GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דודו מלול: יש סניף שנקרא נוער מיוחד, תחת נוער מיוחד מרוכזים כל הדברים, יש תערובת מאוד גדולה, שמה שמים גם נוער בעל מוגבלויות, גם נוער עולה גם נוער עובד.
דודו מלול: את כל הנערים שהמדינה או משרד החינוך עוזר וחושב על המצוקה, שמו אותם ביחד תחת אותה הגדרה.
דודו מלול: אי אפשר לחלק את הכסף בצורה כזאת.
דודו מלול: אי אפשר כך להעדיף את הפעילויות שבהן יש נוער עולה ספציפי.
דודו מלול: לכן מה שצריך זה גם להפריד את הסעיף הזה מכל הדברים שקיימים בו.
דודו מלול: בנוסף לזה העברת הכסף ממשרד הקליטה שזו בעיה כבר מסובכת.
עודי בהט: אני חושב, אני לא בטוח.
עודי בהט: התאור שתיארת ואני מניח שהוא נכון, בא בסך הכל כדי לעזור לתנועת הנוער ולא כדי לחבל בעבודה.
שלומית רונן-ליבנה: אני רוצה להתייחס לגבי התקציב של משרד החינוך, אני חייבת להגיד שבשנה האחרונה ב-2007 התקציב תחת הנהגתה של יולי תמיר גדל באופן משמעותי.
שלומית רונן-ליבנה: לא הבאתי איתי ונמצא גם להתנצל בשם המזכ"ל והיושב ראש שלא יכלו להגיע.
שלומית רונן-ליבנה: ביקשתי לנסות ולדחות את הפגישה, לא באתי עם נתונים מסודרים מספרית, אבל לכל הדעות ובאופן ברור התקציבים גדלו.
שלומית רונן-ליבנה: לגבי הנושא של משרד הקליטה, גם על הבעיה של העברת הכספים שהיא בעיה פרוצדורלית באיזשהו אופן, אבל שאולי לא הושקע בו מספיק מאמץ גם לגבי הסכום.
שלומית רונן-ליבנה: זאת אומרת משרד הקליטה ל-2008 היקצה 250 אלף שקלים שזהו סכום.
קולט אביטל: מה שנקרא יצאו מגידרם.
שלומית רונן ליבנה: עם הרבה מאוד בעיות בהעברה של הכסף אבל זה הסכום, ובזה אני בטוחה.
שלומית רונן ליבנה: לגבי עניין תקנה, לא מספיק יודעת לא רוצה להתייחס לזה, אבל אני כן יכולה לומר ואני מניחה שאמרתם לגבי הניסיונות של השרה לעזור בגיוס כספים נוספים.
אברהם מיכאלי: לגבי התקציב, אתם מדברים פה על סכומים שגדלו ואני שמח.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לדעת מכל אחד מהתנועות איך אתם בפועל מורידים את התקציבים לסניף.
אברהם מיכאלי: אני יודע שהסניפים לא בדיוק מקבלים מהתנועות תקציבים הרבה פעמים באים לרשות, באים למתנ"ס כמו קבצנים ומבקשים סיוע ולא תמיד הם מקבלים ואז בסוף הם באים לתנועה, התנועה אומרת לנו אין כסף, אז השאלה איפה התקציבים האלה הולכים אם הם לא יורדים לשטח.
גדי מלקו: אני רוצה להתייחס לשאלה הזאת ובהזדמנות הזאת אגיד מספר דברים על התפקיד ועל המסגרת שלנו.
גדי מלקו: אספר על המסגרת שלנו.
גדי מלקו: תנועות הנוער או ילדים עולים ספציפית לגבי הקהילה האתיופית, המקום של הילדים זה תנועות נוער ולא שום מסגרת אחרת, לא מועדוני נוער שפורחים להם ביישובים שהם זמניים מאוד.
גדי מלקו: בתנועות נוער זה להיות שייך למשהו הרבה יותר גדול, הרבה יותר יציב, הרבה יותר קיים לאורך שנים, והכניסה שלהם זה להיות אזרחים טובים בחברה הישראלית וזה הדבר הטוב ביותר שקורה, גם במסגרת מועצת תנועות הנוער.
גדי מלקו: לגבי המסגרת שלנו בתנועת הצופים רשומים או משתתפים יותר מ-50 אלף ילדים שמתוכם 1,500 מהקהילה האתיופית, בתשע השנים האחרונות נעשה תהליך מאוד משמעותי וחשוב, שמתבסס על השפעה הדדית שהילדים האלה מביאים איתם מהבית לתוך התנועה שמשפיעה עליהם וזה באמת השפעה הדדית וטובה.
גדי מלקו: דוגמה פשוטה קטנה, בלוח השנה של תנועת הצופים, מופיע יום הזכרון בסודאן, מציינים את זה גם שבטים ברעננה שלא נמצא שם אף ילד מהקהילה האתיופית.
גדי מלקו: זה בדיוק ההשפעה ההדדית שהקהילה מביאה לתוכה ואני חושב שאפשר לראות בכל מיני מסגרות אחרות.
גדי מלקו: יש פה עניין נוסף שצריך להתייחס אליו והוא הנושא של הורים, בשיטת העבודה שלנו אנחנו מאמינים שהאחריות על הילדים זה ההורים.
