GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: אז ההחלטה היא לא סופית?
30083: לא סופית, רק בפברואר.
ראובן ריבלין: לא סופית, אבל איך אתם יכולים לפתוח?
מיכאל נודלמן: אצלי יש דף מהתקציב, פה צריכים להיות 3000 תלמידים מנעל"ה.
מיכאל נודלמן: לפי מה שידוע לי יש רק 1200, איפה התקציב על 3000 תלמידים?
מיכאל נודלמן: נמצאים עכשיו פחות מ-1200.
מיכאל נודלמן: אתם יכולים להשקיע כסף בתכנית, את העודף שיש.
מיכאל נודלמן: את זה אני רוצה לשאול.
אבי טולדנו: שמי אבי טולדנו, אני מפקח במשרד החינוך.
אבי טולדנו: אני לא יודע, אני לא יודע בקשר לתקציב.
אבי טולדנו: אני יודע שמדובר - - -
מיכאל נודלמן: לא, יש לי את התקציב.
מיכאל נודלמן: על 3000 תלמידים.
מיכאל נודלמן: אמרו לי שעכשיו יש 1200 תלמידים, מה עם הכסף על 1800 תלמידים?
מיכאל נודלמן: אני מבין שכל אחד יכול לדבר איך זה חשוב, איך זה טוב, שזה ציוני, אבל אני שואל: איפה התקציב על 1800 תלמידים?
מיכאל נודלמן: הוא בתקציב.
מיכאל נודלמן: אתה לא יכול לענות לי?
אבי טולדנו: צריך להבין שהחלוקה על דמי אחזקה היא שמשרד החינוך - - -
קריאה: אתה עוסק בכסף?
אבי טולדנו: לא אני עוסק בנעל"ה.
אבי טולדנו: אני עוסק גם וגם ובנעל"ה.
אבי טולדנו: החלוקה של דמי האחזקה עבור תלמידי נעל"ה היא שהסוכנות היהודית משלמת דמי אחזקה עבור כל התלמידים של נעל"ה מחבר העמים, ומשרד החינוך משלם דמי אחזקה עבור כל התלמידים שהם לא מחבר העמים, זאת אומרת שאר הארצות.
שלמה מולה: אתה יכול להגיד את החלוקה, שאר הארצות וחבר העמים?
אבי טולדנו: אין לי נתון מדויק.
שלמה מולה: למה אתם לא באים עם נתונים?
אבי טולדנו: ישעיהו יכול לתת נתון יותר מדויק כמה תלמידים זה חבר העמים וכמה תלמידים זה שאר העולם.
ישעיהו יחיאלי: שני שליש חבר העמים, שליש שאר העולם.
מיכאל נודלמן: חוץ מזה אתם לא יכולים להגיד שום דבר?
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת פינס-פז.
קריאה: העיקר שיש מפקח.
אופיר פינס-פז: תודה, אדוני היושב ראש.
אופיר פינס-פז: אני מודה שאני לא חבר קבוע בוועדה הזו אבל הנושא שאתה העלית, אדוני היושב ראש, הקפיץ אותי, משום שאני חושב שאנחנו חיים באיזושהי מציאות שהיא הזויה ממש.
אופיר פינס-פז: מי שפתח היום את העיתונות יראה שיש סיכומים של שנת העלייה 2008.
אופיר פינס-פז: בסיכומים האלה יש ירידה של 20% במספר העולים והגענו למספר השפל ב-20 השנה האחרונות.
אופיר פינס-פז: מה עושה הסוכנות היהודית כדי להתמודד עם המצב החדש?
אופיר פינס-פז: מבטלת את נעל"ה.
אופיר פינס-פז: מה זה – להצדיע.
אופיר פינס-פז: זו לא סוכנות יהודית שאני מכיר.
אופיר פינס-פז: אני עבדתי בסוכנות היהודית שנים רבות, במחלקה לעלייה וקליטה.
אופיר פינס-פז: זו לא הסוכנות היהודית שאני מכיר.
אופיר פינס-פז: איפה סדרי העדיפויות?
אופיר פינס-פז: בסדר, אין כסף, חסר כסף.
אופיר פינס-פז: תמיד בסוכנות היה חסר כסף, אגב.
אופיר פינס-פז: נספר לכם, אלי מספיק ותיק כדי לדעת את זה.
אופיר פינס-פז: תמיד בסוכנות כשמגיעים לחבר הנאמנים יש קיצוץ תקציבי.
אופיר פינס-פז: נו אז מה?
אופיר פינס-פז: השאלה במה מקצצים ובמה לא מקצצים, ומה באמת תמצית כוס התה של הציונות, כמו שאמר אורי גורדון ז"ל, ומה זה כל השמנת והקשקושים והכיבודים והעסקנויות.
אופיר פינס-פז: כולנו יודעים את האמת.
אופיר פינס-פז: וכשפוגעים בקודש הקודשים – אני לא אדם דתי, אצלי קודש הקודשים זו הציונות ועלייה לארץ – זה הכול.
אופיר פינס-פז: אם פוגעים בזה לא צריך את הסוכנות היהודית.
אופיר פינס-פז: אני אומר לכם לבטל.
אופיר פינס-פז: אני אומר לכם: אם הסוכנות היהודית לא עוסקת בעלייה לארץ, לא צריך את הסוכנות היהודית.
