GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יערה למברגר: אני מדברת על מה שמחויב מהבג"ץ, שזה כפי שהבנתי התקיים, והתקציבים הועברו למשרד הקליטה.
יערה למברגר: ויש לי פה גם מסמכים של בהלצ'ין, שמדברים על זה שהקמת מרכז נמצאת בשלבים מתקדמים.
עדי כהן: כן, אבל זה לא קשור לזה.
יערה למברגר: בסדר, אז אין לערבב את הבג"ץ הזה אני חושבת.
וונדה קסהון: אתם ערבבתם.
וונדה קסהון: אמרתם שיהיו תביעות נוספות מעדות אחרות, אז אומרים לך שלא.
יערה למברגר: לא, אז אני אומרת - - -
טובה פינקלשטיין: אין לנו דרך היום, בשנת 2009 לא נוכל להעביר כספים לבהלצ'ין.
עדי כהן: למה?
עדי כהן: מדוע?
יערה למברגר: בסדר, הבג"ץ הזה לא מחייב את חקיקת החוק הזה.
יערה למברגר: אני חושבת שהדברים האלה צריכים להיות ברורים.
מיכאל נודלמן: טוב, כולם דיברו אני רוצה לסיים.
מר שלמה אקלה: אני לא דיברתי, אדוני היושב ראש, אני ביקשתי את רשות הדיבור.
שלמה אקלה: זה מאוד חשוב לנו.
שלמה אקלה: כאחד שמוביל את הנושא הזה זה הרבה שנים, מ-1985 חשוב לי להעיר ולומר, ולעדכן את כל הנוכחים איפה ההשתלשלות של הדברים.
שלמה אקלה: העמותה הזאת שנקראת בהלצ'ין לא הוקמה על ידי חברים.
שלמה אקלה: היא הוקמה על ידי החלטת בג"ץ, כפי שהגברת טובה פינקלשטיין הסבירה, ועל ידי החלטת השרים לענייני קליטה ב-1996.
שלמה אקלה: דובר על החשיבות של שימור, דובר על החשיבות של תיעוד כי אנחנו לא הולכים לחפש חומרים באתיופיה.
שלמה אקלה: כל האינפורמציה על הקהילה הנהדרת הזאת נמצאת אצל זקני העדה שלנו שאנחנו, ברוך השם, הצלחנו לתעד.
שלמה אקלה: הצלחנו לתעד יותר מ-112 איש, חלקם אינם בחיים.
שלמה אקלה: עכשיו יש סכנה, אותם הדברים שאנחנו תיעדנו אותם בווידיאו, בקלטות ווידאו ישנות – הן יכולות להתייבש.
שלמה אקלה: אנחנו יכולים להפסיד גם את האינפורמציה וזה בגלל הבעיה התקציבית.
שלמה אקלה: אי אפשר לנהל ארגון ב-150 אלף שקל מ-2003 ממשרד הקליטה ולעשות עבודה מקיפה.
שלמה אקלה: חבר הכנסת יולי אדלשטיין אתה יודע בתקופה שלך אנחנו היינו בישיבה - - -
אברהם מיכאלי: זה לא בסדר, כי הוא היה מהממשלה ולא ביצע את זה.
יולי יואל אדלשטיין: עשיתי את זה.
שלמה אקלה: האמן לי הוא היה בסדר גמור.
שלמה אקלה: יש תמיד, יש תיקון מצב תמיד.
שלמה אקלה: אני מוכן שהוא יחזור להיות שר קליטה היום.
שלמה אקלה: עכשיו אנחנו היו לנו כמה מקומות, בלוד, בנתניה, שביקשו שנקים את המרכז.
שלמה אקלה: הייתה החלטה של הקהילה מ-1988 שהמרכז צריך לקום בירושלים.
שלמה אקלה: לכן קידמנו, יש חוזים עם מנהל מקרקעי ישראל, אנחנו מגישים את התכנית.
שלמה אקלה: אני רוצה לראות את הסקיצה הראשונית, זה מה שצריך להיות בהר הצופים.
שלמה אקלה: כל הדברים שדיברו: מוזיאון, מחלקת מחקר, תיעוד, הכול נמצא.
שלמה אקלה: לפי הנתונים אנחנו מוכנים, גם העברתי תיק ליושב ראש בנושא בהלצ'ין, יש תיק שלם על כל השתלשלות של הדברים.
שלמה אקלה: זה נכס יקר לכולנו.
שלמה אקלה: אנחנו לא עושים את זה כי אנחנו מחפשים איזה קריירה, אלא כי אכפת לנו השורשים שלנו, המורשת שלנו והצלחנו להציל הרבה ואנחנו רוצים להמשיך לפעול כמו שצריך.
שלמה אקלה: אבל בתנאים הקיימים שאנשים עובדים בשטח ולא מקבלים משכורת 4 חודשים, 3 חודשים – דוד יודע איזה מלחמה שיש לנו.
שלמה אקלה: במקום לעודד ולחזק את זה, אנחנו הולכים אחורה.
שלמה אקלה: אני מבקש שההחלטה תבוא, הצעת החוק יכולה להועיל, יכולה לשריין את אותה מטרה.
שלמה אקלה: אפשר להוסיף, אפשר להוריד, יש פה ועד מנהל מאוד מכובד שמורכב מאנשי מחקר ואנשי ציבור ואנחנו ממשיכים לפעול.
