GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונן רפאל: פרויקט שגרירים שלנו מפתח מנהיגות ציונית, דוגם מתוך האוכלוסייה ומתוך אנשים שאנחנו מכירים, דרך פרויקטים אחרים שאנחנו עושים, אנשים שמובילים תחומים שונים שקשורים לזיקה למדינת ישראל, על האיכויות שלה.
רונן רפאל: אה פרויקטים של שנה בדרך כלל שבמהלכם הם עוסקים בארגון קבוצות למידה, או כל קבוצה אחרת בקשר, עם הנעשה במדינת ישראל.
רונן רפאל: זה פרויקט שרץ גם במרכזי התרבות, גם בפריפריה והוא מאפשר לנו להגיע ליותר אנשים בקהילות השונות.
רונן רפאל: נעל"ה, שעל פי החלטת ממשלת ישראל לאחרונה, הצטרפנו גם בהיבט של ארגון וגיוס - - -
רוברט טיבייב: נעל"ה זו תכנית שלכם?
רונן רפאל: הצטרפנו.
אלכס מרשון: תיקון קטן, שמי אלכס מרשון, המחלקה לעליה של הסוכנות היהודית, אתם הצטרפתם יחד אתנו לעשות שיווק וגיוס אבל הביצוע והמיון הוא על ידי הסוכנות.
רונן רפאל: אני מקבל את זה, זו טעות, אנחנו לא עוסקים במיונים.
רונן רפאל: לגבי יזמות עסקית, זהו פרויקט שהתחבר למשרד הקליטה, דיברנו על היבטים של משרד הקליטה, גופים שעובדים עם משרד הקליטה להכשרה כאן בארץ, יש עולים חדשים, בעיקר מהאזור שעליו אנחנו מדברים, התחברנו לעשייה הזו ויצרנו מודל של הסברה על יזמות עסקית בישראל בשטח.
רונן רפאל: זהו צוות שיוצא מכאן, עושה שם סדנאות, סמינארים של סופי שבוע ומסביר על היבטים של יזמות עסקית בישראל.
רונן רפאל: המטרה היא לחבר קודם כל למדינת ישראל, המטרה היא להפיג קצת את החששות של אם נגיע איך נסתדר.
רונן רפאל: אני חושב שהשנה זה בא יותר לידי ביטוי עם המצוקה הכלכלית בשטח ואנחנו מגלים יותר שאלות ענייניות איך אפשר להשתלב בתחומים שונים.
רונן רפאל: מעצם המנדט שלנו שם אנחנו מנסים לייצר משהו שיכול להיות לו קצה או חיבור לפעילות שנעשית פה בארץ ואין לי ספק, לפחות מהסמינארים הראשונים שכבר עשינו, מרבית האנשים מציינים שזה פתאום מגלה להם את ישראל אחרת, ומוריד להם את אי הוודאות של מה כן אפשר לעשות.
רונן רפאל: לגבי מנהיגות צעירה הסברתי את זה בפרויקט אחר, הכוונה לאתר מתוך קהל היעד שלנו, בעיקר בשכבת הצעירים והסטודנטים, מנהיגות עתידית אפשרית וליצור אתה דיאלוג לאורך זמן.
רונן רפאל: זהות יהודית – עשינו כמה פיילוטים והתקדמנו קצת בעניין הזה, יש לנו תכניות שמאפשרות לעסוק בחיזוק הזהות הזו בתהליך שמתחיל בחו"ל ומסתיים בארץ, ליצור קו רצף עם המשכיות כאן בארץ.
נעמי בן עמי: שאמור להסתיים בגיור בארץ.
רונן רפאל: תגלית ומסע אלה שתי תכניות שאני מניח שמוכרות למרבית הנוכחים כאן, שמנו דגש בתכניות הללו, וזה קשור לדיאלוג שדיברתי עליו קודם עם האוכלוסייה ולא רק שנביא אותם וזהו, אנחנו עובדים במאפיינים של תגליות ייעודיות כשהייעוד שלהם הוא תחום עניין מסוים.
רונן רפאל: הזכרתי את זה קודם עם אוכלוסיות מאד ממוקדות למשל בחורף האחרון הגיעה לכאן קבוצת תגלית מאוקראינה שכולה היו אנשים מתחום הרפואה ובמהלך סיור התגלית הרגיל של עשרה ימים בארץ, עשינו ששה מפגשים עם תחום הרפואה בארץ וגילינו פער גדול שפשוט לא מכירים, החל מחדש מיון חברת ישראל ואקדמיה בתחום הזה.
רונן רפאל: מצאנו שזה תחום שמאד מעניין את האנשים, זה יוצר מכנה משותף גדול ורצון להמשך.
רונן רפאל: רצון להמשך הם למשל בתכניות מסע שהם למספר חודשים.
רונן רפאל: קבוצות תגלית נוספות על הפרק הם מתחום האמנות והתרבות, שלזה יש היענות מאד גדולה בשטח, וגם בתחום ההיי-טק, תחומי התעניינות שמשם מביעים עניין ורצים להצטרף ולראות את היכולות פה במדינת ישראל.
רונן רפאל: על אותו משקל תכניות מספר חודשים של מסע, יש את מסע ייחודי שהכוונה בו להביא קבוצה בהקשר מסוים.
