GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: כמה שנים אחרי?
מיכאל נודלמן: פה יש משחק ואף אחד לא יודע מי חשוב במשחק הזה, ואני לא חושב שעם דיבורים כאלה אנחנו משיגים משהו.
מיכאל נודלמן: אני לא יודע מי יותר אשם, הסוכנות או הממשלה.
מיכאל נודלמן: אתה יודע שהממשלה עשתה דברים וגם אני יודע.
מיכאל נודלמן: אחד מהשרים דיבר מעל הבמה של המליאה על זה שהוא נגד, שהוא נגד עליית יהודי אתיופיה.
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה פה לעשות דיספוט, אני רק אמרתי שאי אפשר לשים את העץ על אחד או על השני, פה המשחק מאוד מאוד מסובך.
מיכאל נודלמן: מי?
מיכאל נודלמן: שרה מרום-שלו, חברת הכנסת, בבקשה.
שרה מרום שלו: אני יושבת פה וממש שומעת את הדברים האלה שאתה אומר, כבוד היושב הראש, אתה אומר ואתה מכיר את הסוכנות.
שרה מרום שלו: אני ניצולת שואה, אני באתי לארץ ב-1946 ואני מכירה את הפעולות של הסוכנות עוד בהיותנו בקפריסין, כך שזה לא דבר חדש.
שרה מרום שלו: ואני מעורה בחיי הארץ.
שרה מרום שלו: אני חושבת שהסוכנות עשתה הרבה, הרבה מאד למדינת ישראל.
שרה מרום שלו: אם יש איזה מוסד שבאמת עשה לטובת המדינה זה הסוכנות.
שרה מרום שלו: מפליא אותי שאתה אומר שכספי הקונגרס לא מגיעים לסוכנות.
שרה מרום שלו: למה ממשלת ישראל לא מתערבת בזה?
שרה מרום שלו: זה בדיוק מזכיר לי את ועדת התביעות.
שרה מרום שלו: ועדת התביעות יושבת באמריקה, מקבלת את הכספים מגרמניה ולא נותנת את זה לניצולי השואה.
מיכאל נודלמן: מחר הם יהיו פה.
שרה מרום שלו: בבקשה?
מיכאל נודלמן: מחר.
שרה מרום שלו: זה בסדר.
שרה מרום שלו: ולא נותנת את זה לניצולי השואה שהם די במצב קשה.
שרה מרום שלו: לכן אני אומרת, למה ממשלת ישראל, שיודעת שהקונגרס לא מעביר לכם כספים – ואני בטוחה שאתם כל כך עושים דברים יפים עם הכספים האלה, בכל שלב שאתם יכולים – למה היא לא מתערבת שהכספים כן יועברו ולא תהיו באובר כזה?
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מזור בהיינה, בבקשה.
מזור בהיינה: קודם כל, בניגוד לחבריי וידידיי, אני בן קהילה, אבל אין לי שום קשר לסוכנות היהודית.
מזור בהיינה: כך שאני יכול להיות אובייקטיבי בעניין.
12941: בטח בעתיד עוד תעבוד בסוכנות.
12941: משהו עוד יקרה, לא יכול להיות.
מזור בהיינה: לא להפך, ההפך הוא הנכון.
מזור בהיינה: מה שכן, הסוכנות היהודית תרמה גם לעלייתי ולטיפוחי בשנים היותר טובות, כשהדולר היה בתעריפים יותר סבירים.
מיכאל נודלמן: אין עולה שהסוכנות לא תרמה לו.
מזור בהיינה: אדוני היושב ראש, כבוד המנכ"ל, אברהם נגוסה ידידי וחברי, שמאד פעיל בקרב הקהילה, במיוחד בעלייה הזאת.
מזור בהיינה: משום מה, ההסתכלות על העלייה שממתינה – שמבחינתי, אגב, אני מוכן להגיד את זה באופן הכי גלוי: אין שום הבדל בין העלייה שהייתה בעשירייה הראשונה, בהיסטוריה הראשונה, בשנות השבעים או לפניהן, אין שום הבדל, כי יש את האמונה של יהודי אתיופיה, שלפי האמונה והמסורת צריכים להיות קרוב ל-300,000 יהודים בארץ ישראל, בעזרת השם.
מזור בהיינה: לי חשוב להדגיש שהסוכנות היהודית חייבת לגלות פה כלפי העולים שנמצאים במצבים ובתנאים תת אנושיים, נכונות, ואפילו לגלות ציונות נחושה, ולתת לעלייה הזאת להסתיים במהירות הבזק.
מזור בהיינה: זה לא מספיק שהבכירים מתעלמים או שזה לא הם אמרו.
מזור בהיינה: אני חושב שמה שאני רואה זה שהסוכנות היהודית, בקטע של העלייה הזאת, לא נותנת יד לעלייתם של היהודים.
מזור בהיינה: חשוב מאוד שמבחינת
מזור בהיינה: כם יהיה גילוי דעת בזה, ובעזרת השם זה חלק מהלחצים שצריך להפעיל על הממשלה האדישה שלנו בעניין של עלייה.
מזור בהיינה: מבחינתי, הממשלה באופן הכי גלוי, עושה אפליה בקטע של עלייה.
מזור בהיינה: מה שכן, מהסוכנות לא הייתי מצפה שיהיה ריח של אפליה לעניין של עלייה מאזור זה או מאזור זה.