גדי מלקו: אי אפשר לקחת את הילדים ולהגיד הילדים האלה לא מבינים, או יש משבר תרבותי.
גדי מלקו: אנחנו נמצאים שם בשביל לעשות את התיקון הזה או לאפשר להורים להחזיר את הסמכויות שההורים יטפלו בילדים שלהם.
גדי מלקו: אנחנו ניתן את הכלים ואנחנו נהיה שותפים, אנחנו וההורים בשביל לתת מענה לילדים.
גדי מלקו: זה כלי מאוד חשוב, ותוך כדי זה הילד ירגיש שהוא שייך כשהוא לובש חאקי ומסתובב בשכונה קודם כל הוא חניך צופים לפני שהוא ילד אתיופי מהשכונה או מה שחושבים עליו.
גדי מלקו: רק עכשיו הוא ילד אתיופי מהשכונה הזאת וכאלה.
גדי מלקו: לכן השייכות שלו למסגרת ולתנועת נוער היא מאוד משמעותית, וזה באמת בשביל לחזק את כל הנושאים שנאמרו פה.
גדי מלקו: לגבי הנושא של התקציב, להיות חלק בתנועת נוער עולה הרבה כסף, אלה משאבים מאוד גדולים.
גדי מלקו: להחזיק ילד בתנועת הצופים היום עולה למשפחה מבוססת בין 1,500 ל-2,000 שקלים לשנה לילד.
גדי מלקו: משפחה שיש לה ארבעה ילדים איך אמורה לתחזק אותו, ואם מדובר פה מהקהילה האתיופית איך בכלל המשפחה יכולה לעלות על הדעת להחזיק ילד כזה.
גדי מלקו: הסוגייה הזאת מטרידה, כל נושא התקציבי, לשאלתך חבר הכנסת מולה, התנועות האלה או ספציפית מחלקת צופי שבא בתנועת הצופים מתקיימת מתרומות.
גדי מלקו: הכסף הזה מגוייס מאנשים טובים, אני מתנגד בצורה משמעותית וכבר השרשתי את זה בתוך תנועת הצופים, שצופי שבא זה לא פרוייקט, זה לא משהו זמני.
גדי מלקו: לא משנה איך התנועה תשבור את הראש למצוא לו את הפתרון, וזה המאבק שלי.
גדי מלקו: להחזיק ילד בתנועת הצופים מאוד יקר, אבל זה מאוד חשוב.
גדי מלקו: הוא מקבל ערכים מאוד טובים לחיים שלו.
גדי מלקו: אנחנו מובילים הליכים שהילדים בסופו של דבר ייצאו לשנת שרות, התנדבו, הם מקבלים סיוע מקיף שנותן להם גם סיוע בנושא של הכנה לצה"ל כדי שיילכו לשירות צבאי משמעותי, ורק שבסופו של דבר יהיו אזרחים טובים ויתרמו.
גדי מלקו: לכן ההשתתפות של הילד בכסף מהתשלום שלו זה מזערי.
גדי מלקו: אבל בגלל שלילד אין כסף, אף אחד לא יזרוק אותו מתנועת נוער.
גדי מלקו: בזה אנחנו מאמינים, והמפתח פה זה משאבים.
גדי מלקו: ככל שנפנה את המשאבים לתנועות נוער בצורה נכונה, כך יהיה טוב יותר לילד ולא לפתוח פרוייקטים נקודתיים כאלה וכאלה בכל מיני יישובים.
גדי מלקו: ביקרתם בקריית משה ושם מושקעים יותר מ-11 מליון שקלים על כל המסגרות וציירו לכם תמונה מסוימת.
גדי מלקו: אבל אם היו שמים שם בין אם זה ה"שומר הצעיר" "בני עקיבא" הצופים וכל תנועות הנוער יעבדו בשיתוף פעולה זה המענה האמיתי, זה לא הפרוייקט שמגיע ומשקיע שם מליון שקלים, זה לא עובד.
גדי מלקו: הילדים זקוקים לתנועות נוער, זה המפתח, שם מצמיחים מנהיגות, ושם נראה אנשים טובים יותר.
תמר בסביץ': בעיקר העניין של פיתוח מנהיגות נוער.
תמר בסביץ': כלומר דרך הגיוס כיום של חניכים חדשים בעיקר של השכבות הבוגרות הפנייה אליהם להזמין אותם להצטרף להשפיע ולהיות מעורבים בסיוע לאחים הצעירים שלהם ובקהילות.
תמר בסביץ': ברגע שהם יוצאים עכשיו במהלך הקיץ לקורסי הדרכה וקורסי פיתוח מנהיגות, זה חלק מהסוויץ', זה חלק מהשינוי, כי ילד שעובר כזה מן תהליך, הסיכוי שהוא ירגיש יותר שייך ומעורב הרבה יותר גדול, התרומה שלו אל התנועה ושל התנועה אליו היא הדדית במקרה הזה.
קולט אביטל: אני חושבת שהפעולות האלה שנעשות על ידי תנועות הנוער הן ממש חיוניות והן באמת הדרך הכי טובה לגרום לכך שהילדים האלה ייקלטו בתוך החברה הישראלית, אני בתור עולה כשהגעתי לארץ לא הייתי בשום תנועת נוער, ואני מודיעה לכם.