רונן רפאל: התחלנו עם קבוצות כאלה באריאל והם עובדים בקשר עם הקהילה, יש שילוב של אוניברסיטה ועיר שרוצה לקלוט ואירוע הפתיחה היה משולב עם ראש העיר, המנכ"לית וסטודנטים.
ליה שמטוב: הם יבקרו פה בכנסת בקרוב.
רונן רפאל: כשאני מדבר על לחבר קצוות החיבור הזה בהחלט מאפשר לעיר לקלוט יותר.
מיכאל יידוביצקי: ד"ר מיכאל יידוביצקי, המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית, שתי שאלות בהקשר של מסע, האם אתם מתפקדים גם כמארגים תכניות מסע או רק בשיווק ותיווך?
רונן רפאל: אנחנו לא מארגנים, יוזמים, לארגן זה על פי כתניות מסע.
מיכאל יידוביצקי: היום יש תכנית מסע לרופאים בבאר שבע ומתוכננת תכנית מסע לרופאים בחיפה במחזור הבא יש תכנית מדהימה של טבחים באילת, אתה מתכוון לתכניות האלה שהם תכניות מסע קיימות ומשווקות על ידי כל העוסקים בנושא, או שאתה מדבר על תכניות נוספות ייחודיות מעבר למה שקיים או מה שמתוכנן.
רונן רפאל: גם משולב בתכניות השונות וגם ייחודי, איפה שאנחנו מזהים צורך וזה בתיאום עם הנהלת מסע.
שמואל בן שמואל: כשאתה אומר תגלית, תגלית זה פרויקט של נתיב, האם אתם משולבים?
רונן רפאל: תגלית המוכרת היא עשרות ומאות קבוצות שמגיעות, לחב"מ יש נתח בעניין הזה ואנחנו כגוף שפועל בחב"מ יש לנו גם חלק.
רונן רפאל: אנחנו עובדים מול הנהלת תגלית ובתיאום אתם.
מיכאל יידוביצקי: במסגרת ההצטמצמויות הכלליות של כל המארגנים כמה קבוצות תגלית אמורות להגיע השנה?
רונן רפאל: כחלק מהמשאבים שהולכים ומצטמצמים בשנה שעברה הגיעו 18 קבוצות תגלית שלנו בקיץ, אנחנו אל הגוף הגדול בעניין הזה מבחינת הבאת קבוצות, בחורף האחרון הגיעו 9 קבוצות, לקיץ הקרוב מתוכננות 3 קבוצות, זו ההקצאה שאנחנו מקבלים, תגלית זה גם במימון של כספי מדינה ותרומות.
רונן רפאל: לגבי הקיץ הקרוב אני מקווה שנקבל הקצאה גדולה יותר, הפוטנציאל שלנו הוא לפחות 20 קבוצות ויותר.
רוברט טיבייב: עם איזה גורם אתם עובדים בעניין הגיור?
נעמי בן עמי: מנהל הגיור הארצי.
רוברט טיבייב: לא ראיתי את פילוג הנציגות והפעילות.
רונן רפאל: זה הוצג קודם אם תרצה אשמח להראות לך שוב.
רוברט טיבייב: יש לנו את משרד החוץ, סוכנות, ג'וינט, איפה נתיב בהקשר של כל החוליה הזו?
רוברט טיבייב: אני לא רואה כל כך הבדל, אני כמעט בטוח שאפשר לחלק את אותה פעילות לסוכנות שגרירות וג'וינט וכן הלאה.
רוברט טיבייב: מניסיון שלי, הייתי מנהל קרן "תחיה" בדגיסטן, הייתי שם כשנתיים וכל הפעילויות של תרבות השכלה וגיור עשינו יפה מאד עם הסוכנות היהודית ועם השגרירות.
רוברט טיבייב: לא ראיתי שם נציגות של נתיב בכלל, יכול להיות שעכשיו זה קיים לכן שאלתי אם יש את זה באזורים של פעילות נתיב.
רונן רפאל: אם תרצה אני אעבור אתך בנפרד על אזורי הפעילות כי הצגנו את זה קודם.
רונן רפאל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם כל הגופים, נתיב תחת משרד ראש הממשלה - - -
נעמי בן עמי: יושבים פה נציגי משרד החוץ כך שאני לא חושבת שמתפקידי להסביר את התפקיד החשוב שיש למשרד החוץ של מדינת ישראל, למרות שרוב שנותיי בעברי השתייכתי גם לגוף הזה.
נעמי בן עמי: נתיב יושב בשגרירויות וכפוף באמנה הדיפלומטית לשגריר.
נעמי בן עמי: לגבי הסוכנות והג'וינט, עם כל הכבוד לשני הגופים המכובדים האלה ולשיתופי הפעולה שלו אתם וגם של משרד החוץ אתם, אלו לא גופים ממשלתיים.
נעמי בן עמי: אני חושבת שאי אפשר להשוות בין העשייה של הסוכנות היהודית לבין עשייה של משרד החוץ של מדינת ישראל.
רוברט טיבייב: אני חוזר, שיתפנו פעולה עם השגרירות, זה משרד החוץ נכון?
פנחס אביבי: פנחס אביבי, סמנכ"ל במשרד החוץ שאחראי על האזור הזה, ברשותכם, אני מבטיח להתייחס לנושא של משרד החוץ ושיתוף הפעולה שקיים וכפי שהוא צריך להיות קיים, בכוונה אני שומר את זה לסוף.
