GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רביב סובל: כרגע הנושא בכללותו יידון במסגרת דיוני התקציב לשנת 2009 ואחרי דיוני התקציב אפשר יהיה לבוא ולתת תשובה יותר ברורה, איך הסיפור מחולק, תשלומים ומה בדיוק יעשו.
אברהם שרנופולסקי: זאת אומרת עדיין אין החלטה.
רביב סובל: לא, אני אומר, היתה החלטה קודמת, אבל במסגרת אותה החלטה לא סוכם כיצד הסכום הזה יוקצה.
זאב אלקין: פה בדיון כששאלנו, אמרתם שזה יהיה בדיוק לפי הבסיס של ההחלטה של אלה שמעל גיל 80, אותו דבר יופעל מבני 70 ו-75.
רביב סובל: אני לא זוכר כזה דבר שאנחנו כבר יודעים איך הסכום בדיוק יוקצה.
מיכאל נודלמן: אתם התחייבתם שבאוגוסט אתם נותנים לוועדה חוק לגבי גיל 70.
רביב סובל: לכן אמרתי שמיד הנושא הזה יידון בדיוני התקציב.
זאב אלקין: אבל זה דורש חקיקה.
זאב אלקין: איך זה יפעל מ-1 בינואר אם לא יהיה תהליך חקיקה לפחות מנובמבר?
רביב סובל: חוק הסדרים.
זאב אלקין: אה, זה יבוא בחוק הסדרים?
רביב סובל: חוק הסדרים, או חקיקה, אני בטוח שהזמן לא יהיה הגורם המעכב בשביל העניין הזה.
זאב אלקין: אתה רואה מה קורה עם ה---
רביב סובל: בחוק קונסטלציה עד 1 בינואר יש בהחלט זמן.
רביב סובל: הנושא הזה יידון במסגרת דיוני התקציב, תתקבל החלטה, הן לגבי הסכומים, הן לגבי הקצאתם והממשלה תפעל.
מיכאל נודלמן: יש לי שאלה, למה מ-70 ולא מ-67, כשאנשים פורשים לפנסיה?
רביב סובל: הסוגיה הזאת נידונה בהרחבה במסגרת הדיונים בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.
רביב סובל: אנחנו הסברנו שבסופו של יום זו הנזקקות של הקשיש שעולה עם גילו ולכן יש בהחלט היגיון ללכת ולהעלות את הסכומים שהוא מקבל במסגרת קצבת הזקנה ככל שגילו עולה.
רביב סובל: מכאן עוברים לנושא של למידה וניסיון ללכת ולעשות אלוקציה של סכום מוגדר בין---
מיכאל נודלמן: אתם פעם אחת עשיתם, 65 ועכשיו 67, אתם על 70.
רביב סובל: לכן אמרתי, ככל שמספר הזכאים גדל, כך החלוקה של הסכום הזה על פני יותר ויותר זכאים הופכת את הסכומים לקטנים.
רביב סובל: המטרה היא, בסופו של יום, לנסות לאתר את הקבוצה שנזקקת יותר ולתת לה סכומים יותר משמעותיים.
רביב סובל: לכן מכאן נובע הדיון הזה, הן לגבי קבוצות הגיל השונות, הזכאיות, והן לגבי ההיקפים.
רביב סובל: מה יהיו הסכומים שייגזרו מזה.
אברהם שרנופולסקי: אדוני היושב ראש, מה קורה עם מדינת ישראל?
אברהם שרנופולסקי: משרד השיכון לא מבצע את החוק, משרד האוצר עדיין דן בעניין הגדלת הקצבאות לאלה שמעל שנות ה-70, מה זה אומר?
מיכאל נודלמן: זה משבר בניהול מדינה, במלים ישירות.
מיכאל נודלמן: כך לא מנהלים מדינה, שחצי שנה אחרי שקיבלו חוק, לא מקבלים מה שצריך לקבל.
דוד קשני: מדי פעם העמותה שלנו עוסקת בהרבה עזרה לניצולי שואה.
דוד קשני: אחת הבעיות שנתקלנו זה בשני נושאים.
דוד קשני: אחד זה ההנחה בסיוע בשכר דירה.
דוד קשני: נדמה לי שמדובר על 10% תוספת לניצולי שואה.
דוד קשני: אנחנו יודעים היום שמחירי הדיור עולים בלי סוף ואותם 10% נשארים 10%.
דוד קשני: כלומר בן אדם מקבל 600 שקל סיוע בשכר דירה, תוספת זה 60 שקל, זה צחוק.
דוד קשני: הרי כל הזמן שכר הדירה היום עולה.
דוד קשני: תבואו לגור באזור גוש דן, זה 1,000 דולר, 1,200 דולר לחודש שכר דירה.
דוד קשני: אז משרד השיכון חילק את זה לשלושה אזורים, א', ב', ג', אבל האחוז נשאר אותו אחוז ולכן יש צורך לפעול בשתי דרכים, או להגדיל את האחוז מ-10% ל-20%, או להצמיד את זה לאיזה שהוא קריטריון.
דוד קשני: לא ייתכן שזה יישאר כל הזמן אותו דבר.
דוד קשני: אנחנו מקבלים הרבה תלונות של אנשים שלא יכולים לגמור את החודש.
דוד קשני: אל"ף, הקצבאות שלהם לא עלו, בי"ת, שכר הדירה עולה ואותם 10% נשארים.