שלמה אקלה: יש כמה דברים בנושא החוק, אפשר לתקן אותו כמו שחבר הכנסת מיקי איתן אמר.
שלמה אקלה: אבל השריון הזה – וכרגע הקריאה שלי: גם מה שעשינו במשך 12 שנות עבודה הולך לטמיון, אם אנחנו לא נחליף אותם למשל ל-C.D.
שלמה אקלה: את כל הראיונות שעשינו, זה יתייבש, זה לא יעבוד מחר.
שלמה אקלה: לזה אין אגורה, לא ייתכן שאנחנו מדברים על 50 מיליון, 5 מיליון, 6 מיליון - - -
מיכאל נודלמן: מה אתה מציע?
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על החוק.
מיכאל נודלמן: זה נושא חדש.
שלמה אקלה: בסדר, אני גם בחוק.
שלמה אקלה: החוק בא כדי לייעל, החוק בא כדי לעשות משהו יותר טוב.
שלמה אקלה: כרגע יש נתון מסוים, צריך לחזק את מה שיש, צריך לתת תקציב כולל כרגע.
שלמה אקלה: כי כל המטרה של החוק זה לעשות את מה שאנחנו עושים, לא משהו מיוחד.
מר שלמה אקלה: כן, תודה.
מיכאל נודלמן: שלמה, אתה רצית משהו להוסיף?
שלמה אקלה: כן, אני מתנצל שיצאתי כרגע כי הייתי צריך ללכת ולהצביע בוועדת הכנסת.
שלמה אקלה: אתה יודע, שלמה, יש את עמדת משרד המדע בנושא, בכלל, כדוגמת חקיקה.
שלמה אקלה: יש לנו הרבה עניינים שאנחנו צריכים להתמודד אתם בתהליך החקיקה.
שלמה אקלה: ואני חושב שלא נוכל, אני אומר את זה כאן – לא יודע אולי החברים יסכימו או לא יסכימו.
שלמה אקלה: יכול להיות שצריך לקיים דיון נפרד לגמרי.
שלמה אקלה: בינתיים כדאי לראות מה ניתן לעשות עם בלהצ'ין.
שלמה אקלה: בכל זאת, גם אם הצעת החוק הזאת תעבור, יכול להיות שעד שמרכיבים את הדבר הזה ייקח שנה, שנתיים שלוש.
שלמה אקלה: אני לא יודע.
שלמה אקלה: אני רוצה להיות מאוד ריאלי.
שלמה אקלה: יכול להיות שבתקופת המעבר הזאת צריך לקיים דיון נפרד באמצעות הוועדה, לא קשור בכלל לדיון, לא קשור בכלל לחוק.
שלמה אקלה: אני לא יודע, אני אומר לך את זה גם ביושר, שלמה, אני לא יודע אם בסופו של דבר יהיה ניתן מבחינה משפטית לאמץ מקום, לסדר את זה או מקום אחר.
שלמה אקלה: לא הייתי רוצה כרגע לקשור את בהלצ'ין, את הפעילויות שאתם עושים כעמותה – למרות שהעמותה הוקמה בהוראת הממשלה, בהוראת הבג"ץ, אני אמרתי את זה גם, אני יודע את זה גם – עם קידום הצעת החוק, ההכנה של החוק לקריאה ראשונה.
שלמה אקלה: מה שחשוב לנו כרגע, אני חושב שאני יכול להגיד בשם חבריי חברי הכנסת, שה שאנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק, להביא אותה לקריאה ראשונה, ליצור בה רציפות חקיקה אם הכנסת הזאת חס וחלילה תיפול – או לא תיפול.
יולי יואל אדלשטיין: לא חס וחלילה.
יולי יואל אדלשטיין: לא צריך להגזים.
מיכאל נודלמן: חברים, אני לא רוצה לדבר עכשיו על דברים אחרים, אני מדבר על חוק.
מיכאל נודלמן: אני לא אתן לאף אחד עכשיו לדבר על דברים אחרים.
מיכאל נודלמן: אני אמרתי שאני צריך לסיים.
שלמה אקלה: נכון, לכן הנושאים שאתם מעלים, לפי דעתי, מקומם להיות נדונים בקריאה שנייה ושלישית.
שלמה אקלה: לא כרגע.
שלמה אקלה: לא כרגע, זאת אומרת בקריאה שנייה ושלישית, כשחוק לגמרי יבשיל.
שלמה אקלה: יהיו בו כל ההסתייגויות גם של המשרדים, גם של עמותות, של גופים אחרים.
שלמה אקלה: אולי יש גופי מחקר נוספים שגם עוסקים בנושא הזה.
שלמה אקלה: מבחינה טכנית, אני חושב שקיימת תכנית לגבי מה שאתם רוצים שייכנס לגוף החוק.
שלמה אקלה: האם אנחנו יכולים לקבוע מקום, איפה יוקם?
שלמה אקלה: לדעתי, מותר לנו.
שלמה אקלה: אבל האם זה המקום לעשות את זה בקריאה ראשונה או לא?
שלמה אקלה: לדעתי לא.
שלמה אקלה: כי אם אנחנו לוקחים את העגלה לפני הסוס אז אנחנו עלולים לאבד את העיקר.
שלמה אקלה: לכן, מה שאני מבקש אדוני היושב ראש, להתקדם בהכנת התוכן של החוק, בלי קשר למה שבהלצ'ין כרגע עוסקים בו, ואני כן מציע, אדוני היושב ראש, ואולי אני יכול לפנות אליכם, לקיים דיון לגבי היכולת התקציבית של בהלצ'ין יחד עם המשרדים המממנים.
