ישראל השקיעה מאמצים אדירים באמצעות החינוך ובאמצעות ההשכלה הגבוהה לשפר את מצבם של האתיופים.
גלעד אברהמי: אני רוצה להשלים מידע.
גלעד אברהמי: בינואר התקבלה החלטת ממשלה להקמת ועדה בין-משרדית להשבת המוחות מחוץ לארץ של תארים מתקדמים.
גלעד אברהמי: זאת הזדמנות מצוינת מבחינת מדינת ישראל, על ידי מסגרת התוצרים של הוועדה שיוגשו באוגוסט לשולחן הממשלה, שהוועדה תדאג לקדם את המסמך שיוגש כי הוא בעצם אמור גם לאגם תקציבים מכלל משרדי הממשלה עבור הטיפול שכרגע לטווח ארוך מוגדר כחומש ויותר בקליטה שלהם בישראל, וגם אמור לבקש תוספות תקציביות בכל נושא המחקר והפיתוח ותשתיות מחקריות במגזרים השונים, אם זה באקדמיה, אם זה בתעשייה ואם זה בציבורי.
ליה שמטוב: מחר יש לנו ישיבה בנושא.
גלעד אברהמי: זאת ועדה בין-משרדית שגם האוצר לוקח בה חלק – כמובן משרד הקליטה הוסמך להיות יושב-ראש הוועדה, והמנכ"ל הוא יושב-ראש הוועדה, והוא זה שמוביל את הדיונים - וכמו שאמרתי באוגוסט המסמך יוגש לאישור הממשלה.
גלעד אברהמי: זה יכול לתת ליושבת-ראש ועדת העלייה והקליטה אפשרות לתת ביטוי לנושא הירוק.
אברהם מיכאלי: צריך לשבח את הוועדה ביום הזה על כך שמקיימת דיון ספציפי בתחום של קליטה ועלייה.