דוד קשני: הנושא השני שאנחנו נתקלים בו זו בעיה של ועדה רפואית.
דוד קשני: כאשר אני לוקח אנשים, ניצולי שואה, לוועדה רפואית, להגדיל להם את אחוזי הנכות הרפואית, אני מחכה איתם 4 חודשים לתור, קודם כל.
דוד קשני: כאשר אנחנו מגיעים לשם, בודקים אותם, הכל טוב ויפה, אחרי יום יומיים אנחנו מקבלים מכתב 'קיבלת 40% נכות רפואית, אבל בגלל שאתה בן אדם מבוגר, אנחנו מורידים לך 30%'.
דוד קשני: מה זה?
דוד קשני: הוא נשאר עם 10% נכות רפואית, ו-10% נכות רפואית כמעט ולא נותן לו כלום.
דוד קשני: אלה שתי התופעות שאנחנו נתקלים בהן.
רפי פינטו: מה שאתה מדבר כעת, אתה לא---
מיכאלה גרזון: זה לא נראה לי הגיוני.
דוד קשני: זה לא הגיוני, אבל אני אביא לכם את הטפסים.
רפי פינטו: תוצאות כמו שאתה אומר לא קיימות במשרדי ממשלה, אולי במקום אחר.
רפי פינטו: התוצאה שאתה מדבר עליה לא קיימת במשרד האוצר.
רפי פינטו: מי שמקבל 40% אומרים לו 'בגלל שאתה מבוגר, תקבל עוד 10% וזה יהיה 50%', זה מה שאומרים לו.
רפי פינטו: לא אומרים שמורידים.
דוד קשני: אני אביא לך את הטפסים ואתה תראה, מ-40%, בגלל גיל הורידו לו ל-10%, 30% הורידו לו בגלל גיל.
רפי פינטו: זה לא ניצולי שואה.
אוטיליה ישי: לביטוח לאומי בגיל זקנה לא באים לוועדות רפואיות.
עליזה ז'אן: הביטוח הלאומי בגיל מסוים מעביר את קצבת הנכות לקצבת זקנה.
רפי פינטו: מה שאתה מדבר זה לא ניצולי שואה.
דוד קשני: אני אמציא לך את הטפסים.
מיכאל נודלמן: אני רציתי לשאול, הוא צודק, אינפלציה, 10% בתוך כמה שנים זה לא 10%.
מיכאל נודלמן: במשרד האוצר לא יודעים איך בונים דברים כאלה?
מיכאל נודלמן: זה הפך לפיקציה, כל הדברים האלה.
דב בארי: כלל הקצבאות שהמדינה משלמת, לא משנה אם זה דרך ביטוח לאומי, אנחנו מדברים על קצבאות זקנה והשלמת הכנסה, או קצבאות שמשולמות מכח חוק נכי רדיפות הנאצים, לכל קצבה יש את מנגנון ההצמדה שלה שנועד למנוע את שחיקת הקצבה.
דב בארי: הקצבאות דרך ביטוח לאומי מעודכנות פעם בשנה ב-1 לינואר, על סמך מדד של נובמבר עד נובמבר.
מיכאל נודלמן: אבל חוק הוויטראנים, תוספת לשכר דירה 10% משנת 2000.
דב בארי: וחוק נכי רדיפות הנאצים מעודכן על סמך המדד הקהילתי ועל סמך עדכונים נוספים, כדי למנוע את שחיקת הקצבאות האלה.
דב בארי: מעתה והלאה אני מאמין, כפי שהחוק נוהג וכפי שקבוע בתקנות, העדכונים יבוצעו כמו שהם תמיד מבוצעים, כדי למנוע את השחיקה של הדברים האלה.
מיכאל נודלמן: אני שואל עוד פעם, בחוק וויטראנים, תוספת לשכר דירה 10% משנת 2000, בלי תיקונים.
דב בארי: בחוק הוויטראנים אני לא מכיר את מנגנון העדכון שלו, אני מוכן לבדוק, אין שום בעיה, ואני בטוח ב-99% שיש שם איזה שהוא מנגנון עדכון.
דב בארי: מה הוא בדיוק, אני מוכן לבדוק.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד שלא חשבתי שבחוק ממשלתי יכולים להיות כל כך הרבה דברים שלא מבצעים.
מיכאל נודלמן: דבר ראשון, משרד השיכון.
מיכאל נודלמן: איך זה יכול להיות שבחצי שנה אתם לא יכולתם לבנות קריטריונים, לדבר עם הבנקים, כדי לעזור לאנשים, אלה אנשים לא צעירים, אלה אנשים שכל חודש פחות ופחות.
מיכאל נודלמן: אתם מתייחסים כמו לצעירים שנשאר להם לחיות עוד מאה שנים, הלוואי שהם יכלו להיות עוד מאה שנים, אבל צריכה להיות רחמנות, קטגוריה של אנשים כאלה שמיד צריכים לבצע מה שקיבלנו.
מיכאל נודלמן: זה לא אנחנו ניסחנו את החוק, זו הממשלה ניסחה את החוק, אנחנו רק אישרנו את החוק ומה התוספת?
מיכאל נודלמן: זה שכל חצי שנה אנחנו בודקים איך מבצעים בממשלה, התוספת שכל חצי שנה אתם צריכים פה לדווח, והדיווח הראשון אנחנו רואים שיש הרבה דברים שאתם לא ממהרים.
מיכאל נודלמן: אנחנו נקבל החלטה, יהיה מכתב לשר השיכון.
