GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים אמסלם: אני דווקא רוצה לשאול את זה ביחס לכאלה שמגיעים בסופו של דבר להתגייר בבתי הדין הרבניים.
חיים אמסלם: אני אשמח מאוד אם ניתן יהיה לקבל נתונים בכלל.
ליה שמטוב: אנחנו כבר שאלנו את השאלה.
ליה שמטוב: חבר הכנסת גפני, בבקשה.
משה גפני: אני לא סבור שנושא הדיון הוא נושא התקצוב של המיליון וחצי שקל.
משה גפני: אני גם לא חושב שחבר הכנסת שלמה מולה העלה את העניין הזה כדיון מהיר כיוון שזה הנושא שכל כך מטריד.
משה גפני: לא זה הנושא, הנושא הוא המדרון החלקלק שלגביו מדובר.
משה גפני: גם העותרים התכוונו לזה, וגם נושא הדיון הוא כזה, ואני רוצה להתייחס לזה בקצרה.
משה גפני: ראשית, אני רוצה לומר שהיהדות בניגוד לדתות אחרות, היא איננה דת שמעודדת גיור.
משה גפני: כללית, כל דת והמוטיב שלה.
משה גפני: אבל, כללית הנצרות היא דת מיסיונרית.
משה גפני: היא דת שהיא מעוניינת שאנשים בכל העולם שנמצאים בדתות אחרות, יהפכו להיות נוצרים.
משה גפני: אנחנו יודעים, אנחנו העם היהודי אפילו סבלנו מזה.
משה גפני: פעמים רבות בהיסטוריה אנחנו נאלצנו לעלות על כבשני האש כיוון שלא רצינו לעבור לנצרות, רצינו להישאר יהודים.
משה גפני: הנצרות היא דת מיסיונרית.
משה גפני: לעומתה, אצל הדרוזים אין מציאות כזאת של גיור.
משה גפני: נולדת דרוזי אתה דרוזי.
משה גפני: לא נולדת דרוזי ותגיד מכאן ועד להודעה חדשה שאתה רוצה ללמוד על הדת הדרוזית, ואתה רוצה לדעת את עיקרי הדת, ואתה רוצה להיות דרוזי, ומוצא חן בעיניך אורח החיים שלהם, ואתה רוצה לשרת איתם ביחד במה שהם משרתים, ואתה רוצה לפעול איתם יחד, אין מציאות כזאת בעולם.
משה גפני: דרוזי הוא דרוזי, נקודה.
משה גפני: אני יכול להביא עוד הרבה דתות בכל מיני וריאציות שונות.
משה גפני: היהדות, לעומתם, היא לא כזאת ולא כזאת.
משה גפני: מי שנולד יהודי נישאר יהודי בכל מקרה ובכל סיטואציה, גם אם הוא יעבור על כל העברות שבתורה.
משה גפני: מי שנולד יהודי נישאר יהודי.
משה גפני: אני יכול לתת לזה הסבר גם ארוך ומנומק, אבל זה באמת לא נושא הדיון, וגם אין זמן לזה.
משה גפני: אבל, היא לא סוגרת את הדלת בפני מי שהוא איננו יהודי, ורוצה להצטרף לעם היהודי בכנות ובאמת עם כל הקשיים.
משה גפני: אני שמעתי ברדיו ובכל מיני מקומות אחרים את הסיפור של חג השבועות, שהפכו את זה לפסטיבל ממש שקרי, מסולף, וממש לא נכון.
משה גפני: רות אמרה: עמך עמי ואלוקייך אלוקי.
משה גפני: היא אמרה: אני מוכנה ללכת איתך.
משה גפני: את עכשיו בלי בעל, בלי שני ילדים שנפטרו.
משה גפני: נשארת לבד במצוקה שאת נמצאת.
משה גפני: אני מקבלת על עצמי את עמך, ואני מקבלת על עצמי את אלוקייך, ואלוקיה ציווה את מה שצריך לעשות.
משה גפני: זה המקרה הקלאסי שבו מי שבאמת ובתמים רוצה להצטרף לעם היהודי - - -
רוברט טיבייב: חבר הכנסת גפני, בבקשה ממך תרשה לי רק שאלה אחת - החייל שמשרת בצבא והוא רוצה להתגייר.
משה גפני: נגיע אליו, אני הרי לא הולך לברוח משום דבר.
משה גפני: אנחנו צריכים לדעת מה אנחנו רוצים לעשות פה בכל העניין הזה.
משה גפני: על כל פנים, אלה הכללים, והכללים הם כללים דתיים.
משה גפני: הם אינם כללים לאומיים, הם אינם כללים ששייכים למדינה.
משה גפני: הם שייכים לעם בהיסטוריה שהוא נולד אצל אברהם אבינו, ואת הכללים הוא קיבל במעמד הר סיני.
שלמה מולה: הרב גפני, אבל להתארגן כמפלגה ולבוא למדינה זה מותר.
משה גפני: לא הבנתי.
משה גפני: האם אתה רוצה שאני אצא מכאן?
שלמה מולה: לא, לא.
משה גפני: לא, בסדר - אני בעד.
משה גפני: הרי יש כאלה שעתרו פה לבג"ץ בעניין הזה, הם גם עתרו לבג"ץ שלילד שלי לא יהיה תקציב של שקל אחד בבית-הספר שבו הוא לומד מכוח הפלורליזם.