שלמה אקלה: אני רוצה לראות את הגיבורים של משרד המדע שנותנים גם כסף לבהלצ'ין, הנה לכם, הנה יש לכם הזדמנות לסייע, אולי לתקופת המעבר הזאת.
מיכאל נודלמן: שלמה, אי אפשר הכול ביחד לעשות.
מיכאל נודלמן: צריך אחד ואז שני.
מיכאל נודלמן: חברים, אני מסיים עכשיו את הדיון של היום, הדיון הבא יהיה בשבוע הבא.
מיכאל נודלמן: גמרנו, סיימנו, דיון כללי.
מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד האוצר לקבל עלות תקציבית, אם לא יהיה מכתב של עלות תקציבית, אנחנו נחשוב שאין עלות תקציבית.
מיכאל נודלמן: אנחנו מתחילים לקרוא את החוק סעיף סעיף בשבוע הבא.
מיכאל נודלמן: אבל אני רוצה לקבל בשבוע הבא עלות תקציבית.
יולי יואל אדלשטיין: וגם הערות של המשרדים.
מיכאל נודלמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה הקליטה והתפוצות, בנושא: הכללת העיר באר-שבע במסגרת תכנית החומש לשיפור קליטת עולי אתיופיה.
מיכאל נודלמן: לפני מספר חודשים דנו בוועדה בתכנית החומש.
מיכאל נודלמן: בזמן הדיון היו צלילים שלא כל הערים נכנסו לתכנית.
מיכאל נודלמן: לאחר בדיקה התברר שהעיר באר שבע, שם גרים כמעט 7,000 יוצאי אתיופיה לא נמצאים בתכנית החומש.
מיכאל נודלמן: בתאריך ה-2 ביוני שלחתי מכתב לשר הקליטה, לא קיבלתי תשובה אבל קיבלתי הרבה פניות מבאר שבע, מסגן ראש העיר באר-שבע, מחברי כנסת.
מיכאל נודלמן: נדון היום בנושא איך להכליל את העיר באר שבע לתכנית החומש, שיפור וקליטת עולי אתיופיה בתכנית החומש.
מיכאל נודלמן: אבקש ממשנה למנכ"ל למסור לנו מה צריכים לעשות, ומה אתם עושים למען עיר כל כך גדולה עם אוכלוסיית יוצאי אתיופיה גדולה כדי שתיכנס לתכנית החומש.
קולט אביטל: האם התכנית מתוקצבת ואם כן ממתי?
חנוך צמיר: אתייחס גם לזה.
חנוך צמיר: שלום לכולם, לפני שאתייחס למימד של באר שבע, אני אומר מספר משפטים איך בנויה התכנית ודרך זה נגיע גם לנושא באר שבע כעיר.
חנוך צמיר: התכנית רצה בשני צירים, יש ציר של פעילות ארצית – ציר רוחב, ויש ציר ממוקד אל מול מספר שכונות שנקבעו.
חנוך צמיר: דוגמאות לתכניות ארציות אני יכול לתת בכל מה שקשור לפעילות מול הצבא, מול צה"ל בקרב בני הקהילה.
חנוך צמיר: דוגמה נוספת אני יכול לתת כל מה שקשור לאקדמיה ולמינהל הסטודנטים וכך הלאה, יש דוגמאות נוספות.
חנוך צמיר: במימד הזה, בנתיב הזה, אין שום משמעות למקום המגורים של בני הקהילה.
חנוך צמיר: במלים אחרות, אם יש צעירים ובטוח שיש בבאר שבע שיוכלו למצוא את מקומם בתכניות של האקדמיה, אז אין ספק שהם ימצאו את מקומם שם בלי שום קשר למקום הדיור שלהם, כנ"ל בצה"ל, כנ"ל בתכניות הארציות של התמ"ת.
חנוך צמיר: למשרד החינוך יש תכנית ארצית שעוסקת בהכשרת מורים למשל, ואם יהיו מורים מתאימים לתכנית מבאר שבע כמובן שהם ייכללו שם.
חנוך צמיר: אני רוצה להבהיר את הנקודה הזאת כי להערכתי היא לא ברורה, וגם לא היתה פה ברורה בדיון הקודם, אז אני שם את הדברים כפי שהם בצורה מסודרת על השולחן.
חנוך צמיר: אין שום קשר בין המיקום הגיאוגרפי לתכניות הארציות.
חנוך צמיר: הנתיב השני של התכנית ממוקד על פי שכונות, כאשר מספר משרדים על בסיס המינהלות או המינהלת של שיקום השכונות בשכונות מסוימות, ומוקדי הקליטה של משרד הקליטה בשכונות אחרות, מספר משרדים ותכניות מריצים דברים שממוקדים אל מול השכונה.
חנוך צמיר: נשאלת השאלה איך נבחרו השכונות.
חנוך צמיר: אנחנו מדברים על 15 שכונות במימד הארצי, והיה ברור לנו שתמיד השכונה ה-16 תבוא ותגיד למה אני לא בפנים על כן נבנה מודל סטטיסטי- -
קולט אביטל: למה בחרתם 15?
קולט אביטל: חנוך צמיר: אלה היו ההנחיות ומגבלות התקציב.
