GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יערה למברגר: אני לא יודעת מה שר המשפטים אמר, אני אומרת את העמדה המקצועית.
שלמה אקלה: אם זו השקפת השר, אני אומר לך: למרות שהוא מהמפלגה שלי אני לא מקבל את דעתו.
יערה למברגר: אני אומרת את העמדה המקצועית של משרד המשפטים והעמדה הזאת באה לידי ביטוי, כמו שאמרנו, בהצעת חוק ממשלתית.
יערה למברגר: אני יודעת שפעמים רבות אתם שומעים שיש הצעות חוק ממשלתיות בעבודה.
יערה למברגר: פה מדובר באמת בשלב עבודה מתקדם, ורק כדי להוכיח את זה, הוועדה הזאת בתמיכה של ועדת שרים מלפני מספר חודשים.
יערה למברגר: בתקופה הזאת אנחנו עובדים על שלב הנוסחות הסופית.
יערה למברגר: מדובר בהצעה מורכבת, בין היתר כדי שנוכל לתת מענה הולם למורשות שונות ולתת את המסגרות.
יערה למברגר: אם אנחנו כבר עושים מסגרת אחת, שתהיה שלמה ומלאה.
יערה למברגר: חשבנו שנוכל לסיים את זה אפילו השבוע.
יערה למברגר: פשוט חשבנו שזה יהיה השבוע על שולחן הכנסת.
יערה למברגר: זה כנראה יהיה בשבוע הבא או שבוע שאחריו, ואנחנו באנו כדי להגיד לכם את הסיבה.
יערה למברגר: הסיבה היא בדיוק בגלל שעברו מספר חוקים ספציפיים – ציינו פה את בוכרה ולוב, שלהם יש מורשות שלהם - ישנם מספר חוקים ספציפיים שהכנסת חוקקה לאחרונה – חוק המורשות מציע לבטל אותם ולשלב בהסדר הכולל.
יערה למברגר: אנחנו פשוט רוצים לעשות הסדר חכם יותר לעניין הוראות המעבר.
יערה למברגר: כיוון שיש נכסים, התחייבויות, עובדים, מינויים, אנחנו לא יכולים פשוט להתעלם מהמציאות בשטח ואנחנו רוצים לתת הסדר חכם יותר לעניין הזה.
יערה למברגר: לכן זה ממש בשלבים הסופיים.
יערה למברגר: אני רק רוצה לציין שיש מספר דו ספרתי – אני אפילו לא אנקוב במספר – של הצעות חוק של מורשות נוספות שנתקלתי בהן, שעלו לוועדת שרים ושהוציאו חברי כנסת בזמן האחרון.
יערה למברגר: עמדת הממשלה ככלל הייתה עמדה של התנגדות, לא בגלל רצון או הבעת עמדה לעניין מורשת זו או אחרת, למיטב הבנתי, אלא שאנחנו חושבים שהעניין הזה צריך להיות מטופל בצורה אחידה וכוללת ולא בצורה כזאת.
יערה למברגר: למשל, יש פה עניין של ועדות משנה.
יערה למברגר: כל עדה או מורשת תוכל שיהיה לה ועדת משנה בתוך המועצה הכוללת של עדות ישראל, זאת אומרת יהיה מקום.
יולי יואל אדלשטיין: מי מגדיר מה זה עדות ישראל?
יולי יואל אדלשטיין: זה מה שאמרתי בחצי ציניות ואני מתייחס גם להערה הזאת ברצינות.
יולי יואל אדלשטיין: מי מגדיר מה זה עדות?
קריאה: מה זה הגדרה של עדות?
יערה למברגר: יש פה מועצה – אנחנו כמובן נוכל להגיד באופן כללי, אבל מוטב לחכות עד שהחוק יידון בכנסת – במועצה יש ייצוג לגורמים שונים, ובין היתר יש נציגות ל-13 נציגי ציבור בעלי רקע וניסיון בתחום מורשות עדות ישראל, בעלי ניסיון והכשרה ניהולית שייקבעו לאחר התייעצות עם גופים ציבוריים, העוסקים בשימור מורשות ועדות ישראל, שקבע השר, שזה שר התרבות.
יערה למברגר: זאת אומרת, רק במועצה עצמה כבר יש 13 נציגים של עדות ישראל.
יערה למברגר: המועצה הזאת רשאית לצורך מילוי תפקידה למנות ועדות משנה.
יערה למברגר: ועדות המשנה האלה הם לא רק מחברי המועצה אלא אפשר לצרף אליהם חברים נוספים מבין הנציגים של המורשות והעדות.
יערה למברגר: זאת אומרת יש פה ממש בניה של מנגנון שלם וסדור.
יערה למברגר: אני לא מביעה פה עמדה לגבי החשיבות, וברורה לי החשיבות של חקר והנצחת מורשת יהדות אתיופיה.
יערה למברגר: אבל מורשת יהדות אתיופיה תוכל למצוא את המענה לצרכיה בתוך זה.
שלמה אקלה: אבל אני חוזר בא ואומר לכם: העמדה שלכם, עמדת משרד המשפטים, משרד המדע, באופן עקבי אתם קברתם את הצעת החוק שהייתה בתקופה של נעמי בלומנטל.
שלמה אקלה: מה שאתם מנסים זה לעשות בדיוק אותו הדבר, אותן תזות.