אופיר פינס-פז: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.
אופיר פינס-פז: כל צדקת קיומה של הסוכנות היהודית, בעיני, זו העלייה.
אופיר פינס-פז: אני שמעתי שכבר את העלייה מאמריקה מעבירים לאמריקאים, ואת העלייה מחבר העמים גם לא מטפלים בה עכשיו.
אופיר פינס-פז: אז בשביל מה אנחנו צריכים את כל הדבר הזה?
אופיר פינס-פז: הסוכנות – אני קורא לכם, לחבריי מהסוכנות: תתעשתו, תקבעו סדרי עדיפויות אמיתיים.
אופיר פינס-פז: אם הסוכנות לא יכולה יותר לתפקד, תגידו את האמת לציבור, שהסוכנות יותר לא יכולה לתפקד.
אופיר פינס-פז: נדע, נבוא לממשלה, נקים ארגון אחר, נעשה דברים אחרים, אבל אי אפשר לתלות את כל מבטחנו בארגון כמו הסוכנות היהודית, שיש לו חלק גדול בבניית המדינה הזאת, אם בשנת 2008 הוא לא מסוגל יותר לפעול בנושאים שהם הכי הכי.
אופיר פינס-פז: זה כמו שתגידו שממשלת ישראל אין לה כסף יותר לעסוק בביטחון, שאין לה כסף יותר לעסוק בחינוך.
אופיר פינס-פז: או.קי.
אופיר פינס-פז: אז לא צריך ממשלה.
אביגדור ליברמן: יש לה כסף, אבל היא לא יודעת לעשות את זה.
אופיר פינס-פז: אתה הרי עוד מעט תתנצל בפני ברק.
אופיר פינס-פז: תאמין לי עוד יומיים אתה תתנצל.
אופיר פינס-פז: אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.
אביגדור ליברמן: אני חושב שקולט אביטל תתנצל לפני.
אופיר פינס-פז: הנושא יותר מידי חשוב כדי שנעבור לפוליטיקה, לא רוצה עכשיו לעבור לפוליטיקה.
אופיר פינס-פז: הנושא הוא נושא שאני חושב שכולנו צריכים להתלכד סביבו, כל חברי הכנסת מימין ומשמאל, דתיים וחילוניים, עולים חדשים וותיקים ולומר לסוכנות: תגידי כן – כן.
אופיר פינס-פז: תגידי לא – לא.
אופיר פינס-פז: נדע להסתדר.
אופיר פינס-פז: אגב, בעיני הכי גרוע זה לייצר ציפיות שווא לשנת 2009.
אופיר פינס-פז: אתם ממשיכים את ההרשמה, אבל אתם גם אומרים שלא בטוח שתהיה תכנית.
אופיר פינס-פז: איזה מין דבר זה?
אופיר פינס-פז: אם אתם מתחילים – אלה ילדים שבאים בלי ההורים שלהם, שצריכים לתכנן את השנים הקרובות בשנים שלהם.
אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת אתם רושמים אותם ל-2009 ו-2010?
אופיר פינס-פז: זו לא תוכנית לנסוע מפה לצפת.
ראובן ריבלין: או שבפברואר הם יקבלו החלטה.
אופיר פינס-פז: זו לא תכנית לנסוע מפה לצפת, חברים.
אופיר פינס-פז: זו תכנית לעזוב את העיר שלך במדינה שלך, את המשפחה שלך, ולבוא לישראל.
אופיר פינס-פז: אז מה אתה עושה על זה סימן שאלה?
אופיר פינס-פז: אולי יהיה אולי לא יהיה - חבר'ה, אלוהים ישמור.
אופיר פינס-פז: זה לא.
אופיר פינס-פז: אני אומר לכם: לא עובדים ככה.
מיכאל נודלמן: תודה, חברת הכנסת קולט אביטל.
קולט אביטל: אני מוכרחה להגיד שמדי פעם, כשאני מגיעה לוועדה הזאת שאני חברה בה כמה שנים טובות, אני נזכרת בסיפורי חכמי חלם.
קולט אביטל: יש דבר אחד שהולך והוא מוצלח אז אנחנו חייבים לחסל אותו, ואנחנו פעם בכמה שנים מתכנסים פה כדי למנוע את החיסול.
קולט אביטל: אני רוצה שנבין מאיפה עוד מגיעים עולים ובאלו ערוצים ובאלו דרכים.
קולט אביטל: אם לא מגיעים אלינו עולים – וראינו את הסטטיסטיקות – אם ראינו שהדרך היחידה כמעט להביא עולם מחבר העמים, מרוסיה, היא דרך נעל"ה – כי הם גם מביאים לא רק את הנערים, כי אחריהם עולים גם ההורים – אז במו ידינו אנחנו הולכים לחסל את המפעל היחידי שיש לו סיכוי.
קולט אביטל: דבר שני, אני רוצה להצטרף לשאלות של חברי אופיר פינס.
קולט אביטל: אני אמנם אף פעם לא עבדתי בסוכנות, אבל קשה לי להבין מדוע הסוכנות היהודית שיושבת ועושה לעצמה סדרי עדיפויות, מחליטה שהיא צריכה לעסוק בקליטת העולים ולא בהבאת העולים.