קולט אביטל: אגב, תקציב אני אתייחס כבר לשאלה שלך, חברת הכנסת קולט.
קולט אביטל: תקציב 2008 קיים, ישנו, הוא בסדר גודל של 82 מליון שקלים והוא כבר נמצא במשרד הקליטה כמשרד מתכלל.
קולט אביטל: אנחנו כרגע בתהליך - -
קולט אביטל: אין לכם הרבה זמן להוציא אותו.
חנוך צמיר: אנו נוציא אותו רובו ככולו, כ-62 מליון בענייני משכנתאות והלוואות, משכנתא לזוגות הצעירים ואנחנו מעריכים שתוך שבוע-שבועיים נתחיל כבר להמריא עם העניין הזה.
חנוך צמיר: לכן נותרו כ-20 מליון שקלים ב-2008 שמחולקים בין המשרדים.
חנוך צמיר: אני לא מוטרד, להערכתי נשארו 20 מליון שקלים שנוכל להריץ אותם ולבצע, לפחות להתחייב עליהם ב-2008 באמצעות חלוקה בין המשרדים השונים.
חנוך צמיר: אני חוזר לנושא השכונתי.
חנוך צמיר: נבנה איזשהו מודל סטטיסטי, אגב, אני רוצה לומר לכולם שהתכנון של התכנית נעשה בהובלת משרד ראש הממשלה, אבל אנשי הקהילה האתיופית היו חלק מהתכנון, והיו מודעים לכל המודלים ולהחלטות שלנו שבאו לידי ביטוי בסופו של דבר בהחלטת ממשלה.
קולט אביטל: הם היו מודעים או שותפים להחלטות.
חנוך צמיר: הם היו שותפים מהרגע הראשון ועד רגע זה בכל מה שקשור להרצת תכנית החומש, חלקם יושב פה והוא יוכל להתייחס להערה.
חנוך צמיר: לעניין באר שבע.
חנוך צמיר: אגב, עבדנו לפי אזורים סטטיסטיים לא לפי יישובים עירוניים כיישוב, אלא לפי אזור סטטיסטי שמכסה פלוס מינוס שכונה על פי נתוני הלמ"ס שהיו נכונים ל-2005, כאשר אנחנו יודעים כמה נוספו בבאר שבע מאז אותה תקופה.
חנוך צמיר: אגב, באר שבע בשנים האחרונות לא היתה פתוחה בכלל לקליטה חדשה עקב מדיניות המשכנתאות, ולכן המספר שאנקוב בו כמעט ולא השתנה מ-2005.
חנוך צמיר: אנחנו יודעים להגיד בכמה הוא גדל בכל זאת.
קולט אביטל: רק תתן לנו את הקריטריונים.
קולט אביטל: אמרת שהלכתם לפי איזשהו אזורים סטטיסטיים.
קולט אביטל: לפי איזה קריטריונים נקבעו השכונות?
חנוך צמיר: הלכנו על מספר אבסולוטי של בני הקהילה בשכונה ועל שיעורם היחסי מתוך האוכלוסייה.
חנוך צמיר: אלה היו הקריטריונים שהנחו את קביעת השכונות.
חנוך צמיר: על פי הקריטריונים האלה שכונה גימל צפון שהיא השכונה הבולטת בבאר שבע, נמצאו בה 699 אנשים בני הקהילה, והם מהווים כ-17% מסך כל האוכלוסייה באזור הסטטיסטי המוגדר הזה.
חנוך צמיר: לעומת זאת, אנחנו מצאנו את אותם 15 שכונות שהתיישרו על המודל של מעל 900 נפש ומעל 15% מכלל תושבי השכונה.
חנוך צמיר: במלים אחרות, האזור הסטטיסטי העתיר בני קהילה בבאר שבע, לא הגיע בכלל לרף התחתון של בחירת השכונות.
חנוך צמיר: ולכן, באר שבע, או השכונה שמכונה גימל צפון לא נכנסה אל מול 15 השכונות שנכנסו, אם תרצו אני יכול לנקוב בהמשך בשמותיהם.
חנוך צמיר: הסיבה היתה בדיוק כפי שהסברתי, מספר אבסולוטי של בני הקהילה ושיעורם היחסי מסך כל האוכלוסייה, פשוט לא עמדו במבחנים האלה.
חנוך צמיר: יחד עם זאת, אני יודע שהתקיימו שיחות בין נציגי הקהילה של באר שבע, לבין אנשים שונים במשרד הקליטה כולל המנכ"ל במטרה או בבקשה לפתוח שנית את הרשימה, או במלים אחרות לצרף בכל זאת את באר שבע לרשימה.
חנוך צמיר: בחנו את הנקודה הזאת, ברור לנו שאם אנחנו נפתח את הרשימה, אגב, זה מחייב החלטת ממשלה אני רוצה שתבינו.
חנוך צמיר: אם נפתח את הרשימה, יעמדו בתור במרכאות יישובים נוספים וערים נוספות ואז ניכנס לתסבוכת שלהערכתי יהיה קשה מאוד לצאת ממנה.
מזור בהיינה: הייתם צריכים לחשוב לפני כן.
חנוך צמיר: לכן אמרנו לאנשי הקהילה בבאר שבע שאנחנו נשתדל בתכנית 2009 שלא באמצעות תכנית החומש לתגבר ולשדרג תחומי פעילות של המשרד, ואולי גם של משרדים אחרים בדברים שהם דומים לתכנית החומש.
