GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליה שמטוב: אנחנו נעבוד, כמו שאמרתי, כקואליציה מקיר לקיר.
ליה שמטוב: אני רוצה לתת את זכות הדיבור ליושב-ראש הסיעה של ישראל ביתנו, חבר הכנסת רוברט אילטוב.
רוברט אילטוב: כבוד היושבת-ראש, אני רוצה לברך אותך, גם על כך שנבחרת וגם על כך שיזמת את הדיון הראשון החשוב הזה.
רוברט אילטוב: אני רוצה לברך גם את השרים וגם את השרים לשעבר וחברי הכנסת שיושבים בוועדה ובאו לכבד אותך, וגם את הוויטראנים.
רוברט אילטוב: כשעליתי בשנת 1985, הלכתי לבית-ספר והיתה שם תוכנית לימודים, ונדהמתי לגלות שאת המלחמה ניצחו בעלות הברית.
רוברט אילטוב: על הרוסים בכלל לא כתבו שום דבר, ועל הצבא האדום לא כתבו שום דבר.
רוברט אילטוב: התחלתי אז להתווכח עם המורה להיסטוריה, שסבא שלי נלחם והוא ניצח במלחמה הזאת, ולא ייתכן שאת הדבר הזה לא מזכירים.
רוברט אילטוב: אמרו: זאת התוכנית, כך אנחנו מלמדים.
רוברט אילטוב: היום, כפי שהשר אדלשטיין אמר, התודעה הציבורית השתנתה, אבל תוכניות לימוד לא השתנו בהרבה.
רוברט אילטוב: לכן אני קורא לוועדה לטפל בנושא הזה ולפנות למשרד החינוך, על-מנת שתוכניות לימוד ישפרו את הנושא הזה וייתנו את המקום הראוי לחלקם של הצבא האדום וברית-המועצות.
רוברט אילטוב: למרות ההבדלים האידיאולוגיים שהיו לנו עם המדינה הזאת והרדיפה שהיתה כלפי היהודים, חשוב שהדבר הזה ייכנס לספרי הלימוד כדי שהדורות הבאים ידעו.
רוברט אילטוב: הנושא השני החשוב הוא, שמדינת ישראל חייבת להנציח גם את הגבורה, לא רק את השואה.
רוברט אילטוב: חשוב להנציח גם את השואה וגם את הגבורה.
רוברט אילטוב: בשורות הצבא האדום נלחמו כמיליון יהודים, נהרגו בקרבות כ-200,000 יהודים.
רוברט אילטוב: מאות אלפי יהודים נפצעו והם בעלי נכויות קשות.
רוברט אילטוב: לכן הנושא של הגבורה והלוחמה חייב להיות מונצח.
רוברט אילטוב: אני מבקש שהוועדה הזאת תעלה את הנושא הזה על סדר-היום ונטפל בנושא כראוי.
רוברט אילטוב: נושא ההנצחה של המלחמה הזאת והגבורה היהודית לא רק בשורות הצבא האדום, גם בשורות בעלות הברית, אבל בעיקר בשורות הצבא האדום.
רוברט אילטוב: היהודים נלחמו שם בעוז רציני מאוד, ולכן חשוב שהדבר הזה יונצח ויהיה לדורות הבאים מידע על כל מה שקרה במלחמה הזאת, גם מבחינת הגבורה.
רוברט אילטוב: (מתרגם דבריו לשפה הרוסית).
ליה שמטוב: תודה לחבר הכנסת רוברט אילטוב.
ליה שמטוב: הצטרף אלינו חבר הוועדה אופיר פינס-פז.
ליה שמטוב: הוא היה גם שר.
ליה שמטוב: אמרתי פה שהחברים בוועדה היו כולם שרים.
ליה שמטוב: הוועדה היא חשובה מאוד.
אופיר פינס-פז: אחד מחברי הוועדה סיפר לי שהוא קיבל הצעה ממישהו שהוא חבר בוועדת החוץ והביטחון להתחלף, והוא סירב.
אופיר פינס-פז: יושב-ראש הקואליציה יכול לאשר שזה סיפור אמיתי.
ליה שמטוב: זכות הדיבור לחברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין: ויטראנים יקרים, קודם כל אני מברכת, כי בלי הפעילות שלכם בזמן המלחמה, בלי הניצחון, לא רק שלא יכולנו לחגוג כאן בוועדת העלייה והקליטה, אלא אני חושבת שמדינת ישראל לא היתה קיימת.
מרינה סולודקין: לכן מצאנו רציונאל כדי להילחם בעבור הזכויות שלכם.
מרינה סולודקין: הרציונאל הוא, שבלי ניצחון במלחמת העולם השנייה, בלי תרומת הוויטראנים של מלחמת העולם השנייה גם מברית-המועצות, גם מארצות אחרות, גם מישראל שנלחמו בצבאות של בעלות הברית, המצב היה שונה.
מרינה סולודקין: לכן חוקקנו את חוק הוויטראנים, חוק ניצולי שואה, ואנחנו ממשיכים את העבודה הזאת.
מרינה סולודקין: הבאתי לכאן שמונה חוקים שלי לכנסת ה-18.
מרינה סולודקין: יש כאן חוק הוויטראנים, חוק ניצולי שואה, חוק פליטי השואה, חוק נכי המלחמה וחוק של האזרחים הוותיקים שזקוקים להטבות.