קולט אביטל: זאת אומרת: מה בדיוק ההפרדה, שוב פעם, בין ההמשלה שיש לה משרד קליטה, שצריכה לדאוג לקליטת העולים, לבין הסוכנות היהודית, שהמטרה שלה היא קודם כל להביא את העולים.
קולט אביטל: אז הולכים, מחסלים את האפשרות לעלייה, כדי לייצר איזשהו מיצג שווא שעכשיו נטפל בלקלוט יותר טוב את העולים.
קולט אביטל: אני בכל זאת הייתי רוצה שאלי יסביר לנו כאן איזה סדרי עדיפויות כן יש במחלקה או במה שנשאר ממנה.
קולט אביטל: על מה אתם הולכים להוציא כסף אם אתם מחסלים את היכולת להביא עולים לארץ?
קולט אביטל: מה בדיוק המטרה שלכם?
קולט אביטל: איפה תשקיעו את הכסף שנותר אם לא בתכנית הזו?
קולט אביטל: בהחזקת פקידים?
קולט אביטל: בעריכת כינוסים רבי משתתפים?
קולט אביטל: מה בדיוק אתם הולכים לעשות?
קולט אביטל: ומדוע מסדרי העדיפויות הורדתם את התוכנית המוצלחת ביותר?
מיכאל נודלמן: שלמה מולה.
ראובן ריבלין: אני רוצה לעלות לוועדת הכנסת, אז אני רק רוצה לומר שאני מצטרף לדבריהם של שני קודמיי, למעט קודש הקודשים.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת שלמה מולה.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, ציבור המוזמנים.
שלמה מולה: האמת היא שאני לא מבין את ההיגיון אפילו במחשבה לקצץ בתכנית.
שלמה מולה: אני גם אגיד מדוע.
שלמה מולה: תראו, נאמר שאנחנו השנה בשפל עלייה וכל מי שיודע, מי שהיה חי בגולה יודע, שאם אתה רוצה להציל נערים ונערות שימשיכו להיות יהודיים התרופה הטובה ביותר היא שקודם כל יעלו לארץ.
שלמה מולה: כשאתה לוקח את בני הנוער בגיל כזה, אתה מבטיח את ההמשכיות היהודית שלהם בארץ ישראל, שלא נדבר על דברים אחרים.
שלמה מולה: אנחנו יודעים את אחוז ההתבוללויות בארצות הברית, אנחנו יודעים את אחוז ההתבוללויות בצרפת ובמקומות אחרים.
שלמה מולה: איפה בדיוק קו ההתבוללות בדרך כלל?
שלמה מולה: זה הולך בין גיל 16 עד 26-25.
שלמה מולה: זה פחות או יותר אותם הגילאים.
שלמה מולה: באותם הגילאים אנשים מחפשים להמשיך להיות יהודים או להמשיך להתלבט בלהיות יהודים.
שלמה מולה: ואני אומר לכם שהסוכנות – בזמנו גם הייתה עליית הנוער – ראו וקידשו את עליית בני הנוער כדבר החשוב ביותר לתנועה הציונית, לעלייה לארץ.
צבי הנדל: כולם יהודים, בנעל"ה?
שלמה מולה: אני לא רב.
שלמה מולה: מאחר שאני לא רב ומאחר שאני לא מחפש גם מיהו יהודי, אני לא יודע.
שלמה מולה: אני מתאר לעצמי.
שלמה מולה: אני מניח שכל מי שמגיע על פי חוק השבות לישראל – בעיני הוא יהודי.
שלמה מולה: אני לא הולך לחפש פה.
אביגדור ליברמן: זכאי עלייה, ללא ספק.
שלמה מולה: כל מי שזכאי עלייה עולה על פי חוקי מדינת ישראל.
שלמה מולה: בעיני זה דבר חשוב שיעלה ויחיה ויהיה יהודי.
שלמה מולה: אין לי ספק שיהיה יהודי בישראל.
שלמה מולה: עכשיו תראו מה אנחנו באים ואומרים.
שלמה מולה: כמו שחבר הכנסת אופיר פינס אמר: את העלייה מאמריקה אנחנו בכלל עושים עלייה בבחירה.
שלמה מולה: תרצה לבחור לבוא – לא מתאמצים.
שלמה מולה: ואז גם את הנושא של בני נוער שרוצים לבוא, משקיעים הרבה חינוך בהם מחוץ לישראל, שיישארו בחוץ לארץ.
שלמה מולה: דווקא אלה שבאים לכאן להתחנך אצלנו כאן
שלמה מולה: בחינוך יהודי ערכי ציוני בישראל, בצבריות הישראלית, אנחנו אומרים שלא נאפשר להם להמשיך להיות כאן.
שלמה מולה: אני חושב שזו שגיאה גדולה.
שלמה מולה: אני מציע לך, אלי ידידי הטוב, שתחזרו בכם מההחלטה הזאת.
שלמה מולה: אני חושב שאנחנו צריכים להצביע דווקא בוועדה הזאת.
שלמה מולה: זה דבר ערכי ביותר להצביע ולדרוש.
שלמה מולה: לא יכול להיות שאנחנו נבוא ונגיד: התכנית תהיה על תנאי, כן יתקיים לא יתקיים.
שלמה מולה: הנה, אם אני היום בברית המועצות או בכל מקום אחר צריך לשלוח את הבן שלי, אם אין לי ביטחון שהבן שלי יסיים את הלימודים שלו בארץ – אני לא אשלח אותו.