שלמה אקלה: אז באתי לפה כנציג הסוכנות היהודית, שמעתי את הטיעונים שלכם ונגמר הסיפור.
שלמה אקלה: אנחנו לא ניתן לכם לחזור על זה, לא יעזור לכם שום דבר.
יולי יואל אדלשטיין: אז, דרך אגב, לא הייתה שום הצעה לחוק המורשות, אבל העמדה הייתה בדיוק אותה עמדה.
יולי יואל אדלשטיין: בדיוק אותה עמדה.
שלמה אקלה: אותה עמדה.
שלמה אקלה: למה לא עשיתם?
שלמה אקלה: מדינת ישראל קיימת 60 שנה.
שלמה אקלה: רק עכשיו היא קמה?
שלמה אקלה: למה לא עשיתם את חוק המורשות לפני 60 שנה, 50 שנה, 40 שנה?
שלמה אקלה: מה השר שלכם אומר?
שלמה אקלה: – אנחנו בכלל לא בעד להקים מוסדות עדתיים.
שלמה אקלה: באמת.
שלמה אקלה: עכשיו יש לכם עוד טיעון משפטי, לבוא ולהגיד: יש הצעת חוק שמתקדמת וכן הלאה.
שלמה אקלה: אתם רוצים לבטל את מה שקם, את מרכז לוב.
שלמה אקלה: אתם תבטלו, תכניסו, תעשו, בסוף לא יהיה כלום.
יערה למברגר: אנחנו מנסים לתת מענה שבעינינו הוא תשובה.
יערה למברגר: וגם כשמנסים לתת מענה אומרים שאנחנו לא עושים כלום.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לשמוע מה יהיה.
מיכאל נודלמן: זה עדיין בדיבורים.
מיכאל נודלמן: זה לא אומר שאנחנו צריכים להפסיק לדון על החוק הזה.
מיכאל נודלמן: מתי שזה יהיה, יהיה דיון.
מיכאל נודלמן: אם הכנסת תקבל את זה, זה יהיה בסדר.
30686: אפשר הערה, אדוני.
30686: שוחחתי עם היועץ של השר ראלב מג'אדלה.
30686: אני רוצה רק לומר – שאלתי לעניין ההבנה שהזכיר חבר הכנסת, ומה שנאמר לי זה שסוכם שבתנאי שזה יקודם עם הקואליציה בתיאום עם חוק המורשות.
שלמה אקלה: אבל אני בקואליציה אז אנחנו נקדם את זה.
30686: אבל זאת הייתה ההבנה ביניכם.
יולי יואל אדלשטיין: בתאום עם חוק המורשות?
30686: חוק המורשות.
יולי יואל אדלשטיין: יש פרוטוקולים במליאה, אני לא יודע מה.
יולי יואל אדלשטיין: פעם ראשונה שאני שומע את צירוף המילים.
30686: הקואליציה נמצא בכנסת במליאה בקריאה ראשונה, בקריאה שנייה ושלישית ואם היא יכולה לסגור את זה - - -
שלמה אקלה: השר יכול להביע את עמדתו בכל שלב, כמו שהוא מביע את עמדתו במליאה.
מיכאל נודלמן: אני קיבלתי חוק.
מיכאל נודלמן: בתנאי ובלי תנאי, אני צריך לדבר על החוק, צריך לדון על החוק, צריך להתקדם בחוק.
מיכאל נודלמן: אם תהיה החלטה אחרת במליאה, זה יהיה אחרת.
עדי כהן: אני קודם כל אציג את עצמי, אני יו"ר בהלצ'ין.
עדי כהן: בהלצ'ין הוזכרה ונכנסה לתוך החלטת הממשלה לפני 12 שנה ואני רוצה לצטט את הסעיף המיוחד: "הממשלה מברכת על הקמת בהלצ'ין, המרכז למורשת יהדות אתיופיה, ורואה עצמה מחויבת להבטחת פעילותו של המרכז ולפיתוחו".
עדי כהן: המרכז הזה עובד במשך 12 השנים האחרונות בתיעוד כל המורשת, המסורת.
עדי כהן: מתיעוד של הקסים, זאת אומרת ראיונות וידאו עם הקסים, ראיונות עם זקני העדה.
עדי כהן: עוסקת באילנות משפחה, למעשה עוסקת בכל התרבות, וכך היא נקראת.
עדי כהן: בהלצ'ין זה מרכז תרבות יהדות אתיופיה.
עדי כהן: אני לא צריך להדגיש בפניכם – ואני מסכים כמובן עם רוב הדברים שנאמרו על ידי חבר הכנסת כאן – העדה האתיופית היא העדה החלשה ביותר בשרשרת החברה הישראלית.
עדי כהן: חוסנה של החברה הישראלית - - -
שלמה אקלה: אני מסרב לקבל את המשפט שהעדה חלשה.
עדי כהן: אני רואה את זה ככה, אני עובד כמתנדב.
עדי כהן: אני רואה את העושר הלא כתוב שהזכרת, חבר הכנסת מולה, והוא חייב להיות מתועד.
עדי כהן: על כל פנים, מה שאני רוצה עכשיו להדגיש זה שספינת הדגל, הפרויקט המרכזי של בהלצ'ין, הוא הקמה של מרכז מורשת על הר הצופים.
עדי כהן: אנחנו חתמנו עם מנהל מקרקעי ישראל, חתמנו על מגרש ששם הוא יוקם, וכבר השקענו כסף רב להכנת תכנית שהיום היא עומדת בפני הגשה לוועדות הסטטוטוריות בעיריית ירושלים.