מרינה סולודקין: אני רואה שיושבים כאן ראשי ארגונים של פליטי השואה.
מרינה סולודקין: חשוב מאוד שלא רק כאן נעשה את הפעילות, גם מול ועידת התביעות.
מרינה סולודקין: אני בטוחה שחבריי השרים וחברי הכנסת מכל המפלגות יעזרו לנו להעביר את החוקים לנכי המלחמה, ותיקי המלחמה, פליטי המלחמה וגם דור המלחמה, שזה גם חשוב מאוד.
מרינה סולודקין: הבאנו את דור המלחמה למדינת ישראל, ויהיה קשה בגלל הקיצוצים.
מרינה סולודקין: אבל אנחנו יודעים איך להילחם ואיך לעמוד איתן.
מרינה סולודקין: (מתרגמת את דבריה לשפה הרוסית).
ליה שמטוב: תודה לחברת הכנסת מרינה סולודקין.
ליה שמטוב: בבקשה, חבר הכנסת רוברט טיבייב.
רוברט טיבייב: ברכות ליושבת-ראש הוועדה על התפקיד החשוב.
רוברט טיבייב: ברור שאנחנו כחברי אופוזיציה נצטרף לכל הפעילות למען העולים.
רוברט טיבייב: ברשות
רוברט טיבייב: כם אדבר בשפה הרוסית.
ליה שמטוב: הצטרפה אלינו חברת הכנסת פניה קירשנבאום.
פניה קירשנבאום: באתי לברך אותך ולאחל לך הרבה הצלחה.
ליה שמטוב: בבקשה, חבר הכנסת זאב אלקין.
זאב אלקין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
זאב אלקין: קודם כל, אני מצטרף לברכות לרגל הישיבה הראשונה.
זאב אלקין: אגב, תוך כדי זה שישבנו כאן עשיתי ספירה מול כל ועדות הכנסת.
זאב אלקין: לפי מספר השרים וסגני השרים לשעבר, את במקום השני בין כל ועדות הכנסת, אחרי ועדת החוץ והביטחון.
זאב אלקין: ואם מודדים את זה לפי המפתח של מספר חברי כנסת בוועדה, אז את אפילו עברת את ועדת החוץ והביטחון.
זאב אלקין: זה מעיד פעם נוספת עד כמה הוועדה הזאת היא חשובה.
זאב אלקין: הנושא שהתכנסנו בעקבותיו הוא חשוב מאוד, וזה ציון יום הניצחון על גרמניה הנאצית.
זאב אלקין: אני חושב שנאמר כאן מספיק לפניי, ולכן לא אוסיף, רק אצטרף לדברים של קודמיי לגבי חשיבות היום הזה לאנושות כולה, לעם היהודי ולמדינת ישראל.
זאב אלקין: דובר על כך אתמול רבות במצעד הניצחון שהתקיים כאן, בירושלים.
זאב אלקין: אגב, פעם ראשונה התקיים מצעד בהובלה רשמית של המדינה, במסגרת חוק ולא כטובה של אף אחד.
זאב אלקין: אני שמח על כך.
מרינה סולודקין: זה חוק של אלקין ונודלמן.
זאב אלקין: זה פחות חשוב.
זאב אלקין: בכנסת הקודמת בוועדה הזאת, חלק ביוזמת הממשלה, חלק ביוזמת חברי הכנסת, חוקקו כמה חוקים שהיטיבו עם הוויטראנים, עם ניצולי השואה, אבל בוודאי שהמלאכה הזאת לא הסתיימה.
זאב אלקין: לכן המשימה של הכנסת הזאת היא לדאוג להשלים את המהלכים שהתחילו בכנסת הקודמת לגבי ניצולי שואה, המעגל השני, שקרויים הפליטים, כפי שהזכירה מרינה.
זאב אלקין: בינתיים קיבלו את ההטבות רק אלה שמגיל 80 ומעלה, ואני מקווה שבקרוב תבוא לכאן הצעת חוק ונשלים את המהלך שזה יתרחב גם לאלה שהם בני 70 ומעלה.
ליה שמטוב: בשבוע הבא יש לנו ישיבה בנושא.
זאב אלקין: צריכים מחדש לשקול מה מצבם של הוויטראנים לאור החקיקה הזאת, כי זה לא הגיוני שמצבם יהיה פחות טוב ממצבם של ניצולי שואה.
זאב אלקין: יש שאלה של הגדרה מיהו ניצול שואה, שהכנסת הקודמת הורישה לכנסת הזאת, וגם בכך אני מקווה שנטפל.
זאב אלקין: לכן המשימות הן רבות, ואני מסכים עם מרינה שלא כדאי להמתין, כי זה החוב שלנו לאנשים האלה, וכדאי לשלם אותו, ולו במעט, כמה שאנחנו יכולים וכמה שיותר מהר.
זאב אלקין: (מתרגם דבריו לרוסית).
ליה שמטוב: תודה רבה.
ליה שמטוב: בבקשה, חבר הכנסת אברהם מיכאלי.
אברהם מיכאלי: תודה, גברתי היושבת-ראש.
אברהם מיכאלי: ברכות על כניסתך לתפקיד.
אברהם מיכאלי: בוועדה הזאת הבאנו בקדנציה הקודמת כמה נושאים מאוד חשובים, וחלק מהחברים שיושבים פה הזכירו את זה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להתייחס קצת לפן של הנצחה שקצת חסר לי בנושא של הוויטראנים.