חנוך צמיר: אבל החזרת תכנית החומש לממשלה כדי לצרף את באר שבע שאינה עומדת במבחן הסטטיסטי להערכתנו מחזירה אותנו הרבה אחורה, ואני לא רואה איך נצא מזה.
קולט אביטל: ברגע שנבחרו 15 השכונות האלה לתכנית חומש, מה אומרת התכנית הזאת.
קולט אביטל: זאת אומרת, מהו סוג העבודה שתבצעו בתוך השכונות האלה, ומה מן האלמנטים שתבצעו בתוך השכונות האלה תהיו מוכנים בכל זאת לתת לבאר שבע מחוץ לתכנית החומש.
חנוך צמיר: זה מכניס אותנו לדיון בתכנית כתכנית.
קולט אביטל: לא דנים רק בסטטיסטיקה.
קולט אביטל: אם יש תכנית חומש, אנחנו רוצים להבין מה הממשלה הולכת לעשות.
חנוך צמיר: בסדר, הצגנו אותה מספר פעמים בוועדה ואחזור ואפרט גם עכשיו.
קולט אביטל: מתנצלת, לא הייתי פה.
חנוך צמיר: זה לא עניין רק לבאר שבע, זה בכל שכונה, בעצם מה יהיה מודל העבודה בשכונות שנבחרו.
חנוך צמיר: אגב, יושבים פה נציגי המשרדים השונים, ראיתי פה את גברת אריאלה רבדל ממשרד השיכון, אודי בהט ממשרד החינוך, דפני ממשרד התמ"ת.
חנוך צמיר: אם תרצו לשאול על הפעילות של המשרדים ממש, תוכלו לשאול.
מיכאל נודלמן: התקציב בנוי לפי נתונים סטטיסטיים או הפוך.
מיכאל נודלמן: בהתחלה היה סכום של תקציב ואתם בניתם לפי זה מודל.
חנוך צמיר: הנושא התקציבי השתנה לאורך כל הדיונים.
חנוך צמיר: כפי שאתם יודעים היו הבטחות לתקציב מסוים, בעיקר שנבנה על איזשהו הסדר עם הסוכנות היהודית שבסופו של דבר לא התקיים.
מיכאל נודלמן: זאת אומרת, המודל שלכם היה סטטיסטי.
חנוך צמיר: הסטטיסטיקה היא בדיוק כפי שהצגתי אותה.
מיכאל נודלמן: בסדר, אבל התקציב לא היה גבולי.
חנוך צמיר: משרד ראש הממשלה ניסה לסגור איזושהי מסגרת עם משרד האוצר לגבי מספר השכונות, הגיעו להערכה שיוכלו לעמוד בתיקצוב של 15 שכונות, ופה אני עונה לשאלה של חבר הכנסת אביטל, על פי פעילויות הבאות.
חנוך צמיר: בכל שכונה תיווצר פעילות של משרד הרווחה בתחומי רווחה, אני לא נכנס כרגע לאיזה אוכלוסיות שבתוך הרווחה.
חנוך צמיר: שיקום השכונות של משרד השיכון יפעיל שיקום שכונות חברתי, ומימד מאוד מצומצם של שיקום פיזי.
חנוך צמיר: משרד הקליטה יפעיל פעילות במקומות שיש מוקדים שנבחרו.
חנוך צמיר: משרד החינוך יעסוק בכל מה שקשור לבתי ספר בשכונות הללו.
חנוך צמיר: התמ"ת יתרגם את פעילותו הארצית אל מול השכונות.
חנוך צמיר: זאת תהיה סך הפעילות המקצועית בתוך כל שכונה ושכונה.
חנוך צמיר: כל מה שאמרתי בפתיחת דבריי על המשכנתאות והמשכנתאות לזוגות הצעירים, אינם קשורים ל-15 השכונות המסוימות שנבחרו לפעילות שכונתית.
חנוך צמיר: וכפי שאמרתי, אני מקווה שעם העניין הזה נצא תוך שבוע עד שבועיים לשטח.
חנוך צמיר: יש שם מגבלות של מספרי המשכנתאות, אנחנו מדברים על 200 מענקי משכנתא, ו-200 הלוואות משכנתא לזוגות הצעירים.
חנוך צמיר: כפי שאמרתי הערך הכספי של זה ב-2008 הוא סדר גודל של כ-62 מליון שקלים.
יוסי ביילין: אני מבין שלפי הקריטריונים האלה של גודל ואחוז, שהנחת העבודה שלכם מלכתחילה היתה שמבחינה סוציו-אקונומית מדובר בפחות או יותר בקהילות זהות.
חנוך צמיר: לא בטוח שהבנתי את השאלה, למה אתה חותר.
יוסי ביילין: בדרך כלל כאשר מדובר בטיפול נקודתי, אתה לוקח את המצב הסוציו-אקונומי, ואתה אומר אני מדרג את הטיפול הנקודתי על פי חומרת המצב הסוציו-אקונומי.
יוסי ביילין: אני הייתי משוכנע בבורותי אני מודה, שמדובר היה כאן בשילוב של גודל הקהילה ומצבה הסוציו-אקונומי.
יוסי ביילין: כשאתה אומר שהממשלה קיבלה את ההחלטה בזמנו, רק על פי גודל הקהילה וחלקה ושיעורה בעיר בו היא נמצאת, זה ממש כמו להגיד שעשו כאן הגרלה.
