GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: בבקשה יו"ר נתיב.
נעמי בן עמי: תודה רבה על ההזמנה.
נעמי בן עמי: לפני שאני אדבר על פעילות הארגון אני רוצה לפתוח בכמה נתונים.
נעמי בן עמי: אנחנו נקרא לאותה אוכלוסיה שאנחנו מדברים עליה אוכלוסיית היעד כי מדובר על יהודים וזכאים על פי ההלכה.
נעמי בן עמי: לפי האומדנים של נתיב מדובר על 880 אלף כאשר אני חייבת לציין שיש מספרים נוספים.
נעמי בן עמי: האומדן של הסוכנות הוא טיפה יותר גדול, של הג'וינט כמיליון וחצי ואנחנו יכולים ככה להגיע גם לאומדנים של חב"ד שמגיעים ל-4.5 מיליון.
זאב אלקין: מה מקור המידע לאומדנים השונים?
זאב אלקין: על מה זה מתבסס?
זאב אלקין: הרי אומדן מתבסס תמיד על משהו.
זאב אלקין: על מה מתבססים האומדנים שלכם?
מלה תבורי: זה דיון נפרד אבל על מפקדי אוכלוסין של מדינות היעד ומפתח במכונים דמוגרפים.
זאב אלקין: הרי מפקדים אוכלוסין לא מודדים לא את ההערכה ולא את הצפי.
מלה תבורי: אני מבינה שזה יהיה בדיון נפרד ואז נציג את הנתונים.
יוסי ביילין: יש גם דה לה פרגולה שזה 180, משהו כזה.
נעמי בן עמי: לא.
נעמי בן עמי: לא 180.
נעמי בן עמי: בכל אופן ההתפלגות היא 410 אלף לפי ההלכה והשאר זכאים.
נעמי בן עמי: מאפייני האוכלוסייה.
נעמי בן עמי: לרוב עירונית, משכילה, מקצועית ומצליחה כלכלית מה שחשוב לציין.
נעמי בן עמי: המצב הכלכלי הולך ומשתפר.
מיכאל נודלמן: זאת אומרת שהאוכלוסייה חזקה.
נעמי בן עמי: אוכלוסייה חזקה.
אברהם מיכאלי: יש אוכלוסייה שסימנתם אותה שלא כדאי להעלות אותה?
אברהם מיכאלי: זקנים, כל מיני חולים, שלא כדאי להביא אותם לארץ.
נעמי בן עמי: אנחנו ארגון ממשלתי ואנחנו לא יכולים לעשות דבר כזה.
אברהם מיכאלי: השאלה היא מי מסמן את זה.
אברהם מיכאלי: אני יודע שיש סימונים כאלה.
אברהם מיכאלי: השאלה מי עושה את זה.
נעמי בן עמי: לא אנחנו.
מיכאל נודלמן: הם לא יכולים לעשות.
אברהם מיכאלי: מישהו עושה את זה.
מיכאל נודלמן: לא שמעתי.
מיכאל נודלמן: איפה אתה שמעת על זה?
נעמי בן עמי: אנחנו גם לא שמענו על זה.
אברהם מיכאלי: יש נתונים כאלה לא נעימים.
נעמי בן עמי: בכל אופן על המפה הזאת אנחנו יכולים לראות רוסיה 550, בלטיות, ביילרוס, אוקראינה- 210, וכך הלאה רואים את המספרים.
מיכאל נודלמן: מאיפה ברוסיה יש כל כך הרבה יהודים?
נעמי בן עמי: זכאים.
מיכאל נודלמן: תמיד באוקראינה וביילרוס היו יותר.
זאב אלקין: זה השתנה בגלל שפה יש יותר מאוקראינה מאשר ברוסיה זה השתנה שם.
מיכאל נודלמן: לפני מלחמת העולם השנייה ברוסיה היו פחות.
זאב אלקין: יש עלייה והגירה הרבה יותר גדולה מאוקראינה מאשר ביילרוס.
מיכאל נודלמן: אתה רואה איזה הפרש, 550 אלף לעומת 210 אלף.
יוסי ביילין: זה לא הגיוני אתה אומר?
מיכאל נודלמן: אני לא יכול להגיד שזה לא הגיוני.
זאב אלקין: במספרים האבסולוטיים אני חולק לחלוטין אבל זה כבר נושא לדיון נפרד.
נעמי בן עמי: בכל אופן העלייה מאוקראינה וגם ההגירה לגרמניה, קנדה וארצות הברית נעשתה בעיקר מאוקראינה.
נעמי בן עמי: לפני שאנחנו נעבור ליעוד אני רוצה באמת במהירות רבה רק לציין את המגמות המרכזיות שקיימות ואני מבינה שבשבוע הבא אנחנו נדבר על זה בדיון.
נעמי בן עמי: בכל אופן, אנחנו עדים ואני בעצם מתחילה מהסוף, אנחנו עדים לירידה הדרסטית במספר העולים.
נעמי בן עמי: אני כבר מתייחסת למה שציינת.
נעמי בן עמי: וזה נובע משיפור במצב פוליטי וכלכלי.
נעמי בן עמי: גורמי הדחיפה כפי שאנחנו מתייחסים אליהם הולכים ונחלשים.
נעמי בן עמי: חלופות במדינות ההגירה הן חזקות.