מזור בהיינה: הנושא התקציבי שאדוני המנכ"ל הזכרת אותו, אני חושב שלנו זה תעודת עוני להתחיל לדבר על כסף ולמנוע בזה עלייה ציונית ונפשות שממתינות בחוץ לארץ, ושיש שיקולים כספיים עם מיעוט עלייה.
מזור בהיינה: אני חושב שהדבר הזה ממש קובר את השאיפה הציונית, וזה לא נכון שהדברים האלה עמדו בפני עלייה.
מזור בהיינה: אסור לנו לשגר את התחושה הזאת, שיש בעיה כלכלית, בעיה כספית ובזה להביא חלילה וחס להורדה של המורל של העלייה הציונית, שברוך השם בשנים האלו אנחנו מרגישים אותה.
מזור בהיינה: אם יש עניינים שממשלת ישראל, ואנחנו כחברי כנסת, צריכים לקדם אותם, למרות כל הדברים הציניים שאומרים כלפי הממשלה – וזה יכול להיות, אני עוד לא מכיר טוב את הממשלה ואת הכנסת – אני לא חושב שאנחנו נמנע מעצמנו לקדם.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאתה לא הספקת להכיר אותה.
מזור בהיינה: בסדר גמור.
מזור בהיינה: אני לא חושב שאנחנו צריכים להרים ידיים ולהתייאש מהעניין ולא להקים מאבק ומלחמה.
מזור בהיינה: גם אם זה קשור בהצעות ובחוקים, אנחנו צריכים להירתם.
מזור בהיינה: מה שחשוב הוא שאתם תעלו את הדברים האלו, אם אלו הדברים שמונעים את השאיפה הציונית ואת המורל לעלייה של העולים מקצוות הארץ.
מזור בהיינה: עוד נקודה שלי היא חשובה.
מזור בהיינה: אני, כאדם שגדלתי בעולם התורה, חייב להגיד לכם שהסוכנות היהודית לא מורגש בה הפן הרוחני, בפעילות התורנית.
מזור בהיינה: אולי אני לא רואה את זה ואם תוכל לשכנע אותי אני מאוד אשמח.
מזור בהיינה: על הפעילויות התורניות שמתקיימות בקרב העולים החדשים אני חושב שהסוכנות לא נותנת דגש חזק.
מיכאל נודלמן: בשביל זה יש רבנות.
מזור בהיינה: רבנות זה סוגיה אחרת.
מזור בהיינה: ציונות ללא התורה אינה ציונות.
מזור בהיינה: אנחנו יודעים מה קורה כשיש ציונות ללא תורה, סך הכול היא תחזיק 50 שנה ועם גבורות 60 שנה.
מזור בהיינה: אני מציע, למרות התחזיות שכבוד המנכ"ל זרק פה, וגם הגברת הנכבדה הביאה לנו את הפערים בצמצום מ-13 או 14 מיליון ל-3 מיליון, למרות כל הדברים האלה והתחזיות שאני שומע, אני חושב שבנקודה הזאת, האדון היושב ראש, כדאי וחשוב – אני מוכן להיות בעזרת השם מסייע ועוזר – להיות שליח גם בממשלה וגם איתכם.
מזור בהיינה: הפן הרוחני והתורני חייב להחזיק, חייב להיות פה אחד המוקדים החשובים בשביל לחזק את העלייה, בשביל לחזק את המורל של העלייה והציונות.
מזור בהיינה: זה מאוד חשוב להדגיש את הנקודה הזאת.
מזור בהיינה: אני מתכוון, בעזרת השם, ובעזרת
מזור בהיינה: כם כמובן, אנשים כמוכם – אין לי ספק שאם יהיו רצון וחשיבות והבנה בעניין הרוחני הזה, נוכל בעזרת השם להגשים את חלום הציונות, חלום העלייה, כמו שצריך, בעזרת השם.
מזור בהיינה: להביא אותם ארצה, חלילה וחס שלא תהיינה עלייה הפוכה וירידה.
מזור בהיינה: גם בקרב הקהילה שלנו אני לא יודע אם שמנו דגש.
מזור בהיינה: לא מזמן, לפני כשלוש שנים, התפרסם בעיתון הארץ דבר מדאיג מאוד, שקרוב ל-50 בחורים צעירים בעלי פוטנציאל אדיר לא קיבלו גב, לא קיבלו כנראה את הגופים החזקים שיכניסו אותם לעולם העסקים, ונאלצו לעזוב את הארץ אחרי שחלקם הגדול נולד פה בארץ והשקיע פה.
מזור בהיינה: הם לא ראו את עצמם כל כך שייכים לארץ ונאלצו לעזוב.
מזור בהיינה: אני חושב שזו נקודה מאוד חשובה, במיוחד אצלנו בקהילה, בקרב קהילת יהודי אתיופיה.
מזור בהיינה: לנו, הכרטיס שקיבלנו מאתיופיה הוא חד כיווני.
מזור בהיינה: אין חזרה לכיוון ההוא, אין מה לעשות.
מזור בהיינה: אז כיוונים אחרים.
מזור בהיינה: אז אל נא, לא ניתן לדברים האלה יד ורגל, אלא שנמשיך את העלייה עם שאיפה תמיד להגשים אותה ולהגביר אותה.