אברהם מיכאלי: כתבו הרבה ספרי היסטוריה, אבל עדיין אני חש שיש הרבה מאוד שהשתתפו במלחמת העולם השנייה וההיסטוריה שלהם לא נכתבה, בגלל שבסוף הכול עניין של תקציבים ואיך להגיע לאותם אנשים.
אברהם מיכאלי: כל מי שיזם באופן פרטי זה לא תמיד צלח, כי מגיעים גם לנושא של חקר וגם לנושא של הוצאת ספרים.
אברהם מיכאלי: לכן אולי במסגרת אותם חוקים שאנחנו מדברים על הנצחה, ומרינה קודם הזכירה את הדור של המלחמה הזאת, יש הרבה מאוד אנשים שעד עכשיו נעדרים מהמלחמה הזאת.
אברהם מיכאלי: אנשים לא יודעים את מקום קבורתם.
אברהם מיכאלי: הדבר הזה עולה ועולה לקראת ה-9 במאי, ומבקשים איך להנציח אותם, באיזה תאריך לזכור אותם.
אברהם מיכאלי: לי יש שני דודים, אחד מצד האבא ואחד מצד האמא, שהם נעדרים עד עכשיו, לא יודעים מתי הם נהרגו.
אברהם מיכאלי: לכן הקטע של ההנצחה הוא חשוב מאוד, גם בשביל הכבוד שמגיע להם וגם בשביל הדור הבא.
אברהם מיכאלי: היום יד-ושם נוטל חלק גדול בהנצחה, ומה שלא מנציחים לצערנו הדור הבא לא יידע.
אברהם מיכאלי: כל התודות שמגיעות להם, שיהיו בריאים עד 120, אבל בסוף ספרי ההיסטוריה ישפטו אותם בהמשך.
אברהם מיכאלי: לכן תפקידנו לחזק את הנושא של ההנצחה, מעבר לכל החוקים האחרים שאנחנו שותפים להם ביחד.
ליה שמטוב: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, בבקשה.
אופיר פינס-פז: ברכות, גברתי היושבת-ראש, על הבחירה.
אופיר פינס-פז: לנו נמסר שהתפקיד הוא שלנו.
ליה שמטוב: אולי ברוטציה.
אברהם מיכאלי: יש לך עדיין אפשרות לחזור לוועדת החוץ והביטחון.
אופיר פינס-פז: אין לנו ויכוח אתך בעניין הזה ולא עם ישראל ביתנו בעניין הזה.
אופיר פינס-פז: שיהיה לך בהצלחה.
אופיר פינס-פז: זו הזדמנות להגיד מילה לגבי עבודת הוועדה.
אופיר פינס-פז: אני באמת חושב שזאת ועדה חשובה, ואני השתדלתי תמיד להיות חבר הוועדה, ככל שיכולתי.
אופיר פינס-פז: לצערי צמצמו את ההרכב שלה, אבל גם בהרכב מצומצם אני חושב שאפשר לעשות עבודה גדולה.
אופיר פינס-פז: אני חושב שהבעיה הכי גדולה שלנו היום היא הירידה הגדולה במספרי העולים לישראל.
אופיר פינס-פז: המהות של המדינה הזאת, של הציונות, של ישראל, היא עלייה לארץ.
אופיר פינס-פז: ברגע שאנחנו נמצאים בשנים שחונות במספרים מאוד נמוכים של עולים לישראל, זאת לא רק בעיה של הסוכנות היהודית אלא בעיה של ממשלת ישראל, של החברה הישראלית, של העם היהודי ובוודאי של השולחן הזה.
אופיר פינס-פז: אני מציע שנעסוק בעניין הזה יחד עם השרה לקליטת עלייה.
אופיר פינס-פז: השרה לנדבר, אני מבקש מאוד שתעלי את הנושא הזה גם בממשלה, כי זה נושא מאוד ראוי.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזה נושא שצריך להיות בראש סדר העדיפויות הלאומי, ואני אשתדל לעזור כמיטב יכולתי כדי שהנושא הזה יקבל את המקום המגיע לו בסדרי העדיפויות של המדינה.
אופיר פינס-פז: גם לשר אדלשטיין יש תפקיד בעניין הזה כשר שאחראי על הקשר עם התפוצות.
אופיר פינס-פז: אני מקווה ששניכם תשכנעו את הממשלה לשים את הנושא הזה בסדר עדיפות לאומי גבוה.
אופיר פינס-פז: באשר ליום עצמו, אני מצטרף לברכות לוויטראנים.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזה יום מיוחד, יום חשוב.
אופיר פינס-פז: לצערי הרב לא תמיד ידענו לחגוג את היום הזה בצורה הנכונה, ואין ספק שהעובדה שהגיעו כל כך הרבה ויטראנים לישראל במסגרת העלייה גם שינתה משהו בדרך שבה ישראל רואה את הניצחון, את המלחמה.
אופיר פינס-פז: לא היתה רק שואה, שהיא כמובן האסון הגדול ביותר שפקד אותנו מאז ומעולם בהיסטוריה שלנו, אלא גם היה גם מאבק, היתה גם מלחמה, היו גם ניצחונות והיו גם סיפורים כאלה, וחשוב להגיד תודה לאלה שנלחמו בכל החזיתות, כולל אלה שנלחמו בחזית שבאה מתוך ארץ-ישראל בזמנו, בוודאי אלה שבאו מרוסיה ומחבר העמים.