שלמה מולה: למה אני אשלח אותו אם אין לי אשראי, אשראי בתנאי?
שלמה מולה: תכנית בתנאי?
שלמה מולה: אף אחד לא ישלח את הילדים שלו.
שלמה מולה: אני חושב שאנחנו צריכים לבוא ולהגיד: אין לנו התמודדות אחרת במדינה הזאת עם הבעיה הדמוגרפית חוץ מעלייה.
שלמה מולה: מי שלא מפנים את זה חי באשליה.
שלמה מולה: בעיני התמודדות דמוגרפית במדינת ישראל, עלייה, ציונות, זה עובר דרך נעל"ה ותכניות אחרות.
שלמה מולה: אתה מבטיח, אתה מביא את האנשים האלה להיות יהודים.
שלמה מולה: אני חושב שיש הרבה תכניות שאפשר לוותר עליהן.
שלמה מולה: תאמינו לי, אפשר לוותר עליהן.
שלמה מולה: לפני שאתם מקצצים בתכנית אתם צריכים לבוא בדברים עם הממשלה.
שלמה מולה: אם הממשלה לא משתפת אתכם פעולה תפעילו גם אותנו.
שלמה מולה: גם אנחנו נהיה עזר כנגדכם.
קולט אביטל: אבל רוב הכסף כן בא מהממשלה.
שלמה מולה: ולכן אני לא מבין, קודם מקצצים אחר כך מעלים רעש?
מיכאל נודלמן: זו הייתה החלטה משותפת.
שלמה מולה: אתם גורמים נזק לתדמית של התכנית.
שלמה מולה: אתם גורמים נזק לתדמיתכם, אתם כסוכנות.
שלמה מולה: למה לעשות את זה?
שלמה מולה: אתם יודעים שבסוף הרי התוכנית לא תיפול.
שלמה מולה: אף אחד לא ייתן לה ליפול.
שלמה מולה: זה לא עניין של פוליטיקה או לא, שמאל ימין, מפלגה או לא מפלגה, זה בליבת הציונות של החיים שלנו.
מיכאל נודלמן: תודה, חבר הכנסת ליברמן.
אביגדור ליברמן: אני אולי אתחיל משני סיפורים, אבל לפני הסיפורים תודה ליושב ראש הוועדה שכינס בימים טרופים אלה את הוועדה לנושא אולי יותר חשוב מפוליטיקה.
אביגדור ליברמן: הוויכוח פה באמת סביב השולחן, שכל הכנסת מצד אחד משמאל ומימין וממול הסוכנות היהודית, זה ויכוח לא בריא, שכל הכנסת מול כל הסוכנות.
אביגדור ליברמן: אני אזכיר מה אמר בזמנו יצחק רבין המנוח, אחרי בחירתו ב-1993, שאין פרויקט יותר נעלה מתוכנית נעל"ה.
אביגדור ליברמן: הסיפור השני שמאוד מדגים מה שקורה, הוא הסיפור של יגאל הורוביץ, שסיפר איך התמודדו עם ההוצאות המיוצרות בקרן הקיימת.
אביגדור ליברמן: הוא סיפר שכשהקימו את הקרן הקיימת לקחו יערן שילך שם לנטוע עצים.
אביגדור ליברמן: אמרו: היערן עובד קשה, אז צריך נהג שיסיע אותו.
אביגדור ליברמן: לקחו נהג.
אביגדור ליברמן: אמרו: יש שני אנשים, צריך מנהל חשבונות.
אביגדור ליברמן: אז אומרים: יש שלושה אנשים, אז צריך להיות מנהל.
אביגדור ליברמן: אז כשיש מנהל ויש עוד שלושה עובדים צריך גם טבח שיכין סנדוויצ'ים.
אביגדור ליברמן: אחר כך אמרו: יש פה הוצאות עודפות.
אביגדור ליברמן: צריך לקצץ.
אביגדור ליברמן: את מי מקצצים?
אביגדור ליברמן: את היערן.
אביגדור ליברמן: אז זה פחות או יותר מה שפה עושים מבחינת המהות והתפל.
אביגדור ליברמן: אבל – אין שום בעיה עם זה.
אביגדור ליברמן: אני חושב שבמקרה כזה – והייתי מציע, אדוני היושב ראש, שנקבל על זה גם החלטה כהמלצה – שכשיש גוף שפושט רגל, אז המדינה לוקחת אחריות.
אביגדור ליברמן: כשהבנקים בשנות השמונים פשטו רגל, המדינה הלאימה אותם.
אביגדור ליברמן: כשהבנק למסחר לפני כמה שנים פשט רגיל או הסתבך אז המדינה לקחה אחריות.
אביגדור ליברמן: גם פה אין שום סיבה שהממשלה לא תעביר את כל פרויקט נעל"ה או למסגרת של נתיב או למסגרת של משרד הקליטה.
אביגדור ליברמן: אם אני מסתכל על ההוצאות של משרד הקליטה יש שם הרבה תקציבים שלא מנוצלים.
צבי הנדל: או משרד החינוך.
אביגדור ליברמן: אני חושב שמשרד החינוך פשוט לא מסוגל להתמודד, יש לו יותר מידי בעיות.
אביגדור ליברמן: אני חושב גם שאין לו עודף תקציבים.
