GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד אברהמי: הזכאות של עולה חדש היא עשר שנים במשרד הקליטה, על פי החלטת הממשלה.
גלעד אברהמי: יוצאי אתיופיה 15 שנה.
ברנרד לסרי: אני לא מדבר מצד המעסיק, אני מדבר מצד העולה.
ברנרד לסרי: הוא מקבל עזרה לשנה.
מיכאל נודלמן: סל קליטה זה חצי שנה.
ברנרד לסרי: אבל אני אומר שבן אדם אחרי השנה עוד לא ראוי.
ברנרד לסרי: אני, נגיד, לא מכניס עובדים שהם עולים בשנה ראשונה, כי אני יודע שבן אדם עסוק באולפן ובזה, אז אחרי שנה הוא מתחיל, הוא למד והתקופה הזו---
מיכאל נודלמן: למדינת ישראל יש ניסיון גדול.
מיכאל נודלמן: מדינת ישראל קיבלה מיליון אנשים, עולים מרוסיה, וחצי שנה רק הם קיבלו הכל ואחר כך הלכו ואף אחד לא מת.
ברנרד לסרי: זה תלוי מאיפה הוא בא.
ברנרד לסרי: אם הוא בא ממדינה יותר מפותחת, אז זו באמת בעיה.
מיכאל נודלמן: אתה יכול לענות?
גלעד אברהמי: אני רק רוצה לומר בנושא של הטיפול בעולים, באמת בהרבה מסגרות, גם עם שיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית, משרד הקליטה והסוכנות היהודית, אנחנו מתחילים פעילות עוד בעודם בחוץ לארץ וניתן לראות את זה במבצע של התושבים החוזרים שהתחיל בנובמבר 2007, ניתן לראות את זה בקורסי רישוי בתחום הרפואה.
גלעד אברהמי: לא מזמן סיימנו דיון מול המנהל הכללי של משרד הבריאות, אבי ישראלי, כדי להסדיר את כל הנושא של העברת קורסים, אם זה קורסים של רופאי שיניים לצרפתים, בחוץ לארץ עוד, כשהם נמצאים טרום עלייה.
מזור בהיינה: מאיפה אתה יודע שהם עולים לארץ?
גלעד אברהמי: בשביל זה יש לנו מנגנון, סוכנות יהודית.
גלעד אברהמי: למשל רופאים, הרישיון הוא רישיון ישראלי, כך שהוא לא יכול לעשות בו שימוש בכל מקרה בחוץ לארץ.
גלעד אברהמי: זו רק דוגמה.
מיכאל נודלמן: יש עוד משהו?
מיכאל נודלמן: אנחנו פה מסיימים את החלק הזה.
מיכאל נודלמן: אני שואל אם אנחנו סיימנו עם הנושא של יוצאי צרפת.
מיכאל נודלמן: דיברנו עם משרד הקליטה וביקשנו לזרז ההארכה של כל התקנות.
מיכאל נודלמן: אני חושב שהעלייה הזו והיזמות שלה מאוד חשובים ובשם הוועדה אני אפנה לראש הממשלה, הוא יושב ראש ועדת השרים לגבי עלייה, קליטה ותפוצות.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להביא לאוזניים שלו את החשיבות של הקליטה המוצלחת של אנשי הקהילות ממערב שרוצים לבנות פה את החיים שלהם, וגם יזמים שיוזמים עסקים, וגם לשר האוצר, ואני בטוח שחלק מהבעיות, לא הכל, אנחנו יכולים לעבור.
עמנואל שיבר: כמו שאתה אומר, אנחנו עכשיו חיים ברמה של קיצוצים, בקיצוצים בכל הפרויקטים, בכל מקום שרוצים לעשות משהו, גם בתחום התעסוקה, אבל המסר פה שרצינו להראות, שיש אוכלוסייה שמביאה לפה השקעות וזה סוג של אוכלוסייה שהמדינה והאוצר צריכים להבין שהשקעה פה משתלמת.
עמנואל שיבר: הם לא מבינים את זה, תמיד התדמית של העלייה והקליטה זה שהכסף הולך, פה מביאים אנשים שיכולים למנף את הכסף ואני חושב שאם נציג בכיר של אגף התקציבים במשרד האוצר יהיה וישמע את הדרישות של מר גלעד אברהמי, ובאמת יבין שבפרויקטים שבאים להעצים את התהליך הזה, פשוט אין בררה.
עמנואל שיבר: כמו בכל דבר כלכלי, המדינה צריכה להשקיע ויש פה השקעה משתלמת.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לפנות לראש הממשלה.
מיכאל נודלמן: לא בכל פעם אני פונה לראש ממשלה, ולהסביר לו מה קרה פה, שאנשים לא מבקשים כסף, הם משקיעים כסף, הם מייצרים מקומות עבודה בכסף שלהם ופה לעשות מחסום ביורוקרטי זה פשע, פשע אמיתי.
עמנואל שיבר: המחקר שעשינו מראה שאם עוזרים לקבוצה הזאת של העולים, למשל אלה שנמצאים בירושלים, שהיום יש להם כמה מאות מקומות עבודה, ניתן בקלות, תוך שנתיים, לייצר בין 500 ל-700 מקומות עבודה בעלויות של אחוזים בודדים ממה שהמדינה משקיעה כדי לייצר מקומות עבודה במפעלים גדולים או בעסקים כמו אינטל.
עמנואל שיבר: ניתן פה לייצר מאות מקומות עבודה במחיר של מיליוני שקלים בודדים שאותם המיליונים הבודדים האלה גם היום לא נמצאים, לצערנו הרב, בתוך הצנרת.