אופיר פינס-פז: באופן סימבולי, דווקא הביקור של האפיפיור היום בישראל הוא הניצחון הכי גדול של הציונות ושל מדינת ישראל, וזו ההוכחה שבסופו של דבר הנאצים הגרמנים לא הצליחו במלאכתם והיום ראש העולם הנוצרי מגיע לישראל, מכבד את ישראל החופשית, ישראל הדמוקרטית וישראל היהודית.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזה מאוד סימבולי וזה מאוד חשוב.
אופיר פינס-פז: אני מברך את האפיפיור שבא למדינת היהודים.
ליה שמטוב: חברת הכנסת פניה קירשנבאום, בבקשה.
פניה קירשנבאום: כמו שאמרתי בכניסתי, אני רוצה לברך אותך עם התפקיד.
פניה קירשנבאום: אני בטוחה שתעשי אותו על הצד הטוב ביותר.
פניה קירשנבאום: יום הניצחון זה יום חשוב מאוד, הוא חשוב לכל העם היהודי וגם למדינת ישראל.
פניה קירשנבאום: כי חלק מהקמת המדינה גם היה בעקבות המלחמה.
פניה קירשנבאום: אני רוצה להודות לכל הוויטראנים על התרומה שלהם, על זה שנלחמו בחיה הרעה הזאת, ולהודות להם על כך שאנחנו, הדור הבא, קיימים בזכותם.
פניה קירשנבאום: חבר הכנסת מיכאלי אמר שחייבים לעשות מוזיאון לוויטראנים.
פניה קירשנבאום: אני חושבת שהחובה של הכנסת ושל ועדת הקליטה היא לא רק לעשות מוזיאון לניצחון ולוויטראנים, אלא לעשות מוזיאון לעלייה ולקבץ במוזיאון הזה את כל העליות של מדינת ישראל.
פניה קירשנבאום: כי עם הדורות שהולכים ונעלמים אנחנו מאבדים חלק מאותם הדברים שהביאו אתם, חלק מהתרבויות שלהם, ואני חושבת שיהיה חשוב מאוד לשמור את זה.
פניה קירשנבאום: בסך הכול אנחנו קיבוץ גלויות, ואני חושבת שהמוזיאון הזה יכול להיות דבר חשוב למדינת ישראל.
פניה קירשנבאום: (מתרגמת את דבריה לרוסית).
ליה שמטוב: ברוך שוב, יושב-ראש ארגון הפרטיזנים, בבקשה.
ברוך שוב: אני מברך את שרת העלייה והקליטה החדשה.
ברוך שוב: אני מאחל לך הרבה מאוד עבודה פורייה.
ברוך שוב: אני גם מברך את ההרכב החדש של הוועדה, ואני מצפה שיהיו דברים יפים מאוד.
ברוך שוב: אני רוצה לעורר פה נקודה קטנה אחת, לא לוויכוח אלא לידיעתכם.
ברוך שוב: אנחנו מדברים על עלייה.
ברוך שוב: עליות היו לנו המון, החל מעליית רמב"ם והעלייה הראשונה והשנייה והשלישית, אחר כך קראו לזה עלייה א' ועלייה ב'.
ברוך שוב: היום אנחנו נמצאים במצב שיש לנו עלייה במיוחד של הקהל הרוסי, עלייה שחלקה באה בזמן סטאלין, והשנייה בפוסט גורבצ'וב.
ברוך שוב: אגב, אני עולה חדש.
ברוך שוב: באתי לארץ ב-1945.
ברוך שוב: אז לא היו לנו נציגים בכנסת.
ברוך שוב: כל אחד עבד וציפה להסתדר איכשהו.
ברוך שוב: לא היו לנו גם תמיכות, והחוקים שהיום אתם מעבירים בצורה כל כך יפה – חבל שלא העבירו אותם לפני 40 ו-60 שנה כאשר העלייה ההיא באה בחוסר כל.
ברוך שוב: אבל זאת כבר היסטוריה.
ברוך שוב: אני יושב פה עם הוויטראנים ואני נפגש עם הרבה מאוד ארגונים שונים, ואני יודע שארגון כמו הוויטראנים, עם כל הכבוד לו, ויש לי הרבה כבוד להם, מקבל תמיכה רצינית משר העלייה.
ברוך שוב: כשבא ארגון פרטיזנים כמוני, לוחמי גיטאות, שהגיעו לארץ הרבה לפני כן אבל עברו את אותו התהליך, אין לה אבא, ואף אחד לא תומך בהם.
ברוך שוב: אני לא מבין למה יש כזאת הפרדה בין העלייה הזאת לעלייה הזאת.
ברוך שוב: גם אנחנו באנו מרוסיה, גם אנחנו היינו ביערות או בצבא הרוסי, אבל באנו הרבה לפני כן, באנו לפני ואחרי מלחמת העצמאות.
ברוך שוב: נראה לי כאילו שאנחנו לא שייכים לחבורה הזאת, אנחנו מבחוץ.
ברוך שוב: לא מתעסקים אתנו.
ברוך שוב: אני פונה אליכם בבקשה, היות שאנחנו מתחילים דף חדש, שתתחשבו גם בארגונים האלה, שבעבר היינו כמותם.
ברוך שוב: אתן לכם דוגמה קטנה.