קולט אביטל: במשך השנים הרגשתי שזה חסר לי, כי הייתי מן נטע זר בתוך הכיתה שלי, ואני לא הייתי שותפה להתנהלות, לכל החוויות.
קולט אביטל: לכן אני חושבת שהמעשה הזה הוא נכון.
קולט אביטל: לפני כמה שנים קיימנו ישיבה כולל עם תנועת הצופים, ישיבה מאוד גדולה וחשבתי אז שאחד המפתחות להתייעלות בנושא הזה זה איכשהו לנסות גם ליצור איזושהי מסגרת שבה יש תאום בין התנועות השונות.
קולט אביטל: כי אנחנו בזמנו שארבע חמש תנועות פעלו בקרב אותו הציבור באותה השכונה באותו היום.
קולט אביטל: בזמן שאם היה יכול להיות איזשהו תאום או מישהו שאחראי לתאום הזה אני חושבת שהפריסה היתה יכולה להיות בסופו של דבר יותר רחבה.
קולט אביטל: לא ידעתי שמה שנעשה אז זה מה שהצענו, אני חושבת שאולי גם העיריות או האחראים על החינוך בעיריות צריכים ליטול חלק בארגון שולחן כזה.
קולט אביטל: אבל אני לא יודעת, יכול להיות שמישהו ממשרד החינוך, או מישהו ממשרד הקליטה.
קולט אביטל: הייתי רוצה לשמוע אם הדבר הזה קיים בינתיים, אם יש אפשרות כזאת, ואם כן מה המחשבות שלכם על זה.
תמר בסביץ': בעיקרון אני חושבת שהשולחן הזה בקטן מתקיים דרך מועצות תנועות הנוער לפחות ספציפית לגבי הפרוייקט שדיברנו עליו בפתיחת הישיבה, בעצם הפרוייקט עם קרן הידידות שניסינו וביקשנו מכל תנועה לפרוס את המקומות שבהן היתה רוצה לפעול, אנחנו בעצמנו בדקנו והפעלנו את שיקול הדעת.
קולט אביטל: סליחה על בורותי, את מי את מייצגת.
תמר בסביץ': מועצת תנועות הנוער, מרכזת פרוייקט שילוב נוער עולה בתנועות בשיתוף הקרן לידידות ומשרד החינוך.
תמר בסביץ': כבר בתוך ההחלטה לאן מכניסים את הפיילוט ואיפה אנחנו הולכים להשקיע את המשאבים בפרוייקט הספציפי הזה היה שיקול דעת לגבי איזה תנועה פועלת איפה ולא להכניס תנועות למרות הבקשה שלהם במקומות שבהם תנועות אחרות פועלות באופן חזק כדי להשקיע משאבים בצורה חכמה ומיטבית.
תמר בסביץ': אני חושבת שההזדמנות של השולחן העגול הזה שנוצר גם של המגשרים וגם הרכזים שמחליפים מידע ומחליפים נתונים ביניהם, זה איזשהו חידוש, אולי צריך להעצים אותו ברמת מזכ"לים וכאלה, אבל בקטן זה מתחיל וזה קורה.
תמר בסביץ': בהחלט מצד שני, יש כבר תשתית של תנועות שפועלות במקומות השונים, כלומר לצורך העניין גם בקריית משה יש שם פעילות של בני עקיבא, יש שם פעילות של השומר הצעיר.
תמר בסביץ': מן הסתם הקהלים טיפה שונים, אני מניחה שבני עקיבא פונים לקהל מעט יותר מסורתי או דתי, השומר הצעיר פועלים במסגרות יותר חילוניות ופחות מכוונות מסורת, כך שבסך הכל יש מקום תחת השמש לכולם, רק צריך שהחניכים בסופו של דבר יגיעו וימצאו את דרכם אל הישראלים, ישתלבו כחניכים בתנועות, כי לדעתנו זו הפלטפורמה הנכונה ביותר לשילוב בחברה באופן מלא.
אברהם מיכאלי: רבותיי, אני מצטרף לברכות שמגיע לכם על כל ההשתדלות שלכם בקליטת העלייה, כי הקליטה הכי טובה של העלייה זה דרך הנוער.
אברהם מיכאלי: אני רואה כמה קשה להורים להיקלט והרבה פעמים הילדים שנקלטים ובאים הביתה והם כבר מרגישים את עצמם בישראל כילדים ששייכים לחברה בצורה טבעית, הרבה פעמים זה מתסכל את ההורים כי לפעמים ההורים לא מתקשרים עם הילדים, וזה יפה וזה טוב וזה הרבה נעשה דרך תנועות הנוער.
אברהם מיכאלי: אני כרגע לא מתמקד לאו דווקא בקרב יהודי אתיופיה, תבינו שקליטת עליית נוער זה לא יהודי אתיופיה, יש עלייה מחבר העמים שזאת עלייה מאוד מבורכת שלדעתי תנועות הנוער לא הצליחו לקרב אותם בכמויות ובמאסות כפי שהם הגיעו לארץ.