נעמי בן עמי: יחד עם זאת אנחנו יודעים שגרמניה בכל אופן בשנתיים האחרונות כמעט ונסגרה אבל עדיין מהווה כמו קנדה וארצות הברית יעד.
נעמי בן עמי: ישראל לא מהווה אלטרנטיבה מושכת.
נעמי בן עמי: זו אמירה כללית.
נעמי בן עמי: זה דיון בפני עצמו.
נעמי בן עמי: בשנים האחרונות אנחנו עדים לכך שישראל פחות מהווה אלטרנטיבה מושכת וזה לאו דווקא בגלל המצב הביטחוני.
נעמי בן עמי: יש לציין פה גם ירידה מישראל בקרב יוצאי ברית המועצות אם כי יחסית למספרים היא לא גדולה, כ-38 אלף יורדים למדינות ברית המועצות לשעבר, לאו דווקא לאותן המדינות שהם עלו מהן.
נעמי בן עמי: דבר נוסף, היחלשות משמעותית של זיקה למדינת ישראל.
נעמי בן עמי: על כך אנחנו נרצה להרחיב אחר כך ולמעשה לשים את הדגש.
נעמי בן עמי: ודבר אחרון, הוא למעשה המשך מתבקש מכך, זה היטמעות והתבוללות של אוכלוסיית היעד שאנחנו מדברים עליה ורק על מנת לשבר את האוזן 80% בקרב האוכלוסייה הם נישואי תערובת.
יוסי ביילין: זה בקצב יותר מהיר מאשר בעבר באופן משמעותי או שזה תהליך?
נעמי בן עמי: זה תהליך.
נעמי בן עמי: הקצב כנראה יותר מהיר.
אביגדור ליברמן: יותר מהיר.
נעמי בן עמי: יותר מהיר אבל זה תהליך.
נעמי בן עמי: בעקבות הוועדה הבינמשרדית שהתקיימה בשנה שעברה וסיימה את עבודתה בחודש יולי אנחנו חידדנו דברים מסוימים ואני לא ארחיב אבל אני רוצה לציין מספר דברים שקשורים ליעוד של ארגון נתיב.
נעמי בן עמי: לעודד ולסייע לעלייתם למדינת ישראל של יהודים וזכאי עלייה יוצאי מדינות חבר העמים, לחזק את זיקתם לישראל לציונות וליהדות, להנחיל מסרים לאומיים ותרבותיים.
אברהם מיכאלי: אפשר קצת לפרט במה זה מתבטא?
נעמי בן עמי: אנחנו נרחיב אחר כך בכל דבר.
נעמי בן עמי: מכאן נגזרים התפקידים של נתיב.
נעמי בן עמי: עידוד וסיוע לתהליכי העלייה והגברת הזיקה לישראל, קביעת זכאות העלייה, גיבוש הערכות מצב בהסתמך על ריכוז מידע ונתונים על אוכלוסיית היעד עליה אנחנו מדברים, סיוע בגיבוש מדיניות הממשלה כלפי אותה אוכלוסיית יעד, הקמת תשתית פיזית וארגונית בחבר המדינות המאפשר את העברת המסר הישראלי ציוני עם הדגש על ציוני.
נעמי בן עמי: לפני שאנחנו נרחיב עוד כמה מילים על נתיב.
נעמי בן עמי: הניסיון ובקיאות רבת שנים בשטח בפעילות בקרב אוכלוסייה דוברת רוסית, יכולת התאמה ופעולה במציאות דינמית ומשתנה, פרישה רחבה בפריפריה, גם במקומות לא מרכזיים, מאגרי מידע אודות העולם היהודי לרבות יכולות טכנולוגיות מתקדמות.
נעמי בן עמי: נתיב כגוף הוא גוף בעל סמכות בלעדית להנפקת אשרות קונסולריות ולנתיב מיומנות רבת שנים בבדיקת המסמכים.
נעמי בן עמי: אני מציעה שנעבור עכשיו לפרישה שלנו ואז נתמקד יותר בפעילות.
רונן רפאל: בוקר טוב אדוני היושב ראש.
רונן רפאל: מכובדי, שמי רונן רפאל, סגן ראש נתיב.
רונן רפאל: פעילות נתיב בשטח מבוססת על מערך של 20 שליחים ב-11 מרכזי תרבות בשטח ועוד קונסולים ניידים.
רונן רפאל: אנחנו מדברים על ברית המועצות לשעבר, מדינות חבר העמים, כאשר אנחנו פרושים למעשה ב-4 אזורים עיקריים שמופיעים כאן עד כמה שאפשר לראות בעין.
רונן רפאל: 15 מדינות ברית המועצות לשעבר ולמעשה יש לנו נציגות כמעט בכל מדינה ואיפה שלא יש לנו נגישות אליה מבחינה דיפלומטית.
רונן רפאל: נציגי נתיב בשטח בתיאום כמובן מלא ובכפיפות עם משרד החוץ וכל הפעילות הדיפלומטית מתואמת באופן מלא.
רונן רפאל: הפרישה או החלוקה הגיאוגרפית שלנו היא על בסיס 4 אזורים.
רונן רפאל: בשקף אני אתחיל מימין, אזור קווקז ואסיה, המדינות המסומנות בחלקן יש מרכזי תרבות שלנו, בחלקן נגישות אליהן, כאשר כרגע באזור של הנציג שלנו באוזבקיסטן, טורקמנסטן זו הנקודה שקשה לנו להגיע אליה בשנה האחרונה, קשה לנו זה אומר שאנחנו לא מצליחים להגיע עקב הסכמים שאני מקווה שבסוף החודש הזה יאושרו, משרד החוץ והממשלה שם.