ברוך שוב: אתמול היה מצעד, לפי החוק.
ברוך שוב: אנחנו אפילו לא ידענו מזה, לא הודיעו לנו.
ברוך שוב: אני שומע היום שאתמול היה מצעד.
ברוך שוב: יכול להיות שלא היינו יכולים להגיע, אבל דבר מינימאלי הוא להודיע לנו שיש דבר כזה.
ברוך שוב: אנחנו חלק מהמלחמה הזאת, אבל אנחנו מחוץ לתמונה.
ברוך שוב: יש קהל רחב של עולים חדשים שבאו הרבה לפני זה.
ברוך שוב: נכון, הם מדברים היום עברית, אבל אנחנו מאותו הבית, ואתם צריכים להתחשב בזה.
ליה שמטוב: אנחנו פה ועדה לעלייה וקליטה, ואנחנו פה לכל העליות, לא משנה מתי הגיעו לארץ.
ליה שמטוב: מנכ"ל הסוכנות היהודית, בבקשה.
משה ויגדור: כבוד יושבת-ראש הוועדה, ליה שמטוב, והשרה סופה לנדבר, סגנית השרה לאה נס, חברי הכנסת וכמובן הוויטראנים והאורחים היקרים.
משה ויגדור: קודם כל אני רוצה לברך את הוועדה, ואני חושב שמגיעות ברכות רבות על המפגש היום ועל הציון ועל האירוע.
משה ויגדור: זה בהחלט ציון דרך.
משה ויגדור: מטעם הסוכנות היהודית נשתף פעולה, כפי שאנחנו תמיד משתפים פעולה, עם הוועדה, וכמובן עם המשרד לקליטת העלייה, וכמובן עם המנכ"ל החדש דימה ועם כל הצוות המקצועי, על-מנת להבטיח שנגדיל את מספר העולים, על-מנת להבטיח שנוכל לבצע את אותן משימות שאנחנו צריכים לבצע ביחד אתכם.
משה ויגדור: בימים אלה אנחנו מבצעים פרויקט, ביחד עם המשרד לענייני גמלאים, בזכותם, שמאתר ניצולי שואה ומסייע להם.
משה ויגדור: נמשיך לעסוק גם בנושאים האלה.
משה ויגדור: אתם יכולים לראות בנו כתובת גם לנושא ההנצחה וגם לנושא הסיוע לניצולי שואה בכל מה שקשור בפעילויות שנעשות כאן.
משה ויגדור: אני רוצה לנצל את ההזדמנות בשם הסוכנות גם להודות כאן לכל הנציגים של הארגונים, הפרטיזנים והוויטראנים, על כל מה שנעשה.
סופה לנדבר: הייתי בחברת "עמיגור" עם יובל פרנקל לפני כמה ימים, ביום שישי.
סופה לנדבר: מה שהם עשו שם זה יוצא מן הכלל.
סופה לנדבר: גם הוציאו השירים והספרים, וגם התערוכה היתה יוצאת מן הכלל.
סופה לנדבר: אתמול תרמו את זה למשרד הקליטה, כדי שנקבל את הוויטראנים האלה.
ליה שמטוב: תודה רבה על שיתוף הפעולה.
ליה שמטוב: וולף סולומונוב, בבקשה.
וולף סולומונוב: (דיבר בשפה הרוסית.
וולף סולומונוב: דבריו תורגמו לאחר מכן).
וולף סולומונוב: אני מודה לחברי הכנסת הרבים שהשתתפו בישיבת הוועדה.
וולף סולומונוב: אזכיר את חברי הכנסת שטיפלו בנושא עוד בשנת 2000, ובמיוחד יורי שטרן זכרו לברכה.
וולף סולומונוב: אני מבקש שנעמוד לזכרו.
וולף סולומונוב: (הנוכחים מכבדים בקימה את זכרו של יורי שטרן זכרו לברכה).
ליה שמטוב: מנכ"ל משרד הקליטה, בבקשה.
דימיטרי אפרצב: אני שייך לדור של אלה שחוו את המלחמה בתור ילדים.
דימיטרי אפרצב: כמובן, חונכתי להתייחס לנושא הזה של יום הניצחון על גרמניה הנאצית, זה היה ממש חג בבית.
דימיטרי אפרצב: זה חג משפחתי, שאנחנו מקפידים לציין אותו בבית עד עצם היום הזה.
דימיטרי אפרצב: ברור לחלוטין שכל הנושא של מלחמת העולם השנייה והגבורה השפיע חזק מאוד עלי כאישיות.
דימיטרי אפרצב: גם הסבים שלי השתתפו במלחמה.
דימיטרי אפרצב: אחרי שביצעתי את חלום חיי, עלייה לארץ-ישראל, כך אני מחנך את ילדיי, והנושא הזה אצלנו בבית הוא אחד הנושאים המרכזיים, יחד עם הנושא של חיים בארץ-ישראל.
דימיטרי אפרצב: אני מאוד גאה בדור הזה של האנשים שיושבים כאן, גם אלה שנלחמו בחזית המזרחית וגם אנשים שנלחמו בחזית המערבית מבעלות הברית.
דימיטרי אפרצב: זה דור אציל של אנשים, שאת האצילות שלהם ואת העוצמה שלהם הם הביאו גם לכאן.
דימיטרי אפרצב: אם תשימו לב, בכל משימה לאומית עומדים בשורות הראשונות האנשים היקרים האלה.