אברהם מיכאלי: לכן הרבה פעמים ההתלבטות שלי כשאני רואה את דרכי גיוס החניכים, חברת הכנסת קולט אביטל אמרה איך לפעמים לפעול באותו זמן, יש שוני בין התנועות באותו זמן יכולות עוד שלוש תנועות לפעול כי התכנים שלהם שונים ואז לפעמים פעילים בקרב אותה קהילה ואז מגייסים- -
קולט אביטל: קהילה זה בסדר.
אברהם מיכאלי: אני מדבר כרגע באותה שכונה, שבאותה שכונה שיש תחרות בריאה בין התנועות וזה דווקא הכיף של התחרות שתנועות הנוער מרגישות אחת מול השנייה בתכנים.
אברהם מיכאלי: אני מדבר כרגע על דרכי גיוס החניכים, איך אוספים אנשים, יותר נכון נוער וילדים שמסתובבים ברחובות, ואדבר על דוגמאות מוחשיות.
אברהם מיכאלי: ביקרנו ברחובות ונתקלנו בזה כי הילדים באו ואמרו – אנחנו מסתובבים ואין לנו איפה להיות.
אברהם מיכאלי: כלומר אם יש פעילות של תנועות הנוער, אני רואה את רחובות כעיר מאוד מאורגנת, מסודרת, אני מדבר כרגע על מקומות אחרים שהיינו לאו דווקא בקריית משה, סיירנו בכמה מוקדים ברחובות, ושם נאמר לנו על ידי הילדים שאין להם איפה להיות כי הפעילות באותו מועדון של קרן הידידות רק לשעות מסוימות ויש להם הרבה מאוד שעות במהלך היום שאין להם איפה להיות.
אברהם מיכאלי: שאלתי איפה תנועות הנוער, למה הילדים האלה לא הולכים לתנועות הנוער כנראה שיש שם נתק בגיוס.
אברהם מיכאלי: אני כן מקשר את זה לכסף.
אברהם מיכאלי: אגיד לך את האמת גדי שאני כן חושב שזה כן קשור לתקציבים.
אברהם מיכאלי: אם היום אני צריך לדאוג לילד כמו דמי חברות, טיולים, פעולות קיץ.
אברהם מיכאלי: רבותי, יש הורים שאין להם כסף, וההורים האלה שבסוף מגיעים ומבקשים מהם כסף, לא יכול להיות מצב שההורים האלה לא ירגישו פעם פעמיים שלוש שהם לא נותנים לילד כסף, ויש סניפים מתוך ידיעה אישית שמרמזים לילדים לא לבוא לסניף אם הם לא מביאים כסף, כי הסניף לא יכול להתקיים מהאוויר.
אברהם מיכאלי: הם אומרים יש פעילות, אנחנו צריכים לעשות פעילות.
אברהם מיכאלי: למה אמרתי תנועות הנוער לא מתקצבות מלמעלה, הרבה פעמים הויכוח שלי עם תנועות הנוער במסגרת היישוב היה איפה הרשות משתתפת בפעילות של הנוער, איפה חלק של המצ'ינג של תנועות הנוער.
אברהם מיכאלי: הרבה פעמים ראשי עיר אמרו לי תנועות הנוער לא משתתפות בכלל.
אברהם מיכאלי: שאלו אותם איפה החלק שלכם בכל התיקצוב של הפעילות, אמרו, אנחנו דואגים להדרכה, דואגים לפעילות של כובע ארצי או אחר.
אברהם מיכאלי: רבותי, זה לא נותן פתרון לעיר, ליישוב, במיוחד ביישובים בעלי סוציו-אקונומי נמוכים.
אברהם מיכאלי: ההורים שעושים העדפה איפה לשלוח ילד הם מעדיפים כנראה איפה שמוכרחים להוציא כסף, ותנועות הנוער בשבילם הרבה פעמים לוקסוס.
אברהם מיכאלי: ומי בסוף סובל מזה הילד, הילדה, שלא הולכים לתנועות הנוער.
אברהם מיכאלי: אני חושב שצריך לעשות חשיבה במסגרת מועצת תנועות הנוער מול התקציבים שהממשלה מעבירה, אולי גם מול הרשות, מול המתנ"סים שפעילים בקרב אותם תנועות נוער בפעילות אחרת.
אברהם מיכאלי: איך לקחת תקציבים קיימים, ואז להגיע לתרומות, בסוף היום אם תקחו בחשבון סניף מקומי של כל תנועת נוער, אני יודע שזה קצת שונה, בבני עקיבא זה שונה, ב"צופים" זה שונה, ב"מכבי" שונה, כל אחד מגייס בדרך אחרת את התיקצוב של הסניף.
אברהם מיכאלי: כשמגיעים בסוף לפעילות שוטפת ישנם ילדים שלא באים לסניפים כתוצאה מכך שהם לא מביאים את החלק שלהם, ואז נותנים להם תחושה, רבותיי אין לכם פה מקום, מה לעשות, זה אכזרי זה לא נעים, אבל זה קורה בפועל.
אברהם מיכאלי: לכן אני כן מצפה לשבת ולחשוב איך עושים את מאמץ הזה, כרגע אני מדבר מצד תנועות הנוער.
אברהם מיכאלי: מה שקשור בנו, בממשלה או ברשויות אלה סיפורים.