רונן רפאל: הגשת כתב אמנה, אני מקווה שזה יקרה בשבוע הבא ואז גם הנציג שלנו יוכל להיכנס לשם ולטפל באוכלוסייה שנמצאת שם.
אברהם מיכאלי: מה זאת אומרת נגישות?
אברהם מיכאלי: יש איש קבוע שיושב בקזחסטן, טג'יקיסטן, קירגיסטן, או שזה נייד.
אברהם מיכאלי: טורקמנסטן , יש לכם כרגע בעיה.
יוסי ביילין: קזחסטן.
רונן רפאל: הבעיה בטורקמנסטן.
נעמי בן עמי: בטשקנט יושב איש קבוע ששולט על כל האזור.
רונן רפאל: כפי שמצוין בשקף איפה שכתוב מרכז יש נציגות קבועה שלנו ומתחת זה אזורים שקשורים וכפופים לעבודת השליח שלנו שם.
רונן רפאל: אוקראינה-מולדובה, עם 5 נקודות באוקראינה ומולדובה, 5 מרכזי תרבות שלנו ושליחים שאחראים גם על המרכז עצמו וגם על הפריפריות.
רונן רפאל: רוסיה וביילרוס, תיחום אזור אחד שלנו והמקומות שמופיעים מתחתם, ואזור שאנחנו קוראים מערב הבלטיות, ובמקרה הזה גם גרמניה, על פי החלטת הממשלה, ובימים אלו מסתיים קורס השליחים שלנו והשליחה המיועדת לגרמניה אחרי פגישה שלנו עם הקהילה היהודית כרגע מתוכננת להצטרף לקהילה היהודית בהמבורג ולעבוד שם במרכז תרבות.
רונן רפאל: בסוף חודש אוגוסט הקהילה היהודית תחליט סופית אם היא רוצה את החיבור הזה.
רונן רפאל: אני מזכיר שזה מיזם משותף של נתיב, הסוכנות היהודית והקהילה היהודית בגרמניה.
רונן רפאל: יישרנו את כל ההדורים בעניין וכרגע ראש הקהילה מר הרצברג שם נתן תשובה חיובית מבחינתו.
רונן רפאל: הוא צריך עוד לאסוף את חבר המנהלים שלו ואני מקווה שבסוף אוגוסט תהיה לנו תשובה סופית, ובספטמבר נוכל כבר להגיע גם לגרמניה.
רונן רפאל: זה מבחינת אזורי הפעילות.
רונן רפאל: השקף הקצת עמוס כאן מציג עקרונות לפעילות שלנו במרחב חבר העמים.
רונן רפאל: ציינה ראש נתיב את הדור שהולך ופוחת תרתי משמע, זה דור ולא יותר מבחינת פרק הזמן אנחנו חייבים למצות עד כמה שאפשר את הקשר שלנו עם אוכלוסיית היעד.
רונן רפאל: כשאני אומר למצות זה מתחיל מלמפות.
רונן רפאל: אנחנו לא מכירים את כל אוכלוסיית היעד ואנחנו רוצים להכיר אותה.
רונן רפאל: אנחנו רוצים להכיר יותר ממה שקיים היום סביב מרכזי תרבות וסביב הפעילות שקיימת בכלל של מדינת ישראל בשטח, וזה תהליך שהתחיל כבר לפני כשנה וחצי ואנחנו ממשיכים גם למפות אותו בנתונים, למפות בפעילות, ליצור את הקשר והזיקה למדינת ישראל בצורה יותר הדוקה ולאורך זמן.
אברהם מיכאלי: איך שונים הנציגים השונים במדינות השונות, אם אתה מגיע למדינה מסוימת מי שהאיש שעומד מולכם?
אביגדור ליברמן: עדיף שאנחנו נדבר אחר כך.
אביגדור ליברמן: שהוא יסיים את הסקירה.
רונן רפאל: אז זה עיקרון ראשון שלנו ואנחנו פונים לקהל הפוטנציאל שהוא קרוב למיליון כפי שצוין קודם ומנסים להגיע כמה שיותר.
רונן רפאל: הפניית מקסימום זכאי עלייה לתוכניות.
רונן רפאל: יש הרבה תוכניות.
רונן רפאל: לא כולן דרך נתיב, הן גם דרך גופים אחרים שאנחנו בקשר איתם ואנחנו לוקחים על עצמנו להביא כמה שיותר מאותו פוטנציאל שעליו דיברנו לתוכניות שיוצרות קשר וזיקה עם מדינת ישראל.
רונן רפאל: יש לא מעט תוכניות ממשלתיות ואני חושב שהחיבור שמחד, להביא כמה שיותר לביקורים במדינת ישראל ומאידך, להביא את מדינת ישראל לשם, זה האתגר המרכזי שאיתו אנחנו מתמודדים.
רונן רפאל: איסוף וניהול הידע הרלוונטי לטובת מקבלי ההחלטות במדינת ישראל.
רונן רפאל: זה ממשיך להיות אחד המוקדים העיקריים.