רוברט טיבייב: אני מבין את התפקיד החשוב ומכבד את זה, הייתה עבודה נפלאה של נתיב, אנחנו מבינים על מה מדובר.
רוברט טיבייב: יש שינוי גדול מהמצב של היום ואז.
פנחס אביבי: אני מבטיח להתייחס.
נעמי בן עמי: אולי תספר גם לי על מה מדובר.
רוברט טיבייב: בפורום אחר.
דימטרי אפרצ'ב: שאלה קטנה, דיברת על קבוצות תגלית והן מכוונות ונתת דוגמה של רפואה, על מה מדובר?
דימטרי אפרצ'ב: רופאים?
דימטרי אפרצ'ב: סטודנטים?
רונן רפאל: מדובר בגילאים 18 עד 27, דווקא באוכלוסייה החב"מית יש כבר כאלה עם תארים והשכלה מתקדמת, הם מתחילים ללמוד בגיל צעיר, גם תגלית נותנת לזה תשומת לב כי האוכלוסייה הזו מגיעה יותר אינטלקטואלית עם מאפיינים קצת שונים מצעירים אחרים.
רוברט טיבייב: אתם בונים תכנית ייעודית לאותה קבוצה ספציפית?
רונן רפאל: בתיאום עם תגלית אנחנו משווקים תכנית שמיועדת לאנשים בתחום מסוים אמרתי למשל רופאים אחיות, אמנות וכו'.
אברהם מיכאלי: נתקלנו בתכנית סל"ה במרכז הקליטה בכרמיאל, מי עומד מאחורי התכנית?
קריאה: המחלקה לעליה וקליט של הסוכנות.
רונן רפאל: בעקבות השואה והגבורה, האזור שאנחנו עוסקים בו ידע תקופות קשות, לא חייבים לנסוע לפולין בשביל זה אבל יש גם נסיעות לפולין, אנחנו עוסקים בסמינארים בתחום הזה וזה מחזק את הזיקה וההכרות, תודה.
נעמי בן עמי: אני חושבת שהמפגש הזה היום לא מיועד להמשך קיום נתיב.
נעמי בן עמי: אלא אם הטעו אותי, כי אני לא התכוננתי לזה.
רוברט טיבייב: חס וחלילה.
נעמי בן עמי: הערה אחת נוספת שאולי לא באה לידי ביטוי במצגת, כל העשייה שלנו בחבר המדינות, בכל המדינות שאנחנו פועלים, דיברנו על מיתוג ועל שיתופי פעולה על בסיס אוניברסיטאות עם סטודנטים זכאי חוק השבות, הכול נעשה בשיתוף פעולה עם השגרירויות באותן המדינות.
אברהם מיכאלי: קודם כל אני שמח שאנחנו מקיימים מידי כמה חודשים בכל קדנציה דיונים כאלה, אם זה פעם בשנה אולי נגדיל את זה לפעמיים בשנה כי לדעתי מאד חשוב המפגש הישיר הזה כפי שאנחנו עושים עם הסוכנות היהודית.
אברהם מיכאלי: המפגש הזה נועד גם לפקח כוועדה על הגופים האלה, לקבל דיווחים על מה שקורה בשטח וגם לתת להם חיזוקים על הדברים הטובים.
אברהם מיכאלי: בקדנציה הקודמת ישבנו עם נעמי בישיבת סיכום ומאז נכחתי בשטח וראיתי את הפעילות של נתיב בשטח, היו מבצעים משותפים, גם של משרד החוץ וגם של נתיב והסוכנות היהודית ושיבחתי את זה בוועדת הכנסת.
אברהם מיכאלי: אני חושב שזה מראה את הפנים היפות של העם היהודי, לא רק מדינת ישראל, זו גם הסוכנות וג'וינט ומשרד החוץ ונתיב שאני בסוף רואה את כולם כעם יהודי, איך יודעים לשתף פעולה ולא רבים אחד עם השני, לצערנו קיבלנו הרבה דיווחים על מריבות שיש על קרדיטים שכל אחד רוצה לקחת על עצמו.
אברהם מיכאלי: במבצעים שנוכחתי ראיתי ששיתוף הפעולה ביניהם נפלא.
אברהם מיכאלי: אני משבח את שיתוף הפעולה של נתיב עם משרד החוץ, אני לא רוצה להגיד חלילה מי יותר בכיר אבל כולם ביחד, כולל הסוכנות וזה מתבטא בדברים הטובים.
אברהם מיכאלי: קיימנו דיון אחד או שניים בישיבה הקודמת, שיבחנו אותם וצריך לשבח אותם.
אברהם מיכאלי: לפני חודשיים קיבלתי טלפון מנעמי על מבצע אנושי שהם עשו, סטודנטית של תגלית שהגיעה לארץ, חלתה פה בארץ בצורה מאד חריגה ומה שמדינת ישראל עשתה בשבילה זה משהו חריג מאד.
אברהם מיכאלי: הבחורה טופלה רפואית\
אברהם מיכאלי: , נותחה, עברה השתלת כבד.
רונן רפאל: היא כבר עולה חדשה עם סל קליטה.
נעמי בן עמי: זה היה שיתוף פעולה מלא של כולם יחד.