מיכאל נודלמן: חוץ מזה אנחנו לא מרוצים מהעבודה הזאת.
מיכאל נודלמן: הכנסת לא מרוצה.
מיכאל נודלמן: אנחנו, ועדת הכנסת, לא מרוצה.
מיכאל נודלמן: בכנסת עכשיו עומד רעיון שתהיה ועדה שתעשה ביקורת על כל חוק, איך ממשלה מבצעת חוקים, זה בגלל שכך אתם עובדים, אבל כל הבעיות על הכנסת, תמיד הכנסת אשמה.
מיכאל נודלמן: אתם לא מבצעים, הכנסת אשמה.
מיכאל נודלמן: דבר שני, משרד הרווחה.
מיכאל נודלמן: מרכז מידע.
מיכאל נודלמן: אמר מר פינטו, אנשים שולחים מכתבים, שולחים בקשות, כי הם לא יודעים למי מגיע ולמי לא מגיע.
מיכאל נודלמן: אם אתם תעשו עבודה בזמן, מה זה כל כך קשה?
מיכאל נודלמן: חצי שנה צריך כדי לעשות מרכז מידע?
מיכאל נודלמן: אני לא בטוח אם בעוד חצי שנה יהיה המרכז, ביחס כזה ובעבודה כזו.
מיכאל נודלמן: אתם לא צריכים לחכות לביקורת של הכנסת, אצלכם צריכה להיות ביקורת פנימית, עם מי אתם עוסקים, אתם עוסקים עם אנשים שעברו גיהינום ונשארו בחיים, ואתם מתייחסים אליהם כמו לצעירים, לאנשים עם בריאות, שאנשים שיכולים לחכות מאה שנים.
מיכאל נודלמן: הם ככה חיכו עד השנה הזו, משנת 1953 לא היה אף חוק שנתן להם הטבות, חוץ מהגרמנים, והמדינה החליטה בשנת 2008 לתת קצת הטבות.
מיכאל נודלמן: לשכת הנכים, כי הם תמיד עשו עבודה הזו, אבל רצינו לעשות משהו חדש.
מיכאל נודלמן: זו בעיה גדולה, מה אנחנו כל כך לא מבינים איך לעשות את זה?
מיכאל נודלמן: לא יודעים איך לעשות את זה?
מיכאל נודלמן: אנחנו גם נשלח מכתב לשר הרווחה כדי לדעת בדיוק מתי הוא חושב יתחיל לעבוד מרכז המידע.
דב בארי: אני רוצה רק להגיד, כי אני בקשר עם משרד הרווחה בנושא, מרכז המידע למיצוי זכויות.
דב בארי: כמו שאמרתי, כמו שציינו פה, משרד הרווחה יצא למכרז---
מיכאל נודלמן: לא אכפת לי.
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לשמוע אפילו.
מיכאל נודלמן: חצי שנה אין.
מיכאל נודלמן: : אדוני, זה לא יהיה עוד חצי שנה.
מיכאל נודלמן: אם רק נכתוב מכתבים, מזה לא נצא.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לפעול פה כוועדה סמכותית.
מיכאל נודלמן: אותם שרים שלא מבצעים את הדברים על פי החוק, אנחנו נדע איך אנחנו ננקוט גם בדברים אחרים נגד אותם שרים.
מיכאל נודלמן: זה דבר אחר.
מיכאל נודלמן: : מכתב להוציא, אבל יחד עם זאת נחליט באיזה דרך לנקוט נגד אותם שרים.
זאב אלקין: יש לי הצעה.
זאב אלקין: אני עכשיו עיינתי מחדש בנוסח החוק.
זאב אלקין: הרי אנחנו, כשעסקנו בתהליך החקיקה היינו מודעים לכמה מהפלונטרים האלה.
זאב אלקין: בין השאר היינו מודעים לכך שחלק מהדברים צריכים לעבור כחלק מהחלטת ממשלה ולא כחלק מהחוק ולכן בסעיף של הדיווח אנחנו בכוונה כללנו גם את החלטות הממשלה, מעבר לדיווח על החוק, כדי לראות את כל התמונה ומי שמחויב על הביצוע זה שר האוצר.
זאב אלקין: כל משרד מצביע על השני.
זאב אלקין: אני מציע שלאור המצב החמור, שהממשלה כאן לא מקיימת את מה שהעבירה בחקיקה והתחייבה בהתחייבות שלטונית ומה שקיבלה בהחלטות ממשלה, אולי למרות הפגרה ננסה להזמין לכאן את שר האוצר ואת שר השיכון ונבקש מהם הסברים.
מיכאל נודלמן: ושר הרווחה.
זאב אלקין: כן, את האנשים הרלוונטיים, כי יש פה אי ביצוע ברור של הדברים שהם חלק חקיקה או שהיו נלווים לתהליך החקיקה כהתחייבות שלטונית לכנסת.
זאב אלקין: : השאלה היא מה נוכל לבצע מעבר להזמנה שלו.
זאב אלקין: זו בדיוק הנקודה.
זאב אלקין: אם עוד חצי שנה רק נזמן אותו, אז בינתיים---
זאב אלקין: לא, אני מציע שנעשה את זה בפגרה באופן דחוף, כתוצאה של הדיון הזה.
זאב אלקין: הרי אנחנו קבענו את הדיון הזה כדי לראות שהכל מבוצע וידענו שבגלל שחלק לא בחוק, אלא בהחלטות ממשלה, יהיו פה בעיות.