משה גפני: אני צריך לדאוג לעניין הזה.
משה גפני: הרי צריך לעשות חוק עוקף בג"ץ כדי שהילד שלי יקבל שקל.
משה גפני: אלה שעתרו על העניין הזה - צדיקי הדור, אנשי הפלורליזם שכולם יקבלו שווה - עתרו נגד הילדים שלי.
משה גפני: ולא פעם ראשונה, ולא פעם אחרונה.
משה גפני: הם פשוט שונאי ישראל.
משה גפני: זה בכלל לא רלוונטי לגבי העניין עצמו, מנצלים כל סיטואציה שאנשים מתכוונים אליה בתמימות, והם עושים את זה במזיד.
משה גפני: אצלם כסף משחק תפקיד - על ראש הגנב בוער הכובע, ואני לא יודע על מי דיברתי.
אנדרו סאקס: להגיד שנאת ישראל זה לא במקום.
משה גפני: האם אפשר להגן עליי?
משה גפני: עם כל הכבוד, אני חבר הכנסת.
משה גפני: הלך לי קשה להיבחר לכנסת.
משה גפני: הרי אלה שעותרים לבג"ץ יכולים גם לרוץ לכנסת.
משה גפני: נראה מה הם יקבלו, כמה הציבור איתם.
קריאה: גם זה - - -
משה גפני: בעזרת השם ובישועתו.
משה גפני: הם לא מבינים שנגד החרדים הם יוכלו ללכת, וימחאו להם כפיים.
משה גפני: אבל, שמישהו יצטרך לוותר להם על מקום בכנסת, אז הם יראו את הפנים היפות של הפוליטיקה הישראלית.
משה גפני: ימחאו להם כפיים כשהם ילכו נגד החרדים, לא על מקום בכנסת.
משה גפני: על כל פנים, אני רוצה להגיע כאן לעניין עצמו.
משה גפני: החלטת בית המשפט במקרה הזה לא תיושם.
משה גפני: היא לא תיושם מסיבה נורא פשוטה.
משה גפני: אחת מהשתיים - הרי התקציב הוא תקציב זעום.
משה גפני: אני אעשה את מה שלא עשיתי עד היום.
משה גפני: אני מטפל בהרבה מאוד מקרים של גיור שנתקלים פה בבירוקרטיה חמורה מאוד.
משה גפני: אבל מה?
משה גפני: אני לא יכול לעשות נגד זה שום דבר מכיוון שאני בא עם גר או גיורת שעברה את כל ההליכים, והיא באמת מתאימה לקריטריון של עמך עמי, אלוקייך אלוקיי, ומגיעים לרשום אותה במשרד הפנים ואומרים: לא, הגיור הזה לא מוכר.
משה גפני: בינתיים היא סובלת או סובל וכו' וכו'.
משה גפני: הם אומרים: אי אפשר לעשות עם זה שום דבר, בגלל שאם נכיר בזה נכיר גם ברפורמים, וברפורמים הרי אסור להכיר מכיוון שבאמת אצלם אין שום היררכיה.
משה גפני: הרי הרפורמים בניגוד ליהדות ששם יש סולם ערכים, עם חוקים, עם קריטריונים שנוהגים בכל דבר, אצלם יכול איזה רביי רפורמי בניו-יורק להחליט שמי שעומד על הגג בלוס אנג'לס ומכריז: אני יהודי, הוא יהודי.
משה גפני: מי יגיד לו לא?
משה גפני: אף אחד לא יכול להגיד לו לא.
משה גפני: הרי אין ספר חוקים.
משה גפני: במועדון שותי הבירה יש קריטריון מי נכנס למועדון, מי יוצא מהמועדון.
שלמה מולה: אתה השתתפת בכיתת גיור שמכינה?
משה גפני: אני רק אומר לך שאין אצל הרפורמים קריטריון אחד.
שלמה מולה: אבל, איך אתה יודע?
שלמה מולה: אתה לא השתתפת, לא ראית.
משה גפני: בשביל מה אני חבר הכנסת?
משה גפני: אני צריך ללמוד, לא? על כל פנים, זאת המציאות.
משה גפני: חבר הכנסת מולה, אם אתה רוצה לדעת את האמת תשמע לי, לא לאחרים.
משה גפני: אם אתה רוצה לדעת את האמת - מחר יכול לקום רביי רפורמי, וכמו שהוא מחליט שנישואין של שני גברים זה נישואין, אותו הדבר הוא יכול להחליט - - -
שלמה מולה: הרב גפני, אבל אתה אוהב ישראל, נכון?
שלמה מולה: אתה ברגע זה מבטל 70% מהעם היהודי.
ליה שמטוב: כל אחד יש לו העמדה שלו.
ליה שמטוב: אל תפריעו.
משה גפני: האם אמרתי משהו לא נכון, או לא יפה?
קריאה: גם לא נכון.
משה גפני: המציאות היא שהיה בארצות הברית, וקיים עד היום.
משה גפני: אני לא יודע למי שהם שייכים.
משה גפני: הם כל מיני כאלה שאני לא יודע מי שייך למי, והתאחדות הרבנים, והתאחדות ודוברות ויחצנות, וכל מיני דברים כאלה, אז אני לא יודע מי שייך למי.
קריאה: תן בהם סימנים.
משה גפני: הסימן הוא נורא ברור: הדם, צפרדע - את כל הסימנים.