שלמה אקלה: אבל מה זה קשור לחוק?
שלמה אקלה: זה בהמשך.
קריאה: בסדר, אנחנו מסבירים את מה שקיים אחרי זה נראה איך נשלב את זה.
עדי כהן: עכשיו אנחנו רואים כמובן באהדה, לא רק באהדה, אנחנו צופים שהתמיכה שתבוא בעקבות אישור החוק הזה רק תתמוך בנו, תחזק אותנו.
עדי כהן: מפני שאנחנו היום עומדים בפני שאלה של איסוף, תיעוד, איסוף פריטים מוזאיליים, כדי להשקיע באותו מרכז.
עדי כהן: אני מעוניין לראות את החוק הזה, לקדם אותו ואני כמובן תומך בו מטעם בלהצ'ין.
עדי כהן: תודה רבה.
דוד מהרט: אפשר להוסיף עוד?
מיכאל נודלמן: דוד מהרט.
דוד מהרט: אני רק רציתי לברך ובאמת אני שמח שברוך השם היום בכנסת יש לנו גם שני חברי כנסת בני הקהילה.
דוד מהרט: לא ששאר חברי הכנסת לא מקדמים את עניינה של הקהילה ובכל זאת אני מרגיש תחושה מיוחדת להיות נוכח בפורום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אתה רואה, דוד, תמיד אומרים שצריך לחכות ולקדם ביחד עם הממשלה, אני חיכיתי שיהיו נציגי הקהילה ואז התחלתי לקדם.
דוד מהרט: מה שרציתי להגיד דווקא לאנשי משרד המדע, התרבות והספורט – אני כמנהל מרכז ההיגוי, כמי שעוסק בקליטתם החינוכית של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, כזרוע של מערכת החינוך, רוצה להגיד שאנחנו מדברים על קהילה מיוחדת שכנראה לא תקבל מענה במסגרות של החוקים וההצעות האוניברסאליות לצורך העניין.
דוד מהרט: היא קהילה ייחודית.
דוד מהרט: קודם, קודמיי – מזור וכולי – הזכירו את הקהילה הזו והעושר שלה.
דוד מהרט: לכן אמרתי היום שדווקא במפגש הזה אנחנו מדברים על העוצמות ועל העושר ועל הנכסים התרבותיים שהקהילה הזאת הביאה.
דוד מהרט: אבל הנכסים האלה הם נכסים ששמורים בעל פה, הם נכסים שזקני העדה המבוגרים והקסים שלנו מחזיקים אותם.
דוד מהרט: ואם אנחנו לא נעשה – אני יודע שנעשה בבהלצ'ין, אבל כולנו יודיעם שבבהלצ'ין, בגלל המשאבים הדלים וכולי, נעשו מעט דברים.
דוד מהרט: המון מבוגרים, המון נכסים הלכו לאיבוד.
דוד מהרט: צריך לצאת מהר, לחוקק את החוק הזה ולצאת מהר לסדר.
דוד מהרט: אני רוצה להגיד עוד דבר.
דוד מהרט: הקהילה הזאת היא קהילה שונה במובן זה שמה לעשות אנחנו נראים שונים, חברים.
דוד מהרט: ותחושת הזרות והניכור וחוסר הנכונות של החברה הישראלית לקבל את הקהילה הזו, זה מצב מיוחד.
דוד מהרט: אני מתמודד עם ועדי הורים בפתח תקווה, ועוד הרבה ערים, שלא רוצים שילדים יוצאי אתיופיה יתקרבו אליהם.
דוד מהרט: שילדים יוצאי אתיופיה ילמדו שמה.
דוד מהרט: כל אחד, כמו חבר הכנסת יולי אדלשטיין ועוד, מי שלא מכיר את הקהילה הזאת, אחרי שהוא מכיר אותה הוא יודע מאוד מאוד להוקיר אותה.
דוד מהרט: כי יש בה נכסים תרבותיים, יהודיים, ששימרה אותם.
יהודה סקר: נכון, נכון, אני מצדיק.
דוד מהרט: חג הסיגד, אתם יודעים, חג הסיגד – שבי ציון, עזרא ונחמיה, הם היו הראשונים שחגגו אותו.
דוד מהרט: רק מה, בעולם היהודי השתכח, והקהילה שלנו שמרה אותו ומביאה אותו היום על מגש של כסף לעם היהודי.
דוד מהרט: אומרת: חברים, יש המון מסורות שבעם היהודי נשתכחו והקהילה הזאת שמרה עליהם.
דוד מהרט: אם עכשיו היה צריך לבוא יעקב אבינו וצריך היה לחפש באיזה קהילה היה רוצה לחיות אני מתאר לעצמי שהיה מוצא מקום הרבה יותר נוח בקהילה שלנו.
דוד מהרט: כי יש הרבה מסורות שאתם עוד לא יודעים שבקהילה הזאת קיימים, וצריך לעשות מהר והרבה.
דוד מהרט: אני רואה את העלייה שלנו כעלייה שגם באה לתקן את החברה הישראלית.
דוד מהרט: כן, אנחנו מתקנים את החברה הישראלית, נהפוך את החברה הישראלית ליותר סבלנית, ליותר פתוחה, ליותר פלורליסטית, רב תרבותית.