אברהם מיכאלי: זה רק מראה שאנחנו כמדינה נראים הרבה יותר טוב, אם המחלקות השונות במדינה משתפים פעולה לכן צריך לשבח אתכם על זה.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת אנחנו חייבים להיות עם היד על הדופק, להיות ביקורתיים, איפה שצריך שיפור צריך לשפר.
אברהם מיכאלי: אנחנו שומעים הרבה תלונות על מתן אשרות, מתן אשרה בכל מיני מקומות שאין מספיק נציגים.
אברהם מיכאלי: משרד החוץ בסדר כי השגריר לא יכול לתת אשרות, אני מבין שזה לא התפקיד שלהם, מצד שני הבנתי שמי שנותן בסופו של דבר את האשרות זה נתיב, מדובר באשרות עליה.
אברהם מיכאלי: הבעיה היא שאותו נציג לפעמים יושב בארבע מדינות ומצליח להגיע לאותה מדינה בגלל שיקולי כוח אדם פעם בחודש.
אברהם מיכאלי: אנשים אומרים שהם מחכים פעם בחודש למפגש.
אברהם מיכאלי: כשיש מבצעים גדולים אני יודע שמגייסים נציג מאוקראינה ומביאים למקום אחר, השאלה אם הדברים האלה מטופלים?
אברהם מיכאלי: עם כל מגבלות התקציב ומגבלות כוח אדם כדי שנוכל להקל על העלייה המצומצמת שלצערנו יש, כי בקושי יש עליה ואיפה שכבר יש עליה ומקשים על אנשים בגלל פרוצדורות זה לא טוב.
אברהם מיכאלי: דבר שני, ראיתי בשטח נוכחות של גופים כמו נתיב סוכנות ומשרד החוץ, לגבי הפרויקטים הדברים האלה עובדים בצורה מסודרת, השאלה איך אפשר לשפר עוד יותר, אם למשל השגריר רוצה לקדם משהו שתלוי בנתיב, מי הגורמים שמולו הוא צריך לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: למה לנציג המקומי שנמצא במקום אין יותר סמכויות לעשות את שיתוף הפעולה בצורה נחרצת יותר ולא צריך לבוא בכל פעם ולעבור בירוקרטיה שלימה עד שהוא מקבל את שיתוף הפעולה הזה.
אברהם מיכאלי: נציגי נתיב שנמצאים בשטח כן אמורים לפתור דברים במקום, אמרו לי שכדי לפתור דבר מסוים, עד שלא עושים את כל הסיבוב בחזרה דרך המשרדים בארץ, לפעמים זה לוקח חודשים.
פנחס אביבי: בצדק טענה נעמי שמדינת ישראל בחוץ לארץ מיוצגת באמצעות שגרירויות ישראל ובראש השירות עומד נציג שהוא לא נציג משרד החוץ.
פנחס אביבי: שגריר ישראל הוא נציג של מדינת ישראל על כל הגופים שלה והוא אמור להיות הסמכות העליונה לכל המשלחת הישראלית.
פנחס אביבי: ברור שכתוצאה מהעבודה לכל אחד מהגופים נספחות צה"ל, מוסד, נתיב, יש את מרחבי הפעולה שלהם, כולם מתואמים בישיבות סגל בין כל הגורמים.
פנחס אביבי: היו שנים שזה לא היה כך.
פנחס אביבי: היום, בהנחיה של המשרדים המשותפים אני חושב שבמרבית המקומות אני יכול לומר בגאווה רבה מאד שזה השתנה מאד.
פנחס אביבי: לא צריך את משרד החוץ, אני מאמין שגם אל צריך את נעמי בנתיב כדי ליצור שיתוף פעולה ל מאה אחוז במקום, בין הנציגים שלנו.
פנחס אביבי: ההנחיה שלנו לכל הנציגים שלנו זה לשתף פעולה.
פנחס אביבי: ההנחיה שלנו במקום שהם לא מצליחים להגיע לשיתוף פעולה לבוא אלינו על מנת שנפתור את הבעיות.
פנחס אביבי: הגענו למסקנה שהרבה מאד בעיות שנובעות בעיקר מאישיות של אנשים ולא מהנושאים, באובייקטיביות של המטה אנחנו יכולים לפתור אותם יותר טוב.
פנחס אביבי: האם אפשר לשתף יותר פעולה, כן.
פנחס אביבי: לנו יש היום תכנית מאד אמביציוזית שאני בטוח שגם נתיב מברך עליה שמדברת על המצב האובייקטיבי, שגרירויות ישראל בדרך כלל נמצאות בבירות ונמצאות הרבה פחות בתוך המדינה.
פנחס אביבי: קהל היעד של מדינת ישראל נמצא בכל המדינה.
פנחס אביבי: מי שהחליט, החליט במידה רבה של היגיון שהדרך לפנות לקהלים האלה, שמאד קשה לזהות אותם, כשאתה מדבר על קהל היעד, הם לא רשומים במקום מסוים כקהל זכאים אלא צריך לחפש אותם, הוקם המנגנון שנקרא מרכזי התרבות בכל המקומות, שאני מאד מברך עליו.
פנחס אביבי: אני חושב שבמצבה של מדינת ישראל היום, זה צריך להיות היעד לשיתוף הפעולה הבא.