רונן רפאל: זה צוין גם קודם בחוזקות ואנחנו ממשיכים למעשה לקיים את מאגרי המידע הרלוונטיים שלנו מחומרים גלויים ומביאים כמובן לקבלת החלטות במדינת ישראל.
רונן רפאל: טיפול הקונסולרי.
רונן רפאל: שליחי נתיב אחראים על האשרות הקונסולריות לעלייה למדינת ישראל.
רונן רפאל: אנחנו עוסקים בה גם בביקורים במדינת ישראל דוגמת "תגליות" ופעילות של בני נוער וזה נעשה על ידי השליחים שלנו שהם גם מאושרים להנפקת אשרות קונסולאריות.
רונן רפאל: יצירת קהילות עניין.
רונן רפאל: אנחנו זיהינו במרוצת השנים האחרונות כמובן את הדור ההולך ופוחת אבל גם את הצורך לאגד או ליצור איזשהן קהילות.
רונן רפאל: אנחנו קוראים להן קהילות עניין.
רונן רפאל: אנחנו רואים בקבוצות כמו אפילו "תגלית" חבר'ה צעירים שבאים לביקור של 10 ימים אנחנו תופסים אותם כקבוצת עניין או כקהילה שאנחנו מנסים לשמר איתה את הקשר לאורך זמן.
רונן רפאל: את אותה קבוצה לעניין אחר כך בפרויקט של "מסע" לחצי שנה במדינת ישראל, ועוד פעילויות נוספות עם מרכז התרבות שלנו, פעילויות לחקר המורשת שם במדינות חבר העמים, רוצה לומר זה לא אוספים אותם כקבוצה ואחרי זה מקווים שחלק יעשו עלייה.
רונן רפאל: מכבדים וגם מאתגרים אותם, גם אינטלקטואלית וגם אישית ומנסים להגיע כמעט לכול אחד, או בטח לקבוצת עניין ולקיים איתה דיאלוג שוטף לאורך זמן ולא קדימה עשיתם תגלית אז אולי תעלו לארץ, אלא לכבד יותר את הדיאלוג הזה ולקשור אותם לתוכניות ארוכות טווח שאנחנו מקווים שגם יביאו אותם למדינת ישראל וכמה שיותר מהם.
רונן רפאל: דוגמה נוספת לקהילות עניין שכאלה זה סמינרי משפחות שאנחנו עורכים לאורך השנה מספר מפגשים, קבוצות של כעשרים משפחות, לאורך השנה 3 או 4 מפגשי סופשבוע ארוך ופגישות במרכזי התרבות ובסיומן אנחנו מקווים בסופו של תהליך גם להביא אותם לסיור אחד בישראל, לדעת להתאים את עצמנו גם להם, לצרכים שלהם, וליצור איזושהי זיקה גם לקליטה שלהם כאן.
רונן רפאל: נתיב אישי.
רונן רפאל: דרך חיבור למשרדי הממשלה השונים.
רונן רפאל: משרדה הקליטה לדוגמה.
רונן רפאל: אבל להיכנס לתחום שלוקח קבוצות מסוימות עם תחומי עניין מסוימים או אפילו אנשים באופן פרטני ומוודא בתיאום כמובן עם משרדי הממשלה השונים שתהליך ההגעה והקליטה שלהם יותר טוב, יותר תומך.
רונן רפאל: שיתופי פעולה בהקשר לשאלתך מקודם.
רונן רפאל: אנחנו גוף ממשלתי.
רונן רפאל: הפעילות שלנו מאושרת ומתואמת כמובן ברמה של הרשויות במדינות שאנחנו עובדים.
רונן רפאל: עם כולן.
רונן רפאל: בין ארגונים, עם הסוכנות היהודית.
רונן רפאל: בשנה האחרונה שוב בהמשך לוועדה בין-משרדית שהייתה ונתנה את המלצותיה אנחנו בתהליך עם הסוכנות היהודית.
רונן רפאל: הוא בא לביטוי גם במיזם המשותף בגרמניה וגם עד סוף השנה הזו בחיבור שני מרכזי תרבות באוקראינה, אודסה וחרקוב, ופעילות משותפת מגוונת שממש בתקופה הזו יש ועדות שלנו שפורטות את הפרטים של העניין הזה.
רונן רפאל: אני חייב לציין שבשטח זה קיים.
רונן רפאל: זה קיים, זה עובד.
רונן רפאל: אנחנו מנסים לסדר את זה ולארגן את זה בצורה יותר יעילה.
רונן רפאל: זה מבחינת העקרונות של הפעילות שלנו.
רונן רפאל: אני לא פורט כול אחד מהם.
רונן רפאל: אבל אני חושב שהצגנו את מרבית הדברים.
רונן רפאל: עד כאן, אם יש שאלות לגבי הפעילות.
אביגדור ליברמן: אני יותר משאלה.
אביגדור ליברמן: אני רוצה להעיר הערה.
אביגדור ליברמן: זו הערה שאתם חייבים להפנים אותה לפחות כמו שאני מבין את המצב מה שקורה בברית המועצות לשעבר.
אביגדור ליברמן: כשהגדרתם מה הייחודיות של נתיב, יש לה ייחודיות אחת ויחידה, הוא גוף היחיד שמייצג את מדינת ישראל ברחבי ברית המועצות.
אביגדור ליברמן: היום לצערי מה שאנחנו רואים, התמונה במדינות חבר העמים היא עגומה.