זאב אלקין: הרי בשביל מה נקבע הדיון דווקא לתאריך הזה?
זאב אלקין: דווקא בגלל הסיבות האלה ולכן אם אנחנו רואים שאכן יש בעיות ובעיות אפילו יותר חמורות ממה שחשבנו, אז צריכים לזמן את הגורמים הרלוונטיים ומשרד האוצר, כי הוא מופקד על התיאום של כל הגורמים שמטפלים בזה.
זאב אלקין: : אם זו ישיבה דחופה, אין לי בעיה, וצריך באמת להיערך לנקיטת אמצעים.
זאב אלקין: להיפך, דווקא לשרים יש עכשיו יותר זמן, הכנסת לא מטרידה אותם, אז שיתפנו לחוק.
מיכאל נודלמן: זה מקובל.
מיכאל נודלמן: צריך להיפגש עם שר האוצר.
זאב אלקין: יכול להיות שאפשר גם בנפרד, הרי אין בעיה לשבת בנפרד עם שר השיכון ובנפרד עם שר הרווחה.
מיכאל נודלמן: אבל אני לא נמנע מהמכתבים.
זאב אלקין: כן, ברור, המכתבים זה מיידי.
מיכאל נודלמן: ודבר אחרון שאני רוצה להגיד, שאנחנו בתחילת אוגוסט צריכים להעביר ישיבת עבודה לגבי ההגדרה של ניצולי שואה וארגון יציג.
מיכאל נודלמן: אתם צריכים להביא את מר נח פלוג למשרד המשפטים.
מיכאל נודלמן: אני מבקש שאתה, חבר כנסת זאב אלקין, תגיע.
מיכאל נודלמן: אנחנו לא כל כך מרוצים מהדיווח היום.
גיטה קויפמן: היו פה הרבה ויכוחים והרבה טונים גבוהים, אז אני רוצה אולי לסיים בנימה נעימה וטובה, מפני שאנחנו כתבנו מכתב עם שישה סעיפים שאף אחד מהם עדיין לא בוצע ועד שהמכתב הגיע ועד ששלחנו אותו, אני רוצה להגיד תודה או לציין שהלשכה לשיקום הנכים בינתיים הוציאה את כל המכתבים וכל אחד שהיה אמור לקבל את המכתב קיבל וזה עובד והסעיף הזה אפשר לראות כסעיף לא רלוונטי, מפני שבינתיים נעשתה העבודה ומגיע שאפו ללשכה לשיקום הנכים.
מיכאל נודלמן: ישיבה לא אחרונה, בעוד חצי שנה תהיה עוד ישיבה.
מיכאל נודלמן: שלום לכולם, אני יושב ראש ועדת העלייה, קליטה והתפוצות, אתם האורחים שלנו.
מיכאל נודלמן: אני פותח את הישיבה יחד איתכם ועם המורים והמלווים שלכם ועם תנועת צד"ק.
מיכאל נודלמן: אתם נמצאים בכנסת שהוא המוסד הכי גבוה שיש במדינה שלנו.
מיכאל נודלמן: בכנסת ישנן הרבה ועדות, וכן יש את המליאה.
מיכאל נודלמן: בוועדות דנים בכל מיני נושאים, בוועדה שלנו דנים בנושאי העולים החדשות והבעיות שיש בקרב הילדים של העולים חדשים.
מיכאל נודלמן: דנים בבעיות של היהודים בתפוצות, לימודי השפה העברית, לימודי מסורת, על גיור ועל כל מיני נושאים שקשורים לעולים חדשים ולמדינת ישראל.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לשמוע על תנועת צד"ק, איזה מטרות יש לתנועה, איזה פעילות אתם עושים.
מיכאל נודלמן: אין לנו הרבה זמן כי יש תרגיל ביטחוני.
מיכאל נודלמן: אני מבקש להתחיל.
שלומי עמר: אני רוצה לברך את יושב ראש ועדת העלייה והקליטה על זה שהסכים לפגוש אותנו וגם את הילדים.
שלומי עמר: תנועת צד"ק היא תנועה שמטפלת בילדים בשכונות חלשות בכל הארץ, ובתוכם גם ישנם ילדים עולים חדשים.
שלומי עמר: אנחנו פועלים ב-37 מקומות בארץ, ויש לנו כ-6,000 ילדים שפועלים בכל הארץ.
שלומי עמר: היום יש מחנה של ילדים קטנים שמתחיל על יד הכנסת, רצינו להקפיד שהמחנה יתחיל ליד הכנסת, כי כפי שאמר היושב ראש, אנחנו רואים בזה סמל הדמוקרטיה, ומאוד חשוב לנו ללמד את כל הילדים האלה גם עולים וגם ישראלים ותיקים יותר שזה המקום החשוב ביותר לנו, וזה המקום שהוא מאוד מרכזי לחיי אזרחי המדינה.
שלומי עמר: לקחנו דוגמה קטנה, ישנם עוד 350 ילדים למעלה, לא נביא את כולם לפה.
שלומי עמר: היום הם נמצאים בפארק הוורדים, ואחר כך במוזיאון המדע, הילדים יקבלו הדרכה מהמדריכים.
שלומי עמר: בערב יש להם שחייה לילית ובריכה והם ישנים שם, למחרת הם הולכים כולם לסופר-לנד.