משה גפני: אני כיהודי יכול להגיד.
משה גפני: יש תרי"ג מצוות, יש כללים.
משה גפני: אנחנו יודעים בדיוק.
משה גפני: אף אחד אצל הרפורמים או אצל הקונסרבטיבים לא יכול להגיד: זה הקודקס, זה ספר החוקים שאם מישהו אחר יעשה אחרת, ויעתור לבג"ץ שיקבלו את הגיור שלו, והוא ינמק את זה באלף אחד טעמים, לא יוכלו להגיד לו לא, מאותה סיבה שאי אפשר להגיד לא לרפורמים שמתגיירים.
משה גפני: צריך להגיד לא.
משה גפני: אבל בית המשפט העליון - וכאן אני מגיע לדיון הנוכחי - הולך במגמה מאוד מאוד מאוד ברורה.
משה גפני: הוא איננו מבין, והוא גם לא יכול לדעת שיש הבדל בין גיור כזה, לגיור כזה לגיור אחר.
משה גפני: אדם בא לארץ, משרת בצבא.
משה גפני: הוא רוצה לחיות כאן מכל הסיבות שבעולם.
משה גפני: בית המשפט העליון דעתו היא חד משמעית כפי שאני מבין מכל הבג"צים שהיו עד היום, כולל המיליון וחצי שקל האלה.
משה גפני: אני אומר לכל הגופים הפרטיים, לכולם, לכל מי שעוסק בגיור, לפנות למשרד הקליטה לדרוש תקציב.
משה גפני: ואני אעקוב אחרי משרד הקליטה לראות האם תהיה איפה ואיפה בעניין הזה.
אביגדור לויתן: עוד מעט תקבל תשובה ברורה.
משה גפני: אתה ממשרד הקליטה?
ליה שמטוב: כן.
משה גפני: סליחה, שכחתי.
משה גפני: כל הזמן היה מונח לי מהרבנות.
משה גפני: אבל, אני מתנצל ממש.
משה גפני: זו הטעות היחידה שהיתה לי עכשיו בדיבורים.
משה גפני: אני אעקוב אחרי משרד הקליטה לראות האם אכן אתם לא נוהגים איפה ואיפה, מעדיפים מכון אחד או לימודים כאלה על אחרים.
משה גפני: אני מניח שאתם תצטרכו את המיליון וחצי שקל האלה לחלק - שקל לכל מכון.
קריאה: יותר, יש יותר כסף.
משה גפני: אין יותר.
משה גפני: מאיפה?
אביגדור לויתן: חבר הכנסת גפני, אני אעדכן אתך.
ליה שמטוב: אנחנו נשמע עכשיו ממשרד הקליטה מה יש לו לומר בנושא הזה.
משה גפני: אני מבקש לסכם את דבריי ולומר - אפשר לקבל החלטה, וההחלטה הזאת הוצעה כבר על-ידי הרבה רביץ זכרונו לברכה, ואני חוזר על ההצעה הזאת.
משה גפני: יש הבדל בין להתקבל לעם היהודי לבין להיות אזרח במדינה, עם כל ההטבות הנלוות לזה.
משה גפני: יש הבדל עצום.
משה גפני: כאשר מדובר על מישהו שהוא אכן רוצה להצטרף לעם היהודי, יש לזה כללים.
משה גפני: אלה הם אינם כללים שתלויים במה שהוא אוהב את ארץ-ישראל, או במה שהוא נמצא בארץ-ישראל, ומשרת אותה, ונמצא במדינת ישראל ומשרת אותה - לא רלוונטי.
משה גפני: לזה יש כללים כאלה.
משה גפני: יש כללים אחרים שאת הכללים האלה אנחנו יכולים ליזום ולעשות אותם, שהם כללים להיות ישראלי, להיות אזרח המדינה, להיות שותף כאן לעשייה במדינה.
משה גפני: אלה שני דברים שונים.
משה גפני: עירוב התחומים הזה, חבר הכנסת מולה, יכול להביא עלינו אסון לאומי שכך היה במהלך כל ההיסטוריה.
משה גפני: זה לא דבר חדש, זה לא העידן המודרני.
משה גפני: זה היה בכל התקופות.
משה גפני: זה היה עם האיסיים, זה היה עם הצדוקים.
משה גפני: זה היה בכל התקופות הקשות שהיו לעם ישראל כאשר ניסו להסית אותו לכיוון כזה שאם היינו חס וחלילה אז שומעים להם לא היינו יושבים כאן היום יושבים בירושלים, בארץ-ישראל - העם היהודי אחרי כל כך הרבה צרות, ואחרי שואה, ואחרי הכול.
משה גפני: אסור לשמוע להם גם היום.
משה גפני: כוונותיהם זדוניות, הם לא אוהבים אותנו.
ליה שמטוב: בואו נשמע את מר אביגדור לויתן ממשרד הקליטה.
אביגדור לויתן: אני רוצה להרגיע אותך.
משה גפני: אני שוב מתנצל.
אביגדור לויתן: משרד הקליטה מופקד על הנושא של הכנה לגיור ותקצוב האולפנים למיניהם החל מ-2004 על-פי החלטת ממשלה.
אביגדור לויתן: אנחנו התחלנו במיליון וחצי שקל בספר התקציב.