דוד מהרט: וזה, אבל, ייעשה מהר באמצעות החוק הזה ובאמצעות משאבים.
דוד מהרט: לכן, כשאומרים שיש חוק מורשות וכולי וניתן מענה – הרי הרב מקוז אמר:
דוד מהרט: אין לך דבר בלתי שווה מטיפול שווה באנשים בלתי שווים.
דוד מהרט: כלומר: לדבר עם כולם על שוויון ואותו הדבר, זה פוגע.
דוד מהרט: אני רציתי רק להוסיף דבר אחד אחרון, כבוד היושב ראש.
דוד מהרט: אני, כמי שעוסק בחינוך, מאד חשוב לי – למרות מה שאמר ידידי במשרד החינוך ואנחנו יושבים ביחד, ואתה יודע שיש יושב ראש ועדת מזכירות.
דוד מהרט: כבר ב-2002 החליט להוציא ולשלב את מורשת יהודי אתיופיה במערכת החינוך ולצערי עדיין הדבר הזה לא נעשה.
דוד מהרט: הספר הזה שהצגת הוא ספר מכובד, אבל אתה יודע מה דעתי על הספר הזה, כך שאני לא רוצה להתווכח בעניין הזה.
מזור בהיינה: מה דעתך?
דוד מהרט: רק חסר לי בהצעת החוק בכל זאת, ליד השימור והתיעוד, מהו המנגנון שבאמצעותו נפיץ באמת את מורשתה של הקהילה הזו, כדי שזה יגיע לכל בית ובית במדינת ישראל.
דוד מהרט: אולי באופן כזה, גם מה שאמרתי שנהפוך את החברה הישראלית ליותר סובלנית ופתוחה אולי זה יגיע לכל בית, ולא רק למי שיבוא לבקר באותו מוזיאון.
דוד מהרט: כי אמרתי: להכיר, נאמר כבר, על מנת להוקיר.
דוד מהרט: כל מי שמכיר את הקהילה הזאת יודע להוקיר את העוצמות ואת הציונות ואת האמונה ואת המורשת התרבותית והיהודית, שהיא גם מבינה איתה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזה חשוב לא רק לעדה האתיופית, זה חשוב למדינת ישראל.
דוד מהרט: נכון.
דוד מהרט: זה חשוב לחברה בישראל.
מיכאל נודלמן: בעוד עשר-עשרים שנה זאת היסטוריה, היסטוריה של קיבוץ גלויות, איך זה קרה, איזה בעיות היו, איך אתם הגעתם לישראל.
מיכאל נודלמן: זאת היסטוריה, כל אזרח צריך לדעת.
דוד מהרט: גברתי ממשרד המשפטים אמרה: מענה במסגרת מורשות.
דוד מהרט: תראה, יש בית תפוצות בתל אביב.
דוד מהרט: בית התפוצות באמת, בגלל שלקהילה הזאת יש תרבות ייחודית, יש לה בבית התפוצות נישה מאוד מאוד מזערית.
דוד מהרט: אני אפילו מתבייש שמזכירים את נושא יהדות אתיופיה שם, כי זה רק כדי לשים V ו-יש לנו גם משהו ליוצאי אתיופיה.
דוד מהרט: כמה תמונות ואיזשהו סרט על חג הסיגד באתיופיה.
דוד מהרט: זה כל מה שיש בבית התפוצות ואני יודע מה יש שמה.
דוד מהרט: ככה שבמנגנונים הקיימים אי אפשר לתת לקהילה ייחודית מענה ייחודי.
מיכאל נודלמן: זה אף אחד לא יודע.
מיכאל נודלמן: דוד יאסו, בבקשה.
דוד יאסו: קודם כל אני מאוד מתרגש, אני מתרגש מהמעמד הזה, הוא מחזיר אותי 4 שנים או 5 שנים אחורה, כאשר הוחלט בוועדת השרים להקים את האנדרטה לזכרם של הנופלים מסודן.
דוד יאסו: אני משווה את ההחלטה הזאת של היום, מכובדיי חברי הכנסת שאתם הצעתם את ההצעה הזאת, בדיוק לאותו היום של ההחלטה ההיא.
דוד יאסו: אני חושב שאם צריך שהחברה או יוצאי אתיופיה ירגישו שווים בני שווים בחברה הישראלית צריך גם להכיר מאיפה הם באו ומה הביאו.
דוד יאסו: כדי להכיר ולהוקיר את העניין הזה צריך לעשות צעדים כמה שיותר קדימה.
דוד יאסו: אני אתן לכם דוגמא אחת קטנה: בממשלה – או, משרד הקליטה – עוסק בנושא של העדפה מתקנת של הנושא של משכנתאות, למה הוא עושה את זה?
דוד יאסו: לא בגלל שהצבע עור שלהם הוא יפה או מיוחד, אלא כדי שהם יבואו וישתלבו בחברה הישראלית ככל האפשר.
דוד יאסו: כמה שיותר טוב.
דוד יאסו: אני חושב שכל ההתנגדויות שישנן כיום – אני שמעתי גם את כל המשרדים.
דוד יאסו: גם כאשר את אומרת שצריך להיות באותן המסגרות הקיימות, זאת אומרת: כדי להרוג אותו.
דוד יאסו: לא במסגרות הקיימות.
דוד יאסו: המסגרת הקיימת קיימת, עד היום 30 שנה, שום צעד לא נעשה.