שלומי עמר: בשבוע לאחר מכן יש פעילות לגדולים יותר, שזה כבר חמישה ימים, וכן סמינר מדריכים.
שלומי עמר: הגדולים אצלנו מקבלים אצלנו סמינר הדרכה, החבר'ה האלה באים משכונת הקטמונים בירושלים, הגדולים ביניהם יהיו עוד מעט המדריכים, הם קיבלו הכשרה מאיתנו.
שלומי עמר: גם פסיכולוגיה, פדגוגיה, והם יחזרו לשכונה שלהם כדי לחנך את הילדים.
שלומי עמר: יש לנו גם שתי נציגות, הודיה וקורין, הן מהמפעל להכשרת ילדי ישראל.
שלומי עמר: ילדים שבאים מבתים עם בעיות בתוך המשפחה, והוחלט שהם יהיו בתוך הכפר.
שלומי עמר: אנחנו פועלים בתוך שמונה בתי ילדים כאלה, וכן ישנם הרבה עולים חדשים.
שלומי עמר: כפי שאתם רואים יוצאים משם ילדים למופת, ילדים שמתגייסים לצבא או לשרות לאומי ותורמים את שלהם.
שלומי עמר: האידיאולוגיה שלנו מאוד פשוטה, קודם כל למרות שאנחנו כאן, אנחנו גוף לא פוליטי, לא משתייכים לשום מפלגה פוליטית, אנחנו למטרה חינוכית בלבד.
שלומי עמר: שנית, אנחנו גוף שונה, אנחנו בעד המדינה, למען המדינה, רוצים שהילדים ישרתו את המדינה בכל האפשרויות, שלא יעזבו ולא ימצאו תירוצים לא לשרת את המדינה.
שלומי עמר: אנחנו גוף שהוא בעד מסורת ישראל, אין שום כפייה, יש לנו דתיים וחילוניים ביחד.
שלומי עמר: אנחנו בעד שהאנשים יידעו בשביל מה הם פה, ולא באוגנדה, ולא במקום אחר.
שלומי עמר: דבר אחרון, אנחנו גם גוף קהילתי, הילדים האלה שאתם רואים לא רק מקבלים גם נותנים.
שלומי עמר: לא רק הם מקבלים פעילות בשביל עצמם, אנחנו מארגנים להם מבצעים למען החולים, למען החיילים.
שלומי עמר: יש לנו פעילות מאוד יפה עם חברת "עמידר", שם אנחנו עוזרים לצבוע בתים של נזקקים.
שלומי עמר: הילדים צריכים להבין שהם לא צריכים רק לקבל את האווירה של מגיע לנו כל הזמן, הם צריכים גם לתת.
שלומי עמר: כך אנחנו בסופו של דבר מחנכים דור חדש של אזרחים, הם אזרחים טובים למדינה.
שלומי עמר: כל הגוף הזה הוקם לפני 30 שנה על ידי עלייה מצרפת.
שלומי עמר: אם אנחנו מדברים במבטא צרפתי זה לא במקרה, כשהגיעו העולים לפה ראו שיש עוד עליות חוץ מהעלייה מצרפת וצריך לעזור, ולא רק אנחנו מקבלים עלייה מהצרפתים, אלא חייבים לעזור לעליות אחרות, ולכן עד היום הבורד של הדירקטוריון אלה אנשים שעלו מצרפת וכבר נכנסו והפכו להיות אזרחים טובים של המדינה.
שלמה מולה: אני רוצה להודות לכם למחנכים, ולתלמידים, ברוכים הבאים לכנסת.
שלמה מולה: אני רוצה להודות לך אדוני היושב ראש, על הדיונים שאתה מקיים, וכן מגלה רגישות רבה לנושא.
שלמה מולה: הלוואי והרבה חברי כנסת היו עושים מה שאתה עושה.
שלמה מולה: מדיון לדיון אני רוצה להודות לך.
שלמה מולה: אתמול שאלו אותי ב"רדיו ירושלים", שיעורי האזרחות מאוד חשובים, מבחני האזרחות מאוד חשובים, אבל התלמידים הם הכי שונאים ללמוד אזרחות ומקבלים את הציון הכי נמוך באזרחות.
שלמה מולה: שאלו אותי למה, ואני אומר כך.
שלמה מולה: מי שלא לומד אזרחות הוא פוגע באזרחות שלו, זאת אומרת מה שמגיע לו כאזרח בדמוקרטיה הישראלית, במסורת היהודית, בדת היהודית, בתוכן של המדינה שלנו כמדינה, במוסדותיה של המדינה בבתי המשפט, במשטרה, בגופי אכיפת החוק וכן הלאה.
שלמה מולה: זאת אומרת, אנחנו באים ואומרים אנחנו מוותרים על זה, אז לימודי האזרחות הופכים להיות לא רציניים.
שלמה מולה: אז לתלמידים אין הגירויים ללמוד, אין להם את המוטיבציה ללמוד, ואז התוצאה היא שבסופו של דבר אנחנו מייצרים דור שכל נושא האזרחות שלה הוא נושא בעייתי.
שלמה מולה: כשאתה מדבר על אזרחות, אתה מדבר על עליות שונות, על הקבוצות השונות, למה באו, למה הקימו לנו בית, בית לאומי כאן בארץ ישראל.
שלמה מולה: למה ארץ ישראל, אדוני הזכרת את אוגנדה, למה לא אוגנדה, למה לא אתיופיה.