פנחס אביבי: אני חושב שאם נשלהב ידיים ולמשרד החוץ, שיש לו את האגף לקשרי תרבות ומדע שעובד על הכנת מיתוגה וייצוגה של ישראל היפה בכל העולם וישתמש ביחד עם נתיב באותם מקומות שיש להם וכשאנחנו מביאים דברים, נביא אותם במשותף, אנחנו נעשה את זה בצורה יותר טובה, יותר חכמה, עם חצי מהאמצעים שאנחנו מוצאים אותם היום, אין היגיון זה שהשגרירות תביא משהו למוסקבה ולא תיתן אותו לכל אותם הגופים האחרים ששם.
פנחס אביבי: אנחנו התחלנו לעבוד על תכנית, יש לנו היום שר אחד שאחראי על שני המשרדים, יש לו אינטרס אחד שהוא האינטרס של מדינת ישראל ואני מאמין שבתקופה הקרובה, לשיתוף הפעולה שכבר קיים, רק נביא גוונים נוספים.
פנחס אביבי: לדעתי יצרנו כבר אווירה טובה ברוב המקומות, יש מקומות ספציפיים שיש לנו שם בעיות ואנחנו מטפלים בזה.
פנחס אביבי: בכל המקומות האחרים נצליח לעשות הרבה יותר ממה שאנחנו עושים היום אם נעשה את זה בשיתוף פעולה.
פנחס אביבי: נבחר יעדים משותפים, נעבוד עליהם בצורה משותפת, נאחד תקציבים במקום שצריך ונגיע לתוצאות טובות יותר.
רוברט טיבייב: אני רוצה להוסיף מהניסיון שלי, הייתי יושב ראש קרן "תחיה" בדגיסטן.
רוברט טיבייב: המקום שהמטה שלנו היה ממוקם היה בעיירה עם 17,000 יהודים.
רוברט טיבייב: כשהתחלנו את העבודה, קרה דבר פשוט שלא הבנתי אז, גם עכשיו אני לא כל כך מקבל את זה.
רוברט טיבייב: ערב אחד הגיע הקונסול של השגרירות ואמר דבר פשוט, שמעתי , אני רוצה שתשתפו אתי פעולה, בתנאי אחד, אל תשתפו פעולה עם אף אחד אחר.
רוברט טיבייב: זה קרה וזה אמיתי.
רוברט טיבייב: למחרת באותם שעות הגיע הנציג של הסוכנות ואמר אותו דבר, רק שהנציגים של הסוכנות היו חזקים יותר אז שיתפתי אתם פעולה.
רוברט טיבייב: צר לי שהעלייה של 17,000 יהודים רק מעיר אחת, נתיב לא הייתה שותפה לזה, לא הכיר אותם.
ליה שמטוב: כמה יש היום?
רוברט טיבייב: פחות מ- 1,600 משפחות.
פנחס אביבי: לפחות בשניים שלושה אירועים השנה, חלקם יזמה הסוכנות, חלקם יזמה נתיב חלקם אנחנו יזמנו, עבדנו ביחד, אנחנו בהחלט מרגישים שיש רוח חדשה.
פנחס אביבי: סך הכול זו מדינה אחת, יש סירה אחת ואי אפשר להשיט אותה לכיוונים שונים.
בני ולנטין לידסקי: בוקר טוב, אני רוצה להתחיל בנימה אישית, כבן אדם שנמצא ב-15 השנה האחרונות בשטח אני רואה שינוי מדהים שקרה לנתיב בשנתיים שלוש האחרונות מבחינת המיצוב שלו, מבחינת הפעילות שלו, כמות האנשים שנתיב מגיע לקשר אתם.
בני ולנטין לידסקי: סך הכול הפעולה הזו תורמת למטרה המשותפת שלנו להצלת התפוצה היהודית בחבר המדינות.
בני ולנטין לידסקי: לגבי שיתוף הפעולה, אני חושב שבשנה שעברה קרה תהליך מדהים שלאחר 15 שנה של עבודה מקבילה לשני הארגונים, אני מדבר על הסוכנות היהודית ונתיב, כשבטח שיתוף הפעולה היה טוב - - -
רוברט טיבייב: כמה זמן קיימת נתיב?
רונן רפאל: משנת 1952.
רוברט טיבייב: כמה זמן קיימת הסוכנות?
רוברט טיבייב: 80 שנה?
רוברט טיבייב: רק בשנה שעברה התחלתם לשתף פעולה?
בני ולנטין לידסקי: בשנת 2008 אנחנו יושבים בשלושה משרדים, שליח ישראלי של הסוכנות, שליח ישראלי של נתיב יושבים באותו מתקן בבניין הקונסוליה.
בני ולנטין לידסקי: אני מסכים שזו רק הסנונית הראשונה ושיתוף פעולה בתחום התשתיות הוא רק בסיס לשיתוף הפעולה העתידי בתחום הפעילות.
בני ולנטין לידסקי: כמובן שהסוכנות היהודית זה עדיין הארגון הישראלי הכי גדול מבחינת היקף העולה והתקציבים שהוא משקיע.
בני ולנטין לידסקי: הייתי רוצה לראות באחד מהשקפים יעד של שיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית ואני יודע טוב מאד את כל הקשיים.
נעמי בן עמי: היעד הזה הופיע במשך שנתיים, זו השנה הראשונה שהוא לא הופיע.