דימיטרי אפרצב: כאב לי מאוד בתחילת דרכי פה במדינת ישראל בשנות ה-90, שהאנשים האלה היו יוצאים בגאווה עם סמלים, ולצערי הרב הציבוריות הישראלית לעגה לנושא הזה.
דימיטרי אפרצב: כל סמל כזה הוא שטוף בדם.
דימיטרי אפרצב: אני שמח מאוד שעם הזמן הנושא הזה השתנה, ואני רואה שבאירועים בבתי-ספר ובגנים של ילדים ובכל מיני מוסדות חינוך האנשים האלה מופיעים יותר ויותר ומספרים בגאווה.
דימיטרי אפרצב: אני זוכר שבתחילת שנות ה-90, כשהיה מדובר על יום השואה, הוסיפו לזה את הגבורה, ואלה האנשים הנפלאים שהם אלה שהודות לפעילות שלהם אנחנו יכולים להגיד בגאווה שאיבדנו, לצערי הרב, הרבה מאוד אנשים מהעם שלנו במלחמת העולם השנייה, אבל יותר ממיליון יהודים חיילים נלחמו בחזיתות השונות, במיוחד בחזית המזרחית, ואלה האנשים שהודות להם אנחנו מאוד גאים בכך שהשתתפנו כעם וניצחנו את הצרה הנאצית.
דימיטרי אפרצב: אני מלא גאווה ומודה להם מאוד, וכך אני מחנך גם את ילדיי.
דימיטרי אפרצב: (מתרגם את דבריו לשפה הרוסית).
דימיטרי אפרצב: את הדברים הבאים אגיד בעברית, כי הם בעיקר לאוזניים של חברי הוועדה.
דימיטרי אפרצב: לא אתחיל עכשיו לדבר על חשיבות העלייה לארץ-ישראל.
דימיטרי אפרצב: בוודאי לא אני, שעליתי בשנת 1991.
דימיטרי אפרצב: זה אבן היסוד של המדינה הזאת לא פחות מביטחון המדינה, וכולנו יודעים את זה.
דימיטרי אפרצב: במשבר הכלכלי הזה ובכל מה שמתרחש לפני ואחרי, מי שנפגע בראש ובראשונה הם העולים החדשים, על-פי הנוסחה המטורפת "אחרון נכנס, ראשון יוצא".
דימיטרי אפרצב: בגל הפיטורים שמתרחש עכשיו ויהיה בהמשך, רוב הנפגעים הם עולים חדשים.
דימיטרי אפרצב: עשינו בדיקה מקיפה ומעמיקה בהצעת האוצר לשנת 2009 ו-2010.
דימיטרי אפרצב: גם באותם סעיפי תקציב של עלייה וקליטה, גם בסעיפי תקציב של שיכון וגם בכל מיני דברים שהם מסביב, לא במישרין אלא בעקיפין, יש פגיעה אנושה בנושא של קליטת עלייה ועלייה לארץ-ישראל, וחשוב מאוד שהוועדה הזאת תדע את זה.
דימיטרי אפרצב: מכיוון שאם אנחנו מממשים את חזון האוצר בתחום הספציפי הזה, זה הספר הלבן, גם אם זה נשמע בומבסטי והיסטרי.
דימיטרי אפרצב: אי-אפשר יהיה, עם הגזירות הכלכליות, לטפל כמו שראוי בקליטת עולי אתיופיה.
דימיטרי אפרצב: זה פגיעה בנושאים של דיור, פגיעה ישירות בסל הקליטה ובהרבה דברים אחרים.
דימיטרי אפרצב: אני לא מדבר על זה שאנחנו רוצים להרחיב את הנושא ואת כל התנאים הנדרשים לקליטת עולים בעתיד, כפי שנאמר כאן וכפי שחרט ראש הממשלה על דגלו.
דימיטרי אפרצב: אני מדבר על פגיעה ממשית מיידית באלה שכבר נמצאים וביטול כל האפשרויות וההזדמנויות שאנחנו צריכים לנצל עכשיו לקליטת עולים חדשים שנמצאים עכשיו בחו"ל ומצפים שמדינת ישראל תעשה מאמץ להביא אותם הביתה ולגרום לקליטתם כפי שראוי.
ליה שמטוב: יעקב גרשברג, בבקשה.
יעקב גרשברג: (מדבר בשפה הרוסית).
ליה שמטוב: אני רוצה לברך את כל הוויטראנים, לאחל לכם הרבה בריאות, הצלחה, נחת מהילדים והנכדים, ושכל שנה נחגוג את יום הניצחון על הנאצים.
ליה שמטוב: הוועדה תמשיך לטפל בוויטראנים ולקדם את הזכויות שלהם.
ליה שמטוב: אנחנו ניקח בחשבון את כל הבקשות של חברי הכנסת ונמשיך לעבוד בשיתוף פעולה.
ליה שמטוב: תודה רבה לכולכם.
ליה שמטוב: אני פותחת את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא עידוד העסקת עולים בעסקים ירוקים.
ליה שמטוב: סיוע לעולים חדשים וקידום איכות הסביבה באמצעות כלים עסקיים הוא נושא שקרוב ללבי ואני מאמינה כי דרך העולם העסקי ניתן להביא לשינוי אמיתי בתחום איכות הסביבה.