שלמה מולה: למה לא עוד מדינות אחרות, באנו לכאן כי הארץ הזאת היא ארץ אבות אבותינו, ארץ שהובטחה גם כשהיינו באתיופיה, ואתה היית בצרפת.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש כל אחד בא מכל מיני מקומות, אז יש לנו רק את הארץ הזאת, היא זאת שמקשרת את כולנו זו הארץ, המסורת היהודית וכן הלאה.
שלמה מולה: אני גאה לראות שדווקא הילדים הם ילדי עולים, ואני משוכנע שלא קל לכם.
שלמה מולה: אבל אתם עושים עבודת קודש, אני מכיר את שחר, ורק לפני שבועיים ביקרתי באחד מבתי הספר, בית הספר "הימלפרב" הלכנו לראות איך באמת קולטים את הילדים במבשרת ציון, כי יש בית ספר שרוצה להיות נקי מהאתיופים, קיימנו דיון בוועדת החינוך שהם לא רוצים את האתיופים.
שלמה מולה: יש לך בית ספר אחר שאומר אני רוצה לחבק את יוצאי אתיופיה, ראינו כמה שהם פועלים ועושים.
שלמה מולה: אני רוצה לומר דווקא לעוסקים במלאכה יישר כוח.
שלמה מולה: אני רוצה גם להגיד לתלמידים, אתם פה יושבים כרגע בכיסאות שבהם חברי כנסת יושבים, שתדעו, גם אתם תהיו חברי כנסת עוד כמה שנים, שתדעו שאתם יכולים.
שלמה מולה: זה חשוב שתדעו שאתם יכולים, אבל צריך להיות תלמידים טובים, ללמוד הרבה אזרחות, להיות ממושמעים כמובן למורים.
שלמה מולה: הלוואי שהיינו עושים עוד מפגשים כאלה.
שלמה מולה: תודה רבה לכם.
מיכאל נודלמן: ילדים, אתם רוצים לומר משהו או לשאול.
שחר מלדה אוולין: אני חושב שצריך לתת יד חזקה כזאת שדווקא לאנשים, לגופים כאלה שנכנסים לתוך לב ליבה של שכונה, לב ליבה של משפחה שאיכפת לה, שאיכפת להם מילדי ישראל, שבאמת יחוו חוויה נכונה בחופש של מערכת החינוך שנתנה להם, למדינת ישראל, ילדי ישראל.
שחר מלדה אוולין: זאת הזדמנות מאוד חשובה שנתנה לנו עמותת "צדק", ונתנה יד לילדי שכונת קטמונים, אמרו לי שחר אנחנו לרשותך, לילדים האלה אולי לא יהיה להם אי פעם בחופש הזה חוויה כזאת.
שחר מלדה אוולין: אז הם חווים, רואים מקומות מכובדים, אני רואה את הילדים מאוד נהנים, מתרשמים.
שחר מלדה אוולין: בשבוע הבא יש המשך, טיול של חמישה ימים.
שחר מלדה אוולין: זה מתנה.
שחר מלדה אוולין: המשפחות האלה לא יכולות להשתתף בהוצאות האלה.
שחר מלדה אוולין: לוקחים את מלוא כובד ההוצאות, ואני מאוד מברך.
שחר מלדה אוולין: אני מברך את חבר הכנסת שלמה מולה וגם את היושב ראש, כל האנשים שהוגים בעניינים האלה.
שחר מלדה אוולין: צריך לתת לנו את ההזדמנויות האלה שנותנים לנו לתת, אני בטוח שזה מגיע אלינו ישירות.
שחר מלדה אוולין: תמשיכו בתרומות האלה.
שחר מלדה אוולין: תודה רבה.
מיכאל נודלמן: ילדים, אתם הייתם במוזיאון?
שחר מלדה אוולין: עכשיו הם הולכים למוזיאון.
מיכאל נודלמן: תודה שבאתם.
מיכאל נודלמן: אנחנו נחכה שבעוד מספר שנים מישהו יהיה פה חבר כנסת ויישב פה.
מיכאל נודלמן: אני מקווה שתיהנו מהרגשה טובה ומידע טוב מהמוזיאון שאתם מתכוונים להגיע אליו.
מיכאל נודלמן: אתם תחשבו מה אומרים, ומה אתם רואים.
מיכאל נודלמן: למה זה עובד כך, ולא כך.
מיכאל נודלמן: מוזיאון הטכנולוגיה מאוד מעניין, זה מוזיאון הטוב ביותר שיש בירושלים.
מיכאל נודלמן: נעביר היום הצעת חוק זיכרון השואה והגבורה, יד ושם, תיקון מס' 4 , תהלוכת ניצחון תשס"ח, 2008 של חבר כנסת זאב אלקין וחבר כנסת מיכאל נודלמן.
מיכאל נודלמן: הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
זאב אלקין: אני לא ארבה במילים, אדוני היושב ראש, כי אני חושב שאנחנו מיצינו את הדיון בהצעת החוק לקראת הקריאה הראשונה.
זאב אלקין: אני רק עוד פעם מזכיר שמדובר במשהו שמאוד חשוב לוותיקי מלחמת העולם השנייה.
זאב אלקין: הם רואים בו סמליות גדולה מאוד בתיקון הזה לחוק.
זאב אלקין: מדובר במשהו שבא לתקן בעיה שכבר קרתה בפועל.
זאב אלקין: זה לא חוק תיאורטי.
