GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה ג'אן: הלשכה לשיקום נכים הכפילה ושילשה את עבודתה מבחינת מספר הניצולים שהיא מטפלת בהם, ואילו כוח האדם של הלשכה ושל החשבות שלנו לא גדל בהתאם לכמות העבודה שנכנסה.
עליזה ג'אן: לכן זה לוקח זמן.
ליה שמטוב: ומי שנפטר בינתיים וקיבל את המכתבים?
עליזה ג'אן: היורשים זכאים.
עליזה ג'אן: הקדמנו תרופה למכה בכך שכאשר הודענו לאנשים על הזכויות האלה, הודענו להם שהחל מחודש ינואר.
עליזה ג'אן: לא הגדרנו שבחודש ינואר הם אמורים לקבל, אלא ידענו שאנחנו עלולים להיתקל בבעיה והודענו שהחל מחודש ינואר יהיו זכאים למענק ההבראה הזה, ואכן כך פעלנו.
עליזה ג'אן: במהלך כל חודש שילמנו קרוב ל-18,000 ניצולים.
ליה שמטוב: אף אחד לא הלך לאיבוד, אם קיבלו את המכתבים האלה אז הם יקבלו.
עליזה ג'אן: במידה וחלילה ניצול הלך לעולמו, הם פונים אלינו.
אברהם מיכאלי: אז הם לא מקבלים 100% זכויות.
אברהם מיכאלי: הוא נפטר והוא לא יקבל כלום, אבל גם היורשים שלו לא יקבלו את כל הזכויות שהגיעו לו.
עליזה ג'אן: אנחנו מדברים על מענק ההבראה, והם יקבלו.
עליזה ג'אן: גם נכה במסגרת חוק נכי רדיפות הנאצים שהלך לעולמו, היורשים מקבלים מיום הגשת התביעה עד יום הפטירה את 100% שמגיע לו.
עליזה ג'אן: במידה שיש אלמנה, היא מקבלת לתקופה של 36 חודשים את 100% התגמול, לא 100% ההטבות.
ליה שמטוב: יושב-ראש איגוד יוצאי לטביה ואסטוניה.
אלי ולק: אני אומנם יושב-ראש האיגוד, אבל אני גם חבר הנהלה של מרכז הארגונים ומייצג כאן גם את מרכז הארגונים.
אלי ולק: חבל שחברת הכנסת סולודקין הלכה.
אלי ולק: אני גם מייצג את פליטי השואה, כי רוב האנשים שעלו ארצה מ-1947 עד היום מלטביה או מאסטוניה הם פליטי השואה.
ליה שמטוב: הנושא של היום זה פליטי השואה.
אלי ולק: חברת הכנסת מרינה סולודקין שאלה איפה נציגי הארגונים.
אלי ולק: יש נציגי ארגונים.
אלי ולק: אני רוצה להתחיל בנימה אישית.
אלי ולק: אני משתתף בישיבות ועדת העלייה והקליטה כ-20 שנה, בכובעים שונים ובתפקידים שונים, ואני בפעם הראשונה יושב בהרכב החדש עם היושבת-ראש החדשה של הוועדה.
אלי ולק: אני מאחל לכם הצלחה בעבודה החשובה מאוד.
אלי ולק: הייתי שותף לכמה דיונים והחלטות של הוועדה.
אלי ולק: אני רוצה להתייחס לדברים שהושמעו כאן על-ידי שני המנכ"לים שנאלצו לעזוב אותנו, במיוחד למה שאמר מנכ"ל משרד הגמלאים לגבי הסברה איך הפליטים ידעו על זכויותיהם.
אלי ולק: הוא ציטט לנו את המספר 9444*.
אלי ולק: אני רוצה לציין שנעשתה עבודה לא מעטה גם לפני שהמספר הזה התחיל לפעול, ומשרד הגמלאים יחד עם מרכז ארגונים של ניצולי השואה ארגן סדרת מפגשים, הרצאות או כנסים, ובהם ניצולי השואה ופליטי השואה קיבלו הסבר ממצה וחומר הסברה.
אלי ולק: לראיה, בינואר בקריית-חיים התקיים כנס שהשתתפו בו כ-200 איש.
אלי ולק: משרד הגמלאים, מי שארגן את המפגש, עזר לנו בהסעה.
אלי ולק: הסענו אנשים מעיירות בצפון ואנשים השתתפו.
אלי ולק: אני רוצה להתייחס גם לכסף שהוזכר כאן וישנו במסמך שהוכן לקראת הישיבה.
אלי ולק: 3 מיליון שקלים לפעילות השוטפת של הארגונים, 3 מיליון שקלים לפעילות הנצחה, ו-9 מיליון מיועדים לפעילות החזרת הרכוש היהודי הנגזל במזרח אירופה.
אלי ולק: אני רוצה לקוות ש-9 המיליון האלה אכן ינוצלו למטרה זו, כי אם המאמצים האלה יישאו פרי, מי שייהנה מזה יהיו פליטי השואה, כי זה הרכוש של ההורים שלנו, של הסבים שלנו, שנשאר באירופה ונגזל גם על-ידי הגרמנים אבל גם על-ידי הסובייטים אחר כך, ומאבק לקבלת הרכוש הזה הולך ומתמשך גם בלטביה, בליטא ובארצות אחרות.