אברהם מיכאלי: לעשות איזשהו מצ'ינג משותף, אני רואה ילדים שמסתובבים בשעות שאני יודע שבאותה שעה כמעט כל תנועות הנוער פועלות בעיר והם מסתובבים ברחובות, למה זה קורה, אין לי שום הסבר.
אברהם מיכאלי: בגלל שלא מצליחים להגיע בגיוס החניכים, או בתקשורת שכנראה אין להם עם הילדים, לכן צריך לחשוב מה עושים.
תמר בסביץ': צריך לזכור שחבורות בתנועת נוער זאת השתתפות וולנטרית, כלומר, הגיוס נעשים באופן גורף בבתי הספר ובתוך השכונות, וגם בקרב הילדים שיושבים על הברזלים, בהחלט יש דוגמאות כאלה.
תמר בסביץ': הנציג של הנוער הלאומי שפועל בקריית מוצקין בחיפה לא יכול היה להיכנס בגלל שהגיע בג'ינס.
תמר בסביץ': לצורך העניין שם זה דוגמה קלאסית למצב שבו המגשר ניגש ואוסף את הילדים מהברזלים, או מהקבוצות שמתגודדות ליד בית הספר, במקום לשבת ולשתות וודקה בחוץ הם יושבים פנימה בתוך המועדון שפועל חמישה ימים בשבוע ולא רק יומיים באופן קלאסי, והם שותים ביחד תה או קולה שזה חלק מהעניין.
תמר בסביץ': אבל אחרי הכל ההשתתפות הבכירה להיכנס לפעילות היא עם כל כמה שנרצה וולנטרית, אנחנו לא יכולים לכפות על אף אחד, זו לא מסגרת של חינוך חובה, וזו לא מסגרת אחרת.
תמר בסביץ': לא על הכסף הדברים נופלים, אני בטוחה שבשום תנועה אין מצב שחניך לא נכנס לפעילות בגלל כסף.
תמר בסביץ': אני יודעת שנעשות הרבה מאוד פעולות סיבסוד מבעד לאין תקציבים או שיש תקציבים שלתנועות יש, יש הרבה מאוד עיסוק בעניין הזה.
תמר בסביץ': גם הנוער הישראלי הותיק רק ב-25% מהנוער משתתף בתנועת נוער, צריך גם לזכור את המספרים האלה.
תמר בסביץ': יש משהו בעניין הזה שאנחנו שמים את כל יהוונו על העניין, זה חשוב וזה נכון, אני חושבת שזה בהחלט הדרך, אבל הוולנטריות פה היא מאוד משמעותית.
מיכאל נודלמן: נאמר בדיון שמשרד הקליטה חייבת כסף, בוריס יסביר לנו.
מיכאל נודלמן: נאמר שמשרד הקליטה לא מעבירה כסף לתנועות הנוער.
בוריס חנוכייב: יש לנו אפיקים של קרן עזבונות.
שלומית קרן-ליבנה: לא, זה לא היה דרך קרן עזבונות, זה דרך אריה - - -
בוריס חנוכייב: אני לא יודע במה מדובר.
שלומית קרן-ליבנה: כסף שמועבר, 250 אלף שקלים היתה התחייבות של אריה פורת של המשרד להיות מועבר דרך תקנה בקישור בין משרדי לצורך תקנת תנועות הנוער לסעיף שעוסק בקליטת עלייה שזו תרומת המשרד.
קולט אביטל: תרומה מאוד גדולה.
מיכאל נודלמן: אומרים שזו תרומה קטנה מאוד.
בוריס חנוכייב: מהו אופן ההתקשרות?
שלומית רונן-ליבנה: חבל לבזבז את הזמן, צריך לקבל את התשובות מהמשרד ולמי שאחראי לנושא.
בוריס חנוכייב: תגידו איזו תנועה.
מיכאל נודלמן: לכל התנועות אתם מביאים 250 אלף שקלים, העברתם סכום קטן מאוד , וכן הוועדה מבקשת לשלוח פרטים.
אברהם מיכאלי: הייתם צריכים להעביר, וגם את זה לא העברתם כנראה.
בוריס חנוכייב: אנחנו נבדוק ונדווח.
קרן שווייצר: רציתי להתייחס לדבריו של חבר הכנסת אברהם מיכאלי, תנועות הנוער הן נתמכות על ידי המדינה, על ידי הממשלה דרך משרד החינוך, והן עובדות בשיתוף פעולה ובתמיכות של העיריות והרשויות המקומיות.
קרן שווייצר: אנחנו לא מקבצים נדבות ברשויות, זה לא עובד כך.
קרן שווייצר: הרשויות תומכות בנוער ברשויות דרך פעילות של תנועות הנוער.
קרן שווייצר: יש אמנה שנחתמה עם הרשויות המקומיות והעיריות על סעיפי תמיכה בתוך תקציבי העיריות לנוער, שגם תנועות הנוער נהנות מהן, זה תהליך שהוא טוב ונכון, וגם החניכים שותפים באופן יחסי במימון של הפעילות שהיא מחוץ לקן.
קרן שווייצר: את הפעילות הזאת לנוער עולה הרבה פעמים אנחנו מסבסדים בעזרת קרנות שאנחנו מצליחים להשיג, בעזרת סעיפים מיוחדים שמאפשרים לנו לסבסד אבל זה בהחלט לא פשוט ויש קושי גדול.