אביגדור ליברמן: יש המון ארגונים שרובם מתחרים אחד בשני במדינת ישראל ובעיקר פועלים להנציח את הקהילות שם.
אביגדור ליברמן: לא להעלות אותן ארצה אלא להנציח את הקהילות שם.
אביגדור ליברמן: כל מהות הקיום של נתיב זה ייצוג של מדינת ישראל שם ומאבק לעלייה.
אביגדור ליברמן: לא להשאיר אותם שם.
אביגדור ליברמן: זה שאנחנו הפכנו לגורם שוליים בחבר העמים ולא מצליחים להוביל, להחליט, להכריע, זה פשוט גורם שם לעוגמת נפש גם למדינות עצמן.
אביגדור ליברמן: אם אני מסתכל היום למשל על מולדובה.
אביגדור ליברמן: הקהילה מנהלת משפט ססגוני בכלי התקשורת מול הג'וינט בבית משפט מחוזי ומקומי ועליון, וכבר שגריר אמריקאי מעורב ולחצים פוליטיים.
אביגדור ליברמן: מדינת ישראל לא מתערבת בכלל.
יוסי ביילין: על מה המשפטים?
אביגדור ליברמן: על השליטה באיזשהו נכס שם.
אביגדור ליברמן: המדינה השאירה לקהילה היהודית איזשהו נכס.
אביגדור ליברמן: אז הג'וינט הביא תורמים והקהילה רוצה בחזרה הכול, אבל אני ביקרתי לא מזמן במולדובה ושאלתי, מה אתם עושים?
אביגדור ליברמן: אתם לא מסוגלים לדפוק על השולחן ולעשות סדר?
אביגדור ליברמן: מה אני צריך להתערב במלחמות היהודים.
אביגדור ליברמן: לא חסר לי מלחמות שלי.
אביגדור ליברמן: זה שמדינת ישראל לא מסוגלת פה לתת טון ולהעמיד כל אחד במקומו, גם אומר דרשני.
אביגדור ליברמן: הדבר השני.
אביגדור ליברמן: תופעה נוספת.
אביגדור ליברמן: אז לא מספיק שיש לנו את מלחמות היהודים כמו ג'וינט, חב"ד, משרד החינוך, אורט ישראל, הסוכנות, קרן קיימת, קרן היסוד, לא יודע עוד כמה ארגונים שמה מעורבים, כרגע מי שיותר נותן את הטון זה דווקא ארגונים שהם בעיקר הקים אותם הקרמלין או באישור הקרמלין או אחרים.
אביגדור ליברמן: יש את הרק ויש את הווק ויש את הקונגרס היהודים דוברי רוסית.
אביגדור ליברמן: אנחנו איכשהו באמת שמה היום הפכנו למשהו בשוליים.
אביגדור ליברמן: עוד פעם, מדינת ישראל אם היא רוצה לשמור את הקהילה הזאת, הרי אמרתי לא פעם אבסורד שבתקופת מסך הברזל הקהילה היהודית בברית המועצות הצלחנו להפעיל אותה לטובת מדינת ישראל.
אביגדור ליברמן: היום מפעילים אותה כנגד מדינת ישראל ברוב המקרים, בנושא האיראני, בנושאים אחרים.
אביגדור ליברמן: מדינת ישראל צריכה לקבל החלטה אחת פשוטה.
אביגדור ליברמן: יש גוף אחד שהוא מנתב ומנווט את כל הנושא הזה.
אביגדור ליברמן: זה נתיב.
אביגדור ליברמן: אני יודע שבמשרד האוצר ובמשרד החוץ ובסוכנות ואחרים היו מספיק גורמים שרצו להספיד ולקבור את נתיב.
אביגדור ליברמן: אני חושב להיפך.
אביגדור ליברמן: כל הגופים היום כולל הסוכנות ותסלחו לי, הם היום עוסקים בשטויות.
אביגדור ליברמן: אין להם מה לעשות.
אביגדור ליברמן: אין תוכן מרכזי.
אביגדור ליברמן: כשאני שואל מה התכנים של כל הארגונים?
אביגדור ליברמן: במה אתם עוסקים?
אביגדור ליברמן: מה התוכן המרכזי?
אביגדור ליברמן: אז כל אחד מחפש את התעסוקה באופן מלאכותי על מנת להעסיק את עצמו.
אביגדור ליברמן: לאף גוף אין למעשה תוכן מרכזי.
אביגדור ליברמן: על מה הוא נשען, מה הוא עושה שם בברית המועצות.
אביגדור ליברמן: כל אחד ממציא פעילות כדי להצדיק את קיומו.
אביגדור ליברמן: מכל היוזמות הדבר היחידי, אני חייב לציין, מה שאני שומע בשטח זה תגלית.
אביגדור ליברמן: לתגלית יש פידבק מצוין והנוער שמגיע לכאן במסגרת תגלית הוא חוזר עם הרבה סימפטיה.
אברהם מיכאלי: כמה משתתפים בתגלית לצערנו?
אברהם מיכאלי: כמה מצליחים להגיע?
אביגדור ליברמן: יותר ויותר.
אביגדור ליברמן: וזה באמת אחת היזמות שצריך לעודד ולחזק.
אביגדור ליברמן: כרגע באמת אני לא רואה שום טעם בקיומן של פעילויות נפרדות של משרד החינוך, של הסוכנות, ושל לשכת הקשר נתיב.
אביגדור ליברמן: אין שום הצדקה.