אלי ולק: בפולין נעשה מאמץ גדול מאוד, ואני חושב שחשוב שארגונים ישתלבו במאמץ הזה, כי אחרת אותם יהודים מעטים מאוד שנשארו בשטח שהיה כבוש והיום זה ברית-המועצות יקבלו את הכסף, ורוב היורשים החוקיים, שזה הרכוש של אבותינו, חלקם יופקר.
אלי ולק: אני רוצה להציע לעשות מאמץ של הסברה ולהביא לידיעה על זכויות.
אלי ולק: צריך לנצל את הפרסומים של הארגונים השותפים במרכז הארגונים.
אלי ולק: הארגון שלנו, למשל, מפיק שלוש-ארבע פעמים בשנה גיליון שלנו שמופץ ביותר מאלפיים בתי-אב, ואני חושב שזה ערוץ תקשורת ישיר למשפחות של פליטי השואה.
אלי ולק: אני רוצה להודות לאנשים שהכינו את שני המסמכים האלה שמונחים כאן, כי כמעט לראשונה רוכזו כאן כל הזכויות וכל האפשרויות.
אלי ולק: השאלה היא איך זה יגיע לאותם פליטים שיושבים בבית וחלקם לא יודעים ולא ידעו עברית, וחלקם גם לא יכולים לזוז מהמקום.
אלי ולק: תפקיד מרכז הארגונים של ניצולי השואה להביא את זה לידיעת קהל היעד הסופי.
ליה שמטוב: שמענו פה שמתרגמים לכל השפות.
אלי ולק: נכון, אבל בשביל זה צריכים כסף כדי לשלוח.
ליה שמטוב: מר שרנופולסקי, בבקשה.
אברהם שרנופולסקי: אני מייצג פה את תנועת חזית הכבוד, שמאחדת מעל 50 ארגונים ציבוריים, כולל 15 ארגונים של ניצולי השואה.
אברהם שרנופולסקי: אני גם חבר ועד של מרכז הארגונים ניצולי השואה.
אברהם שרנופולסקי: יש דבר לא פחות חשוב, שגם קשור לשיפור מצבם של ניצולי השואה.
אברהם שרנופולסקי: מדובר על החוק להגדלת קצבאות לניצולי השואה ולקשישים הנזקקים שעבר בכנסת בשנה שעברה.
אברהם שרנופולסקי: כידוע, ניצולי השואה שעברו את גיל 80 בשנה שעברה כבר קיבלו קצבאות חדשות, אבל אלה שלא עברו את גיל 80 עדיין לא קיבלו שום דבר.
ליה שמטוב: הם צריכים לקבל תוספת של 130 שקל.
אברהם שרנופולסקי: זה תלוי בגילאים, במצבם, האם הם גרים בדירות שכורות וכו'.
אברהם שרנופולסקי: אני פונה לוועד קליטת העלייה, שבזמן שידונו בחוק ההסדרים, שגם ייקחו בחשבון את הצורך ליישום של החוק להגדלת קצבאות, גם באופן רטרואקטיבי מינואר שנת 2009.
אברהם שרנופולסקי: זה חשוב מאוד.
אברהם שרנופולסקי: קל-וחומר ש-50,000 הקשישים הנזקקים שגרים עכשיו בדירות שכורות צריכים לשלם כ-70% מהקצבאות שהם מקבלים עכשיו לשכר דירה.
אברהם שרנופולסקי: זה מצב בלתי נסבל.
אברהם שרנופולסקי: לכן חשוב מאוד לקחת את הדברים האלה בחשבון.
אברהם שרנופולסקי: תודה רבה.
ליה שמטוב: אלה דברים חשובים מאוד.
ליה שמטוב: האם מישהו יכול להתייחס לנושא של גיל 70 פלוס?
עו"ד שי סומך: יש החלטת ממשלה להגדלת קצבת הזקנה, אבל אני לא מכיר את הפרטים.
עו"ד שי סומך: האוצר או הביטוח הלאומי יכולים למסור פרטים.
ליה שמטוב: מר זאב פקטור, בבקשה.
זאב פקטור: כפי שהוזכר פה, אני האחראי לטוב ולרע על מה שמתרחש היום בקרן רווחת ניצולי השואה.
זאב פקטור: לא אלעיט אתכם בהיסטוריה.
זאב פקטור: זה לא מדע מדויק, ולכל אחד יש היסטוריה משלו.
זאב פקטור: אבל זה יהיה מעשה שלא ייעשה אם אני לא אוסיף אי אלה פרטים על כל מה שכבר נאמר.
זאב פקטור: רציתי באופן מיוחד לציין את שמו של יהודי יקר אשר יושב פה בינינו, מר אברהם פרסלר, נציג ועידת התביעות במדינת ישראל, אשר הושיט לנו יד כמו שאף אחד אחר בתקופה הקריטית ביותר לא הושיט.
זאב פקטור: הוא ויהודי נוסף, אשר יושב בוועידת התביעות באמריקה, מר סאול קגן, אשר יחד אתי ועם גברת אסתר פרייס מהביטוח הלאומי ישבו שעות רבות ומצאו את המפתח הנכון ואת הדרך לביצוע של מתן שעות סיעוד נוספות לאנשים אשר את מסכנותם קשה היה לתאר באותה תקופה, אשר שכבו בודדים במיטותיהם עם השעות הקצובות האלה, שלא רק שימוש כשעות סיעוד, אלא גם שימשו כמטבע אשר תמורתה אפשר היה לקנות אצל הביטוח הלאומי כל מיני שירותים.