אביגדור לויתן: אבל, כתוצאה מהוראת היועץ המשפטי לממשלה על-פי עיקרון השוויוניות, אותו תקציב שאני מתקצב את המכון ללימודי היהדות, על-פי אותם פרמטרים חויבתי, בשמחה, לתקצב גם את העמותות האורתודוקסיות שמלמדות לקראת גיור.
משה גפני: המכון הזה הוא לא אורתודוקסי?
אביגדור לויתן: אני מדבר כרגע על העמותות.
אביגדור לויתן: המכון הוא לא עמותה.
משה גפני: סליחה, אני נורא נעלב מזה.
משה גפני: אני נער תל-אביבי, נולדתי בתל-אביב.
משה גפני: אחרי זה עברתי לגור באופקים, וכל הזמן אמרו שאני יהודי.
משה גפני: אף פעם לא ידעתי שאני אורתודוקסי.
משה גפני: פתאום באתי לכנסת, והתברר לי שאני אורתודוקסי.
אביגדור לויתן: אני מבקש לא להיכנס לתוך כל הפולמוס של אורתודוקסי, לא אורתודוקסי.
אביגדור לויתן: אני רוצה לדבר מבחינת עובדות.
שלמה מולה: תגיד לנו מה מבחינת דרכי חלוקת התקציב, זה מה שמעניין אותנו.
אביגדור לויתן: דקה.
אביגדור לויתן: מבחינת עובדות, התחלנו במיליון וחצי.
אביגדור לויתן: נכון להיום, גם בשנים הקודמות, אנחנו מתקצבים בארבע וחצי מיליון שקל את העמותות - 13 עמותות שהגישו בקשה, ביניהן: מכון מאיר, מחניים, ועוד עמותות - על-פי עיקרון השוויוניות.
אביגדור לויתן: בדיוק על-פי אותם פרמטרים שאני מתקצב את המכון ללימודי היהדות, אני חייב ואני נותן.
אביגדור לויתן: עכשיו תשאל אותי מאיפה הכסף?
אביגדור לויתן: אני לוקח את זה מהתקציב הכולל שלנו, על-פי הוראת היועץ המשפטי, ובאמת פר לומדים.
אביגדור לויתן: אם מחר לעמותות האלה יהיו לא 1,200 לומדים, אלא 3,000, אני אצטרך לתת להם 12 מיליון.
אביגדור לויתן: כלומר, פר תלמיד אני חייב לתקצב.
אביגדור לויתן: כך שאני מקווה שאתה נרגעת.
אביגדור לויתן: הם מקבלים לא מיליון וחצי, אלא ארבעה וחצי מיליון שקל.
משה גפני: כשיגיע הקיצוץ הרוחבי לוועדת הכספים, נדע איפה לקצץ.
אביגדור לויתן: חבר הכנסת גפני, אני רוצה לומר לאותם חברי כנסת שאם מישהו יעז - ואני לא מאיים - להפסיק את התקצוב של העמותות, לא יהיו פעולות הכנה לגיור.
אביגדור לויתן: מכיוון שגם המכון ללימודי היהדות הוא גם גוף שמלמד, ועל פי עיקרון השוויוניות הוא לא יוכל לקבל תקציב מכיוון שהעמותות עתרו בזמנו, פנו למשרד המשפטים, ומשרד המשפטים אמר: אם המכון מקבל, כל העמותות חייבות לקבל.
אביגדור לויתן: אם מישהו פה יקבל החלטה, אני מודיע לכם – לא תהיה הכנה, לא יהיו אולפני גיור בישראל.
אביגדור לויתן: אולי הם ילכו לבני ברק או למקומות אחרים שלא מקבלים תמיכה, ולזה אני לא נכנס.
משה גפני: מה יש בבני ברק חוץ מהצפיפות בכבישים?
אביגדור לויתן: אין לי שום דבר.
אביגדור לויתן: הם לא מקבלים תקצוב מאיתנו.
אביגדור לויתן: יש מכוני גיור שלא מקבלים.
משה גפני: למה הם לא מקבלים?
אביגדור לויתן: לא פנו אלינו לתמיכה.
משה גפני: הם יפנו.
אביגדור לויתן: יפנו = יקבלו.
אביגדור לויתן: בקטע הזה, אנחנו חד וחלק לא מפלים אף אחד.
אביגדור לויתן: כל מי שפונה מקבל על-פי הקריטריונים, וכל מי שיפנה יקבל.
אביגדור לויתן: חבר הכנסת מולה, אתה בא למשרדנו, ואתה מכיר אותנו, את טובה ואותי.
אביגדור לויתן: גברתי היושבת ראש, אני מודיע חד משמעית לפרוטוקול, משרד הקליטה יקיים את פסק הדין של הבג"ץ.
אביגדור לויתן: אנחנו נערכים לכך, אנחנו כבר בקשר עם עו"ד קריב.
אביגדור לויתן: נקבל את הרשימות, נבדוק אותן, ונשלם בהתאם למה שהבג"ץ קבע, ובזה אני מסיים.
משה גפני: אם אתם מתקצבים על פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, אז למה היה צריך בג"ץ?
אביגדור לויתן: עכשיו נתקצב.
אביגדור לויתן: לאחר הבג"ץ מחייבים אותנו.
משה גפני: יש כמה דברים שאני לא מבין בדיון הזה.
פרץ רודמן: אני פרץ רודמן, נשיא לשעבר של כנסת הרבנים בישראל, וחבר הוועד הפועל של התנועה המסורתית.