מיכאל נודלמן: זאת פעם ראשונה שאני אישרתי נאום כל כך ארוך.
מיכאל נודלמן: בבקשה, גברתי.
אסתר בלום: תודה.
אסתר בלום: אני ממועצת ארגוני עולים.
אסתר בלום: תודה על הסקירה.
אסתר בלום: היה נראה לי שהחלק של העלייה, או שלא שמעתי נכון, היה די דל.
אסתר בלום: אני אשמח אם תוכל לשוב ולהתייחס לנושא הזה.
אסתר בלום: התבקשת על ידי חברי הכנסת להגדיר פרויקט אחד, אתה אמרת: אנחנו רוצים מימון של הממשלה, צריכים מימון יותר גדול.
אסתר בלום: אני יכולה לתת לך את אחד הפרויקטים: התאחדויות עולים.
אסתר בלום: שוב, אנחנו איתכם, אתם יודעים את זה, אנחנו עושים את העבודה בזול, אבל במקצועיות וטוב.
אסתר בלום: אתם יכולים לבוא איתנו, אנחנו יכולים לבוא יחד לממשלה ולבקש שארגוני העולים יהיו סעיף תקציבי בתוך הממשלה, ואני לא מגדירה כרגע מי ומה ולמה, זה באמת תהליך מאוד ארוך, אבל זה חייב להיות.
אסתר בלום: אלה ארגונים שמקבלים את כל העולים וכל אחד, כל יהודי שנמצא בחוץ לארץ, צריך לדעת שיכולה להיות כאן קהילה שמקבלת אותו בשפה שלו, מלווה אותו.
אסתר בלום: אחרת הוא פשוט יודע שזה נועד למכשולים רבים וזה מאוד מאוד קשה.
אסתר בלום: כפי ששושנה הזכירה, יש הרבה ארגונים שהולכים לקראת קריסה.
שושנה רון: מתחסלים.
אסתר בלום: ואנחנו רואים שכדי להקים ארגונים חדשים – אולי זה נראה נוצץ אבל זה הרבה יותר יקר, ואנחנו כבר רואים שהניסיון שנצבר בארגונים האחרים לא קיים בארגונים החדשים שקמים לפתע.
אסתר בלום: התאחדויות העולים רובן קיימות כבר 50 שנה, וצברו ניסיון רב.
אסתר בלום: אז אני מציעה פשוט שאחד הדברים, הפרויקטים שתבקש 50/50 עם הממשלה יכול להיות התאחדויות העולים.
אסתר בלום: על כל פרויקט שהיה מאבק, אם זה היה מנהל הסטודנטים, אם זה היה נעל"ה שפניתם לממשלה וזה היה מוגדר נקודתית, הייתה היענות של הממשלה, ואני חושבת שגם כאן יכולה להיות היענות של הממשלה.
שושנה רון: גם טיפול בנוער בסיכון ומצוקה.
פאולה אדלשטיין: אני יושבת ראש-עמית של הוועדה לעלייה וקליטה בסוכנות.
פאולה אדלשטיין: חברי הכנסת ביקשו הצעות קונקרטיות איך הם יכולים לעזור.
פאולה אדלשטיין: רציתי לציין שעומדת בפני מושב הכנסת הזה חוק, הצעת חוק, לשיפור תנאי המיסים לעולים וגם לישראלים חוזרים.
פאולה אדלשטיין: החוק הוא חשוב, הוא חשוב במיוחד לעידוד עלייה מהמערב.
פאולה אדלשטיין: אנחנו כולנו יודעים וזאביק אמר שהיום העלייה היא מתוך בחירה - - -
חנוך צמיר: את יכולה להגיד, פאולה, מי יוזם החוק ובאיזה שלב החוק נמצא?
פאולה אדלשטיין: החוק עוד לא עבר קריאה.
קריאה: הוא עוד לא אושר סופית.
12941: הממשלה, הממשלה יוזמת חוק בוועדת שרים לחקיקה, זו הצעה מטעם הממשלה.
פאולה אדלשטיין: כן, ואנחנו ממש בתקווה שההצעה תעבור במושב הזה ואתם כולכם יכולים לגייס את המפלגות שלכם להצביע בעד.
מיכאל נודלמן: כשהממשלה מבקשת תמיד חברי כנסת מצביעים בעד.
12941: זאת קואליציה של משרד האוצר ומשרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: אין בעיות, לא יהיו בעיות.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.
אברהם מיכאלי: טוב, תודה ליושב הראש.
אברהם מיכאלי: ראשית כל, אני באמת משבח את הסוכנות, את יושב ראש הסוכנות.
אברהם מיכאלי: מהסיור של אתמול יצאנו שם באיזו תחושה של חדשנות, זה חשוב להתחדש כי הביקורת על הסוכנות, לפחות בין אלה שמבקרים אותה, זה שהיא בעצם גוף שהתיישן, גוף שהוא כבר שייך להיסטוריה ואין טעם כבר לעשות כלום עם הגוף הזה.
אברהם מיכאלי: מה שראינו, לפחות בביקור הקצר שלנו שם, ראינו שבעצם חושבים פה גם בחדשנות על הנושא של תפקידו של השליח, ובעצם מהארץ מגבים אותו.
אברהם מיכאלי: זו באמת חשיבה טובה ואני מברך אתכם על החשיבה הזאת.