זאב פקטור: אם מישהו היה זקוק גם לחיתולים ורצה לקבל חיתולים, הוא היה צריך לוותר על מספר שעות ובתמורה היה מקבל את החיתולים.
זאב פקטור: המצב היה בכי רע, ואני מוותר על ההיסטוריה, על-מנת לא להעלות סומק של בושה על פני ישראלים רבים שמשום מה לא נמצאים פה עכשיו בינינו.
זאב פקטור: אני יכול להגיד גם שמות, גם של חברי כנסת ותיקים.
זאב פקטור: התמורה התחוללה באותו רגע שיהודים כמר פלוג, כמשה זמבר, כזאב פקטור, השתחררו מהעול של סיפוק קיום למשפחותיהם והתייצבו בשורה אחת לעלות ולהזכיר לאזרחי מדינת ישראל את בעיית ניצולי השואה.
זאב פקטור: הבעיה הזאת היתה מונחת בפינה הכי רחוקה בתוך התודעה של עם ישראל.
זאב פקטור: מצבם של ניצולי השואה היה בכל רע.
זאב פקטור: אנחנו התחלנו להוציא אותם מתחת לגשרים בחיפה ומעל לספסלים בשדרות רוטשילד ולהביא אותם למיטה ולארוחה.
זאב פקטור: כך זה התחיל.
זאב פקטור: אנחנו באמת שמחים, יחד עם כל העם ועם כל היושבים פה מסביב לשולחן, גם על כך שהכנסת מקיימת דיונים אשר היו צריכים להתקיים לפני 20 שנה.
זאב פקטור: היום אנחנו דנים על עניינים שהיו צריכים להגיע אז.
ליה שמטוב: נציגת עמותת "ידיד" בבקשה.
יונה: אני מטפלת בעמותה בתפקיד רוחב בנושא של ניצולי השואה, מיצוי הזכויות.
יונה: במסגרת הפונים שלנו יש הרבה מאוד פונים שהם ניצולי שואה או פליטי שואה ועולים שאנחנו נותנים להם ייעוץ.
יונה: אנחנו עובדים עם המון מתנדבים, והעבודה שלנו היא בעיקר הסיוע שהמתנדבים נותנים גם בליווי האישי, גם במיצוי הזכויות שלהם כניצולי שואה אבל גם במיצוי הזכויות שלהם בכלל כקשישים ופנסיונרים בחברה הישראלית.
יונה: אנחנו עוסקים עכשיו במילוי טפסים לניצולים, בתרגום, בהגשת בקשות לדיור מוגן ובטיפול בכל מיני בעיות מול הרווחה, מיצוי זכויות בתחום הצרכנות, אזרחים ותיקים בעיר.
יונה: מספר הפונים שמגיע אלינו הוא גדול מאוד.
יונה: עיקר העבודה שלנו היום היא במציאת אנשי קשר שעובדים עם הניצולים ביישובים ומעבר למענה הפרטני לאנשים שכבר ממילא מקבלים, גם לתת הסברה ומידע בתוך הוסטלים ובתי-אבות או לוויטראנים על כל הזכויות שמגיעות להם כתושבים בכלל, לאו דווקא כניצולי שואה.
יונה: גם בנושא של ניצולי שואה אנחנו ערוץ שמאפשר להם להגיע למידע.
זאב פקטור: אני רוצה לומר לכל הנאספים פה, שאנחנו אומנם יושבים פה עם קורת רוח לא קטנה, אבל אני רוצה לומר לכל אחד ואחת מאתנו ששום דבר אשר יש היום לא מובטח גם בכספת סגורה לגבי העתיד.
זאב פקטור: אני מקבל אזעקות ואורות אדומים מכל הצדדים, כך שכל לילה אני הולך לישון עם כאבי בטן וראש, וכל הגוף שלי כואב.
זאב פקטור: ואני כבר לא כל כך צעיר כפי שאני נשמע.
זאב פקטור: היו נכונים על-מנת להבטיח את מה שלא עשינו במשך 60 שנה ולהמשיך להבטיח.
זאב פקטור: אנחנו צריכים לעמוד על המשמר.
זאב פקטור: ייתכן שעוד מאבקים רבים לפנינו.
זאב פקטור: על כל פנים, לא ינום ולא יישן שומר ישראל.
זאב פקטור: תודה רבה.
יפה וולמן: אני נציגת המשרד לקליטת העלייה.
יפה וולמן: התבקשתי להגיד כאן
יפה וולמן: שאנחנו נתרגם את החוברת של זכויות ניצולי השואה בישראל לרוסית.
יפה וולמן: נגיש את זה לאגף פרסום.
יפה וולמן: יש כאן כמה גופים שכתבו את החוברת.
אלי כרמלי: צריכים לבדוק את החוברת הזאת לעומקה ולראות שהיא מעודכנת עד הסוף לפני שמתרגמים אותה.
אלי כרמלי: מבחינת הסוכנות היהודית אני רוצה לציין לגבי הנושא של ניצולי שואה, פליטים, מעגל ראשון ומעגל שני, שבאמצעות משרד הגמלאים עשינו עבודה בשנה שעברה בפרויקט מיוחד להגעה יחד עם המועצה הלאומית להתנדבות לניצולי שואה וטיפול בהם.