דוד יאסו: אני הייתי לפני חצי שנה בבית התפוצות וגם ראיתי, דוד ידידי, כמו שאתה ראית.
דוד יאסו: אני גם מתבייש בזה.
דוד יאסו: יש גם בתי תפוצות אחרים, אין שם נושא של יהודי אתיופיה.
דוד יאסו: אני חושב שהדבר הזה צריך להיות כמה שיותר לכיוון.
דוד יאסו: הנושא של בהלצ'ין, כבוד היושב ראש – 12 שנה המשרד נמצא ותומך בו.
דוד יאסו: אבל גם המשרד, שהוא תומך בו, הסיוע הוא לא סיוע מספיק.
דוד יאסו: ככל שיש בית כזה גדול אז כל המשאבים יהיו ראויים, כפי שיאה.
דוד יאסו: נציגת האוצר שהתייחסה – אני חושב שכאשר יש לך משאבים, אתה יכול לעשות יותר.
דוד יאסו: ואני אומר לכם: את כל המקורות של יוצאי אתיופיה – עוד לא ראיתם נושא אחד.
דוד יאסו: כל מה שנאמר מפה לאוזן כרגע, ברגע שיהיה גוף אמיתי, בית טוב וחוקר, ייצאו כל הדברים הסמויים שעדיין ישנם באתיופיה ושנמצא פה.
דוד יאסו: אז אני מברך על היוזמה.
דוד יאסו: אני באמת מבקש, חברי הכנסת, מזור, יולי, לא לחכות יותר, לזרז את הנושא שלכם – שאמרתם קריאה ראשונה ושנייה – כדי שבאמת הבית שלכם יקום.
יערה למברגר: רק משפט אחד.
מיכאל נודלמן: משרד המשפטים.
יערה למברגר: אולי לא הבהרתי את עצמי נכון, לדעתי.
יערה למברגר: אני לא מדברת על המסגרות הקיימות, אני לא מדברת על כך שהתשובה תינתן על ידי בית התפוצות, או יש גם את יד בן צבי או כל מיני מסגרות שקיימות.
יערה למברגר: כן הכרנו בצורך להקים מסגרת חדשה.
יערה למברגר: אנחנו לא חושבים שמה שקיים היום זה מספק להנצחה ותיעוד של עדות ישראל.
יערה למברגר: אנחנו כן מדברים על משהו חדש, הצעת החוק מקימה מסגרת חדשה שיהיו בה גם מועצה, גם ועדות משנה.
יערה למברגר: לא מדובר על מה שקיים היום שאני חושבת שנותן מענה מספיק להנצחה ושימור של מורשת יהדות אתיופיה.
יערה למברגר: אז רק בעניין הזה רציתי להבהיר.
יערה למברגר: כי אני חושבת שזה עלה משני הדוברים.
דוד מהרט: לא, אנחנו הבנו את זה.
דוד מהרט: רק אמרנו שחוק המורשות, שנותן מענה כללי לעם ישראל, לא ייתן מענה ייחודי לקהילה הזאת.
דוד מהרט: לכן צריך במסגרת באופן ייחודי, מסגרת שתיתן מענה ייחודי.
יערה למברגר: הכוונה היא לא שכולם יקבלו את אותו הדבר, לא רעיון של שוויון, שעכשיו בגלל שתהיה מסגרת אחת, כל מורשת תקבל.
יערה למברגר: אנחנו מכירים בצורך באינדיבידואליות ובספציפיקציה של כל מורשת ומורשת והצרכים והאפיונים המיוחדים של כל מורשת.
יערה למברגר: זאת לא מסגרת שאומרת: כולם יקבלו ככה, קבענו, זה הסט, צ'ק ליסט.
יערה למברגר: זה לא הרעיון.
יערה למברגר: הרעיון הוא לתת יותר, כמו מיכל שחוק המורשת יוכל לתת.
יולי יואל אדלשטיין: זה עד לבג"ץ הראשון.
יולי יואל אדלשטיין: אז כולם פתאום יכירו בשוויון.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד לחברים שדואגים אם יהיה חוק או לא יהיה חוק – יהיה חוק כי קריאה טרומית הוא עבר בתמיכה של הממשלה, ובוועדה הוא גם יקבל תמיכה.
מיכאל נודלמן: מי יכול לגרום נזק לחוק?
מיכאל נודלמן: רק חברי כנסת.
מיכאל נודלמן: לא נציגי ממשלה.
מיכאל נודלמן: עכשיו הם נתנו אור ירוק, אולי הם עכשיו קצת לא מרוצים שהם עשו את זה, אבל פרוצדורה זו פרוצדורה.
מיכאל נודלמן: אף אחד לא יכול לרדת מהפרוצדורה הזאת.
מיכאל נודלמן: חשוב איך זה יהיה במליאה בקריאה הראשונה, כי הממשלה יכולה להשפיע על חברי הכנסת בזמן קריאה ראשונה.
מיכאל נודלמן: פה לא יהיו שום דברים שמשפיעים.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לדבר, חברי הכנסת, על החוק.
מיכאל נודלמן: החוק עבר בקריאה טרומית.
מיכאל נודלמן: המטרה שלנו היא להביא את החוק לקריאה ראשונה, אחר כך יהיה ברור מה הגורל של החוק.
מיכאל נודלמן: אם הממשלה, כוחות אחרים וקואליציה, החליטו שהחוק שמכינים במשרד המשפטים יותר טוב מהחוק הזה, יהיה ככה.