זאב אלקין: כולנו ראינו שפעם אחת לפחות המצעד כשל ובגדול וזה מה שהוביל אותנו למלאכת החקיקה, ומדובר בהצעת חוק שגם במהלך של הקריאה הראשונה המליאה פה אחד תמכה גם בהצבעה שהיתה בקריאה הראשונה, ולכן אני מבקש ממך ומכולנו להשלים את הדיון במהירות האפשרית ולהביא להשלמת החקיקה עד לסיום המושב הנוכחי של הכנסת.
רחל ברקאי: אני חוזרת רק על עמדת יד ושם שאנחנו מאוד בעד קיום התהלוכה.
רחל ברקאי: אנחנו חושבים שאפשר לקיים אותה בלי תיקון לחוק יד ושם.
שרה זילברשטיין: אני מהמשרד לענייני גמלאים.
שרה זילברשטיין: כמובן שאנחנו תומכים בהצעת החוק.
מיכאל נודלמן: מישהו עוד רוצה?
מיכאל נודלמן: אני הבנתי שגם יד ושם בעד ההצעה אבל לא רוצים חוק.
זאב אלקין: מתנגדים לחוק אבל רק רוצים חוק אחר, אבל אין דרך אחרת, עד כמה שאני מבין מהיועץ המשפטי זאת הדרך הנכונה היות וכל הסעיף של 9 במאי הוא חלק מחוק יד ושם.
מיכאל נודלמן: יש עוד מישהו שרוצה?
מיכאל נודלמן: כי אני עובר להצבעה עכשיו.
מיכאל נודלמן: : רק מילה אחת באמת, הנושא של תהלוכת ניצחון שהיא ממלכתית, רק צריך לשים לב, זה גם מופיע בנוסח הקודם, רק צריך לשים לב שארגון תהלוכת ניצחון היא ממלכתית, תיכף אני אקרא גם את הנוסח, אבל באמת גם בחוקים דומים כפי שגם אמרנו יש גם חוק יום הזיכרון לשואה ולגבורה מופיע אזכרות, עצרות עם, אבל המובן הזה לא כתוב שעצרת עם תהיה ממלכתית למרות שבחוקים אחרים לדוגמא חוק בנימין זאב הרצל כן כתוב שיש טקס זיכרון ממלכתי.
רחל ברקאי: יש ועדה בינמשרדית שמייעצת לוועדת סמלים וטקסים לגבי הממלכתיות או לא.
רחל ברקאי: זה נושא הרבה יותר מורכב מאשר איך זה בתיקון.
רחל ברקאי: למרות שכל ראשי הממשלה בעשור האחרון היו בעצרות כל שנה, שנתיים אחרונות, יש בעיה עם הממלכתיות.
רחל ברקאי: : אז זה מה שאני אומר עוד פעם, הוועדה צריכה לתת את תשומת ליבה לנושא הזה שהאם מדובר באמת בארגון תהלוכת ניצחון ממלכתית שתיערך בירושלים או בארגון תהלוכת ניצחון.
זאב אלקין: אנחנו בכוונה השתמשנו במונח "ממלכתית".
זאב אלקין: אנחנו גם לא נכנסנו לסוגיה של תהלוכות ניצחון בערים אחרות וזאת הסיבה, אמנם דיברנו רק על עיר הבירה, אבל רצינו את המעמד הממלכתי בתהלוכה.
רחל ברקאי: בעצרת עצמה תמיד יש שר מטעם המדינה וזה עדיין לא עושה את זה ממלכתי וזה גם לא עושה ממלכתי כשיש ראש ממשלה.
רחל ברקאי: זאת אומרת ההגדרה של טקס ממלכתי יש לה מרכיבים שונים, כולל סגל א' וכל מיני דברים שלא כדאי כאן להיכנס אליהם ולכן יש פה איזשהו סוג של דילמה.
רחל ברקאי: אני יכולה רק לומר שלגבי קיומה של העצרת אנחנו מתכוונים יחד עם הוועדה הבינמשרדית לבוא בדברים עם משרד הביטחון לגבי קיומה של העצרת בשנים הבאות.
רחל ברקאי: : אז שוב אני חוזר.
רחל ברקאי: הוועדה צריכה להחליט כמובן האם באמת תהלוכת ניצחון ממלכתית אם באמת המשמעות של תהלוכת ניצחון ממלכתית היא כפי שאמרה כאן נציגת יד ושם לגבי מה המשמעות של זה, כי החוק כרגע בנוסחו קובע שהתהלוכה תהיה תהלוכת ניצחון ממלכתית.
רחל ברקאי: אני חושבת שאם יום הניצחון על גרמניה הנאצית הוגדר כממלכתי אז הנגזרות של הממלכתיות, אין צורך לומר שהתהלוכה היא ממלכתית.
זאב אלקין: אם כדברייך זה לא משנה את הסיטואציה אז בוודאי אין שום בעיה ואנחנו מעדיפים לקבע את זה בניסוח.
מיכאל נודלמן: נציג האוצר נכנס.
מיכאל נודלמן: אתה רוצה להגיד משהו?
יובל יעקובי: עלות תקציבית גבוהה אין פה.
יובל יעקובי: אבל אנחנו גם חושבים שברגע שקבעו שיצוין יום הניצחון אז לא צריך בחוק לכתוב כיצד הוא יצוין.
יובל יעקובי: זאת העמדה של האוצר.
זאב אלקין: אבל יש עמדת ממשלה שהיא אחרת.