יוסי ביילין: בהנחה של שיוויון סוציו-אקונומי זאת הגרלה.
יוסי ביילין: אם במקרה יוצא אתיופיה שאיתרע מזלו והוא גר בעיירה קטנה, הוא לא יקבל את זה, ואם במקום יותר גדול אז כן.
יוסי ביילין: זה הדבר שהוא כאן מאוד בעייתי.
חנוך צמיר: היה ברור לגמרי שמסגרת התקציב לא תספיק להחיל את כל הקהילה האתיופית.
חנוך צמיר: עלו במסגרת הדיונים ניסיונות להכניס פנימה פרמטרים נוספים, למשל, פרמטר סוציו-אקונומי של הרשות המסוימת.
חנוך צמיר: אבל הגענו מהר מאוד למסקנה שיהיה קשה ללכת על פי הפרמטרים האלה כי חלק ניכר מבני הקהילה האתיופית במרכז הארץ נמצאים ברשויות שעל פניו דווקא נמצאים בדירוג סוציו-אקונומי יחסית גבוה.
קולט אביטל: למשל קריית מלאכי.
חנוך צמיר: למשל רחובות, למשל נתניה, על כל קריית מלאכי כזאת, אני יכול לתת דוגמאות שמצדיקות את מה שאני אומר.
חנוך צמיר: לכן לאחר דיונים הגענו למסקנה שהדרך היחידה והאובייקטיבית כדי לעסוק בעניין הזה, זה באמת שני הפרמטרים שציינתי.
קולט אביטל: לא מדובר על היכולת של העירייה רק, למרות שיש לזה בכל זאת השפעה.
קולט אביטל: כי אם לעירייה יש רק עובד סוציאלי אחד ולא מסוגלת להקצות את המשאבים לקהילה, זה אומר משהו.
קולט אביטל: מדובר במצב הסוציו-אקונומי של הקהילה עצמה.
חנוך צמיר: המצב הסוציו-אקונומי של הקהילה עצמה אינו שונה באופן מהותי בין השכונות השונות ברחבי הארץ, כך שאי אפשר להגיד שהקהילה האתיופית המסוימת בבאר שבע, מצבה הסוציו-אקונומי בהשוואה לקהילה האתיופית ביישוב אחר שכן בתכנית נמוך.
חנוך צמיר: אין שום ראייה ואין שום נתון שעוסק בעניין הזה.
חנוך צמיר: כל הפרמטרים שמעידים על מצב סוציו-אקונומי של קהילה, הם שווים ביישובים השונים.
יוסי ביילין: אם זה המצב, רק תוכנית רוחב היא הגיונית.
חנוך צמיר: נכון, ולכן הלכנו בשני צירים.
יוסי ביילין: הציר השני הוא לא הגיוני, אלא אם כן אני לא מבין כאן משהו.
יוסי ביילין: יש כאן משהו שרירותי עד אימה.
אריאלה רבדל-נדקוב: יש משקל לגודל.
אריאלה רבדל-נדקוב: זה לא נכון שזה אותו דבר בכל מקום.
אריאלה רבדל-נדקוב: לגודל יש משקל משמעותי, ואתן דוגמה במה.
אריאלה רבדל-נדקוב: בית ספר יסודי בקריית משה, רחובות נסגר על רק העובדה שבכיתה היו 95% עולים מאתיופיה.
אריאלה רבדל-נדקוב: הוא לא נסגר בגלל היכולת הלימודית של הילדים, הוא נסגר בגלל המשמעות החברתית והסוציולוגית כלפי הילדים האלה ולטובת הילדים, סגרו את בית הספר, פיזרו אותם בבתי הספר ברחבי העיר שזה יצר בעיה אחרת מאוד קשה, ולכן הוא נפתח מחדש בתנאים ובכללים אחרים, לגודל יש משקל מאוד משמעותי.
אריאלה רבדל-נדקוב: למרות שהמשכנתאות הן נדיבות מאוד אצל המדינה, בסופו של דבר יכולת הרכישה הן בשכונות יחסית חלשות במדינת ישראל, הם לא רוכשים דירות ברחביה, בטלביה, או ברמת אביב ג', הם רוכשים דירות בשכונות חלשות יחסית.
קולט אביטל: תאמיני לי שאנחנו יודעים את זה.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני בטוחה שאתם יודעים לכן אני אומרת את זה.
אריאלה רבדל-נדקוב: יש משמעות מאוד גדולה לגודל ואנחנו הלכנו למשקל הזה.
אריאלה רבדל-נדקוב: בשכונה שאחוז העולים מאתיופיה או בני העדה האתיופית גבוה יחסית, נתנו לזה עדיפות על פני שכונה שבהם אחוז העולים נמוך יחסית משום שגם הרשות יכולה, בסופו של דבר, אם אתה רואה את ההתקבצות של השכונות הן בעיקר ביישובים יחסית חלשים, למעט שני יישובים ראשון לציון ורחובות.
אריאלה רבדל-נדקוב: רוב היישובים האחרים הם יישובים יחסית חלשים, עפולה, קריית מלאכי.
שרה מרום שלו: גם ביישובים האלה יש בעיות.
אריאלה רבדל-נדקוב: העיר נמצאת במקום סוציו-אקונומי נמוך, בתוך הערים האלה הם יושבים בשכונות שיקום, הם לא יושבים בשכונות חזקות, הם יושבים בשכונות החלשות יותר בתוך היישובים האלה.