מיכאל נודלמן: זו הדמוקרטיה.
מיכאל נודלמן: רק הצבעה של חברי כנסת תקבע איזה חוק יהיה ואיזה חוק לא יהיה.
גדי יברקן: תודה רבה על רשות הדיבור.
גדי יברקן: קודם כל, אמנם חברי כנסת חתמו פה על החוק, אבל יש פה בחורה אחת שעבדה קשה, וזו עליזה שעבדה עם חברי הכנסת וכל הכבוד לעליזה, זו סטודנטית שמתלווה לחבר הכנסת מיכאל איתן ו – עבודה יפה.
קריאה: מיכאל איתן הזכיר אותה.
גדי יברקן: כן,
גדי יברקן: אז אני פשוט – כמי שראה אותה לא רק במשרד שלו, מסתובבת בכל המדרגות – אז מגיע לה.
גדי יברקן: דבר שני, אני חושב שלא צריך להסתכל על העניין של מורשת יהודי אתיופיה רק לבני הקהילה בלבד.
גדי יברקן: אני חושב שזו זכות גדולה, אם אני אכנס למוזיאון של יוצאי בוכרה, יוצאי רוסיה, יוצאי אמריקה, זו זכות גדולה בתור יהודי לראות מה יהודים אחרים עשו ולמדו ושמרו על יהדותם ברחבי העולם ומסביב לעולם.
גדי יברקן: לכן הדבר הזה של הקהילה האתיופית הוא בכלל לא נושא לדיון, הוא ממש בעייני אפילו שולי ביותר.
גדי יברקן: כי זה נושא מעשיר וזה עניין חברתי ובכלל לקיומו של עם, והדבר הזה, אני חושב, מסמל איזושהי פתיחות.
גדי יברקן: לכולנו, לכל אחד, יש עבר, ולכל אחד יש את ההיסטוריה שלו.
גדי יברקן: ואם יש לי את ההיסטוריה שלי אני חושב שגם הילדים שלי וגם השכנים שלי צריכים לדעת וללמוד את זה.
גדי יברקן: אני פשוט מבקש ש – אנחנו הרי לא נלך עם המחמאות למכולת.
גדי יברקן: הקהילה הנחמדה והקהילה הטובה, היסטוריה ו-מפה עד להודעה חדשה.
גדי יברקן: זה לא עוזר לנו בשום דבר.
גדי יברקן: אם אנחנו מגיעים לדבר כזה של חקיקה, לשים מרכז מורשת, אני חושב שאסור שהדבר הזה ייפול בגלל כל מיני פוליטיקות פנימיות בתוך הקהילה או בתוך הכנסת, כי הדבר הזה חייב להסתיים.
גדי יברקן: אם יש אנשים, כמו במרכז בהלצ'ין, שעבדו עד היום כדי להנציח את הדבר הזה, למצוא את המכנה המשותף בשביל הדבר הזה – אם זה מעוגן בחקיקה, לשבת מסביב לשולחן, לדבר ולהחליט מה באמת טוב.
גדי יברקן: כולם פועלים בשביל הרעיון הזה ויש לנו הזדמנות חד פעמית אולי לעגן את זה בחקיקה, ושכולם ישבו ביחד על מנת להוציא את זה.
גדי יברקן: אני כאזרח רוצה שהדבר הזה כבר יסתיים ואני רוצה כבר ללכת לראות מה עשה לפני מאה שנה יונה בוגלה, ולפני 2500 שנה – לא יודע, ממה שריכזתם עד עכשיו.
גדי יברקן: אני לא יכול להתבטא בכל מיני קלישאות כי אני חושב שזה כבוד לכל מי שיהודי, ונכנס למרכז מורשת כזה עשיר, וזה מחובתנו שהדבר הזה ייצא באמת לפועל.
מיכאל נודלמן: נציגת משרד האוצר, בבקשה, רוצה משהו להוסיף.
יעל מבורך: עלתה פה כמה פעמים עמדת הממשלה.
יעל מבורך: חשוב להבהיר: אתה מדבר על פרוצדורה, כרגע פורמאלית עמדת הממשלה היא להתנגד, ומדובר בהצעת חוק תקציבית.
מיכאל נודלמן: יש לי פרוטוקול מהמליאה, כשהם אישרו את החוק, והכל.
יעל מבורך: נכון.
יעל מבורך: ועדת שרים, בפעם האחרונה שהיא דנה בחוק הזה, היא התנגדה להצעת החוק.
מיכאל נודלמן: אושר החוק בתמיכה של הממשלה, למרות שוועדת השרים נגד.
מיכאל נודלמן: כתוב בפרוטוקול.
מיכאל נודלמן: אני עובד לפי פרוטוקול לא לפי דיבורים.
יעל מבורך: בהתייחסות ספציפית
יעל מבורך: לדברים שעלו פה חשוב לי רק להדגיש דבר אחד נוסף וזה הנושא של השלכות רוחב.
יעל מבורך: בחדר הזה יש תמימות דעים בזה שמדובר במקרה מאוד ספציפי שנדרשת לו חקיקה ספציפית.
יעל מבורך: אני מנסה לחשוב שניים-שלושה חודשים קדימה, שאותה ועדה תדון בהצעת חוק מורשת גרוזיה שעלתה בוועדת השרים לפני כשבועיים, ועוד מורשות ועוד עדות, שלשמחתנו יש לנו הרבה מאוד, וקצרה היריעה מלהכיל.