פרץ רודמן: אני רוצה להבהיר שלוש נקודות שאני חושש שלא הובנו נכון.
פרץ רודמן: אחד, הכישלון של הרבנות הראשית בגיור ברור לכולם.
פרץ רודמן: מספרית, כמה גוירו?
פרץ רודמן: המספרים הם מזעריים, והבעיה צועקת לשמיים.
פרץ רודמן: הכישלון הזה נובע מהעובדה שמאז אולי ראשית שנות ה-90, הרבנות הראשית רואה את עצמה כרבנות לא של כלל ישראל היושב פה בארץ-ישראל, אלא של מיעוט קטן דתי חרדי.
פרץ רודמן: פעם משפחה לא אורתודוקסית יכלה לאמץ ילד מחוץ-לארץ, ושהילד הזה יתקבל תחת כנפי השכינה כיהודי.
פרץ רודמן: היום כבר לא - דרך הממסד.
פרץ רודמן: עניין שני, הסטאטוס קוו - צירוף מילים שהיינו שומעים הרבה בדיונים כאלה בזמנו - במקרה הזה, בעניין דנן הוא הפלורליזם.
פרץ רודמן: את זה פסק בג"ץ לא ב-2002, עוד ב-1995 כשבג"ץ פסק שעניין הגיור אף פעם לא נמסר לקהילות הדתיות המוכרות, ולכן אין להפלות בענייני גיור בין הקהילות השונות המוכרות על-ידי כלל עם ישראל פה בארץ ובתפוצות.
פרץ רודמן: כלומר, עוד משנות ה-90 הובהר לנו שלא כמו בעניין הנישואין והגירושין, יש פה מצב של פלורליזם שקודם לקום המדינה.
פרץ רודמן: עניין שלישי, אחרי עשרים שנה מגל העלייה, לא מדובר פה היום באנשים שהם לא ישראלים.
פרץ רודמן: מדובר פה בעיקר על המון אנשים שמגיעים אלינו שהם ישראלים לכל דבר.
פרץ רודמן: הם עברו חינוך ישראלי, שירתו בצבא, נולדו פה.
פרץ רודמן: אנחנו לא מדברים פה כבר על אנשים שהגיעו מחוץ-לארץ כמוני, אלא מדובר באנשים שתרבותית הם הרבה יותר ישראלים ממני.
פרץ רודמן: הם מעורים פה בתרבות הישראלית, והם רואים את עצמם כבר כחלק מכלל ישראל.
פרץ רודמן: אבל, היות ואימם לא נולדה יהודיה הם לא יהודים, וקשה להם להתקבל פה בכלל ישראל - וזה העניין.
פרץ רודמן: אין פה שום תועלת, הם מבינים - - -
אברהם מיכאלי: מה הקשר בין ישראליות ליהדות?
פרץ רודמן: סליחה, אני לא נכנסתי לדבריך.
פרץ רודמן: אני מבקש ממך לא להיכנס לדבריי.
אברהם מיכאלי: אתה אל תגיד לי מה מותר.
פרץ רודמן: לא מדובר פה באנשים - - -
אברהם מיכאלי: סליחה, סליחה.
פרץ רודמן: אני לא סולח.
ליה שמטוב: הוא חבר כנסת, הוא יכול.
אברהם מיכאלי: לי מותר להפריע לך, ואם אתה לא רוצה אתה יכול לצאת.
פרץ רודמן: אם יושבת הראש עומדת על כך, אני נותן לך להיכנס לדבריי.
אברהם מיכאלי: לי מותר להפריע לך.
אברהם מיכאלי: אתה לא תרצה פה נאומים.
אברהם מיכאלי: תשמע גם מה שלא נוח לך.
אברהם מיכאלי: אנחנו כן נותנים להם זכויות כישראלים בכל דבר.
אברהם מיכאלי: אין קשר בין ישראליות לבין יהדות.
אברהם מיכאלי: זוהי בדיוק הנקודה שהסבירו.
פרץ רודמן: זו בדיוק הנקודה, ולכן - - -
אברהם מיכאלי: זה מה שאתה לא מבין.
אברהם מיכאלי: אתה מאשים את הרבנות הראשית שהם לא מבינים מה זה יהדות.
אברהם מיכאלי: אתה מבין ביהדות?
פרץ רודמן: אין לחשוש פה שמדובר פה באנשים שלא מבינים בדיוק את מה שהם עושים כשהם פונים אלינו, או לתנועה ליהדות המתקדמת.
פרץ רודמן: הם מבינים היטב שזו היהדות שהם רוצים לקבל עצמם, וזו זכותם.
פרץ רודמן: אני מסיים.
יזהר הס: אני יזהר הס, מנכ"ל התנועה המסורתית בישראל.
יזהר הס: אתמול ישבה אצלי במשרד בחורה צעירה מקהילת "בית צדק", שהיא קהילה קונסרבטיבית בטורנטו קנדה.
יזהר הס: היא באה עם תקווה גדולה לעלות לישראל.
יזהר הס: היא באה בינתיים עם ויזת תייר לכמה חודשים לבדוק את האפשרות לעלייה.
יזהר הס: היא נכנסה אליי למשרד עם לב שבור.
יזהר הס: היא אמרה: אני מרגישה שלא רוצים אותי כאן, אני מרגישה שלא מקבלים אותי כיהודיה כאן.