אברהם מיכאלי: אותן קהילות שראינו אתמול שהן לא בקשר של מרכז גלובלי, נצטרך לחשוב איך לחבר אותן ויש הרבה מאוד קהילות שלא ניתן להתחבר אליהם באופן ישיר, כמו שאתמול תיארו לנו.
אברהם מיכאלי: אבל אני מבין שעדין אפשר דרך השליחים לעשות את הפעולה הראשונית כדי שאפשר יהיה לחבר אותם לארץ, כי מה שחשוב באמת הוא שהגוף שמנוהל בארץ הוא זה שייתן את השירותים לאותם עולים בשפה שלהם, כי אף שליח לא מסוגל לתת את אותו שירות שהמרכז הגלובלי הזה נותן.
אברהם מיכאלי: וזה חשוב ואני מברך אתכם על זה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות שהעלית כנקודות ראשיות.
אברהם מיכאלי: הנושא של עידוד עלייה, הנושא של חינוך יהודי והנושא של המחלקה לישראל, במובן של הפרדה במחלקות האלה.
אברהם מיכאלי: עידוד עלייה היום – אנחנו רואים כל מיני גופים שעוסקים בעלייה היום ואני חושב שאי אפשר למנוע את זה מהם.
אברהם מיכאלי: אותם ארגונים יהודים שמעלים היום עולים יבורכו על כך.
אברהם מיכאלי: באמת כל אחד מצליח כנראה בנישה שלו, בקשר שיש לו עם אותם האנשים ואנחנו ביחד השתתפנו בכל מיני אירועים.
אברהם מיכאלי: הם נפש ונפש העלו פה אנשים חשובים לארץ ומאוד חשוב לעודד אותם, ושלא תהיה מין תחרות שלילית אלא תחרות חיובית.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת אני חושב שעדיין יש לסוכנות את החלק החשוב בעידוד עלייה, ואי אפשר יהיה לקחת מכם גם את העבר וגם את הניסיון הגדול שיש לכם בעידוד עלייה, בעיקר באותם מקומות נידחים שהארגונים האלה לא מגיעים אליהם.
אברהם מיכאלי: הם מגיעים ללוקסוס, למקומות הטובים.
אברהם מיכאלי: אם אפשר להתעסק בעלייה בארצות הברית ובצרפת זה נוח.
אברהם מיכאלי: אבל מי מגיע באמת לאתיופיה ומי מגיע לרוסיה, לכל מיני מקומות נידחים?
אברהם מיכאלי: רק מהסוכנות מגיעים והגיעו.
אברהם מיכאלי: לכן צריך לברך על מה שעשיתם עד עכשיו, וגם לחשוב איך עושים את זה באמת בצורה יותר יעילה במקומות האלה.
אברהם מיכאלי: איך להגיע, כדי שהעידוד הזה יימשך.
אברהם מיכאלי: אני יודע שיש בעיות עם השליחים במובן של תקציב.
אברהם מיכאלי: אני יודע שאין לכם היום שליחים בכל מדינה ומדינה והיום יש לכם שליחים ניידים – שליח שבעצם מגיע פעם ב – וזה יוצר בעיה.
אברהם מיכאלי: כי אני יודע מתלונות שמגיעות אלינו פה מכל מיני מקומות, שאני, בשביל לפגוש את השליח, צריך להזמין אותו חודש מראש.
אברהם מיכאלי: זאת בעיה.
אברהם מיכאלי: עכשיו זה מתחבר, בטח תגידו עוד מעט, לתקציב.
אברהם מיכאלי: אבל אני אומר: עדיין אסור לוותר מבחינתכם, ואסור לוותר מבחינתנו, שעידוד העלייה יצא מידיכם.
אברהם מיכאלי: כי אתם הגורם המנוסה והמקצועי במקומות הבעייתיים אני קורא לזה, מבחינת הגעה ומבחינת קשר.
אברהם מיכאלי: אתם תעשו את העבודה הזאת.
אברהם מיכאלי: אני חושב שצריך להעמיד לרשות
אברהם מיכאלי: כם את כל הכלים.
אברהם מיכאלי: עכשיו, חבר הכנסת הזכיר פה את הנושא, שבאמת העלו אצלנו בסיור, של יהודי דרום אפריקה.
אברהם מיכאלי: אם זה הופך להיות מצב חירום, צריך לקיים פה ישיבות חירום.
אברהם מיכאלי: אמרתי אתמול ליושב ראש והיושב ראש אני חושב הסכים, שאנחנו נקיים פה ישיבת חירום מיוחדת בנושא של דרום אפריקה.
אברהם מיכאלי: כי אם כבר הגיעו היהודים האלה, לצערנו, למצב הזה – זה מה שקורה להרבה מאוד יהודים.
אברהם מיכאלי: גם באיראן פעם חשבו – אתה יודע בזמנו איזה בעיות היו באיראן?
אברהם מיכאלי: – שלא יהיו בעיות, ובסוף יודעים לאיפה הגיעו.
אברהם מיכאלי: אני לא מאחל לאף מקום בעולם שיגיעו לזה, אבל הנה זאת ההיסטוריה של עם ישראל, שאנחנו נוודים, ויום אחד זה מגיע אלינו אם בטוב, ואם לא בטוב אז ברע.