אורית נוקד: קראנו אתמול דווקא בעיתון שיש לו קרוב ל-275 מיליון שקלים עודף, שלא בוצע.
אורית נוקד: ולכן יש מקום.
שלמה מולה: צריך לשאול את השרה יולי תמיר מה היא עושה איתו.
קולט אביטל: אבל זו בדיוק השיטה של האוצר.
אביגדור ליברמן: ללא ספק יש מספיק עודפי תקציבים, גם במשרד הקליטה וגם במשרד החינוך, ואין שום סיבה שמדינת ישראל לא תיקח אחריות ולא תעביר את הפרויקט הזה, לא תפקיע אותו באופן מיידי מידי הסוכנות.
קריאה: אז אתה אומר להוציא את הסוכנות בכלל מהעניין?
אביגדור ליברמן: אני חושב שמדינת ישראל לא יכולה להפקיר את הילדים שרוצים להגיע לכאן ש-95% מהם נשארים במדינת ישראל, ש-80% מההורים אחר כך באים בעקבות הילדים, והם כולם פה מתאזרחים ומשרתים, זה פשוט טירוף הדעת.
אביגדור ליברמן: זה נגד כל המהות הציונית.
אביגדור ליברמן: כשאנחנו מדברים על ציונות – מה המהות?
אביגדור ליברמן: זה ריכוזו של העם היהודי במדינת ישראל.
אביגדור ליברמן: מדינת ישראל, בלי קשר לסוכנות, לא יכולה להרשות לעצמה.
אביגדור ליברמן: וכדי לא להפסיד את הילדים ולא לשים סימן שאלה על כל הפרויקט הזה, צריך לדרוש מממשלת ישראל באופן מיידי להכריז על כך שהיא מפקיעה את פרויקט נעל"ה מידי הסוכנות ומעבירה אותו לאחת המסגרות הממשלתיות.
אביגדור ליברמן: אני חושב שלפחות שני הגופים – או המשרד לקליטת העלייה או נתיב, שניהם ישמחו לקבל את זה.
אביגדור ליברמן: ואין בעיה תקציבית, שאף אחד לא יספר סיפורים.
אביגדור ליברמן: תסתכלו על עודפי התקציב שיש כרגע, על תקציב שלא בוצע.
אביגדור ליברמן: אין שום סיבה שמדינת ישראל לא תיקח את זה לידיה.
קולט אביטל: לא הייתי פוטרת בקלות את הסוכנות מאחריותה.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מיטנסקי.
לאון ליטינצקי: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב ראש.
לאון ליטינצקי: קודם כל, אני מצטרף לכל מה שנאמר פה.
לאון ליטינצקי: אני אוסיף כמה דברים שמבחינתי חשובים לא רק לכנסת ולממשלה אלא למדינת ישראל ולציונות בכלל.
לאון ליטינצקי: אני חושב שהסוכנות היא אחד מהגופים שהתבטא בדיון על הציונות או פוסט-ציונות – שעכשיו זה מאוד אופנתי.
לאון ליטינצקי: בזמן האחרון מדברים גם באוניברסיטאות על תקופה של פוסט ציונות – אני זוכר איך אנשי הסוכנות היו נאבקים על כך שהציונות זה אחד מהדברים החשובים, ואנחנו בתקופה של פוסט ציונות וצריך להיאבק ולהביא לפה נוער.
לאון ליטינצקי: אני יודע גם כמה הסוכנות משקיעה ומנסה להשקיע ושאחת מהתכניות שבעדיפות הראשונה, גם של הסוכנות וגם של המועצה הציונית, זה הנוער העולה והנוער הישראלי בכלל.
לאון ליטינצקי: כשאנחנו מדברים על משבר – ושמעתי פה דברי משבר של סוכנות – כשמדברים על משבר במדינת ישראל אז ממשלת ישראל קודם כל משתדלת לפרוס רשת ביטחון ולהשקיע כסף.
לאון ליטינצקי: כשאנחנו שומעים על משבר בסוכנות אז מקצצים, עושים ההפך.
לאון ליטינצקי: בדיוק ההפך, במקום להשקיע, במקום לפרוש רשת ביטחון שאני קורא לה רשת ביטחון ציונית, שזה להביא לפה נוער.
לאון ליטינצקי: אני לא רוצה להרחיב יותר ממה שנאמר.
לאון ליטינצקי: אני בכלל חושב שהדיון על תוכנית נעל"ה זה לא דיון של הסוכנות היהודית, זה דיון של הציבור הישראלי, זה דיון לאומי.
לאון ליטינצקי: כי אם נפסיק את זה, אז אפשר להגיד שמה שחרטנו על דגלנו, להביא את נוער עתידנו של מדינת ישראל לפה, אנחנו מוחקים את זה.
לאון ליטינצקי: אני, כמובן, מתנגד לקיצוץ בתקציב של תוכנית נעל"ה.
לאון ליטינצקי: אני חושב שצריך לעשות ביקורת ורביזיה אולי בכלל בלוגיסטיקה של הסוכנות היהודית.
לאון ליטינצקי: יכול להיות שצריך לחשוב על תוכנית הבראה – ואת זה אנשי הסוכנות צריכים לעשות.
לאון ליטינצקי: הם יודעים את זה טוב יותר מאנשים אחרים –תכנית הבראה שתכלול גם שינויים בכל הרמות של ניהול של הסוכנות.