בני ולנטין לידסקי: אני לא רוצה להיכנס לבעיות, אני חושב שחלו שינויים בסוכנות ואנשים החכימו וזה שלא הצלחנו בתחום הפעילות בשנת 2008 לא אומר שלא נצליח בשנת 2009.
בני ולנטין לידסקי: השאלה קטנה, איך את מסבירה את הפרדוקס שהמשבר הכלכלי באוקראינה הרבה יותר מוקדם והתחיל יותר מוקדם מאשר ברוסיה ודווקא ברוסיה יש את רוב העלייה ובאוקראינה לא?
נעמי בן עמי: קשה לנו להסביר את זה.
נעמי בן עמי: נתתי מאד בזהירות את הנתון של מוסקבה, אני לא חושבת שזה כבר יכול להצביע על מגמה אז אל לנו להתלהב.
גרי קורן: נושא שכולנו מכירים בשנים האחרונות ועולה וצף מולנו כמשרד החוץ, הוא הנושא של תכנית חפציבה.
גרי קורן: בין גורמי הדחיפה שצוינו במצגת של נתיב והופיע הנושא של החינוך היהודי כולנו היינו שותפים לחרדה שקיימת בנושא הזה, שהחינוך היהודי במרחב, במקום להתחזק על רקע הירידה במספר העולים, הולך ונחלש.
גרי קורן: לצערנו לא נמצא פה נציג משרד החינוך, זה נושא שכנראה עוד לא נדון בממשלה אבל זה תפוח אדמה לוהט שנזרק עכשיו מידי הסוכנות היהודית, לא ברור לאיזה כיוון.
גרי קורן: אנחנו כמובן שנמשיך לסייע בשטח ברמת הנציגויות שלנו בטיפול במורים, אבל זה לא בדיוק תחום ההתמחות של משרד החוץ, הייתי מציע שגם ועדת העלייה והקליטה תיתן על זה את הדעת.
גרי קורן: סוגיה נוספת, שמעתי משפט מדאיג מרונן, שלמעשה, על אף הפריסה של המרכזים, שהיא מכובדת, אנחנו עוזרים עכשיו לנתיב לפתוח את המרכז בקתרין בורג, בכל זאת, יחסית מעט מאד אנשים נחשפים ומגיעים למרכזי הקליטה.
גרי קורן: היינו רוצים לשמוע הערכה מספרית וכנ"ל, מספר המשתתפים באולפנים, זה לעומת אולפני הסכנות, אלא אם כן הסוכנות סוגרת את האולפנים או סגרה את האולפנים.
גרי קורן: נתון אחרון שגם מעדיפים לא להזכיר אבל זו תופעה שקיימת, ירידה בקרב העולים, חזרה למקום מוצאם.
גרי קורן: האם יש הערכה מספרית בנושא הזה?
רונן רפאל: ההערכה שלנו בשנים האחרונות היא שכ-20% ,25% מגיעים למרכזי התרבות בערים הגדולות.
רונן רפאל: יש לזה המון הסברים, חלקם לא יודעים וחלקם זה לא מעניין אותם כי בערים אחרות יש אפשרויות תרבות אחרות ועוד.
רונן רפאל: בשנתיים האחרונות אנחנו במגמה של עבודה בפריפריה בצורה משמעותית ולהגיע אל קהלי היעד, ללכת אל האוניברסיטאות.
רונן רפאל: הסטודנטים במוסקבה לא בהכרח יבואו למרכזי התרבות של הסוכנות ם לא יהיה דיאלוג יותר רציני, אם לא יהיה משהו שבאמת כדאי לבוא בשבילו כאירוע תרבותי שמחייב קשר.
רונן רפאל: צוין בהתחלה הנושא של מאגר הידידים, להגיע לפריפריות, להגיע לכולם ואם זה באינטרנט, אם זה בטלפון ואם זה בלהגיע פיזית לכמה שיותר.
רונן רפאל: לכן היציאה לפריפריה מבחינה מהותית בשנתיים האחרונות, אנחנו עובדים על זה ביתר זאת.
שמואל בן שמואל: 25% שמגיעים זה הרבה, כמה זה בהשוואה לארצות הברית?
רונן רפאל: ההערכה היא שכ-20% מגיעים לפעילות במרכזי התרבות, זה תלוי איך מסתכלים על זה, אנחנו מחפשים גם את ה-80%.
נעמי בן עמי: אני חייבת לציין שחל שינוי ואנחנו עדים לשינוי הזה במהלך השנה האחרונה, שינינו את דפוסי הפעילות שלנו ובמקום לשבת במרכז ולחכות שיבואו הפכנו את זה למשהו יותר אקטיבי וזו הסיבה שאנחנו פועלים יותר באמצעות האינטרנט ויוצאים למוסדות האקדמיים ומנסים לאתר שם את אוכלוסיית היעד שלנו.
נעמי בן עמי: עכשיו אנחנו מתחילים לראות שיש תוצאות, זה בהחלט מגדיל את מספר אותם המתעניינים בפעילות.
מיכאל יידוביצקי: אמנם הנושא הוא נתיב, אבל היות ונאמרו כמה משפטים שמתייחסים לסוכנות, אני מבקש בכל זאת להגיב כדי שלא יסתובבו בחלל האוויר גרסאות לא מדויקות.