אברהם מיכאלי: בואי ותמחישי לוועדה מה עלות של חניך היום בממוצע של כמה תנועות שנבין מה הורה צריך להוציא על חניך אחד, ויש לפעמים שלושה-ארבעה חניכים.
מעיין קורן: זה נורא תלוי, אבל סימנרי הכשרה בקיץ - -
אברהם מיכאלי: אני מדבר בממוצע, אני לא מדבר באוויר, הרי מדובר פה במאות שקלים על ילד אחד, רבותיי שתבינו.
אברהם מיכאלי: אנחנו מדברים על הקושי שיש למשפחות עולים.
דודו מלול: רציתי רק להוסיף, המדריכים אצלנו מתנדבים, העלות היא עלות במפעלי הקיץ שאתה אומר מאות שקלים, התנועות משתתפות.
דודו מלול: מה זה התנועות משתתפות הן משתתפות הכי שהן יכולות, המדריכים מתנדבים המד"צים גם הבוגרים לא חיים ממשכורות ענקיות, אלא מנסים להוזיל כמה שיותר את המפעלים, אבל יש צרכים של ביטחון, של אוכל וכל מיני דברים אחרים.
דודו מלול: הבעיה המרכזית שמעלים פה שהעניין הוא זה שלא הרשויות לא צריכות לתמוך בתנועות הנוער ורק תנועות הנוער יש להן משאבים בלתי מוגבלים.
דודו מלול: שמענו עכשיו על הסכום ממשרד הקליטה, זה סכום לכל תנועות הנוער, 250 אלף שקלים בשנה לכל תנועות הנוער, גם אם הכסף יגיע והלוואי שיגיע, מה, איך אנחנו יכולים לסבסד - -
אברהם מיכאלי: אנחנו מסכימים איתך, הקטע הזה של הממשלה תשאיר לנו.
אברהם מיכאלי: אני שואל מה תנועות הנוער מסוגלות מכוח תקציבים שלהן להשתתף בסיבסוד של עולים.
אברהם מיכאלי: רבותיי, אני הייתי יושב ראש סניף של תנועת נוער במשך 15 שנה, ואני יודע מה זה לגבות שקל מהורה לפעילות.
אברהם מיכאלי: הרבה פעמים ההתלבטות שלי כוועד הורים היתה האם לבטל את הפעילות או לא, תבינו את זה.
אברהם מיכאלי: עולים אי אפשר לבוא ולהעניש אותם.
אברהם מיכאלי: רבותי, זה מה שקורה בפועל.
מעיין קורן: אבל זו בדיוק העבודה שאנחנו עושים עם עוד קרנות ועוד גופים פילנתרופים כאלה ואחרים, בדיוק את גיוס המשאבים לסיפור הזה.
מעיין קורן: קרן הידידות מרכיב משמעותי הוא גם לסיבסוד הפעילות של החניכים כדי לאפשר להם לצאת כדי שיהיו שותפים בפעילות של תנועת נוער.
אברהם מיכאלי: הקרן הידידות לא פועלת בכל מקום, היא פועלת במקומות מסוימים, תביני, יש מקומות אחרים גם.
מעיין קורן: בסדר, השומר הצעיר עובד עם עוד קרנות.
מעיין קורן: לא רוצה פרוס פה את כל הקרנות, חבל.
מעיין קורן: אני גם לא רוצה להאדיר קרן אחת על אחרת.
מעיין קורן: אבל בהחלט אנחנו אוספים עזרה ותמיכה גם באמירה הפילנתרופית בסיפור של סיבסודים אין ספק, כי החניכים אין להם את הכסף הזה, את זה אתה יודע ואנחנו יודעים.
מעיין קורן: הפעילות השוטפת בקן עצמו, החניכים מגיעים גם כשאין להם את הכסף לשלם דמי החבר, הפעילויות שלפעמים יש איפה שהוא עצירה והם לא יוצאים, ואנחנו משתדלים מאוד שזה לא יקרה אלה הפעילויות החוץ קיניות.
מעיין קורן: אם אנחנו לא מוצאים להם מקורות, אנחנו לא יכולים ליצור מסגרת גרעונית, אנחנו מלכ"ר שלא יודע לעבוד עם גרעון.
30095: אני מצטרף לברכות של תנועות הנוער שעושים עבודה טובה מאוד.
30095: יחד עם זאת, המציאות בשטח אחרת לגמרי.
30095: כולנו יודעים על הנוער שנמצא במצב קשה ומשתולל ללא מסגרת, לכן אני חושב שתנועות הנוער מתאימות יותר למשפחות אילטיות יותר מבוססות גם מבחינה כלכלית.
30095: לכן הנוער, הילדים שנמצאים במשפחות שלא מבוססות משתוללים בשטח, זה יכול להיות העניין כיוון שזו הגישה הסלקטיבית מול הגישה האוניברסלית.
30095: הנושא צריך לבוא מהכנסת, מהממשלה, אפיק אחר לא תנועות הנוער הקיימות היום יתנו מענה למצוקה שלנו גם עם עולה וגם עם לא עולה.
30095: לכן צריך ליצור אפיק אחר שצריך להכניס משפחות בגישה יותר מתאימה.