אלי כרמלי: הפרויקט הזה ממשיך בגדול.
אלי כרמלי: בזכות משרד הגמלאים נגיע לכמויות הרבה יותר גדולות באמצעות מתנדבים לניצולי שואה ומיצוי זכויות שלהם.
שרה זילברשיין היפש: אני מנהלת המוקד מטעם משרדי הממשלה.
שרה זילברשיין היפש: אני מבקשת שכל פרסום בשם הממשלה יעבור באמצעותנו, כי בסופו של דבר הבלבול כל כך גדול אצל פליטי השואה מבחינת למידת הזכויות שלהם, שאנחנו צריכים לראות איך מעבירים את החומר כך שיוכלו לנצל אותו.
ליה שמטוב: אני רוצה להודות לכולכם שהגעתם לוועדה.
ליה שמטוב: תודה למר אליעזר שוורץ ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהביא לנו את המסמך.
ליה שמטוב: מדובר פה על נתונים שכל הארגונים נתנו.
ליה שמטוב: הוועדה רוצה לברך גם את מנכ"ל משרד הרווחה וגם את מנכ"ל המשרד לענייני גמלאים על העבודה שלהם.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת למשרד הגמלאים להרחיב את פעילות איתור פליטי השואה, כדי לאפשר להם מיצוי זכויותיהם.
ליה שמטוב: הוועדה קוראת למשרד הרווחה לבדוק את 19,000 הנכים שמקבלים את גמלת הזיקנה ולא מקבלים השלמת הכנסה.
ליה שמטוב: הוועדה מבקשת להגיש לוועדה דוח המלצות, כיצד ניתן לפתור את הבעיה שלהם.
ליה שמטוב: הוועדה מבקשת ממשרד המשפטים לרכז את כל דברי החקיקה השונים שמתייחסים להגדרת הפליטים וניצולי השואה ולהציג את זה לפני הוועדה.
עו"ד שי סומך: בדוח איצקוביץ' יש הגדרה של החוק.
ליה שמטוב: כמו שאנחנו יודעים, הנושא הוא רגיש, והזמן פועל נגדנו.
ליה שמטוב: הוועדה תתכנס שוב לדון על הנושא הזה.
ליה שמטוב: אני מברכת את כולכם.
ליה שמטוב: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה הקליטה והתפוצות.
ליה שמטוב: אני מברכת את כל המכובדים שהגיעו, את ראש נתיב, גברת נעמי בן עמי, מנכ"ל משרד הקליטה, דימה אפרצ'ב וגורמים ממשרדיים ממשלתיים וחברתיים.
ליה שמטוב: נושא הוועדה היום הוא דיווח של ראש נתיב, גברת נעמי בן עמי, על פעילות המשרד, אבל לפני הכול אני רוצה לציין את החשיבות הרבה של עבודת נתיב, למען העלייה ולמען העולים ורוצה לברך את כל הנוכחים ומבקשת מראש נתיב לשאת את דברה.
נעמי בן עמי: תודה רבה לכבוד יושבת ראש הוועדה, חברים נכבדים, בפעם האחרונה היינו פה לפני כשנה ואני אשמח לשתף אתכם בתובנות חדשות ואולי קצת לחזור על הדברים שכבר דיברנו עליהם בעבר.
נעמי בן עמי: אני אעבור במהירות על המספרים שאנחנו מתייחסים אליהם, אנחנו כמובן מתייחסים לזכאי חוק השבות, כאשר המספר, לפי הנתונים הרשמיים הוא 880,000, אני מניחה שכבר כולם שמעו את ההסברים שלנו לגבי המספר הזה, המספר מתייחס למפקדים הרשמיים.
נעמי בן עמי: ההערכה לוקחת אותנו לכ- 1.5 מיליון.
נעמי בן עמי: יש הרבה הסברים פסיכולוגיים למספרים האלה.
נעמי בן עמי: יהודים לפי ההלכה, כ- 410,000, זכאים על פי חוק השבות-470,000.
נעמי בן עמי: מאפייני האוכלוסייה המוכרים, עירונית, משכילה, מקצועית, לחצים כלכליים אלה נתונים חדשים, אוכלוסיה איכותית ומתבוננת.
נעמי בן עמי: אפשר לראות את המפה עם המספרים מספרים לפי המדינות השונות.
נעמי בן עמי: על התפלגות האוכלוסיה על פי קבוצות גיל, מלה תיתן הסבר מוסמך יותר לטבלה.
מלה תבורי: באופן כללי, למרות שאוכלוסיית היעד של זכאי חוק השבות היא מבוגרת, יש מעט ילדים ותמותה גבוהה, יש, גם בברית המועצות לשעבר וגם במערב בגרמניה ובארצות הברית, אחוז ניכר של צעירים, בני נוער ומשפחות צעירות שהן הגרעין של אוכלוסיית היעד של מדינת ישראל.
מלה תבורי: לכן חשוב מאד להתייחס לזה, מעל 25%, ללמוד אותם, להכיר אותם ואת הצרכים שלהם, מדובר על גילאים שבין 15 ל- 44 הגרעין המשמעותי של האוכלוסיות שצריך להיות קשובים להם ללמוד את המאפיינים שלהם כדי לגבש תכניות.