ליה שמטוב: אני חושבת שהפרוייקט הזה של יזמות עסקית בקרב העולים הוא פרוייקט חשוב מאוד ובמיוחד בתקופה בה סוגרים מקומות עבודה ומתבצעים פיטורים רבים.
ליה שמטוב: לדעתי יש להמשיך את הפרוייקט ואף להרחיבו.
ליה שמטוב: כמו שאמרתי, אני רוצה למקד את הדיון בנושא עידוד יזמות עסקית ירוקה בקרב העולים החדשים והייתי רוצה לשמוע מנציגי משרד הקליטה התייחסות לנושא.
גלעד אברהמי: אני מודה לך על הדיון בנושא הזה.
גלעד אברהמי: משרד הקליטה, הנגיעה שלו לעסקים ירוקים היא בשני תחומים, כפי שפירטנו במסמך שהגשנו לוועדה.
גלעד אברהמי: התחומים הם תחום היזמות העסקית וגם בתחום המדע.
גלעד אברהמי: אנחנו כן רואים איזושהי מודעות מאוד גבוהה אצל עולים ותושבים חוזרים, במיוחד אצל תושבים חוזרים מצפון אמריקה, בתחום העסקים הירוקים.
גלעד אברהמי: הם מזהים כאן את הלקונה שיש, שזיהה אותה גם שי אגסי, וכי כאן במדינת ישראל הנושא לא מפותח.
גלעד אברהמי: משרד הקליטה ישמח מאוד אם במסגרת הוועדה הזאת יוקצו – אני לא יודע אם נמצא כאן נציג אגף התקציבים באוצר – לנו תקציבים מיוחדים על מנת שבמסגרת כנסים שאנחנו עורכים בחוץ לארץ, בכל רחבי העולם – אם זה באירופה, אמריקה, דרום אפריקה ובכל המקומות שאנחנו מופיעים בהם – נוכל להפיץ את העידוד לפתיחת עסקים כאן בארץ של עסקים ירוקים של עולים או תושבים חוזרים שמתכוונים לעלות.
גלעד אברהמי: אם ידעו שיש תוכנית ספציפית בנושא הזה וכספים ייעודיים שיוקצו עבור הנושא הזה על ידי מדינת ישראל, אני מניח שיהיו הרבה קופצים על העגלה.
גלעד אברהמי: כמו שאמרתי, כרגע אין תוכנית מיוחדת או יותר נכון כספים ייעודיים.
גלעד אברהמי: שוב אני רוצה לציין שאני אשמח מאוד אם במסגרת הוועדה הזאת יימצא פתרון מול משרד האוצר, אגף התקציבים, כדי לייעד תקציבים ספציפיים עבור עידוד מחקר ופיתוח בתחום העסקים הירוקים ויזמויות עסקיות שייפתחו כאן בארץ.
גלעד אברהמי: זה יהיה דבר מבורך מאוד.
ליה שמטוב: אנחנו כאן מדברים על שישה יזמים.
ליה שמטוב: זאת אומרת, אלה שהגיעו וביקשו להקים עסק ירוק.
ליה שמטוב: כאשר מגיע מישהו שרוצה להקים איזשהו עסק, אולי במסגרת התקציב שקיים – ואנחנו גם נבקש תקציב נוסף – יש אפשרות לכוון את היזם הזה לפתיחת עסק ירוק או שאתם הולכים לפי המסלול אותו הוא מבקש?
ליה שמטוב: אפשר גם לשכנע אותו ולהסביר לו כמה כדאי לפתוח עסק שהוא עסק ירוק.
גלעד אברהמי: יש שני מסלולים.
גלעד אברהמי: יש את המסלול של האנשים שנמצאים כבר ועלו לארץ והם מעונינים לפתוח עסק, ואז הם מקבלים ייעוץ עסקי, ואז באמת מכוונים אותם, כמו שאת אומרת, לאפשרויות של עסקים שכדאי לפתוח כאן בישראל ואם זה מתאים לרעיון שלהם או אם יש להם רעיון אחר, כך אפשר גם לתעל אותו בנושא הזה.
גלעד אברהמי: יותר חשוב לאותם אלה שנמצאים בחוץ לארץ והם מעונינים לפתוח כאן עסק והם לא כל כך יודעים מה לפתוח.
גלעד אברהמי: אז במסגרת התקציבים הייעודיים שאמרתי שאם נקבל, נוכל לבוא ולומר להם שאם אתם מעונינים לעלות לישראל, אנחנו ממציאים לכם כלי סיוע אם תפתחו עסקים או תבואו לעשות כאן מחקר ופיתוח בתחום העסקים הירוקים או המחקר הירוק.
גלעד אברהמי: אז תהיה באמת אפשרות לקבץ את אותם אלה שמעונינים או שיושבים על הגדר, להביא אותם לישראל ולהתחיל אתם איזשהו תהליך עוד כשהם בחוץ לארץ.
גלעד אברהמי: אם תרצי לדעת את כלי הסיוע בכל אחד מהאפיקים, אני אשמח מאוד שיפרטו לך כאן חבריי שנמצאים אתי.
עמרי אינגבר: בסך הכל המילה יבוא היא מונח מאוד רחב אבל הנושא הזה קיים כל השנים.
עמרי אינגבר: לראיה, הנושא של ייצור אנרגיה חליפית על ידי שמש והולכה, חברת לוז, הוקמה על ידי קבוצת מדענים עולים שהגיעו לכאן בשנות ה-70, אחר כך היא התפרקה וחלקה נשאר וחלקה נסע לארצות-הברית.