30095: גם עם כל העניין של המפגש בין הנוער מהמשפחות האילטיות לילדים ממשפחה ממעמד נמוך זה אולי לא מסתדר, כי פשוט לא יאומן שיש הרבה תנועות נוער ואנחנו יודעים בשטח שהנוער משתולל.
30095: ישנם מרכזי נוער שנפתחו בערים, אם יש שיתוף פעולה בין תנועות הנוער למרכזי הנוער, זה פשוט לא מסתדר ממה שאני שומע בשטח.
30095: לכן צריך לחשוב על אפיק אחר איך נוכל להגיע לנוער ממשפחות ממעמד נמוך.
מיכאל נודלמן: אני חושב שכל הזמן חושבים על זה.
30095: 25 מרכזי נוער נפתחו.
30095: 2.5 מליון דולאר מושקע בדבר הזה.
גדי מלקו: זאת הטעות שהשקיעו את המשאבים שם, תנועות הנוער צריכות לקבל את המנדט ולעשות את העבודה הזאת.
גדי מלקו: המועדונים האלה פועלים היום מתקציב שאין לזה גג, כלומר, עוד שנתיים יכול להיעצר.
גדי מלקו: איפה תשלח את כל מועדוני הנוער שפתחתם היום בצורה אינטנסיבית מאוד, בצורה אגרסיבית כאשר לפעמים אתם לוקחים על חשבון תנועות הנוער את אותם ילדים.
גדי מלקו: הילדים מבולבלים היום כי בתנועות נוער כשאומרים לו תבוא, הוא משלם כסף.
גדי מלקו: התשלום הקטן הזה שהוא משלם, זה ערך חינוכי.
גדי מלקו: לא יכול להיות שאפשר לפתוח מועדון ולהגיד בואו, ואז להגיד רק האתיופים תבואו למועדון הזה.
גדי מלקו: תנועות הנוער אמורים להיות מענה טוב.
קולט אביטל: מצוין שיהיו גם אחרים.
30095: אמרת קודם בין 1,500 ל-2,000 משפחה לא יכולה לשלם.
גדי מלקו: אני מסכים איתך, אבל את המשאבים האלה של מועדוני נוער כי אין להם אפיק, הם לא יכולים ללכת, בעוד חמש שנים המועדונים האלה לא יהיו קיימים.
גדי מלקו: לתנועות הנוער יש נסיון של שנים בעבודה הזאת.
30095: אני אשמח אם תנועות הנוער יאמצו אותם.
גדי מלקו: התאומים האלה זה גם הדדי, המשאבים הגדולים האלה היו עונים על הצרכים של הקהילה.
אילני אבבה-קמפינו: אני מצטרפת לכל אותם אנשים שבירכו את הפעילות החינוכית והערכית שכל תנועות הנוער עושים.
אילני אבבה-קמפינו: אני מכירה את הפעילויות שלהן.
אילני אבבה-קמפינו: אני מהמשרד לבטחון פנים אגף "מצילה", באתי במקום ראש האגף שלי מר גז יעקב.
אילני אבבה-קמפינו: התייחסות ראשונה שלי לגבי תנועות נוער הומוגניות, גם אם זה ליוצאי אתיופיה או ליוצאי חבר העמים, זו טעות מאוד גדולה להקים תנועות נוער הומגניות כמו צופי "שבא" או תנועות אחרות.
אילני אבבה-קמפינו: כזה מתוכנן מראש לתכנית או לתכניות שהן על פי שלבי תכנון מסוימים, יעד לטווח קצר וליעדים בטווח ארוך, טווח ראשון להקים תנועות נוער ייחודיות ליוצאי אתיופיה או ליוצאי חבר העמים מתוך מגמה לשלב את אותם עולים בתוך תנועת נוער לפעילויות משותפות התרוגניות זה מבורך בהחלט.
אילני אבבה-קמפינו: מהניסיון שלנו דווקא היום כבר למעלה מעשרים שנה, לא נכון להקים ובטח לא להקים תנועת נוער שהיא אמורה להיות קבועה לפי מגזרים לפי עדות.
אילני אבבה-קמפינו: במשרד אנחנו משתדלים לתת תקציבים לתכניות התרגוניות, וכל התכניות שלנו 30% מערך התקציב שלנו הולך לעולים יוצאי אתיופיה ויוצאי חבר העמים, כאשר רוב התכניות שלנו הן משולבות.
אילני אבבה-קמפינו: היו לנו קשיים ואני מאוד מודעת לקשיים שקיימים בתהליך הקליטה של יוצאי אתיופיה וגם יוצאי חבר העמים, אני מאוד מודעת לבעייתיות שאי אפשר להביא את הקבוצה וצריך להקים קבוצה הומוגנית, אבל צריך לתכנן את זה בצורה מאוד מסודרת ומבוקרת כדי לשלב אותם לתכניות התרוגניות, ואני חושבת שזאת טעות חמורה לעשות תנועות נוער הומוגניות.
גדי מלקו: יש תנועות נוער שהן הומוגניות?
אילני אבבה-קמפינו: בוודאי, צופי "שבא".
גדי מלקו: -- שייכת לתנועת הצופים, זו מחלקה שמטפלת ושמתחמה מקצועית.
גדי מלקו: אילני אבבה-קמפינו: מחלקה שמטפלת בתוך הקבוצה הם רק יוצאי אתיופיה, מחלקה מקצועית ביותר.