יוסי ביילין: עדיין זה לא מצדיק את הקריטריונים האלה.
יוסי ביילין: אני מבין שהתקציב מוגבל, אפילו אם הוא גדול הוא מוגבל, בטח אם הוא קטן הוא מוגבל.
יוסי ביילין: אז שואלים מה עושים.
יוסי ביילין: ההגיון תמיד אומר סוציו-אקונומי.
יוסי ביילין: אי אפשר כאן כי נניח שיש שיוויון פחות או יותר בקהילות, ואין הבדלים עצומים ביניהם.
יוסי ביילין: לכן שואלים בכל זאת בתקציב מוגבל איך אפשר לתגמל.
יוסי ביילין: הדרך לתגמל ולתת איזשהו פתרון זה רק ברוחב.
יוסי ביילין: אם את אומרת יש לי בכל זאת כסף גם למשהו שהוא לא רוחב, אז את צריכה למצוא קריטריונים שהם יהיו סבירים.
יוסי ביילין: אני לא יכול להבין את הסבירות הזאת, אריאלה אפילו מה שאמרת נכון, עדיין יש כאן בעיה של שרירותיות, ולכן זה לא מקרה שבאה באר שבע, ומחר יבוא מישהו אחר ויגיד למה אנחנו לא בפנים.
יוסי ביילין: מה קורה בדרך כלל, נניח שיש 15 מקומות לפי סוציו-אקונומי, מגיע מקום ה-16 ואומר אני קצת יותר עשיר, אבל כמעט חסר לי משהו פיצ'לה כדי להיות עני מספיק כדי להיכנס פנימה.
יוסי ביילין: כאן באר שבע לא אומרת את זה, היא פשוט אומרת למה אתם באופן שרירותי מוציאים קהילה שלמה שבמקרה בגלל האחוז הזה אנחנו לא בפנים.
יוסי ביילין: תעזבו את האחוזים, תקחו את כל הכסף הזה תעבירו את זה לטיפול הרוחבי וזה יפתור את הבעיה.
חנוך צמיר: זאת כבר הכרעה מקצועית, הגענו למסקנה שלא יהיה נכון לקחת את כל התקציב ולהריץ אותו בתכניות הארציות.
חנוך צמיר: יש שכונות שהפעילות השכונתית מאוד משמעותית ואסור לוותר עליה.
חנוך צמיר: לכן מצאנו שאלה הקריטריונים היחידים שיכולים להנחות אותנו, אני מבין את מה שאתה אומר, בכל קביעה יש תמיד את המספר שאינו נופל במועד וזה אותו 16 מפורסם לצורך הדיון שלנו.
מזור בהיינה: אני מציע אדוני היושב ראש, יש נציגים שבאו מהמקום, נסעו מהשעה שש בבוקר.
מזור בהיינה: אני מבקש לשמוע אותם אני מוותר על זכותי.
מזור בהיינה: חבל תן להם להשמיע את קולם.
שלמה מולה: הכוונות היו טובות לתכנית הזאת, ובאמת טובות מאוד.
שלמה מולה: לפי דעתי בסופו של דבר- -
קולט אביטל: כפי שאמר יהודה הלוי, כוונותיך טובות מעשיך אינן רצויות.
מזור בהיינה: אני מאוד מצטער, האנשים האלה באו מבאר שבע להשמיע ולהגיד הכל בצורה מסודרת.
מזור בהיינה: לא יהיה פשוט זמן לשמוע אותם.
מיכאל מלכיאור: בסדר, יש זמן הם ידברו.
מיכאל מלכיאור: אתה פה לא עושה לנו סדר יום, הם יודעים איך אני מנהל ישיבה.
מזור בהיינה: לא יהיה זמן אני בטוח, זה יהיה כמו אתמול.
שלמה מולה: בכל אופן אני חושב שבתכנית הזאת היתה כוונה טובה, העלו ציפיות גבוהות מאוד לאנשים ואמרו, הנה במסגרת תכנית חומש הולכים לפתור את כל בעיית יוצאי אתיופיה.
שלמה מולה: התוצאה היא תוצאה של אכזבה.
שלמה מולה: אנחנו יכולים פה לדבר על קריטריונים, איך נקבעו יישובים וכן הלאה, התוצאה הסופית בסופו של יום, אם אני לוקח את המשכנתאות שהן כמעט חמישים אחוז מתקציב 2008 שהן חלק למרכזי הקליטה, חלק הארי ביותר, אפילו לא זוגות הצעירים, גם זה לא מתממש.
שלמה מולה: גם תכניות לרוחב בסופו של דבר מה שצריך להגיע לשרות לקהילה, אין תקציבים לעג לרש.
שלמה מולה: צריך להגיד את האמת, גם תוך כדי תנועה של התכנית, אמרו שיהיו מליוני שקלים, בסופו הצטמצמנו, האוצר לא רצה, רצו לכופף וכן הלאה.
שלמה מולה: התוצאה היתה לא משביעת רצון, אפילו מאכזבת.
שלמה מולה: דבר נוסף אם אנחנו נחזור לבאר שבע, חנוך, מה שמפליא אותי, איך לא לקחתם את הקריטריון שנקרא מושג של לפחות מרכז קליטה מתקפל.
שלמה מולה: היו מרכזי קליטה מתקפלים, למשל שאול המלך בבאר.