מיכאל יידוביצקי: מסתובבות גרסאות לא מדויקות ביחס לשני דברים שהוזכרו, לצורך העניין, הסוכנות היהודית לא יצאה מפה עם חפציבה, היא לא זרקה מפה את התפוח הלוהט הזה, הסוכנות אמנם צמצמה באופן משמעותי, עקב המשבר הכלכלי, את התמיכה בפרויקט חפציבה במסגרת תקציב ליבה, אבל התמיכה באופן כללי בפרויקט נמשכת.
מיכאל יידוביצקי: רק לפני עשרה ימים הסתיים מסע שורשים של יהודי חפציבה כש-300 ילדים, בעלות חצי מיליון דולר של הסוכנות היהודית, סכום שהיא גייסה מתורמים מחוץ לסוכנות, סיירו ברחבי בלרוס והתוודעו לעולם התרבות היהודי של היהדות הליטאית והבלרוסית.
מיכאל יידוביצקי: כמובן נעשים מאמצים כבירים מול ממשלת ישראל כדי לתת גם תמיכה ראויה לבתי ספר.
מיכאל יידוביצקי: לגבי האולפנים אני רוצה לציין שרק בחודשים האחרונים נפתחו במוסקבה 20 כיתות חדשות של אולפן במוסקבה, שזה יותר ממה שנפתח בשנה שעברה או בשנה לפני כן.
מיכאל יידוביצקי: ההבדל המהותי שקרה השנה לעומת כלה שנים הקודמות הוא שהשנה הסוכנות היהודית עוברת לאולפנים ואגב, גם לפעילות אחרת בתחום החינוך, על בסיס גביית דמי השתתפות.
מיכאל יידוביצקי: מבחינתנו דמי השתתפות זה לא רק צורך כלכלי זה גם ערך חינוכי.
מיכאל יידוביצקי: אני חושב שבכל חזית ובכל תחום חובתנו, זו עמדתנו העקרונית, אנחנו חייבים לשנות את הדפוס ולהפסיק עם מתן שירותים בחינם, זה מה שאנחנו עושים בתחום האולפנים והם עוברים לבסיס כלכלי אחר, גביית כספים עבור ההשתתפות באולפנים.
מיכאל יידוביצקי: מהנתונים שמצטברים אחרי כמה חודשים של פיילוט אנחנו רואים שסך הכול המערכת לא רק שלא נפגעת אלא שבמקומות אחרים היא אפילו מתחזקת כתוצאה מזה.
ליה שמטוב: מנכ"ל משרד הקליטה בבקשה.
דימטרי אפרצ'ב: ברשות
דימטרי אפרצ'ב: כם אני רוצה לחזור לנושא הדיון, הנושא הוא נתיב.
דימטרי אפרצ'ב: קודם כל אני רוצה לברך על ההצגה ועל העבודה הברוכה שנעשית על ידי הארגון בחבר המדינות.
דימטרי אפרצ'ב: אני חייב לציין, גם מתוך הכרות אישית ומעמיקה עם השטח הזה במשך ארבע שנים, כאשר הייתי שליח של הסוכנות, ראש נציגות בדרום מזרח אוקראינה של המחלקה לעליה, מאז כניסתה של נעמי לתפקיד חל שינוי דרמטי במובן החיובי של פעילות נתיב לפחות באזור הזה שהכרתי, גם מבחינת מקצועיות, עומק, שיתוף פעולה והרבה דברים נוספים.
דימטרי אפרצ'ב: העבודה שאני ראיתי, והייתה לי אפשרות לעשות השוואה, ללא שום ספק אני יכול רק לשבח אותה, ואין לי ספק שהמקצועיות בכל הנושא רק תלך ותתרחב ואני בהחלט רואה בזה ברכה, באזור שלצערי הרב, לפי מה שאני רואה לאחרונה דורש שיפור בהתייחסויות על ידי גורמים שצריכים לתת התייחסות לנושא.
דימטרי אפרצ'ב: אני רואה ונעמי ציינה את זה, במהלך השנתיים הקרובות זו הזדמנות פז למדינת ישראל לנצל, אם אפשר לקרוא לזה כך, את המצב הכלכלי שקיים שם לעומת המצב הכלכלי היחסית הרבה יותר יציב ויכולת של מדינת ישראל לטפל בנושא, לטובת הנושא של עידוד עליה.
דימטרי אפרצ'ב: לכולם ידוע הנושא של התקציב שעדיין לא אושר וזה בהחלט מעכב אותנו בצורה מאד קשה, אני מאד מקווה שעד סוף החודש נוכל לצאת עם התכנית של עידוד העלייה בשיתוף עם הסוכנות היהודית.
דימטרי אפרצ'ב: אני רוצה להכין את זה היטב כי אני נמצא בתפקיד רק שבועיים אבל אין לי ספק שצריך לעשות מאמץ, לרכז מאמץ בטיפול בנושא של עידוד עלייה בתקופה הקרובה, גם לרכז מאמצים גם תקציבים.
דימטרי אפרצ'ב: אני אעשה מאמץ אישי שעד סוף החודש לצאת עם הצעה מפתה לאותם ארגונים שמטפלים בנושא על מנת שנוכל לרכז משאבים ולפעול ביחד.