גדי מלקו: אנחנו לא תנועת נוער שונה, אנחנו חלק מתנועת הצופים.
אילני אבבה-קמפינו: שייכת לתנועת הנוער הצופים, ויש קבוצה ייחודית של צופי "שבא".
גדי מלקו: אנחנו אנשי מקצוע שמתמחים בתוך תנועת הצופים נותנים מענה נכון בשביל לא לעשות טעויות עם הנושא הזה.
תמר בסביץ': יש גם סניפים שפועלים, מה לעשות בשכונות של עתירות עולים ושם הם פועלים, אבל יש בהחלט גם בתנועות הצופים וגם בתנועות אחרות שבטי שילוב שבהם בשבטים שהם שבטים לכל דבר ועניין שיש בהם דיירים גם חניכים - -
אילני אבבה-קמפינו: הקשבתי לכל מה שנאמר פה.
אילני אבבה-קמפינו: שכונות שבהן הם עתירי עולים, מן הסתם ומן הראוי משהו כמו - - - נושא נוסף שרציתי להתייחס זה נושא ההורים.
אילני אבבה-קמפינו: איפה ההורים בכל הנושא הזה.
אילני אבבה-קמפינו: ללכת ברחוב ולשאול ילד למה אתה לא באיזושהי מסגרת, או שהוא אומר משעמם אני לא יודע איפה להיות, אנחנו צריכים להעצים את ההורים שהם יקחו את האחריות על הילדים שלהם ולמצוא את כל הדרכים בשביל לערב את ההורים מה קורה עם הילדים שלהם.
אילני אבבה-קמפינו: לא יכול להיות שילד בא ואומר משעמם לי אני רוצה מסגרת, ואנחנו בשטח מסתובבים עם מדריכי נוער, מדריכי רחוב, מאתרים אותו משם ומכניסים אותו לפעילות ונותנים לו מענה.
אילני אבבה-קמפינו: אני חושבת שהמענה צריך לבוא מההורים וצריך כמה שיותר לערב את ההורים ולהעצים אותם.
אילני אבבה-קמפינו: אני מקווה שבימים הקרובים נוציא נייר עבודה בנושא הזה של העצמת הורים עולים גם מיוצאי אתיופיה גם מיוצאי חבר העמים.
דנה גורדון: תוכלו להעביר לוועדה את הנייר הזה, תודה.
אילני אבבה-קמפינו: בוודאי.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לסיים את הישיבה ולומר תודה רבה על העבודה שלכם, זוהי עבודה ברוכה.
מיכאל נודלמן: וכפי שאמרתי רק תנועות נוער יכולות לעזור לעולים צעירים ולנוער, כי הם במשבר פעמיים, משבר גיל וקליטה, אין עניין של מתי שהם באים ואחרי כמה שנים, אם הם לא בתנועה הם מסתובבים ברחוב, כי בבית הספר יש בעיות, בכל מקום יש בעיות.
מיכאל נודלמן: אני חושב שרק תנועות הנוער יכולות לעזור לעולים מברית המועצות, עולים מאתיופיה.
מיכאל נודלמן: אתם מנסים לעשות את העבודה, אבל אנחנו מבינים שיש בעיות, לעבוד עם נוער שהוא כמעט זר בלי קודים תרבותיים אחרים זה קשה.
מיכאל נודלמן: אני מודה לכם על העשייה, עשיתם את העבודה הזאת טוב ואתם מנסים לעשות אותה יותר טוב.
מיכאל נודלמן: שמעתי פה ושם ויכוחים שגם אתם לא מקבלים מספר דברים, נעזור מהצד שלנו, מהצד של הוועדה.
מיכאל נודלמן: אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות והפעם אנחנו עוסקים בדיווח אודות התקדמות ביישום ותקציב התכנית הבין-משרדית המקיפה לטיפול בנוער עולה.
מיכאל נודלמן: ישיבה זו מהווה ישיבת המשך לישיבת הוועדה מיום 10 בדצמבר 2007.
שרה כהן: התכנית או התפיסה שהוצגה בחודש דצמבר על ידי מנכ"ל המשרד ארז חלפון התייחסה באופן כללי לעבודת המשרד עם נוער עולה באופן כללי, גם נוער עולה שאנחנו מגדירים אותו כנורמטיבי וגם נוער עולה שהוא במצבי סיכון, סכנה ומצוקה.
שרה כהן: מהמקום המקצועי שלי כמנהלת שירות הרווחה במשרד הקליטה אתייחס לתהליכים שאנחנו עושים במה שקשור לנוער שנמצא במצבי סיכון ומצוקה, שזאת האחריות המקצועית שלי במשרד.
זאב אלקין: יהיה מישהו שידווח על הדברים האחרים?
שרה כהן: כן, נמצא כאן בוריס חנוכייב שהוא מייצג את האגף לקליטה בקהילה.
בוריס חנוכייב: אני לא הוסמכתי לדווח ולכן לא אדווח.
שרה כהן: אני מתייחסת, לפחות מהמקום שלי וכנציגת המשרד, לנושא שהוא באחריות המקצועית של היחידה שלי.
זאב אלקין: אבל יש מישהו שיציג את התמונה האחרת?