שלמה מולה: שכונת מצוקה גדולה מאוד של שיקום שכונות, אילולא הייתם לוקחים את הפרמטר הזה, יכול להיות שבאר שבע היתה יכולה להיכנס לתוך התכנית הזאת, ואז יכול להיות שהדיון הזה היה מיותר, למרות שאני מסכים עם חבר הכנסת יוסי ביילין, שבסך הכל עדיף ללכת על תכניות רוחב לא על תכניות ממוקדות, כי אנחנו ראינו גם בתכניות שיש תכניות ממוקדות של פרויקטים אחרים שיצרו שם יישובים שכן נהנים ויישובים שלא נהנים.
שלמה מולה: למשל אתמול היתה לי שיחה עם זוהרה, ניקח יישוב כמו כפר יונה, ישנם שם בסביבות 70 משפחות.
שלמה מולה: מה, המשפחות האלה של יוצאי אתיופיה פתאום הם עשירי יוצאי אתיופיה, אבל הילדים שלהם לא נהנים משום תכנית.
שלמה מולה: אותו דבר אני יכול לדבר על גן יבנה, אני יכול לדבר על כל מיני יישובים שהם אוכלוסיות קטנות, ובגלל הפרמטרים האלה הם לא נהנים בהם.
שלמה מולה: אני מודע לדילמות האלה, לכן אני חושב שצריך להיות הרבה יותר יצירתיים.
שלמה מולה: אני יודע שהבירוקרטיה בדרך כלל מכתיבה כדי לחפש איזושהי דרך קצת יותר קלה כדי להתמודד עם הבעיה.
שלמה מולה: בנושא של באר שבע שאנחנו עוסקים בו, תיקחו בחשבון את הנושא של מרכז קליטה מתקפל, למרות שאין אחוזים גבוהים מאוד, יכול להיות שזה הפתרון.
שלמה מולה: היה מרכז קליטה של הסוכנות היהודית שבסוף האנשים היו צריכים ללכת לדיור קבע, הסוכנות בחרה בדרך שבה משאירים את כל העולים באותו בניין שלם כולו יוצאי אתיופיה, אז הסוכנות ברחה.
שלמה מולה: שלושת השכונות, גבעת המורה בעפולה, באשקלון, אני יכול לומר בעוד מקומות נוספים, זה לא רק בבאר שבע.
שלמה מולה: אני מציע לקיים דיון בחשיבה מחודשת לקראת 2009.
שלמה מולה: אני לא יודע כרגע אם אפשר לחזור ל-2008 לעשות תיקונים.
שלמה מולה: אני חושב שלקראת 2009 יכול להיות שצריך לחשוב ולעשות תיקונים תוך כדי.
שלמה מולה: עופרה אבן:
שלמה מולה: אני רוצה להוסיף מספר משפטים לגבי הרציונאל של התכנית איך בנינו אותה.
שלמה מולה: התכנית נבנתה כתכנית רוחב, לראייה, בתקציב 2008 מתוך ה-82 מליון, למעשה 72 מליון שקלים מיועדים לתכניות רוחב.
שלמה מולה: אבל בגלל שבריכוזים הכבדים שכוללים אחוזים של יוצאי אתיופיה מאוד כבדים, היינו ערים לכך שהכלים של תכניות רוחב הם לא מספקים, נדרשים כל מיני תהליכים קהילתיים, בנינו רובד נוסף של תכניות ממוקדות, תכניות קהילתיות.
שלמה מולה: כפי שהוצג פה, אנחנו הלכנו מהכבד אל הקל.
שלמה מולה: גם תכניות הרוחב בנושא המשכנתאות לזוגות צעירים, כמה זמן לוקח לכם להוציא אותם כבר דיברתי הרבה עם חביב, דיברתי עם ישראל שוורץ.
שלמה מולה: לוקח לכם זמן כדי להגיע לספטמבר, בסוף לא יהיו משכנתאות.
חנוך צמיר: חבר הכנסת מולה, עם כל הכבוד, יכול להיות שלוקח יותר מדי זמן, אין לזה שום קשר על באר שבע.
חנוך צמיר: השאלה היא על מה אנחנו כרגע מדברים.
חנוך צמיר: אני רוצה כן להתייחס לנקודה הבאר-שבעית שהזכרת כאן, וזה מרכזי הקליטה.
חנוך צמיר: אתה יודע בדיוק כמונו שאין אפשרות לרכוש דירות בבאר שבע, אין אפשרות לקבל משכנתאות.
חנוך צמיר: במלים אחרות, תושבי מרכז הקליטה חרוב.
שלמה מולה: לא, שאול המלך.
חנוך צמיר: המושג מתקפל נכון ללפני כמה שנים, הוא לא קיים היום.
חנוך צמיר: יש מרכז קליטה חרוב ויש קלישר, שני מרכזי קליטה בבאר שבע ותושביהם לא ירכשו דירות בבאר שבע.
חנוך צמיר: המושג מתקפל לא קיים כבר.
שלמה מולה: בשאול המלך בבאר שבע יש לך שכונה שלמה, בניינים שלמים של יוצאי אתיופיה, זאת הבעיה.
שלמה מולה: 4-5 בלוקים המצוקה אדירה שם.
חנוך צמיר: הם במרכז קליטה ושהותם בבאר שבע זמנית.
שלמה מולה: חנוך, לא הבנו אחד את השני.
חנוך צמיר: היום מרכזי הקליטה אינם מתקפלים.