אביגדור ליברמן: במקרה הטוב הם מתחרים אחד בשני, במקרה הגרוע מפריעים ונלחמים אחד בשני.
אביגדור ליברמן: השילוב האמיתי, שיתוף הפעולה האמיתי הוא בשוליים, יותר ברמה מקומית וברמה של ההנהגה יש תחרות סמויה.
אביגדור ליברמן: כשאני אומר מה זה התוכן האמיתי, מה התוכן העיקרי שחייב להיות שאנחנו צריכים לקחת כאתגר הוא רק אחד ויחיד, מה עושה ג'וינט, מה עושים כל הארגונים, לוקחים את השכבה הכי חלשה, הוותיקים ועוסקים בעבודה סוציאלית.
אביגדור ליברמן: ארגוני חסד למיניהם, קצת עוזרים בכלכלה, במזון, בכל מיני חגים.
אביגדור ליברמן: אדם מגיע לכל מרכזי הפעילות של הגופים הישראלים או היהודים, זה גם, זה בעיקר באים פנסיונרים שאין להם הרבה מה לעשות, אין להם הרבה תעסוקה, אז מבחינתם זה בילוי זמן.
אביגדור ליברמן: ואנחנו מפסידים שתי שכבות הכי חשובות, דור הביניים שלדעתי חשיפה שלו לפעילות יהודית ישראלית היום פחות מ-10%, וכמובן גם הנוער, הצעירים.
אביגדור ליברמן: ועם כל ההערכה שלי לוותיקים ולגמלאים אנחנו חייבים לשמור את אותם צעירים, אותם מוכשרים, את אותה הנהגה עתידית, אותם אנשים שמצליחים שם בתוך החברה.
אביגדור ליברמן: הם למעשה לגמרי מנותקים מפעילות ישראלית כלשהי.
אביגדור ליברמן: הם איכשהו יוצרים לפעמים כמו באוקראינה בצורה יותר מוצלחת פעילות עצמית.
אביגדור ליברמן: פה נלחמים אחד בשני.
אביגדור ליברמן: כל אחד מקים בית כנסת משלו, כל אחד מביא רבי משלו.
אביגדור ליברמן: אני לא יודע כמה רבנים יש בקייב שלושה או ארבעה?
נעמי בן עמי: חמישה.
אביגדור ליברמן: חמישה, וכל אחד שמה נלחם על המרחב מחיה שלו.
מיכאל נודלמן: הכול אנרכיה שם.
אביגדור ליברמן: הכול אנרכיה שם וכל אחד עם הבית כנסת שלו עם הרב שלו.
אביגדור ליברמן: ומדינת ישראל לא מתערבת.
אביגדור ליברמן: אסור שאנחנו ניתן לאנרכיה הזאת גם להשתולל שם.
אביגדור ליברמן: לא מספיק שיש לנו אנרכיה כאן במדינת ישראל אז אנחנו מייצאים אותה גם לקהילות היהודיות.
אביגדור ליברמן: מישהו חייב להיות גורם מרכזי שהוא כתובת, שכולם יודעים.
אביגדור ליברמן: מההתרשמות שלי גם היהודים בעצמם מבינים שהגיעה הזמן שתהיה כתובת מרכזית שתוכל להכריע וגם השלטונות.
אביגדור ליברמן: השלטונות במבוכה.
אביגדור ליברמן: יצא לי לדבר גם במולדובה, באוקראינה.
אביגדור ליברמן: ברוסיה הם רוצים לשלוט לבד.
אביגדור ליברמן: ברוסיה זו המדינה היחידה שאומרת, זה היהודים שלנו, אנחנו נפעיל אותם.
אביגדור ליברמן: אבל גם באוקראינה הם במבוכה.
אביגדור ליברמן: ואנחנו לא מבינים ברבנים.
אביגדור ליברמן: יש פה ריב מי מייצג את היהודים.
אביגדור ליברמן: תחליטו אתם.
אביגדור ליברמן: אני חוזר למהות.
אביגדור ליברמן: מה הקונספט המרכזי?
אביגדור ליברמן: יש את החבר'ה הצעירים ויש את הילדים.
אביגדור ליברמן: הקונספט המרכזי חייב להיות סביב החינוך הישראלי.
אביגדור ליברמן: אנחנו חייבים, משרד החינוך מבחינתו, כל הפעילות הזו בחפציבה זה נטל.
אביגדור ליברמן: משרד החינוך לא רוצה את זה, לא מבין את זה.
אביגדור ליברמן: משרד החינוך מפעיל תוכניות של משרד החינוך הישראלי ברחבי ברית המועצות לשעבר.
יוסי ביילין: שזה נקרא חפציבה?
אביגדור ליברמן: כל הפרויקט נקרא חפציבה.
אביגדור ליברמן: ההתרשמות שלי ואני עשיתי שם סיור מיוחד ודיברתי גם עם שכבת הביניים.
אביגדור ליברמן: ותבינו מה זה שכבת הביניים באוקראינה או ברוסיה.
אביגדור ליברמן: היום זה אלפי אנשים בגילאים בין 40 ל-55 שהם לא כולם אוליגרכים אבל לכולם יש מ-50 מיליון דולר ומעלה.
אביגדור ליברמן: הם כן דואגים לחינוך של הילדים שלהם.
אביגדור ליברמן: זה דבר הכי חשוב.