אברהם מיכאלי: הנה, יהודי דרום אפריקה.
אברהם מיכאלי: אתה היית שליח שם ואתה יודע בדיוק באיזה תקופות אתה ישבת שם.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שנקיים דיון מיוחד בנושא הזה, כדי לחשוב על כל מיני פתרונות, כדי שהיהודים האלה יעלו לארץ ולא ילכו לאוסטרליה ולא ילכו לכל מיני מקומות כאלה.
אברהם מיכאלי: זה בנושא של עידוד העלייה.
אברהם מיכאלי: ויש עוד מקומות, בוודאי יהודי אתיופיה, שצריך לחשוב מה אנחנו עושים עם היהודים שעוד נותרו שם וצריך להעלות אותם.
מזור בהיינה: אנחנו אחרי לחשוב.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת מזור, האמן לי שאנחנו ביחד חושבים איך לעשות, ולא בדיבורים.
אברהם מיכאלי: רוצים לחשוב ולעשות, לא בדיבורים.
אברהם מיכאלי: בשביל זה הסוכנות חייבת להיות שותפה בכל הנושא הזה כדי שהנושא הזה לא יצא מידיכם, כי אתם והממשלה ביחד חייבים את ההחלטות האלה לקבל ולבצע.
אברהם מיכאלי: אני חוזר באמת לנושא שאתה לפני שנה, אם אתה זוכר, באת והכרזת על זה כדגל חדש, הנושא של החינוך היהודי.
אברהם מיכאלי: אמרת את זה בשנה שעברה, באמת, שלאור הרה-אורגניזציה שיש בסוכנות הגעתם למסקנה שאם יש עלייה התנדבותית ולא עלייה של בריחה, בואו נחשוב איפה מרימים דגל נוסף.
אברהם מיכאלי: אני בשנה שעברה גם עודדתי אותך בזה ואמרתי שאתם עושים את הדבר הכי חשוב, לדעתי, כי איך אתה יכול להעלות יהודים אם הם בסוף לא נשארים יהודים?
אברהם מיכאלי: אתה יכול לדבר בסוף עם 60%-70% בהתבוללות, שאתה כבר לא מתקשר איתם.
אברהם מיכאלי: למה שהוא יבוא לארץ לישראל לבקר?
אברהם מיכאלי: אתה הזכרת קודם, בצדק, שיש קבוצות גדולות של יהודים שבכלל לא באו לבקר בארץ.
אברהם מיכאלי: מה לעשות, אנחנו יהודים מאמינים, אומרים: לארץ ישראל יש איזה דבק, מי שמגיע פה לארץ נדבק בדבק הרוחני.
אברהם מיכאלי: לכן מה שאמרת הוא חשוב מאוד, להביא אותם לביקור אחד בארץ.
אברהם מיכאלי: בשביל להביא אותם לאיזשהו ביקור בארץ צריך קודם כל לדבר אתם בשפה של יהודים.
אברהם מיכאלי: אם הם כבר לא יהודים, אם הם התבוללו - - - לכן, אני חושב שהסוכנות חייבת באמת להתמקד בכל הכוחות, כולל ממשלה כולל כל הארגונים, ולהתעסק בנושא של חינוך יהודי בתפוצות.
אברהם מיכאלי: כי אני פוגש כל פעם את היהודים שעולים לארץ.
אברהם מיכאלי: חלק מהיהודים שהיום עולים לארץ מהמדינות המפותחות, כולל ארצות הברית וצרפת, אומרים לי שחלק מהשיקולים זה חינוך יהודי.
אברהם מיכאלי: אני לא יודע – אני לא מגלה פה כנראה סוד, אומרים שהיום לחנך ילד בארצות הברית זה עולה הרבה כסף.
אברהם מיכאלי: לחנך אותם בישראל זה יותר זול.
אברהם מיכאלי: אז אחד מהשיקולים היום לעלות לארץ זה חינוך יהודי.
מזור בהיינה: צריך לבדוק את התוצאות.
אברהם מיכאלי: אם אני היום מסתכל על הפן הזה של לחנך שם או לחנך פה, אני מעדיף שהם יתחנכו פה.
אברהם מיכאלי: מצד שני, אם הם עוד לא עולים אני צריך להעמיד להם – לא כולם יכולים ללכת לבית ספר יהודי פרטי.
אברהם מיכאלי: אז מי שלומד בביס ציבורי ואין לו שום אפשרות לקבל מינימום של חינוך יהודי, הילד הזה רוצה או לא רוצה, הוא מתבולל.
אברהם מיכאלי: לכן אני חושב שצריך לחזק אתכם ולעודד, וכל הפעילויות שהזכרתם קודם, כל ה-50%, כל ה"מצ'ינגים" עם הממשלה, זה לשים את זה על סדר היום.
אברהם מיכאלי: אני אומר לך: תשמע, אני פה כחבר כנסת, מתבייש שלי יש פה ויכוח עם משרד החינוך שלי פה בישראל על תכניות חינוכיות.
אברהם מיכאלי: אני בשבוע שעבר העליתי פה נושא שאולי יזעזע הרבה מאוד אנשים.
אברהם מיכאלי: לא מבינים פה במדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: מחנכים בבית ספר ממלכתי בתוכניות שבארצות הברית לא מעיזים לחנך כך את היהודים.