יזהר הס: את הדברים שאני מאוד מחויבת לעשות אותם, ורגילה לעשות אותם בקהילה שלי שממנה אני באה, אני מרגישה שפה לא מקבלים אותי, שלא מאפשרים לי לעשות את זה.
יזהר הס: אני רוצה לברך מאוד את חבר הכנסת טיבייב על כך שהזכיר לנו שרוב העולם היהודי אינו אורתודוקס.
יזהר הס: רק מיעוט בעולם היהודי הם יהודים אורתודוקסים - 10%, 16%, 20%.
יזהר הס: רוב העם היהודי הם יהודים רפורמים וקונסרבטיבים שיושבים לדאבוננו לא במדינת ישראל.
יזהר הס: אנחנו מאוד רוצים שחלקם יגיע למדינת ישראל, ואנחנו צריכים לאפשר את האפשרות לחגוג את מדינת ישראל כשיא בזהות היהודית שלהם.
יזהר הס: מה המשמעות של הפסיקה משבוע שעבר?
יזהר הס: בארץ זה תפס כותרות יפות.
יזהר הס: בעיתונות היהודית בעולם זה תפס כותרות ענקיות.
יזהר הס: זה היה סיפור מאוד גדול ביהדות העולם - העובדה שבית המשפט העליון במדינת ישראל החליט להכיר באופן סמלי או לא סמלי בתקצוב גיורים רפורמים וקונסרבטיבים בישראל.
יזהר הס: זו היתה בשורה.
יזהר הס: לכן גברתי היושבת ראש, ההחלטה שתצא היום מהוועדה היא החלטה מאוד חשובה.
יזהר הס: צריך להיזהר מאוד במילים שלה.
יזהר הס: הדבר האחרון שאנחנו רוצים שיקרה זה שמישהו יחשוב בקריצת עין, או לא בקריצת עין, שמשמעות ההחלטה - נחפש את הדרך עוקף את הבג"ץ כדי שהחוק לא ייושם, כמו ששמעתי פה מחלק מהחברים.
יזהר הס: נקודה אחרונה = היה מעניין לשמוע את חבר הכנסת רותם ככה בקריצת עין סוגר ומנסה לסגור כל מיני דברים מעניינים עם חברי הכנסת החרדים שישבו בוועדה.
יזהר הס: להזכירו, מה שהם חושבים על גיוריו שלו - של חבר הכנסת רותם, ושל הרב דרוקמן, גיורים שהוא ניסה להגן עליהם בצורה מאוד נחרצת לפני כמה חודשים באחת מוועדות הכנסת - הוא בדיוק כמו שהם חושבים על הגיורים הרפורמים והגיורים הקונסרבטיבים.
יזהר הס: זאת אומרת, הוא נמצא בעניין הזה איתנו מחוץ לגדר.
יזהר הס: אז שיבדוק במי הוא פוסל לפני שהוא פוסל במומו.
אנדי סאקס: קוראים לי הרב אנדי סאקס, מזכ"ל של כנסת הרבנים בישראל של התנועה המסורתית.
אנדי סאקס: אני רוצה להגיד למרות המבטא, שרוב הרבנים שלנו בארגון הם ישראלים, ישראלים מלידה, ואני שמח שגם ישראלים מתוקף זה שהחליטו לממש את המצווה של ישוב הארץ.
אנדי סאקס: נאמר כאן שפסק הדין איננו פריצת דרך.
אנדי סאקס: אני רוצה להגיד שאכן לדעתי זה המשך של פריצת דרך.
אנדי סאקס: אנחנו רואים בפסק אחרי פסק, כולל 95, כולל 2002, כולל 2005, פעם אחרי פעם שהבג"ץ פוסק שפה אין מונופול לזרם אחד או לזרם אחר במדינת ישראל.
אנדי סאקס: ולכן, היא מוכיחה שבניגוד לאיראן שבה יש תיאוקרטיה עם סממני דמוקרטיה, אנחנו חיים בדמוקרטיה שיש סממני תיאוקרטיה.
אנדי סאקס: האמת היא שלא כל כך חבל שהרב גפני יצא, כי אני מצטער על כך שכמעט לכל דיון שמתקיים שהוא נמצא פה, הוא הופך את זה להיות צחוק, ולתקוף את האחרים.
אנדי סאקס: הוא דיבר על המושג של עם אחד.
אנדי סאקס: אבל, אלה שיושבים פה בחדר הזה צריכים להבין שאין כזה עם אחד אפילו במדינת ישראל.
אנדי סאקס: אלה שמצליחים לעבור את הגיור האורתודוקסי של הרבנות הצבאית בישראל, נמנע מהם לרשום את הנישואין בכמה וכמה ערים פה במדינת ישראל.
אנדי סאקס: כלומר, אפילו הגיור האורתודוקסי של הרבנות הצבאית איננו מקובל בעיני הרבנות הראשית שהם אנשים שהם עובדי המדינה והם חייבים ליישם ולאכוף את החוק.
אנדי סאקס: היה כישלון טוטאלי של מערכת בתי הדין הרבניים.
אנדי סאקס: שמעתי לפני שבוע שכבוד שר המשפטים מר נאמן רוצה להוסיף עוד דיינים.
אנדי סאקס: הבה נהיה רציניים פה.
אנדי סאקס: אתה יכול להוסיף יותר ויותר ויותר.