מלה תבורי: בימים אלה אנחנו שוקדים על מחקרים שמנסים להבין מה בני הנוער והמשפחות האלה רוצות, מה מעניין אותם בישראל ומה המצוקות שלהם, על מנת להיות קשובים ולתת מענה מבחינת עידוד העלייה.
מלה תבורי: מבחינת פיזור והגירה של זכאי חוק השבות, אם לוקחים את העלייה הנוכחית, ממשלת ישראל, על זרועותיה והסוכנות, הצליחו לצמצם את הנשירה המשמעותית לגרמניה ולכן כשמסתכלים על החלוקה, מרבית הגרעין הקשה של האוכלוסייה הגיע לישראל.
מלה תבורי: אם היו לנו שנים עצובות שאחוז ניכר של אוכלוסיית היעד היגר לארצות הברית וגרמניה, עכשיו אנחנו במצב של עליה עיקרית וכמעט בלעדית לישראל.
מלה תבורי: אם בשנת 2008 יצאו מברית המועצות 7,400 זכאי חוק השבות, 260 בלבד עברו לארצות הברית, שזה מזערי, פרט לכאלה הגיעו זמנית או בלתי לגאלי וכ- 1400 לגרמניה שאלה ספיחים, הורים מבוגרים, איחוד משפחות ולכן מדינת ישראל כיום יכולה להיות גאה בנדבך הגדול הזה שהצליחה למשוך אליה, כאשר הבעיה הגדולה היא של אלה שהיגרו למדינה אחרת, נמצאים בשלבי התבוללות ולעשות עליה או הגירה פעם שנייה זה יותר קשה ואנחנו לומדים גם את האוכלוסיות האלה.
נעמי בן עמי: השקף הבא הוא המצער ביותר, אלה הנתונים של הנפקת אשרות, למרות זאת יש בשורה קטנה ומשמחת שאני לא יודעת אם היא מעידה על הכלל אבל לפי הנתונים האחרונים של השנה ממוסקבה, הונפקו עד עכשיו 1655 אשרות בהשוואה לאותה תקופה בשנה שעברה שהיה 1354.
ליה שמטוב: מה קורה עם אוקראינה?
נעמי בן עמי: צר לי לאכזב אבל עדיין אין עלייה, לפחות לפי הנתונים שלנו, אפשר להכניס הערכות זהירות בעניין הזה ולהגיד שיכול להיות שבתקופה הקרובה כן נראה שינוי, דווקא בחודשי הקיץ, לקראת תחילת שנת הלימודים הבאה, בדרך כלל אנחנו מדברים לא על מצב חירום אלא על עלייה או הגירה בכלל, במצב שהוא לא לחץ קשה, לכן אנשים בוחרים מתי לצאת.
נעמי בן עמי: אנחנו מצפים לראות שינוי בחודשי הקיץ.
שמואל בן שמואל: הנתון המדהים הוא ש- 300 יוצאים לארצות הברית זו ירידה דרמטית בעליה לישראל.
שמואל בן שמואל: השאלה אם נעשה ניתוח עומק לסיבות לירידה הדרמטית הזו.
נעמי בן עמי: אנחנו כל הזמן בודקים את הסיבות, למעשה בדיקת הסיבות היא גם זו משליכה אחר כך על הפעילות שלנו.
נעמי בן עמי: אין סיבות חד משמעיות, מדובר בצרור סיבות.
נעמי בן עמי: קודם כל שיפור המצב הכלכלי, מדובר על אוכלוסיית יעד שהיא כבר לא ציונית, עם כל הזהירות שבדבר אבל חייבים לתת על כך את הדעת.
נעמי בן עמי: המצב הכלכלי במדינות האלה השתפר, גורמי הדחיפה נחלשו וגורמי משיכה בארץ לצערנו לא התחזקו.
נעמי בן עמי: אפשר לפרט את זה לאלף סיבות, אני אתייחס לזה בהמשך.
נעמי בן עמי: מגמות מרכזיות חדשות- שאלת לגבי העבר, אני מתייחסת למשבר הכלכלי, שהוא חדש, המשבר הכלכלי ברוסיה ובעיקר באוקראינה, שבהחלט אנחנו רואים שינויים והשפעה אבל לצערנו זה עדיין לא השפיע על מספרי העלייה.
נעמי בן עמי: ביטויי התמרמרות ציבורית לנוכח השלכות המשבר מנוצלים על ידי תנועות וגופים לאומניים.
נעמי בן עמי: יש עלייה זעירה באנטישמיות, או שינוי באופי, בימים האחרונים בהפגנות של ימי הניצחון היינו עדים למספר אירועים אנטישמיים.
נעמי בן עמי: קריסה מסתמנת בשלב זה של כלל מערכות החינוך היהודי ומערכות הסעד, ארגונים יהודיים בין לאומיים ומקומיים ופרנסי הקהילה שאינם מסוגלים, כי המשבר הכלכלי פגע בהם, לסייע באותו אופן שסייעו קודם לקהילה היהודית.
נעמי בן עמי: גורמי משיכה בארץ- התייחסות למדינות מערב וארצות הברית שבשנים האחרונות הפסיקו לעודד הגירה.
נעמי בן עמי: זה קרה לפחות בשלוש השנים האחרונות.