יעל מבורך: המקרה הזה הוא ספציפי – אנחנו יודעים שבמציאות שבה אנחנו חיים, קשה מאוד לטיעון הזה להחזיק מים.
יעל מבורך: לכן, מעבר לעלות התקציבית של הצעת החוק הספציפית, שיהיה עוד איש כזה ואחר, שתפקידו יהיה כך וכך והמשאבים שיעמדו לטובת המרכז הספציפי הזה, יש גם השלכות רוחב תקציביות, וזה דבר שחשוב שנזכור כשאנחנו דנים בחוק.
מיכאל נודלמן: כשהממשלה תמכה בחוק – אין עכשיו הגבלות.
מיכאל נודלמן: הממשלה תמכה.
מיכאל נודלמן: אם היא לא היתה תומכת, אז זה 5 מיליון שקל, אבל הממשלה תמכה.
עידו עשת: לגבי העלות התקציבית יש לי כמה הערות.
עידו עשת: הנושא של התנגדות הממשלה לעלות התקציבית כשלעצמה כמובן שלא יכולה להינתן כרגע מכיוון שהוועדה, וזו סמכות הוועדה, עדיין לא קבעה את העלות התקציבית.
עידו עשת: לכן, לדיון היום לכאורה משרד האוצר, או שר האוצר, או מי שהסמיכו אותו, צריך להביא את העלות התקציבית בכתב ומנומקת.
עידו עשת: אני מבין שזה יובא, כפי שנאמר מקודם, בשבוע הבא, על מנת שהוועדה תוכל לקבוע את העלות התקציבית, על פי ההערכה של משרד האוצר או על פי ההערכה אחרת.
עידו עשת: הוועדה יכולה גם לבקש עלות אחרת, כפי שאת מכירה על פי התקנון.
עידו עשת: ולכן, רק בשבוע הבא תונח הערכת האוצר, והוועדה עוד לא קבעה דבר לעניין התקציביות או אי התקציביות.
עידו עשת: לכן כמובן גם אי אפשר לומר שהממשלה מסכימה, הממשלה יכולה להסכים או לא להסכים לעניין העלות שלה, כפי שהיא חושבת, אבל הוועדה עדיין לא קבעה.
עידו עשת: אז זה לגבי העלות התקציבית ולכן אנחנו עדיין לא שם.
עידו עשת: במובן הזה לגבי התנגדות הממשלה לפני, אחרי, במליאה צריך רק לומר דבר אחד: הצעת החוק – הסכמות או עניינים אחרים – כאשר הצעת החוק מועברת במליאה, עוברת קריאה טרומית, עוברת במליאה להכנה לקריאה ראשונה בוועדה, היא נקייה מכל תנאי.
עידו עשת: במובן של הוועדה.
עידו עשת: לגבי שאר ההסכמות או אי הסכמות הן הסכמות שהן חיצוניות לוועדה.
יולי יואל אדלשטיין: קואליציה- אופוזיציה.
עידו עשת: אלה עניינים שהם חיצוניים לוועדה.
עידו עשת: כאן כרגע מונחת בפני הוועדה הצעת חוק שעברה קריאה טרומית, ועל הוועדה מוטלת – כמובן, אם הוועדה תחליט שהיא אינה רוצה, היא רוצה להורידה, היא רשאית כמובן לעשות כל דבר שהיא רואה לנכון.
עידו עשת: אבל בפני הוועדה זאת ההצעה, כך היא עומדת, והוועדה תכין אותה לקריאה ראשונה, ותקיים הצבעה אם היא רוצה או אינה רוצה להעלות אותה למעלה.
עידו עשת: אלו ההערות לעניין הזה.
טובה פינקלשטיין: אני היועצת המשפטית של משרד הקליטה.
טובה פינקלשטיין: אני חייבת להעיר כאן לדברי חברתי ממשרד האוצר, אני חושבת שהטענה של השלכות רוחב אינה עניין לכאן.
טובה פינקלשטיין: מפני שעם כל הכבוד ואני בהחלט לא מזלזלת במורשת יהדות גרוזיה, לא הרי הנושא של מורשת גרוזיה כהרי מורשת אתיופיה.
אברהם מיכאלי: אל תעלי את העניין הזה כי זה נימוק מסוכן.
אברהם מיכאלי: לא בגלל שאני נוגע בעניין מורשת יהדות גרוזיה.
אברהם מיכאלי: העלו את זה בכנסת במליאה.
אברהם מיכאלי: יש 107 עדות, ולכן אני לא מקבל את הנימוק הזה של המליאה.
אברהם מיכאלי: לכן אל תעלי את זה בצורה הזאת.
אברהם מיכאלי: כי אני רוצה לקדם, אני יוזם החוק של יהודי אתיופיה, שתביני את זה.
טובה פינקלשטיין: רגע, אני רוצה להסביר, אם אתה תשמע את המשך הדברים - - -
: לא, מהכיוון הזה אל תתחילי.
טובה פינקלשטיין: סליחה?
אברהם מיכאלי: מהכוון הזה אל תתחילי, לא כדאי.
טובה פינקלשטיין: לא, אני רוצה להסביר שיש החלטת בג"ץ.
טובה פינקלשטיין: אין החלטת בג"ץ לגבי מורשת יהדות גרוזיה, יש החלטת בג"ץ, צו החלטי של בג"ץ שקובע: הממשלה תקים מרכז מורשת יהדות אתיופיה.