לאון ליטינצקי: זה בטח צריך לבוא מבפנים וכמובן צריך לכלול דברים שהם שקופים לציבור הישראלי וגם לציבור בחו"ל.
לאון ליטינצקי: תודה רבה.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מילר.
אלכס מילר: תודה אדוני היושב ראש.
אלכס מילר: חברים, אם מישהו חיפש סיבה למה יש ירידה בעלייה, אז כנראה שזו אחת הסיבות.
אלכס מילר: אי ודאות.
אלכס מילר: אין שום מסר ברור לתפוצות, מדברים בכמה שפות, הממשלה לא מוכנה לקחת אחריות.
צבי הנדל: ברוסית, באמהרית ובצרפתית.
אלכס מילר: כן, אבל אני מדבר מבחינת כמה שפות מבחינת המסר.
אלכס מילר: אנשים לא מקבלים מסר ברור: האם להגיע לארץ?
אלכס מילר: האם המדינה מחבקת?
אלכס מילר: מה קורה כאן?
אלכס מילר: מה קורה עם האנשים שמגיעים לכאן?
אלכס מילר: אותן תכניות שמוכיחות את עצמן שנה אחרי שנה ומצמיחות נוער איכותי וציוני, נוער שמתגייס ליחידות המובחרות ביותר בצה"ל ונמנה על האזרחים הנאמנים ביותר במדינה, לבוא לסגור אותה ולקוות שאולי תהיה איזו תוספת תקציבית שתציל את התוכנית – אני לא חושב שזו השיטה.
אלכס מילר: גם אם יש בעיות תקציביות בתוך המערכת, לדעתי הצעקה צריכה להיות פנימית והדרישה צריכה להיות מתוך המערכת הפנימית אל תוך הממשלה, והמסר צריך להיות ברור.
אלכס מילר: חברים, התכנית עובדת, מפתחים אותה, קולטים את האנשים כאן בארץ, מחבקים אותם וכל מי שרוצה להגיע, צריך לדעת שיש לו פה בית ולא לשמוע שיכול להיות שזה ייסגר או שיכול להיות שימצאו פתרונות.
אלכס מילר: מבחינתי, כשאני מסתכל על אותה ממשלה, ממשלת קדימה, שכבר מבחינת קווי היסוד שלה הנושא של העלייה היה איפשהו שם ברביעייה העשירית בסוף - - -
אביגדור ליברמן: סעיף 38 בקווי היסוד.
אלכס מילר: כן.
אלכס מילר: אז לצפות שתהיה פה התגייסות כללית לפתרון המשבר – אני לא מצפה.
אלכס מילר: אבל יכול להיות.
אלכס מילר: יכול להיות שאם חושבים קצת כמה שנים קדימה, תהיה פה החלטה - - -
צבי הנדל: בעוד כמה שנים אין קדימה.
אלכס מילר: תהיה פה החלטה ברורה שהם לא פוגעים ומעבירים את הכסף.
אלכס מילר: ואם לעלייה צריך להיות אמא ואבא אז כמובן שאלה ממשלת ישראל והסוכנות היהודית.
אלכס מילר: אם אחד מהם נקלע לבעיה אז אחד צריך להציל את השני.
אלכס מילר: וההחלטה שלנו פה צריכה להיות ברורה: התוכנית לא נסגרת.
אלכס מילר: מי שיש לו אפשרות לפתור את הבעיה הזאת יחשוב איך הוא פותר.
אלכס מילר: אנחנו, כמובן, נסייע בכל דבר.
אביגדור ליברמן: אפשר לשאול את אנשי הסוכנות מה התקציב, כמה זה באחוזים מסך כול תקציב הסוכנות, כמה פרויקט נעל"ה?
אביגדור ליברמן: כמה זה מהווה באחוזים?
קולט אביטל: או ממחלקת העלייה לפחות.
אביגדור ליברמן: מכל הסוכנות.
ראובן שלום: שני אחוז.
30083: ההשתתפות שלנו היא כ-6.4 מיליון דולר - - -
קולט אביטל: זה שמענו אבל כמה אחוז?
קולט אביטל: מהתקציב הכולל?
30083: מהתקציב הכולל של הסוכנות.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אלקין, בבקשה.
זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אני קודם כל מברך אותך על ההחלטה לזמן את הישיבה הזאת בדחיפות ואני חייב להגיד שאני נדהם מהיקף ההשתתפות, גם חברי כנסת, נראה לי שוועדת הקליטה שברה את השיא ואני מציע שוועדת הקליטה תחליט שהבחירות יימשכו למשך 4 שנים.
קריאה: או שכל ישיבה נדון על נעל"ה.
זאב אלקין: אז אולי הוועדה הזאת גם תזכה למשוך כזו תשומת לב של חברי כנסת.
זאב אלקין: עכשיו אני אתחיל מגילוי נאות שיפטור אותי אולי מהצורך לנאום נאום כללי על חשיבותה של תכנית נעל"ה.
זאב אלקין: אל"ף, אני מעורב רגשית בתכנית הזאת, כי אחי הצעיר הגיע ארצה במסגרת תכנית נעל"ה.
זאב אלקין: בי"ת, הייתי שותף לצוות המיון הראשון של נעל"ה ולליווי של המחזור הראשון.