נעמי בן עמי: ישראל נתפסת עדין כמתמודדת עם המשבר הכלכלי, היא לא נמצאת בקטגוריה של מדינות מערב אירופה וארצות הברית.
נעמי בן עמי: ישראל יכולה להוות אלטרנטיבה מושכת אם יינקטו צעדים נדרשים.
נעמי בן עמי: בחודשים האחרונים משקיעים הרבה בצעדים האלה, לאחרונה אנחנו משתפים פעולה גם עם משרד הקליטה ואם אכן הצעדים יצאו יש תקווה שנוכל לשווק אותם כמו שצריך וזה יסייע לאותם גורמי משיכה.
נעמי בן עמי: מצבה של אוכלוסיית היעד- החלשות משמעותית של הזיקה למדינת ישראל ליהדות ולציונות.
נעמי בן עמי: אני לא ארחיב כי כולם מכירים, תהליכי התבוללות מואצים בקרב אוכלוסייה זכאי עלייה, בשנים האחרונות חלה ירידה ניכרת בפעילות של גורמים ישראליים וציוניים ומטבע הדברים יש השתלטות של גורמים א-ציוניים על הפעילות וחיזקו את חוסר הזיקה למדינת ישראל.
רוברט טיבייב: אפשר לציין מהם הגורמים הא-ציוניים?
נעמי בן עמי: מדובר ארגונים בין לאומיים לא ציוניים.
נעמי בן עמי: לא הייתי רוצה להיכנס לזה, זה לא סוד אבל מטבע הדברים זה מעורר ויכוח, אנחנו יכולים להגיד גם על ארגון כמו ג'וינט שהוא ארגון לא ציוני אם כי יש הסתייגויות גם לגבי ארגון ג'וינט.
נעמי בן עמי: נהוג לדבר גם על חב"ד כארגון לא ציוני אם כי גם פה אני אישית מסתייגת כי הכרתי בעבודתי באוקראינה רבנים שהם ציוניים.
רוברט טיבייב: לגבי חב"ד אני מסכים לגבי ג'וינט יש לי ספק.
רוברט טיבייב: יש עוד ארגונים?
נעמי בן עמי: יש ארגונים שפועלים ברחבי ברית המועצות לשעבר, שהם בהחלט ארגונים לא ציוניים.
רוברט טיבייב: ארגון כמו ___ ברוסיה ציוני או לא ציוני?
נעמי בן עמי: מה אתה חושב?
רוברט טיבייב: ציוני, הכרתי את הפעילות שלהם.
נעמי בן עמי: הדעות הן לכאן ולכאן אבל בהחלט רוב הארגונים כרגע, ואם אתה מתייחס לא לארגונים בין לאומיים אלא לארגונים יהודיים מקומיים ברוסיה לפחות, לצערנו רובם לא ציונים.
דימטרי אפרצ'ב: כל ארגון שפועל להתחזקות הקהילה היהודית במקום, גם אם בהכרזה שלו לטווח הארוך, הוא פועל לטובת חיזוק זיקה למדינת ישראל, בטווח הקצר הוא בהחלט לא תורם למאמצים שעליהם מדובר כאן.
נעמי בן עמי: פעולות ותהליכים הנדרשים לשינוי המצב- לנקוט פעולות יזומות ומעמיקות על מנת להגיע למרבית קהלי היעד ולהשפיע על חיזוק הזיקה לישראל.
נעמי בן עמי: מיתוג מדינת ישראל תוך הכרות עם מאפייני זכאי העלייה ולהתאים אתגרים רלוונטיים.
עמי מל: עמי מל, מנהל מחלקת קהילות יהודיות במשרד החוץ.
עמי מל: אני רואה את נתיב חייבת להנהיג ולהוביל מדיניות לאומית במדינות חב"מ, מדיניות לאומית באיזה תחום?
נעמי בן עמי: בתחום שאנחנו מדברים עליו.
עמי מל: זה לא מה שכתוב, זה מתפרש כאילו כל המדיניות הלאומית של ישראל במדינות חב"מ צריכה להיות מובלת על ידי נתיב.
נעמי בן עמי: אני חושבת שכולם הבינו את זה בדיוק כמו שהתייחסנו לזה.
עמי מל: אני רוצה רק להבהיר את הדברים.
נעמי בן עמי: יעדי נתיב לשנת 2009 – מיפוי ופילוח האוכלוסייה תוך שכלול הקשר הבלתי אמצעי ם אוכלוסיות היעד, בדגש על תקשורת, אינטרנט ובניית מאגר ידידם מעודכן.
נעמי בן עמי: אנחנו שמים הרבה דגש לאחרונה על תקשורת, מטבע הדברים אנחנו בוחרים לפנות לקהלי יעד צעירים, וחלק מהתקשורת אתם היא לפנות אליהם דרך האינטרנט.
נעמי בן עמי: אנחנו יוצרים מאגר ידידים, מאפשרים להם פורומים של הידברות אחד עם השני על מנת להגדיל את אותו מאגר של אוכלוסיית יעד שאנחנו פונים אליה.
נעמי בן עמי: זה לא בא במקום הקשר הבלתי אמצעי.
נעמי בן עמי: מיצוי מרבי ומיטבי של הקשר בין מדינת ישראל לאוכלוסיית זכאי עלייה.