עמרי אינגבר: מדענים עולים השתלבו בתחומים האלה, לדוגמה במכון ויצמן, במגדל השמש של המכון, וגם יש קבוצה כזאת שעוסקת במכון לחקר המדבר באוניברסיטת בן-גוריון.
עמרי אינגבר: זאת אומרת, בנושא של אנרגיית השמש יש כמה וכמה קבוצות שפועלות באוניברסיטאות ובחברות ישראליות.
עמרי אינגבר: צריך לדעת את המציאות לפיה השנים 1990-1992 היו השנים הגדולים של העלייה ולאחר מכן היה גרף יורד שהיה מאוזן פחות או יותר עד סוף שנות ה-90.
עמרי אינגבר: בשנות ה-2000 מספר המדענים העולים שהגיעו הוא נמוך בהרבה וגם המקצועות המאפיינים אותם הם מקצועות אחרים.
עמרי אינגבר: לא שאין אנשים שהם בתחומים עליהם דיברתי, אבל מספרם מתוך כלל המדענים העולים הוא פחות.
עמרי אינגבר: מאחר שהמשק הישראלי כמה למקצועות האלה – מאחר שבאוניברסיטאות אין היום בוגרים של הנדסת חשמל, הנדסת מכונות, הנדסה כימית, אלה דברים שהם לא באופנה – כל עולה שמגיע נקלט ישר בחברות קיימות.
עמרי אינגבר: אין כאן צורך בתמריץ מיוחד כי פשוט המשק הישראלי מחפש אותם.
עמרי אינגבר: יש לנו מנגנון שקיים גם ביזמות אבל הוא מאפשר ליצור קשר עם המדענים עוד כשהם בחוץ לארץ באמצעות האינטרנט.
עמרי אינגבר: אנחנו נבדוק אותו על סמך קורות החיים ונראה אם הוא מדען, ונאשר לו שאם הוא יעלה או יחזור לישראל, הוא יהיה זכאי לטיפולנו.
עמרי אינגבר: מצמידים לו יועץ מהתחום שלו, כאשר אם מדובר בכימאי, זה פרופסור או דוקטור לכימיה, אם זה מתמטיקאי, כנ"ל, ואם זה ביולוג, כנ"ל, ואם זה רופא, כנ"ל.
עמרי אינגבר: מצמידים לו יועץ ישראלי ותיק שמנסה להדריך אותו ולהראות לו איפה ומה יש בישראל, ומנסה ביחד אתו למצוא לו מקום תעסוקה.
עמרי אינגבר: והיה ומדען כזה עולה ונקלט, אנחנו מסייעים - במה שנקרא סיוע עקיף – למעסיק בסבסוד חלק מעלות העסקתו למשך תקופה כאשר אם מדובר בתושב חוזר, התקופה היא שנתיים, ואם מדובר בעולה, התקופה היא שלוש שנים.
עמרי אינגבר: התוכנית הזאת היא תוכנית לכל המדענים בכל התחומים, גם במדעי החברה והרוח.
עמרי אינגבר: אין לנו העדפה דווקא לתחום מסוים, למרות שאני אומר שכמעט בכל תחום – במדעי החברה והרוח לא – יש איזה שהן אפליקציות אפשריות גם בתחום הירוק.
ליה שמטוב: יש לכם שיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה?
עמרי אינגבר: היה לנו שיתוף פעולה פורה במשך הרבה שנים, כאשר מדי שנה אנחנו היינו מעבירים כספים – וציינתי את זה במסמך שלי – למדען הראשי של המשרד להגנת הסביבה והוא היה מוציא קול קורא במסגרת הקול הקורא הכללי שלו למחקרים בתחומים שהוא מבקש, אם זה התפלת מים, אם זה אוויר וכן הלאה וכן הלאה.
עמרי אינגבר: התקציב שלנו היה מיועד למדענים עולים שניגשים לתוכנית וזה היה בהחלט מאפשר כל שנה משהו בסביבות 6-7-8 פרוייקטים.
עמרי אינגבר: בשנת 2008, וכנראה גם ב-2009, לא נוכל להעמיד תקציב לנושא הזה.
אירוס הומינר: כמו שנאמר כאן, אנחנו נחשפים לרצון הגדול להקים עסקים בתחום, במיוחד בקרב עולים ותושבים חוזרים פוטנציאליים.
אירוס הומינר: זאת אומרת, במיוחד בכנסים בהם נחשף גם נושא היזמות העסקית, כאשר מתחילים את כל ההליך עוד טרם העלייה, שם מתבצעת בדיקת כדאיות עסקית ותוכניות עסקיות נבנות עוד בטרם העלייה, המושג הזה של פתיחת עסקים ירוקים הוא דבר שנראה במיוחד, כמו שנאמר כאן, במדינות מערביות, במיוחד בצפון אמריקה, גם קנדה, אזורים בארצות-הברית כמו בוסטון, סן-פרנציסקו, אזורים שהמודעות שם היא מאוד חזקה ומאוד מפותחת.
אירוס הומינר: גם בדרום אפריקה שמענו על רצון לפתוח עסקים בתחום.
אירוס הומינר: זה קורה במיוחד במדינות בהן הראייה סביב הנושא הזה היא מתקדמת ומפותחת.