זאב אלקין: לכן אני חושב שהדברים האלה פוטרים אותי מהצורך לנאום כאן נאום מלהיב על חשיבות התכנית.
זאב אלקין: אני ארצה להתייחס "תכל'ס" למהות הבעיה שנוצרה בשני מישורים.
זאב אלקין: המישור הראשון, המישור של הממשלה, המישור השני, המישור של הסוכנות.
זאב אלקין: במישור של הממשלה, אני עד היום לא מצליח להבין מה הקושי התקציבי.
זאב אלקין: מונח כאן בפנינו דף ממה שקרוי בלשון העם, ספר התקציב.
זאב אלקין: זה, נדמה לי, צילום של החוברת הירוקה שכוללת גם את התקנות.
זאב אלקין: בספר הזה כתוב שהמימון שהממשלה הקציבה לתכנית כסף ל-3000 תלמידים.
זאב אלקין: נכון לעכשיו נמצאים בארץ קצת יותר מ-1000, 1150 נדמה לי שכתוב במסמך שלהם, 1200.
זאב אלקין: זה כל מה שיש.
זאב אלקין: עכשיו במסגרת הזאת על פניו לא רק שלא חסר כסף אלא לממשלה יש כסף עודף לממן שהייה של יותר מחצי מהתקציב שהיא הקציבה.
זאב אלקין: עכשיו איפה כאן מהות הבעיה?
זאב אלקין: כי מישהו החליט שהכסף הממשלתי ילך רק לתלמידים שבאים מהמערב והכסף של הסוכנות ילך לתלמידים מחבר העמים.
זאב אלקין: לי לא ברור מה מהות ההחלטה הזאת, מה הבסיס החוקי שלה בכלל?
אביגדור ליברמן: ההגיוני.
אביגדור ליברמן: מה הבסיס ההגיוני.
זאב אלקין: על ההיגיון אני מזמן לא מדבר בממשלה הזאת.
זאב אלקין: אבל לפחות מה הבסיס החוקי של ההחלטה הזאת לא ברור לי, זה לא מופיע בספר התקציב.
זאב אלקין: מה היסוד מצד משרד החינוך ומשרד האוצר לא לממן כשיש תלמידים ולהפלות על רקע מאיפה הם הגיעו?
זאב אלקין: לא ברור לי.
זאב אלקין: אם יש שותף שרוצה להביא את הכסף ולכסות סעיף בהוצאות, מצוין.
זאב אלקין: הממשלה חוסכת ואין לי ספק שמשרד החינוך יודע מה לעשות עם הכסף.
זאב אלקין: אבל אם יש בעיות לשותף הזה, אני תכף גם אעבור לשותף, אבל אם יש בעיות לשותף הזה אין שום סיבה שבעולם שהממשלה תגיד לתלמיד מרוסיה אין לי כסף, לתלמיד מארגנטינה יש לי כסף.
זאב אלקין: לא הגיוני, לא חוקי, לא יעמוד בשום מבחן, ולכן עצם המצב הזה, שנוצר חשש שמא ייסגר הגיוס כי אין כסף, לא ברור לי.
זאב אלקין: אם היו אומרים שאין כסף לגיוס אני מניח שלתקציבי הגיוס הסוכנות הייתה מוכנה להתחייב מזמן להרבה הרבה שנים קדימה.
זאב אלקין: אם זה כל מה שהיו רוצים ממנה במסגרת תכנית נעל"ה אז אני לא מאמין שהבעיה היא דווקא בגיוס.
זאב אלקין: הבעיה היא במימון השהייה.
זאב אלקין: והכסף קיים, וצריכים לבוא בדרישה חד משמעית למשרד החינוך ומשרד האוצר, שאין שום מקום להפליה על רקע של המוצא של התלמידים, ואין שום מקום מצד אחד להשאיר את הכסף בתקציב, שאחר כך יודעים מה לעשות איתו ומעבירים אותו לסעיפים אחרים, ומצד שני להודיע על כך שיש סכנה בסגירת התכנית.
זאב אלקין: אז אין בעיה בצעד הממשלתי.
זאב אלקין: עכשיו לצעד של הסוכנות.
זאב אלקין: המצב הזה שחבר הנאמנים של הסוכנות פעם בשנה מחליט לסגור אחת מאבני היסוד של פעילות לארגון עלייה הפך למצב שגרתי כמעט.
זאב אלקין: כן, כל שנה סוגרים משהו.
זאב אלקין: אני זוכר שנה שחבר הנאמנים החליט לסגור הוראת עברית.
זאב אלקין: החליט שאין שום קשר בין סוכנות לאולפנים.
זאב אלקין: אחר כך, כמובן, הייתה ביקורת והסוכנות התעשתה והחליטו לא לסגור את האולפנים, אבל היו צריכים לחכות חצי שנה עד שחבר הנאמנים יתכנס מחדש ויבטל את ההחלטה הקודמת שלו.
זאב אלקין: נדמה לי שמה שקורה כאן זה מצב דומה.
זאב אלקין: בעוגה הקטנה שיש בסוכנות חושבים איפה להפיל את הקיצוץ.
זאב אלקין: אני לא מקנא בחברי בסוכנות היהודית.
זאב אלקין: זו סיטואציה מאוד לא פשוטה, המצב התקציבי של הסוכנות.
זאב אלקין: אבל אני חושב שעצה – כן, אנחנו יכולים לדרוש, אנחנו יכולים לקרוא לסוכנות.