אברהם מיכאלי: בבית ספר ציבורי.
אברהם מיכאלי: יש כל מיני תכניות של כתות נוצריות שמלמדים ילדים בבית ספר.
אברהם מיכאלי: אני שואל איך זה יכול להיות?
אברהם מיכאלי: אז אני לא רוצה לקלקל עכשיו את החשק של לעלות לארץ של אותם יהודים שירצו לעלות ויחשבו שפה יש חינוך יהודי.
אברהם מיכאלי: פה בארץ יש כל מיני מערכות חינוך שעדיין אפשר למצוא בהן הרבה יותר בקלות את היהדות.
אברהם מיכאלי: אבל אני רוצה – כל התכניות שלכם, אני חושב, אדוני יושב ראש הוועדה, שאנחנו צריכים דיון מיוחד בנושא של שיתופי הפעולה האלה, כי זה בנפשנו, זה החינוך כדי לשמר את היהדות.
אברהם מיכאלי: כי בסוף לא יהיה לנו את מי להעלות.
אברהם מיכאלי: אתם, הסוכנות, תישארו בשביל המסיבות אולי ולא בשביל להעלות יהודים.
אברהם מיכאלי: לכן כל התכניות שפירטתם, ואני לא מתייחס לכל אחת, אני חושב שצריכים לקיים על זה דיון מיוחד ואנחנו צריכים לתת את כל החיזוק בעניין הזה.
אברהם מיכאלי: עכשיו לגבי מה שאמרת לגבי ישראל.
אברהם מיכאלי: אני חושב שבאמת הטענה של יהדות התפוצות צודקת.
אברהם מיכאלי: הסוכנות לא שייכת רק ליהודים בחוץ לארץ.
אברהם מיכאלי: אומרים את זה גם בג'וינט ובכל הגופים: לא יכול להיות שאתם, כישראלים, לא שותפים, ואתם כל הזמן רוצים כסף מאיתנו.
אברהם מיכאלי: אני כן מחזק דווקא את השיתוף של משקיעים ישראלים או בעלי עסקים ישראלים.
אברהם מיכאלי: אם נחשוש כל הזמן מה יגידו, כל הזמן בתקשורת יחפשו אותך, ואני מבטיח לך: ימצאו לך תיק.
אברהם מיכאלי: אתה מזה לא תימלט.
אברהם מיכאלי: אז בגלל זה לא לעשות?
אברהם מיכאלי: בוודאי שנעשה ונעשה את הכול כמו שצריך, ואני כן חושב שצריך להיעזר בישראלים שלנו, ביהודים הטובים שלנו פה שמוכנים לתרום, ולעשות את הפעולות האלה גם בארץ.
אברהם מיכאלי: אנחנו בארץ היום, זאביק, אנחנו צריכים לחשוב.
אברהם מיכאלי: הממשלה לא יכולה לפתור כל דבר.
אברהם מיכאלי: צריך ללחוץ על הממשלה, צריך לבקש מהממשלה לעשות מקסימום.
אברהם מיכאלי: אבל כשמגיעים בסוף לתכלס, אם אנחנו לא נרים את זה – אני קורא לגורמים אזרחיים נוספים, בתוכם החשובה ביותר היא הסוכנות, לעשות כל מיני פעילויות כדי שבישראל נעודד פה את הנושאים שלא מגיעים אליהם בדרך רגילה, בדרך ממשלתית.
אברהם מיכאלי: לכן, אנחנו כוועדה, גם תפקידנו וגם חובתנו לשבת אתכם.
12941: יישר כוח.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש אני רוצה דווקא, מאחר שהנושא של העלייה באתיופיה עלה, את התייחסות שלך, וגם להגיד את מה שאני חושב.
שלמה מולה: אל"ף, הנושא של המשך העלייה של הפלאש מורה זו החלטה פוליטית, לא החלטה מקצועית בכלל.
מזור בהיינה: אתה יכול להסביר את זה?
שלמה מולה: אני אסביר.
שלמה מולה: מאחר שהם לא עולים על פי חוק השבות, הם עולים על פי חוק הכניסה.
שלמה מולה: ההחלטה היא החלטה פוליטית של הממשלה שצריכה לקבל החלטה.
שלמה מולה: נקודה.
שלמה מולה: או לשנות את ההחלטות האלה.
מזור בהיינה: זו צרה צרורה שהממשלה לא מבינה מהם, ואין לה טיפת מושג במה מדובר ואז היא מחפשת גם למצוא - -
שלמה מולה: לא, אתה לא שמעת מה שאני הולך להגיד.
מזור בהיינה: למצוא דרכים כביכול להתיר את השרץ.
מזור בהיינה: זאת בושה וחרפה שצריכים לחפש על אנשים שהם יהודים.
מזור בהיינה: על פי ראש המוסד הרבני הראשי 80% הם יהודים גמורים, ואז באים - - - להאמין בזה, להודות בזה.
מזור בהיינה: מתחילים לחפש את מי שהם יגידו יהודים.
מזור בהיינה: אולי נשאל את ראש ממשלת צרפת.
שלמה מולה: מאחר שאני לא עוסק בחלק הרוחני של העניין, אני עוסק בחלק הפרקטי של העניין.
מזור בהיינה: אז זו הבעיה, זו הנקודה.
שלמה מולה: רגע, בחלק הפרטי של העניין.