זאב אלקין: עמדת ממשלה תמיכה בחוק.
זאב אלקין: רק לתשומת לבך.
זאב אלקין: יושב חבר ממשרד המשפטים.
אבישי פדהצור: אם אני לא טועה היה שם גם סייג שהוא לא קשור לעצם התהליך.
זאב אלקין: שהיא שומרת לעצמה זכות להביא את זה לדיון חוזר.
אבישי פדהצור: אז אפשר למחוק את מה שאמרתי.
מיכאל נודלמן: היועץ המשפטי.
מיכאל נודלמן: : הצעת חוק זיכרון לשואה ולגבורה יד ושם, תיקון מס' 4, תהלוכת ניצחון תשס"ח 2008, תיקון סעיף 2א, סעיף 1 בחוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם תשי"ג 1953, בסעיף 2א', בסופו יבוא בין היתר, בארגון תהלוכת ניצחון ממלכתית אשר תיערך בירושלים.
מיכאל נודלמן: השר לקליטת עלייה ממונה על ארגון תהלוכה כאמור.
מיכאל נודלמן: הצבעה בעד – רוב נגד- אין תיקון מס' 4 נתקבל
מיכאל נודלמן: אני מתחיל את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
מיכאל נודלמן: הנושא היום הצעת חוק מרכז למורשת יהודי אתיופיה.
מיכאל נודלמן: הכנה לקריאה ראשונה.
מיכאל נודלמן: יש פה נציגים.
מיכאל נודלמן: אנחנו דיברנו על הכול.
מיכאל נודלמן: אנחנו מוכנים לעשות קריאה, אבל קודם כול אנחנו קיבלנו מכתבים ממשרד האוצר ומ.מ.
מיכאל נודלמן: על עלות החוק.
מיכאל נודלמן: זה חשוב כדי לדעת אם זה חוק רגיל או חוק תקציבי.
עומר שוורץ: על סמך הנתונים שמופיעים בחוק קשה לתמחר מרכז מורשת.
עומר שוורץ: זאת אומרת אין נתונים כמו גודל הקרקע, המיקום.
עומר שוורץ: יש נתונים כללים על שכר עובדים.
עומר שוורץ: יהיה מאוד מסובך להצמיד תג מחיר על משהו שהוא כל כך אמורפי.
עומר שוורץ: לאור זאת אנחנו הנחנו מספר הנחות.
עומר שוורץ: אפשר להתווכח עם כל אחת.
עומר שוורץ: אנחנו אמרנו כמה ספרים הם יקנו.
עומר שוורץ: אמרנו כל מיני דברים כאלה.
עומר שוורץ: מה יהיה המחיר למטר מרובע.
עומר שוורץ: אפשר להתווכח עם כל אחת ואחת מההנחות האלה.
עומר שוורץ: אנחנו בדקנו מרכזים קיימים.
עומר שוורץ: יש מרכזים שהם קטנטנים והתקציב שלהם הרבה יותר נמוך ממה שיצא לי באומדן.
עומר שוורץ: יש מרכזים שהעלות שלהם היא הרבה יותר גבוהה.
עומר שוורץ: הסקאלה היא עצומה.
עומר שוורץ: אפשר לעשות הכול.
עומר שוורץ: בנינו אומדן.
עומר שוורץ: אני אתן רק את השורות התחתונות.
עומר שוורץ: אנחנו דרך אגב לא הנחנו בנייה.
עומר שוורץ: הנחנו שכירות ושיפוצים רדיקליים.
עומר שוורץ: עלות הקמה של 1.7 מיליון.
עומר שוורץ: שכירות 1.08 מיליון.
עומר שוורץ: הוצאות שכר בקירוב מיליון.
עומר שוורץ: יצא לנו שסך הוצאות התפעול הן כ-3.4 מיליון.
עומר שוורץ: אנחנו נסכם את הכול.
עומר שוורץ: ההקמה והתפעול של מרכז המורשת היא 5.2 מיליון שקלים.
עומר שוורץ: עכשיו אנחנו קיבלנו נתונים נפרדים על אתר הנצחה.
דנה גורדון: זה כולל מוזיאון.
עומר שוורץ: זה כולל מוזיאון אבל לא כולל אתר הנצחה.
עומר שוורץ: שוב, אפשר לריב על הכול.
עומר שוורץ: זה תלוי מה יהיה במוזיאון, יהיה צריך לשמר משהו.
עומר שוורץ: : סליחה, הצעת החוק אינה כוללת מוזיאון.
עומר שוורץ: לפחות בנוסח שלפני.
עומר שוורץ: נכון, נכון.
עומר שוורץ: זה לא כולל מוזיאון.
עומר שוורץ: אני קראתי את הצעת החוק.
עומר שוורץ: המילה מוזיאון לא מוזכרת.
עומר שוורץ: : ארכיון קיים אבל מוזיאון לא.
עומר שוורץ: שוב, אתה יכול לריב על הכול.
עומר שוורץ: : אני לא רב על שום דבר.
עומר שוורץ: אני אומר שאפשר לריב על הכול.
עומר שוורץ: זה רק המרכז.
שירלי אברמי: אפשר להוריד את המוזיאון.
שירלי אברמי: התשובה היא לשאלתך אדוני היושב ראש אפשר להוריד את הוצאות המוזיאון כי כיוון כפי שנאמר כאן בצדק הן לא מופיעות בהצעת החוק.
שירלי אברמי: הן כן מופיעות בתחשיב.