אנדי סאקס: אבל, האנשים לא מקבלים הזמנה להופיע לפני בית הדין, והדיינים חייבים את אישור הרב עמאר.
אנדי סאקס: איזה דיינים הרב עמאר יאשר?
אנדי סאקס: זו טעות לחשוב שאם נוסיף עוד דיונים פתאום אנחנו נפתור את הבעיה.
אנדי סאקס: לבסוף, המדינה לא מהססת לתקצב כסף ללימוד תורה בישיבות.
אנדי סאקס: המדינה לא מהססת לתקצב כסף ללימוד מקצוע באוניברסיטה.
אנדי סאקס: כל עוד המדינה חושבת שהדברים האלה ראויים לתקציב, על המדינה להמשיך לתקצב את אלה שרוצים ללמוד יהדות בין שזה במסגרת אורתודוקסית, או רפורמית, כי בסופו של דבר - וזה נקודה חשובה - יבוא האדם להופיע לפני בית דין של הרבנות הראשית, והוא יגיד: אני אוכל כשר, ואני מתפלל שלוש פעמים ביום, ואני שומר שבת, ואני מניח תפילין, וגם אשתי מניחה תפילין, והאדם הזה לא יעבור גיור.
אנדי סאקס: לכן, להגיד שיש מקום רק לגיור אורתודוקסי - יש מקום לגיור של אנשים שגם מאמינים בדרך אחרת, בדרך של שוויוניות.
אנדי סאקס: יש יותר מדרך אחת להיות יהודי.
אנדי סאקס: הבג"ץ פסק את הדבר הזה, ועלינו לממש את פסיקת הבג"ץ.
אנדי סאקס: תודה.
ליה שמטוב: גברתי, בבקשה.
ילנה רובינשטיין: אני הרב ילנה רובינשטיין, מנהלת מחלקת עולים בבית-ספר לגיור של התנועה ליהדות מתקדמת.
ילנה רובינשטיין: קודם כל, אני מברכת על דבריו של נציג משרד הקליטה.
ילנה רובינשטיין: כעולה חדשה לפני 15 שנה, תמיד האמנתי, ותמיד ידעתי שמשרד הקליטה פועל לקראת עולים, ואני תמיד יכולה למצוא את העזרה ואת הייעוץ והתמיכה מצד משרד הקליטה.
ילנה רובינשטיין: לכן, אני חושבת שכל האיומים על כך שמשרד הקליטה יחליט לא לחלק את הכסף אם הוא חייב לחלק את הכסף גם לרפורמים וגם לקונסרבטיבים, הם לא במקום.
ילנה רובינשטיין: משרד הקליטה כגוף של מדינה חייב לעזור לפתרון הבעיה, ואין לו שום זכות לסגור את העיניים ולומר שהבעיה לא קיימת.
ילנה רובינשטיין: הבעיה היא קיימת, היא צועקת.
ילנה רובינשטיין: וכאן אני רוצה להודות לאנשי משרד הקליטה על הרצון, ועל התמיכה.
ילנה רובינשטיין: בימים האחרונים אני מוטרדת ממה שאני שומעת בטלוויזיה וברדיו, ובמיוחד בערוץ 9 שהוא הערוץ הכי פופולארי בין הלקוחות הפוטנציאליים שלנו.
ילנה רובינשטיין: אני רוצה לספר על הדיון באולפן הפתוח שנערך ממש אחרי החלטת הבג"ץ.
ילנה רובינשטיין: היה שם נציג משרד הקליטה שלצערי הרב פספסתי את שמו.
ילנה רובינשטיין: דיברו שם על הגיורים שלנו.
ילנה רובינשטיין: כשאנחנו מדברים על גיור, השאלה הראשונה היא תמיד מה אנשים מקבלים?
ילנה רובינשטיין: חבר'ה, אולי כדאי לשאול את האנשים שלנו מה הם רוצים לקבל?
ילנה רובינשטיין: לפני שאנחנו מדברים על כך שהם לא מקבלים כלום, אול כדאי להיכנס לליבם ולשמוע מה הם רוצים לקבל.
ילנה רובינשטיין: קודם כל, כמה עובדות שכבר הוצגו כאן - רישום במרשם אוכלוסין.
ילנה רובינשטיין: להיות רשום כיהודי הוא דבר מאוד חשוב לאנשים שלנו, למרות שלפני החלטת הבג"ץ ב-2002, גם בבית-ספר לגיור שלנו למדו מאות אנשים ללא שום תקווה לראות איזשהו רישום או משהו שהם מקבלים בסוף תהליך הגיור.
ילנה רובינשטיין: לשמחתנו, ולגאוותנו, החלטת הבג"ץ ב-2002 נותנת זכות לאנשים שלנו אחרי תהליך הגיור, להיות רשומים במרשם האוכלוסין.
רוברט טיבייב: חבל שרק את זה.
ילנה רובינשטיין: זה תחילת הדרך אם אפשר להגיד כך.
ילנה רובינשטיין: אני בתחילת הדרך הזאת כבר 16 שנה.
ילנה רובינשטיין: שמעתי כאן עוד משפט שברגע שהגרים שלנו פונים לרבנות, הם פתאום מגלים שהם לא מוכרים כיהודים.
ילנה רובינשטיין: חבר'ה, הם לא פונים לרבנות.
ילנה רובינשטיין: האנשים האלה מלכתחילה לא מעוניינים לפנות לרבנות.