נעמי בן עמי: הידוק הקשר והזיקה למדינת ישראל תוך טיפוח דיאלוג - - -
רוברט טיבייב: לא השגרירות מתעסקת עם זה?
נעמי בן עמי: השגרירות מתעסקת במה שהיא מתעסקת, אני לא נציגה של משרד החוץ.
רוברט טיבייב: מה פירוש "זכאי עלייה"?
נעמי בן עמי: זו אוכלוסיית יעד שלנו, יהודים לפי ההלכה וזכאי עלייה על פי חוק השבות.
רוברט טיבייב: לגבי האתיופים מהפלשמורה, יש עמדה של נתיב בעניין הזה?
נעמי בן עמי: אנחנו עובדים רק בברית המועצות לשעבר, אין לנו קשר עם האוכלוסייה זו.
דימטרי אפרצ'ב: הנושא של פלשמורה לא נמצא על השולחן הזה מהסיבה שהאנשים נכנסים לארץ לא לפי חוק השבות, הם לפי חוק הכניסה , אחרי תהליך גיור הם מתאזרחים.
נעמי בן עמי: לנתיב אין קשר לזה.
נעמי בן עמי: יזום והובלת שיתופי פעולה בין משרדים וארגונים בישראל ובחב"מ שקשורים לנושאים האלה.
נעמי בן עמי: שכלול ומיסוד יכולות ההערכות למצבי חירום בחב"מ.
נעמי בן עמי: שכלול מערך מרכזי התרבות הישראלים בשטח, בדגש על איכות התכנים ומתן מענה לתמורות ואתגרים במדינת ישראל כיום.
נעמי בן עמי: שיפור וייעול ממשקי עבודה מטה שטח בתחומי תיאום ובקרה, תוך הקפדה אישית וארגונית על ערכי השליחות, מקצועיות וצניעות, זה יעד פנימי שלנו.
נעמי בן עמי: פריסה אזורית במדינות חבר העמים – שליחי נתיב יושבים בשש שגרירויות, 11 מרכזי תרבות, בתקווה שיהיו בקרוב 12.
נעמי בן עמי: בנוסף לזה 19 נקודות קונסולאריות, חלקן קבועות וחלקם ניידות על פי הצרכים, בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית.
רונן רפאל: בוקר טוב, גברתי יושבת הראש, מכובדי, שמי רונן רפאל, סגן ראש נתיב.
רונן רפאל: אני אגע יותר בפעילות התוכן שלנו בשטח ואתחיל במאפיינים, נתיב הוא גוף שמייצג את מדינת ישראל והממלכתיות של שליחי נתיב בשטח היא אחד המאפיינים המרכזיים בפעילות שלנו.
רונן רפאל: יצירתיות וגמישות המתחייבים בעיקר לאור הנתונים שהוצגו קודם והמצב בשטח, שאי אפשר לאפיין אותו בצורה אחת יחידה אלא צריך להסתכל עליו בראייה יותר מורכבת וליצור ולנצל הזדמנויות שקורות במשך הזמן כדי להגיע לקהל היעד ולעסוק אתם בזיקה למדינת ישראל וכמובן זיקה לעלייה לישראל.
רונן רפאל: איסוף וניהול הידע, הציגה קודם ד"ר מלה תבורי, אחראית על תחום מידע ומחקר אצלנו, איסוף ניהול הידע נעשה גם על ידי השליחים שלנו בשטח וגם על ידי גוף המחקר אצלנו בנתיב והוא משמש כבסיס לקבלת החלטות בתחומים האלה בהם אנחנו עוסקים.
רונן רפאל: מאפיין נוסף ומרכזי הוא הטיפול הקונסולארי, דובר על זכאים על פי חוק השבות, שליחי נתיב בשטח הם היחידים המורשים לעסוק באישור זכאות ובבדיקת הזכאות כדי לתת אשראי לעלות למדינת ישראל, זה נעשה בשטח, זה נעשה על ידי הגוף הקונסולארי אצלנו כאן וזה מנדט הקשור לממלכתיות שציינתי קודם על ידי מדינת ישראל.
רונן רפאל: אנחנו מנסים להגיע לפריסה יחסית רחבה של קשר עם זכאי עלייה, חלקם ברמה של לעדכן אותם שהם בכלל זכאי עלייה, על פי חוק השבות, וחלקם לעורר את הזיקה הזו למדינת ישראל.
רונן רפאל: אנחנו יוצרים קבוצות השתייכות, אנחנו פחות או יותר עוסקים בקהילתיות בעניין הזה, עם קבוצות ההשתייכות אנחנו מקיימים קשר רציף.
רונן רפאל: למשל קבוצות צעירים, סטודנטים באוניברסיטאות השונות, זה לא להגיע לאוניברסיטה ולהגיד כל זכאי העלייה להתאסף כאן, כשאנחנו מדברים על קשר רציף זה סוג של דיאלוג שמחייב פנייה מסודרת לרשויות האוניברסיטאות, אבל מעבר לזה, לעניין אותם, או לבדוק קודם מה המעניין אותם ואז ליצור קשר שהוא קצת יותר מתמשך מאשר מפגש אחד שבסופו מישהו עושה עלייה, זה לא המצב היום.
רונן רפאל: זה מחייב דיאלוג רציף, מכבד ומאתגר את מי שאנחנו באים אתו במגע.