עמי מל: האם נתיב עובדת גם בקרב אוכלוסיית היורדים הגדולה שיש ברוסיה ובאוקראינה בעיקר והאם יש לנו נתונים לגבי מספר החוזרים כתוצאה מהמשבר הכלכלי העמוק נמצא שם, חוזרים למדינת ישראל האם יש בכלל התעניינות?
עמי מל: לגבי פרויקט חפציבה אני שמח לשמוע שהסוכנות ממשיכה לטפל בזה, למיטב ידיעתנו, מרבית המורים שעובדים, שנשלחו ממדינת ישראל במסגרת חפציבה למדינות חב"מ, חוזרים ארצה ואין להם מחליף, אם אני טועה אנא תקן אותי.
עמי מל: האיתותים שאנחנו מקבלים מהשגרירויות שלנו זה פחות או יותר אור אדום, אנחנו נמצאים בפני משבר מאד קשה ואם הסוכנות לא מסוגלת היום לטפל בזה על ידי משלוח מורים כתוצאה מהמשבר הכספי, יכול להיות שוועדת העלייה והקליטה צריכה לעשות דיון חירום בנושא כי אנחנו חייבים להעלות את הנושא הזה לראש סולם העדיפויות שלנו.
רוברט טיבייב: עכשיו קיבלתי טלפון מאחת המורות באודסה מתכנית חפציבה שהם חוזרים לארץ.
דימטרי אפרצ'ב: זה טוב לחזור לארץ.
נעמי בן עמי: אני רוצה להתייחס לנושא של החוזרים, לגבי המספרים, הם מאד לא מדויקים, יש מספרים מאד שונים, לנתיב אין מנדט לפעול בקרב התושבים החוזרים, יחד עם זאת בתקופה האחרונה אנחנו נמצאים בתהליך של שיתוף פעולה מואץ עם משרד הקליטה בתחום הזה ונפתח את הדגם הנכון.
נעמי בן עמי: אני רוצה לספר מהחוויות שלנו ממוסקבה וזו דוגמה לשיתוף פעולה, ביקרתי במוסקבה, ובדרך כלל אני נפגשת עם השגרירה, היה רעיון לנסות לעשות אירוע לישראלים, לאותה אוכלוסייה שאתה מתייחס אליה.
נעמי בן עמי: זה היה חודש לפני הבחירות והוחלט לעשות משהו סביב הבחירות, נעשה משהו במרכז הישראלי הגיעו הרבה מאד אנשים, התעניינו מאד, הביעו נכונות להמשיך להיות בקשר, הציעו לסייע בכל דבר שאפשר וככה התחיל הקשר.
נעמי בן עמי: לפני שבועיים היה אירוע במרכז הישראלי במוסקבה לרגל יום העצמאות של מדינת ישראל וזה היה אחד האירועים הגדולים שהיו לנו השנה.
נעמי בן עמי: היו שם הרבה ישראלים שבו ורוצים להמשיך את הקשר.
נעמי בן עמי: לא היו אתם בקשר, הם מעוניינים, חשנו שיש כן נכונות, רצון והם צמאים לזה, יכול להיות שיש פה התחלה טובה כן לפעול, תקווה למשהו.
דימטרי אפרצ'ב: הפעילות של משרד הקליטה, אני מדבר על הקדנציה שלפני ההחלפה של השרים והמנכ"לים, דווקא בתחום של החזרת תושבים חוזרים היא ברוכה ללא שום ספק והצלחה של חזרת 12,000 ישראלים זו בהחלט הצלחה.
דימטרי אפרצ'ב: בעיקר מדובר על מדינות המערב ואני יודע שקרוב ל-20,000 אנשים שרושמים במערכת קיימים ויש רצון לממש את זה בתקופה הקרובה.
דימטרי אפרצ'ב: אני רואה בזה פרויקט פיילוט הפרויקט הזה לא עבד במדינות חבר העמים ויש בכוונת השרה ובכוונתנו להרחיב את הפעילות הזו לאזור של חבר המדינות.
דימטרי אפרצ'ב: לצורך העניין נלחמנו בנושא של עידוד העלייה אבל גם לצורך העניין הזה נלחמנו בפעילות האחרונה סביב הנושא של תקציב.
דימטרי אפרצ'ב: נכון לעכשיו קיבלנו את התוספות הנדרשות ואנחנו מתכוונים לבנות תכניות בנושא הזה וללא שום ספק אנחנו רואים בנתיב שותף בכיר וחשוב ביותר.
חנה קורן: חנה קורן, מנהלת האגף לעידוד עלייה ותושבים חוזרים, בהמשך לדבריו של המנכ"ל אני רוצה להגיד שאוכלוסיית הישראלים שנמצאת בחבר העמים היא מאד מגוונת.
חנה קורן: ישנם אנשים שעובדים שם במהלך השבוע וחוזרים, יש הרבה מאפיינים ויש גם סקר ומחקר שנמצאים היום בשלבים שונים של עבודה.
חנה קורן: שיתוף הפעולה עם נתיב יוביל אותנו לפתיחה של פעילות מסודרת במוסקבה ובקייב, כאשר נשים את הדגש לפנות לכל הקהלים כדי לקרב אותם ולנסות להציע להם את כל מה יש לנו להציע היום לתושבים חוזרים.
חנה קורן: ההוכחות, כפי שאמר מנכ"ל משרד הקליטה הם במספרים היחסית יפים מאד שהצלחנו להביא במסגרת מבצע "חוזרים הביתה ב-60".