אביגדור ליברמן: רובם מחזיקים את הילדים בבתי ספר אמריקאים, בריטים או בחוץ לארץ.
אביגדור ליברמן: דיברתי איתם, תראו אם מדינת ישראל היתה מקימה בית ספר ברמה של בית ספר אמריקאי.
אביגדור ליברמן: הם אמרו,
אביגדור ליברמן: אנחנו היינו שמחים.
אביגדור ליברמן: היינו לא רק מעבירים את הילדים שלנו לשם, היינו גם מממנים את זה.
אביגדור ליברמן: אנחנו לא מסוגלים להקים את זה אבל אנחנו מסוגלים לממן.
אביגדור ליברמן: מבחינתנו זו גם פעילות.
אביגדור ליברמן: זו דרך לקשור גם את גיל הביניים שהוא בעל ממון, עמדה והשפעה, וגם את הילדים.
אביגדור ליברמן: גם את הדור הצעיר.
אביגדור ליברמן: גם את הילדים מכיתה א' עד כיתה י"ב.
אביגדור ליברמן: ולתת להם באמת חינוך הכי טוב והכי זול.
אביגדור ליברמן: במחיר הכי זול.
אביגדור ליברמן: כי לא יכול להיות שיש גם בתי ספר ישראלים ואני מסתכל על כל הילדים של כל השליחים הישראליים כולם לומדים בבתי ספר אמריקאים.
אביגדור ליברמן: אני עוד לא ראיתי ילד אחד שהוא בן של דיפלומט ישראלי שלומד בבית ספר ישראלי או יהודי.
חנן אחיטוב: אבל אין.
אביגדור ליברמן: יש עדיין, פרטיים.
חנן אחיטוב: אין בית ספר ישראלי.
אביגדור ליברמן: יש בתי ספר יהודים.
אביגדור ליברמן: יהודים יש כמה וכמה בקישינב, יש כמה וכמה בקייב.
אביגדור ליברמן: אבל אין בית ספר ישראלי.
אביגדור ליברמן: אבל אכן הגיע הזמן.
אביגדור ליברמן: התוכן המרכזי, מדינת ישראל צריכה לקבל 2 החלטות, אחד, שגורם אחד ויחידי מרכזי שכולם כפופים אליו שהוא בעל סמכות בתחום הזה זה נתיב.
אביגדור ליברמן: דבר שני, שפעילות התוכן המרכזי במקום להמציא פעילות סוציאלית כזו או אחרת שהיא מבורכת וג'וינט ימשיך להתעסק בזה ומדינת ישראל לא צריכה להתעסק בזה, אלא הפעילות המרכזית אנחנו חייבים לרתום את הילדים ואת דור הביניים לפחות לאותה חשיפה של פעילות ישראלית יהודית.
אביגדור ליברמן: ודרך אחת ויחידה זו להקים מערכת חינוך הכי טובה ברחבי ברית המועצות לשעבר.
אביגדור ליברמן: לעשות את זה רק באמצעות נתיב.
מיכאל נודלמן: איך אפשר להקים מערכת כזו?
מיכאל נודלמן: כי אנחנו בישראל לא יכולים להקים מערכת כזו.
אביגדור ליברמן: תשמע, אני חזרתי מאנגליה.
אביגדור ליברמן: אני ראיתי את בתי הספר היהודיים באנגליה.
אביגדור ליברמן: עכשיו פתחו בית ספר חדש בלונדון ל-3000 ילדים.
אביגדור ליברמן: זה יותר קרוב לאיזשהו קולג' אנגלי פרטי בדגם הכי גבוה מאשר לבית ספר ישראלי.
אביגדור ליברמן: דווקא בחוץ לארץ אנחנו הרבה יותר מצליחים בתחום הזה ברוב המדינות.
יוסי ביילין: זה לא אנחנו עושים.
אביגדור ליברמן: גם שמה בברית המועצות לשעבר היום לקהילה אין את הידע.
אביגדור ליברמן: אין לה את הכלים.
אביגדור ליברמן: יש לה את הכסף ויש לה נכונות.
אביגדור ליברמן: מדינת ישראל חייבת להיות פה היזם.
אביגדור ליברמן: לדעתי הם ישמחו להקים ועד הורים וועד תמיכה.
אביגדור ליברמן: הם גם מחפשים איזושהי פעילות שתעניין אותם.
אביגדור ליברמן: הפעילויות שאנחנו עושים במרכז הישראלי הן לא הפעילויות שאתה יכול לרתום באמצעותן אותם אנשים בני ארבעים, חמישים שהם משכילים, עשירים ויש להם מספיק מעמד בקהילה ויש להם מספיק תעסוקה.
אביגדור ליברמן: פה בנושא חינוך של הילדים שלהם על חינוך יהודי איכותי הם כן היו שמחים.
אביגדור ליברמן: זה כל האבסורד.
אביגדור ליברמן: הנכונות שם היא אדירה.
אביגדור ליברמן: ישבתי עם כמה קהילות, עם כמה וכמה אנשים, הנכונות היא אדירה.
אביגדור ליברמן: חייבת פה להתקבל החלטה ברורה.
אביגדור ליברמן: אני דיברתי גם עם נציגי משרד ראש הממשלה בנידון, כמו תמיד.
אביגדור ליברמן: יש הרבה רצון, הרבה הבנה, אבל שום יכולת לקבל החלטה וליישם שום דבר.