רונן רפאל: נתיב אישי זו הסתכלות שלנו בתוך העשייה שלנו, כשאנחנו חלק משרשרת שמביאה בסופו של דבר בתקווה, כמה שיותר, לעלות למדינת ישראל , אנחנו חלק משרשרת של ארגונים ומשרדי ממשלה.
רונן רפאל: נתיב אישי הכוונה שלו להגיע לאוכלוסיות עם מכנה משותף, זה יכול להיות מכנה משותף מקצועי, סטודנטים בתחום מסוים, רופאים וכל דבר אחר.
רונן רפאל: זה לנסות לגעת באופן יותר אישי ולחבר לגופים, מוסדות וארגונים אחרים, ומשרדי ממשלה אחרים, שעוסקים מעצם המנדט שלהם בעלייה עצמה.
רונן רפאל: זו יכולה להיות קבוצה שמתארגנת בטשקנט, על בסיס משותף כזה או אחר, שבמהלכו גם מעניינים אותם בתחום העיסוק שלהם במדינת ישראל, איך הם יכולים להצליח, מביאים אליהם, או מחברים אליהם אנשים שכבר עשו את זה, ויש לנו לשמחתנו הרבה אנשים שכבר עלו והצליחו בתחומים השונים, ואפשר בכל תחום היום במדינת ישראל למצוא את אלה שהגשימו, עשו עלייה והשתלבו בצורה טובה בתחומים השונים.
רונן רפאל: החיבור הזה, בין הקהילות שם לקהילה כאן, בין תחום העניין הספציפי לתחומים שקיימים כאן הוא אחד המאפיינים של הפעילות שלנו.
רונן רפאל: מרכזים לתרבות ישראל שאותם אנחנו מקיימים, הבסיס שלהם למעשה הוא לימוד השפה העברית, אלפני עברית שמתקיימים גם במרכזי התרבות וגם מחוצה להם.
רונן רפאל: מחוץ להם זה גם באזורי הפריפריה, באוניברסיטאות וזה אבן יסוד אצלנו בפעילות.
רונן רפאל: בכל מקום שמרכז תרבות נמצא או מוציא פעילות ממנו החוצה, אולפן עברית, שפה עברית, זה אחד הנדבכים הבסיסיים, נוסף אליה ציון חגי ומועדי ישראל, מעגל השנה היהודי ציוני ישראלי, אנחנו מציינים אותו, אם זה דרך ימי ישראל בפריפריה, אם זה במרכזי התרבות שלנו, בכל מרכזי התרבות יש קבוצות נוער, צעירים, זה מתחבר גם לסטודנטים שעובדים בצורה מסודרת ם תכנית לאורך השנה.
רונן רפאל: פעילות הסטודנטים היא גם באוניברסיטאות, אנחנו נמצאים בעזרות אוניברסיטאות במרחב שעליו אנחנו מדברים, פעילות כזו או אחרת בהתאם לקשר, בהתאם לעניין, יש פקולטות שעוסקות בנושאים שמוכרים לנו מאד, החל ביחסים בין לאומיים במזרח התיכון ודרך דברים ממוקדים יותר כמו יודאיקה וכו', שם אנחנו נמצאים במסגרות השונות.
רונן רפאל: ימי ישראל מכוונים אצלנו בעיקר להביא את ישראל של היום, על האיכויות, האתגרים והיכולות.
רונן רפאל: דיברתי קודם על יצירת הזדמנויות, אפילו במצב הכלכלי הדי קשה בכל העולם, עדיין יש תחומים בישראל שאפשר לעניין וליצור את החיבור הזה בצורה טובה.
רונן רפאל: גם ההתייצבות עם המצב הכלכלי, עד כמה שאפשר וגם בתחומים ספציפיים שבהם חסרים אנשי מקצוע טובים בישראל, ציינתי כדוגמה את הרפואה אבל יש מקצועות נוספים שאנחנו מנסים לכוון ולעניין אליהם.
רונן רפאל: להביא את ישראל של היום זה אתגר שלנו בפעילות שם.
רונן רפאל: הרצאות ומפגשים בתוך מרכזי התרבות ומחוצה להם, לא כולם מגיעים למרכזי התרבות, אחוז גדול מכלל היעד לא מגיע למרכזי התרבות ואנחנו עושים הכול כדי להגיע אליהם.
רונן רפאל: יש מספר תכניות שאני אעבור עליהם בקצרה, בשנתיים האחרונות אנחנו עוסקים יותר במיתוג מדינת ישראל של היום, להביא את איכויות מדינת ישראל היום לשם.
רונן רפאל: זה נעשה גם בלהביא יכולות לשם וגם בלהביא משם קבוצות לכאן במסגרות השונות כדי שיכירו את מדינת ישראל היום.
רונן רפאל: נתיב צעיר זה פרויקט שהתחיל השנה בשיתוף עם תנועת הצופים העבריים וזה מערך של קבוצות נוער בהם אנחנו עוסקים בחינוך לא פורמאלי עם ערכים ישראליים ציוניים על פי שיתוף פעולה עם תנועת הצופים שלנו, חלק מהמדריכים מוכשרים כאן בארץ, חוזרים לשם, אנחנו עוסקים בעיקר באוקראינה, ומקימים שם קבוצות נוער על בסיס הערכים שעליהם דיברתי.