טובה פינקלשטיין: בזה יש כאן הבחנה מהפן הזה.
טובה פינקלשטיין: הממשלה הייתה מחויבת להקים את בהלצ'ין והקימה את בהלצ'ין.
טובה פינקלשטיין: עכשיו התעוררה השאלה איך ממנים את הפעלת בהלצ'ין.
טובה פינקלשטיין: אנחנו בזמנו קיבלנו חוות דעת ממני מזוז, כאשר היה עדיין המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, והוא בדעה, בחוות דעת כתובה שיש לנו אותה, שכל עוד אנחנו מדברים על הקמה, הממשלה יכולה לתמוך בבהלצ'ין מכוח תקנה תקציבית מיוחדת.
טובה פינקלשטיין: כך היה כל השנים.
טובה פינקלשטיין: היום, השנה הזאת, התעוררה בעיה.
טובה פינקלשטיין: התעוררה בעיה כי השאלה היא מה זה הקמה.
טובה פינקלשטיין: אנחנו מתחנו את המונח הקמה, מתחנו ומתחנו ומתחנו.
טובה פינקלשטיין: החשבת של משרד הקליטה הודיעה לנו השנה שזו השנה האחרונה שאנחנו יכולים לדבר על הקמה.
טובה פינקלשטיין: היא שאלה: כמה זמן אתם מקימים?
טובה פינקלשטיין: הרי הצו ההחלטי לא היה על הפעלה, הוא היה על הקמה.
טובה פינקלשטיין: אני הוצאתי עכשיו לא מזמן חוות דעת שעדיין מאפשרת לתת ב-2008 תקציב לבהלצ'ין.
טובה פינקלשטיין: אבל הודיעו לי בצורה חד משמעית – חוות הדעת שלי מתייחסת לשנת 2008 – שבשנת 2009 לא יהיה יותר תקצוב לבהלצ'ין.
יעל מבורך: יש תקצוב ממשרד התרבות.
טובה פינקלשטיין: זה משהו אחר.
טובה פינקלשטיין: זה תקציב מאד נמוך.
טובה פינקלשטיין: אנחנו יודעים על כמה מדובר.
טובה פינקלשטיין: אדוני, אני רוצה להדגיש, הכוונה היא לא להבחנה - - -
מיכאל נודלמן: זה לחבר הכנסת מיכאלי?
טובה פינקלשטיין: חבר הכנסת מיכאלי.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נטפל בזה, בסדר.
טובה פינקלשטיין: יולי, אני סומכת עליך.
מיכאל נודלמן: שם יש בעיה מסוימת והיא רוצה להסביר לנו.
: אני יוזם החוק הזה ואדרבא, אם היא תעזור לקדם את חוק יהדות אתיופיה אני אשמח, אין בעיה.
טובה פינקלשטיין: אני מחויבת להחלטת ממשלה.
אברהם מיכאלי: זה תגידי לממשלה ולשכנים שלך.
יולי יואל אדלשטיין: לא להחלטת הממשלה, גברתי עו"ד פינקלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: מהמעט שאני מבין במשפטים, אם אותו גוף מחליט שתי החלטות והן בסתירה אחת לשנייה, אז ההחלטה המאוחרת קובעת.
יולי יואל אדלשטיין: אז זה לא עניין של הסכמות במליאה, שאני ניגשתי למישהו בקואליציה, זו תשובת הממשלה במליאה.
יולי יואל אדלשטיין: והם לא אמרו חופש הצבעה, הם אמרו תומכים.
יולי יואל אדלשטיין: הממשלה תומכת בתנאי שחברי הכנסת יתאמו את המהלכים עם הממשלה.
אברהם מיכאלי: איך אותה ממשלה לא יודעת על החלטת בג"ץ?
יערה למברגר: בעניין הבג"ץ שצוין אני רק חושבת שכדאי לבדוק את גבולות הרלבנטיות של הבג"ץ לענייננו.
יערה למברגר: הבג"ץ מלפני 12 שנה לא קובע שיש לחוקק חוק מרכז מורשת יהדות אתיופיה.
יולי יואל אדלשטיין: אלא יש להקים מרכז.
יערה למברגר: הוא גם לא קובע את המסגרת הזאת, את ההליך הסטטוטורי ואת ההגדרות האלה, אז זה לא בעל השלכה.
טובה פינקלשטיין: לא, אני לא אמרתי.
יולי יואל אדלשטיין: אז איך מקימים?
יערה למברגר: אני רק רוצה להסביר לחברי הכנסת את הרלבנטיות.
דוד מהרט: אבל החוק הוא אמצעי למימוש.
יערה למברגר: חקיקת החוק לא נדרשת או נובעת כתוצאה מהחלטה בבג"ץ מלפני 12 שנה.
יערה למברגר: כפי שצוין פה, אני חושבת שבבהירות אבל אני רק אחזור על זה – הבג"ץ התייחס להקמה של מרכז שאני מבינה שהוא בשלביו.
עדי כהן: לא כתוב פה מחויבת להפעלה, אלא תחת פעילותו של המרכז.
עדי כהן: ולא להקמה.
עדי כהן: מה להקמה?
עדי כהן: לפעילותו של המרכז.
יערה למברגר: אנחנו מדברים על הבג"ץ ולא על החלטת הממשלה.