אביגדור ליברמן: אבל זה לפחות כוועדה אני אשמח אם לפחות נאמץ את הדגם הזה.
אביגדור ליברמן: לקחת קודם כל תחת הטיפול כל אותו מרחב אוכלוסיה בין גיל 6 עד 56 שהוא למעשה כולו מחוץ לפעילות יהודית.
אביגדור ליברמן: כמו איטון קולג' באנגליה שזה כור ההיתוך של המנהיגות, עובדי המדינה, ככה יש לנו את ההזדמנות להקים משהו כמו איטון קולג', כמו בתי ספר אמריקאים ברחבי ברית המועצות לשעבר, בהנחיה שלנו, בהנהגה שלנו, בכסף מקומי, וזו לדעתי הפעילות היחידה שכול האוליגרכים והעשירים לא יפחדו לתת כסף.
אביגדור ליברמן: לכל שאר הפעילויות הישראליות הן יפחדו.
יוסי ביילין: כל הנושא של Day Schools בעולם היהודי הוא נושא מרכזי לגבי החינוך.
יוסי ביילין: הוא נושא מרכזי קודם כל באמריקה עם מספר הרבה יותר גדול של יהודים, וזה לא מתרומם בגלל הכסף.
יוסי ביילין: אתה מדבר על אנגליה.
יוסי ביילין: אנגליה זה דבר מעניין.
יוסי ביילין: בגלל יוזמות מקומיות פתאום צצים בתי ספר יומיים לילדים.
יוסי ביילין: עדיין מדובר בהרבה מאוד כסף.
יוסי ביילין: שאלה גדולה אם אפשר להקים דבר כזה דווקא בברית המועצות לשעבר בכסף של אנשים פרטיים מעטים ולהיות תלוי לחלוטין בהם.
יוסי ביילין: כי יכול להיות שבאחד המקומות יש אפשרות לדבר כזה, במקומות אחרים אין.
יוסי ביילין: ואותו אדם במקום זה הוא יקנה קבוצת כדורגל או משהו אחר יהיה לו בראש אז פתאום אין לך בית ספר.
אביגדור ליברמן: זה לא מדובר בבודדים.
אביגדור ליברמן: מדובר בעשרות אלפי איש שיש להם יכולת כספית מפליגה.
יוסי ביילין: הלוואי.
יוסי ביילין: לפי דעתי זה כמעט מפתח.
יוסי ביילין: בכל מקום שבו אפשר להקים בית ספר יומי יש סיכוי להמשכיות יהודית.
יוסי ביילין: ויש כל מיני בתי ספר, דתיים, חילוניים.
יוסי ביילין: באנגליה למשל מדובר על בתי ספר חילוניים שזה דבר מדהים כי בדרך כלל בתי הספר היומיים הם דתיים.
יוסי ביילין: לאנשים חילוניים שזה הרוב הם לא רוצים לשלוח את הילדים לבתי ספר דתיים בהכרח.
יוסי ביילין: זה דבר אחד לגבי החינוך.
יוסי ביילין: לגבי נתיב.
יוסי ביילין: חשבתי שאחרי החוזקות יוצגו החולשות של נתיב.
יוסי ביילין: אני לא אומר את זה בחיוך.
יוסי ביילין: אני חושב שלפני הוועדה צריכים להציג גם את הדבר הזה.
יוסי ביילין: אם יש בעיניכם חולשות ויש.
יוסי ביילין: נתיב קיים היום בעיקר מפני שהוא קיים.
יוסי ביילין: אני לא מעלה על דעתי שמדינת ישראל היתה מקימה את נתיב אחרי 89.
יוסי ביילין: היתה זקוקה לכלי מסוים אחר אבל היא לא היתה מקימה אותו.
יוסי ביילין: (א) הוא שם, (ב) הוא יעיל.
יוסי ביילין: הוא הוכיח את עצמו.
יוסי ביילין: הצדקת הקיום העיקרית של נתיב זה שבהשוואה לארגונים אחרים בלי לפגוע במישהו אחר הוא יותר טוב ויותר יעיל.
יוסי ביילין: אנשים מקצועיים עם מוטיבציה, עם יכולת.
יוסי ביילין: ואני מוכרח לומר גם שהייתי במשרד החוץ וראיתי את אנשי נתיב מול אנשי משרד החוץ אז כמה שזה ארגונית היה לי משונה שנתיב בשלב מסוים מדבר כבר לפני די הרבה שנים, בשנות התשעים הראשונות, נתיב למעשה שלט בברית המועצות לשעבר ותחת המטריה שלו פעלו השגרירים שהיו פחות מנוסים ופחות הכירו את המערכת מאשר נתיב.
יוסי ביילין: אנשי נתיב היו מסתובבים בחצרות השליטים למיניהם בקלות.
יוסי ביילין: לשגריר עד שהוא קיבל פגישה לקח זמן.
יוסי ביילין: זה יצר עוינות גדולה בין משרד החוץ לבין נתיב אבל כולנו היינו צריכים להודות.
אביגדור ליברמן: מתח, תחרות.
יוסי ביילין: היתה עוינות.
יוסי ביילין: יש פה אנשים שמכירים את זה היטב.
יוסי ביילין: אבל אמרנו קודם כל המטרה היא שאפשר יהיה לעשות הדברים שאנחנו רוצים בהם ולכן נתיב נותר.