זאב אלקין: אנחנו כאן לא גוף שמפעיל ביקורת על הסוכנות – עצה לחברים בסוכנות שמקצצים: עם כל החשיבות של רצון התורמים, יש משמעות לעצם המוסד של הסוכנות היהודית.
זאב אלקין: יש דברים שאי אפשר לקצץ בהם.
זאב אלקין: כשסוכנות מתחילה לקצץ בעלייה היא בסופו של דבר גם תגייס פחות כסף.
זאב אלקין: אני חושב שאתם מבינים את זה.
זאב אלקין: יש אבני יסוד שלשמם הוקמה הסוכנות כמוסד לאומי, כגוף לאומי, שאגב נהנה מחקיקה מיוחדת במדינת ישראל.
זאב אלקין: אני תכף גם אגיד על זה מילה.
זאב אלקין: יש דברים שהסוכנות צריכה לדעת שאסור לה לגעת.
זאב אלקין: אם היא תחליט כגוף שיש לו מוסדות משלו והם סוברניים להחליט מה שהם רוצים, אם הסוכנות תמשיך בגל הזה של פעם בשנה לקבל החלטות שהן בניגוד מוחלט למעמדה כמוסד לאומי שמעוגן על פי חוק במדינת ישראל, אני חושב שהבית הזה, מה שהוא יכול לעשות, זה לשקול מחדש את החקיקה הזאת.
זאב אלקין: אם אין הבדל בין סוכנות לג'וינט ולעוד הרבה עמותות שקיימות היום בעולם היהודי, שעוזרות ליהודים איפה שהתורמים שלהם רוצים, אז אין שום סיבה שהסוכנות תיהנה מאותן זכויות יתר, כולל במיסוי וכולל בסוגיות אחרות שהיא נהנית מהן בתוך מדינת ישראל.
זאב אלקין: אם הסוכנות רוצה להמשיך וליהנות מהזכויות האלה, היא צריכה לזכור כל הזמן שהיא מוסד לאומי שיש לו אמנה מיוחדת עם מדינת ישראל ויש תפקידים מיוחדים שהיא לקחה על עצמה מתוקף היותה נציגה של התנועה הציונית העולמית, ואני מדגיש את המילה ציונית, ולא רק עמותה אחת שיודעת לגייס כסף בעולם.
קולט אביטל: גם מזה הם רוצים ללכת ולהיפרד.
שלמה מולה: חבר הכנסת אלקין, אני לא הייתי מרחיק לכת עד לבטל חקיקות.
שלמה מולה: זה לא רלבנטי.
מיכאל נודלמן: הוא צודק.
מיכאל נודלמן: אני מסכים אתו.
זאב אלקין: שלמה, הכדור כאן במגרש של הסוכנות.
זאב אלקין: אם הסוכנות רוצה להמשיך להיות מוסד לאומי שיש לו מעמד מיוחד במדינת ישראל, היא צריכה לדעת שיש דברים שאסור לה לצאת מהם, בלי שום קשר לשאלה איפה התורמים אוהבים להשקיע יותר איפה פחות.
זאב אלקין: היא לא יכולה להפוך לג'וינט.
זאב אלקין: אם היא רוצה להפוך לג'וינט, בבקשה.
זאב אלקין: אבל היא צריכה לדעת שיש גם תג מחיר ולא רק תג היכולת לגייס קצת יותר תרומות כי התורם כרגע מעוניין באל"ף ולא בבי"ת.
צבי הנדל: תודה, אלף תודות על זימון הוועדה ולכבודה של נעל"ה נאמר שזה לא בגלל הבחירות, הכינוס.
צבי הנדל: תמיד כשיש דיון בנעל"ה יש מי שדואג שכולנו נהיה, ואנחנו עושים את זה בשמחה.
צבי הנדל: טוב, לעצם העניין.
צבי הנדל: תראו אני יכול למצוא הרבה סיבות לסוגיה הזאת כי אני מנסה בכל זאת ללמוד את ההיגיון.
צבי הנדל: כמו ששנים לא הבנתי את ההיגיון של רשויות מקומיות, למשל, שנמצאות במצוקה.
צבי הנדל: הדבר הראשון שהן עושות – לא משלמות משכורת.
צבי הנדל: כאילו שזה הדבר הכי פחות חשוב.
צבי הנדל: לוקחים את הדבר הכי חשוב בשביל לזעזע.
צבי הנדל: אבל אני אומר לסוכנות ולעצמנו ולכולנו: יש נושאים שהם מסר.
צבי הנדל: שאם אתה נוגע בהם, הקצה בחוץ לארץ ששומע את זה, לא מבין את התרגילים הטקטיים שאתה עושה בשביל לעורר תקציב או משהו כזה.
צבי הנדל: הוא פתאום שומע שאפילו הנוער הוא לא לבו של המהלך הציוני שעדיין פועל בקרבנו.
צבי הנדל: ואני לא צריך לחזור על כל מה שנאמר, כל מה שנאמר זה שפתיים ישקו ומי שיושב בחדר הזה מאמין.
צבי הנדל: ואסור לשחק עם הדברים האלה.
צבי הנדל: זה לא רשות מקומית ולא שום דבר אחר.
צבי הנדל: המסר הוא בעייתי מהמעלה הראשונה.