שלמה מולה: הוועדה הזאת מקיימת דיונים משנת 1992, 1991, באמת דיונים מאוד לעומק וכן הלאה.
שלמה מולה: אני יכול לומר לך שהיה סיכוי גדול מאד להשלים את העלייה במסגרת החלטת ראש הממשלה אריק שרון.
שלמה מולה: ב-2003 הותווה כיוון חשיבה נכון שסוגר את כל העסק עד הסוף.
שלמה מולה: לצערי הרב הממשלה גררה רגליים.
שלמה מולה: היו אפילו הצעות של תוכניות באתיופיה.
שלמה מולה: היהOperation promise של שותפות של האמריקאים לקליטה וגם לעלייה.
שלמה מולה: אכן, כל התהליך הזה שהיה צריך להיות, לבוא לידי סיום, לא נעשה.
שלמה מולה: פקידים, במשרד הפנים במיוחד, לא היו מוכנים לקבל את הכיוון, כיוון החשיבה שמביא אותנו לסוף הדרך.
שלמה מולה: המדיניות הייתה במקום להיות לארג'ים, לסגור את המספר, לסיים, לחייב את הסוכנות לקחת אחריות בתוך - - - לא שארגונים אחרים ייקחו אחריות.
שלמה מולה: היו תכניות, היו צריכים להיות שליחים, לסגור את העניין, הסכם עם ממשלת אתיופיה, nacoej וארגונים אחרים.
שלמה מולה: ברגע שהתהליך הזה קרס ולא התקיים, לי היה ברור שתהיה עוד קבוצה של אנשים שתדרוש לעלות, כי המדיניות הייתה של משרד הפנים לא לספור את ה-5000 אנשים שהיו בכפרים.
שלמה מולה: אנחנו ביקשנו לכלול אותם במסגרת אותה עלייה ולא היו מוכנים להכניס אותם.
שלמה מולה: ברגע שאתה, קבוצה מסוימת אתה משמיט בכוונה, אחר כך יבואו, יצרפו עוד 3,000 ויגידו: יש לנו עוד 8,000.
שלמה מולה: המצב הוא מאד מסובך.
שלמה מולה: אני חושב שבעניין הזה גם עכשיו יש עוד סיכוי.
שלמה מולה: סיכוי, תאזינו, צריך להאזין לא רק למה שאנשי משרד הפנים אומרים, גם למה שאנחנו, יוצאי אתיופיה, אומרים.
שלמה מולה: יש סיכוי לסיים את פרשת עליית הפלאש מורה, אבל עם גרירת הרגליים הזאת לא נוכל לסיים אותה.
שלמה מולה: לכן אני חושב ויודע שראש הממשלה מצוי בעניין, הוא הקים את ועדת ברוור שדנה, עוסקת בזה.
שלמה מולה: אבל אני מציע לא לעשות את זה, הרב מזור, שאלה של כן רוחני או לא רוחני, זה לא לעניין.
שלמה מולה: אני חושב שצריך לסיים את הפרשה הזאת, אפשר לסיים את הפרשה הזאת.
שלמה מולה: אם אנחנו לא נסיים את הפרשה הזאת אנחנו נגרור רגליים עוד עשרים שנה.
מזור בהיינה: אני חושב שזו פגיעה גדולה להתחיל את משפטך בזה שזו החלטה פוליטית.
שלמה מולה: כי זו באמת החלטה פוליטית.
מזור בהיינה: אני חושב שפגעת פה בהחלטה פגעת פה בעולים.
מיכאל נודלמן: אנחנו בוועדה פוליטית, אנחנו בבית פוליטי, אנחנו מדברים על פוליטיקה.
מזור בהיינה: חבל מאוד לגשת בצורה כזאת.
מיכאל נודלמן: מי עוד רוצה?
שושנה רון: אפשר משפט אחד?
מיכאל נודלמן: משפט אחד ואנחנו צריכים לסיים.
שושנה רון: בקשר לדברי חבר הכנסת מיכאלי לעניין לימודי היהדות.
שושנה רון: אני חושבת שלא צריך להסתפק בזה בלבד, אלא ליהדות יש גם את הצד הציוני.
שושנה רון: צריך גם להעמיד את העמקת הידע לגבי הציונות.
שושנה רון: משום שאנחנו מכירים גם יהדות, בארצות הברית, למשל, שמתוך אידיאולוגיה, ככל שמחזקים אותם, הם נשארים שם ולא עולים לארץ.
אברהם מיכאלי: אין הרבה כאלה, חוץ מסאטמר, אולי.
שושנה רון: אין הרבה, אבל יהדות וציונות חייבות להיות שני צדדים של אותו מטבע, ובו זמנית כשם שמעמיקים את החינוך ליהדות צריך גם להעמיק את חינוך לציונות.
אברהם מיכאלי: יהדות זה ציונות, יהדות זה הכול.
מיכאל נודלמן: אתה, משהו חדש אתה רוצה להגיד?
גדי יברקן: כן.
מיכאל נודלמן: בבקשה, אבל בקיצור, לא כמו החברים שלך.
גדי יברקן: קודם כל אני מצטרף לכל הברכות של הסוכנות, בעניין של הפעילות וראוי לעשות את זה, אם כי אני מצטרף מאוד לדברים של חבר הכנסת מולה בעניין של הכסף שצריך להגיע ליעדו ולא נרחיב על זה יותר מזה.