ילנה רובינשטיין: אני איש השטח, ואליי מגיעים אנשים שהם המתגיירים הפוטנציאלים.
ילנה רובינשטיין: אני מתחילה את השיחה עם המשפט שגיור שלנו לא מוכר על-ידי הרבנות.
ילנה רובינשטיין: לפעמים, כאן אני מסיימת את השיחה, כי האנשים האלה אומרים: סליחה, אנחנו מעוניינים ברבנות.
ילנה רובינשטיין: אבל, 99 אנשים שאחר כך נכנסים לכיתות שלנו, לא מעוניינים ברבנות.
רוברט טיבייב: אז מה הסיבה שהם נכנסים?
רוברט טיבייב: זו בדיוק השאלה.
ילנה רובינשטיין: אנחנו מחתימים את האנשים האלה בתצהיר שהם מכירים את המעמד המשפטי שלנו, וזה הדבר הראשון והראשוני.
ילנה רובינשטיין: הם מתחילים ללמוד, והם לומדים יותר משנה.
ילנה רובינשטיין: מנציג משרד הקליטה שמעתי שהגיור הרפורמי הוא שבוע, מקסימום שבועיים.
ילנה רובינשטיין: זה לא נכון.
ילנה רובינשטיין: אנשים לומדים שנה, ולפעמים יותר משנה.
ילנה רובינשטיין: זה לא שהם תקועים בגללנו, אלא בגלל שהם רוצים את זה.
ילנה רובינשטיין: הם לא רוצים לסיים בגלל שהם שמחים ללמוד בגיור שלנו.
ילנה רובינשטיין: בדרך כלל מדובר בנשים.
ילנה רובינשטיין: אנחנו רואים איך במשך שנה שלמה האנשים האלה מגיעים לכיתות שלנו אחרי העבודה, בדרך כלל בתחבורה הציבורית, עם עגלה, עם התינוקות, ונהנים מהגיור.
ילנה רובינשטיין: הם מקבלים שייכות, הם מקבלים גאווה.
ילנה רובינשטיין: הם מקבלים את היכולת לחנך את הילדים שלהם ברוח היהדות.
ילנה רובינשטיין: אבל, יהדות פתוחה לכל הדורות.
ילנה רובינשטיין: הם מקבלים עוד דבר בכך שאנחנו מקבלים את בני זוגם שהיו מנותקים מעולם היהדות.
ילנה רובינשטיין: במשך תהליך הגיור של האנשים, הם מצטרפים לקהילות שלנו.
ילנה רובינשטיין: אנחנו כאילו מחזירים לתשובה, שזה בוודאי לא ביטוי.
ילנה רובינשטיין: אבל, אנחנו רואים שהאנשים האלה אחר כך הם הכי פעילים בקהילות שלנו.
ילנה רובינשטיין: לגבי החתונה - לא מקבלים את השירות הדתי ברבנות.
ילנה רובינשטיין: הבת שלי היא יהודיה לפי ההלכה.
ילנה רובינשטיין: אני לא מקבלת את המושג הזה, המושג הזה הוא לא הלכתי.
ילנה רובינשטיין: אבל, לא כאן המקום לדבר על כך.
ילנה רובינשטיין: מכל מקום, הבת שלי התחתנה פעם בבולגריה.
ילנה רובינשטיין: היו שבע זוגות מישראל, וארבע מהזוגות הם יהודים לפי ההלכה שהצביעו ברגליהם לא לפנות לרבנות, ובחרו דרך אחרת כדי להתחתן.
ילנה רובינשטיין: שלושה זוגות היו זוגות מעורבים שפשוט לא היו מעוניינים להתגייר, או לא הצליחו להתגייר.
ילנה רובינשטיין: אם כן, לא מתגיירים בגלל החתונה.
ילנה רובינשטיין: פונים למכון הטקסים ומוציאים כל מיני פתרונות.
ילנה רובינשטיין: הם לא עוברים את השנה הזאת, לא בגלל זה הם מתגיירים.
ילנה רובינשטיין: אני שומעת תמיד שנישואין אזרחיים וגיור הם שתי בעיות שמאוד קשורות זו לזו.
ילנה רובינשטיין: אבל, זה לא נכון.
ילנה רובינשטיין: הבעיות האלה לא קשורות אחת לשנייה.
ילנה רובינשטיין: גיור היא בעיה אחרת לגמרי.
ילנה רובינשטיין: אני מאוד ממליצה, ואני מאוד מקווה שמשרד הקליטה יכיר את מערך הגיור שלנו גם כדי שהוא יוכל להסביר בצורה נכונה לקליינטים שלהם, ולתת אינפורמציה נכונה.
ילנה רובינשטיין: זה לא המקום לדון בהחלטת הבג"ץ.
ילנה רובינשטיין: כל אחד יכול לברך או לא לברך.
ילנה רובינשטיין: אבל אין לנו זכות לדון.
ילנה רובינשטיין: אבל, יש לנו חובה לכבד את החלטת הבג"ץ, ולכבד את בחירת האנשים שהם או אזרחי ישראל או תושבי קבע שבוחרים ללמוד בכל מיני דרכים כדי להצטרף לעם היהודי.
ליה שמטוב: אני מבקשת מנציג משרד האוצר לומר כמה מילים.
ליה שמטוב: הוא יצא כבר.
ליה שמטוב: חברת הכנסת אורית זוארץ, בבקשה.