גדי יברקן: אני חושב שבעניין העלייה מאתיופיה, אני אתן משל, זה כמו שאדוני יושב הראש הסוכנות יכתוב לי את הקורות חיים שלי.
גדי יברקן: אי אפשר.
גדי יברקן: לא כי הוא לא יודע לכתוב, לא כי הוא לא יודע את החיים שלי, אבל פשוט, קודם צריך לשאול אותי מה החיים שלי, מה עברתי, מאיזה גיל ומאיזה שנה, מתי הפסקתי ללמוד ומתי צבא, כדי שהפרטים שלי יהיו מעודכנים כמו שצריך.
גדי יברקן: מה שנעשה בעלייה של בני הקהילה מאתיופיה, נעשתה טעות.
גדי יברקן: במקום ללכת ולשאול את הקסים, את המבוגרים שיודעים לספור 7 דורות בכל כפר שנמצא, וכל אחד יודע מי נמצא שם, הפטרונות הזאת הביאה למצב שהיום אנחנו כרגע נמצאים בו.
גדי יברקן: אני יודע יותר טוב, אני יודע שזה לא נעשה.
גדי יברקן: הקסים, כל המעורבים יודעים בעניין.
גדי יברקן: היה ניתן לסיים את העניין הזה, ואם, כפי שחבר הכנסת שלמה מולה אמר, עדיין יש סיכוי, אולי לשנות גישה ולעשות חשיבה מחודשת, לא למען העולים עצמם אלא בכלל למען היהדות ולמען יהדות ישראל.
גדי יברקן: כל מי שחפץ בזה.
גדי יברקן: ולא להפוך את זה רק לעניין פוליטי או לדבר על זה בכנסת ולעשות את זה כי הם מסכנים.
גדי יברקן: מאחורי כל מספר יש נפש שמה.
גדי יברקן: לי כאזרח מדינת ישראל לא נאה לשמוע שהם מתחננים אל יהודי העולם לבוא לכאן, ואוטמים עיניים למה שקורה שם.
גדי יברקן: תודה.
מיכאל נודלמן: אני צריך לסיים את הישיבה.
מיכאל נודלמן: אני רוצה כמה מילים להגיד.
מיכאל נודלמן: אנחנו פה מדברים – שמש יש ברחוב, מזג אוויר טוב – אבל אנחנו שוכחים שכל העולם במשברים.
מיכאל נודלמן: במשברים קשים.
מיכאל נודלמן: יש משבר מזון, יש משבר אנרגיה, המחירים עולים.
מיכאל נודלמן: זה משפיע על הכלכלה.
מיכאל נודלמן: אף כלכלן בכיר לא יכול להגיד מה יהיה מחר, מה יהיה בשנה הבאה.
מיכאל נודלמן: את זה אני אומר לכולם.
מיכאל נודלמן: לארגונים שמבקשים כסף מהסוכנות ולסוכנות שרוצה לעשות רה-אורגניזציה.
מיכאל נודלמן: זה בסוף.
מיכאל נודלמן: עוד יהיו אירועים – אני חושב שאירועים לא כל כך טובים.
מיכאל נודלמן: זה לא סוף העולם, יהיו כמה שנים, העולם יתרגל למצב הזה, יביאו איזה פתרון והכל נכנס לאיפה שכל הדברים צריכים להיות.
מיכאל נודלמן: אבל עכשיו, בשנה הבאה – אתם יודעים איזו אינפלציה יש בישראל היום?
מיכאל נודלמן: 4.7.
מיכאל נודלמן: חשבו שלא יהיה יותר מ-3.
מיכאל נודלמן: ובסוף השנה יכול להיות הרבה יותר.
מיכאל נודלמן: אבל, אנחנו צריכים להיות יותר שקטים עם הדרישות שלנו לעצמנו.
מיכאל נודלמן: גם הארגונים.
מיכאל נודלמן: אבל בכל זאת אני רוצה להגיד: אני אמרתי שאנחנו לקראת דברים לא כל כך נעימים, וגם היזמים שנותנים כסף צריכים לחשוב מה לעשות אתו, האם לשים בצד כסף לזמן שיהיה יותר קשה, או לתת עכשיו.
מיכאל נודלמן: אבל אנחנו צריכים להיות חכמים.
מיכאל נודלמן: פה דיברו שהסוכנות הולכת לקראת קיצוץ, אבל צריך להיות – ואני מבין שיש – סדר עדיפות, איזה נושאים נשארים בכל מקרה, עם כסף או בלי כסף.
מיכאל נודלמן: זה עידוד עלייה, חינוך ציוני-יהודי ושפה.
מיכאל נודלמן: אלו שלושה דברים ש-בשפה צריכה לעסוק גם המדינה, אבל אנחנו רואים שאפילו באולפנים עכשיו מקצצים.
מיכאל נודלמן: ואני לא יודע מה הממשלה חושבת – שרת החינוך.
מיכאל נודלמן: הגיעו עולים חדשים, אין אולפנים, מה יהיה?
מיכאל נודלמן: עוד הפעם תהיה הסוכנות אשמה.
אברהם מיכאלי: שילכו למשרד הגמלאים.
אברהם מיכאלי: שהגמלאים ילמדו אותם.
שלמה מולה: לא.