מיכאל נודלמן: לוועדה יש ניסיון, קשר עם כל מיני עליות ואני לא רוצה להגיד שיש עליות טובות ועליות פחות טובות, אבל יש הבדל בין העלייה שאנחנו מדברים עליה עכשיו ובין עליות אחרות.
מיכאל נודלמן: מדינה צריכה לעשות הכל כדי שהעלייה הזו תרגיש שהיא בבית ושאין לה שום מחסומים כדי לבנות פה את מפעל החיים שלהם וגם העסקים שלהם.
נסים ברדה: שלום לכולם.
נסים ברדה: אני פרשתי מצה"ל אחרי 31 שנים של שירות, עסקתי בתחום משאבי אנוש בצבא והיום אני בחברת היי-טק, חברת אורביט, סגן מנהל כללי למשאבי אנוש.
נסים ברדה: נקראתי על ידי נשיא התאחדות התעשיינים, מר שרגא ברוש, להוביל צוות חשיבה שעוסק בטיפול ביוצאי אתיופיה.
נסים ברדה: זה קורה בעקבות זאת שהובלתי כמה מהלכים בצבא בתחום הזה.
נסים ברדה: הצלחנו להגיע להישגים יפים מאוד של שילוב יוצאי אתיופיה בצה"ל, באמצעות קורסים ייחודיים שייעדנו להם, ובסך הכל באתי לעניין הזה בהתנדבות ומתוך רצון טוב להוביל את המהלך.
נסים ברדה: בנינו פורום של אנשים, אני תיכף אמנה את שמותיהם ואת המקומות שמהם הם מגיעים.
נסים ברדה: התחלנו בתהליך שלצערי אנחנו די תקועים, שוב, על ביורוקרטיה ואני אגע בזה בהמשך.
נסים ברדה: התנעת הפעילות היא גם של גופים ציבוריים, גם של פרטיים, גם של עסקיים וגם ממשלתיים, כשאנחנו רוצים לקדם ולשלב את עולי אתיופיה בתעשייה באמצעות הכשרה מקצועית טכנולוגית והשמה תעסוקתית בתעשייה, כאשר כל זאת צריך להיות בהלימה לצרכי התעשייה, לצרכי המשק כמובן ולמאפייני האוכלוסייה.
נסים ברדה: אנחנו צריכים להתאים להם את מה שאנחנו הולכים לתת להם ואנחנו צריכים לענות גם לצרכים של האוכלוסייה.
נסים ברדה: אולי כדאי להגיד כאן
נסים ברדה: משפט אחד – מדינת ישראל מזה 20 שנה מצמצמת את החינוך הטכנולוגי.
נסים ברדה: אנחנו בשנה, בערך, מכשירים במדינת ישראל 3,500 עד 4,000 איש, שמגיעים לצבא עם הכשרה טכנולוגית.
נסים ברדה: מדינת ישראל צריכה סדר גודל של 5,000 עד 7,000 איש אחרי הצבא לתעשייה, כדי לשמר את המצב הקיים של הייצור ושל היצוא.
נסים ברדה: יש לנו חוסר בחינוך טכנולוגי, בבוגרי המערך הטכנולוגי, וראינו כאן הזדמנות לשלב אנשים שנמצאים לא במעגל העשייה בתפקידים משמעותיים, לשלב אותם בהכשרה מקצועית שתענה גם לצרכי התעשייה.
נסים ברדה: קצת נתונים – אנחנו מדברים על אוכלוסייה של 100,000 איש בערך, שליש מתוכם ילידי ישראל.
מזור בהיינה: 120,000.
נסים ברדה: אני מדבר על נתונים לסוף 2005, כן ירבו, אני שמח.
נסים ברדה: שליש כנראה הם עדיין ילידי ישראל וגם צה"ל מתייחס לאוכלוסייה הזו, גם לילידי ישראל, כיוצאי אתיופיה, על מנת לשלב אותם ולטפל בהם וזה חשוב, כי היתרונות שניתנים לעולים חדשים הם יתרונות גבוהים וזה על מנת לטפל באוכלוסייה.
נסים ברדה: מדברים על זה שלשיעור גדול בקרב האוכלוסייה אין תעודה ושיעור נמוך יחסית בעלי תעודה תיכונית ואקדמאית.
נסים ברדה: אם אנחנו מסתכלים על אנשים שאינם בעלי תעודה, אנחנו רואים שבקרב האוכלוסייה של חבר העמים ובקרב הישראלים, המספרים הם זניחים לחלוטין, לעומת זאת 20% מהאוכלוסייה של יוצאי אתיופיה אינם בעלי תעודה.
נסים ברדה: כשאנחנו מדברים על תעודות תיכוניות ועל אקדמיות כמובן, אנחנו מדברים על 66% בקרב אוכלוסיית ברית המועצות, אנחנו מדברים על 46% ילידי ישראל ורק על 22% מהאוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, ילידי ישראל או יוצאי אתיופיה שהם בעלי תעודות.
נסים ברדה: מדברים בסך הכל על אוכלוסייה של כ-20,000 שמועסקים במשק.
נסים ברדה: אלה נתונים של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
נסים ברדה: גם הנתונים הקודמים הם של המחקר של משרד התעשייה ושל התאחדות התעשיינים.
נסים ברדה: שיעור אבטלה גבוה יחסית, כ-13% ומעל חצי שנה, 43%.
נסים ברדה: כלומר יש פה אוכלוסייה שזקוקה לטיפול, שעם ישראל לא ממצה את ההון האנושי שישנו שם, ואין לנו הרבה משאבים, יש לנו אנשים טובים, אנחנו צריכים למצות אותם, צריכים להכשיר אותם וזאת הדרך היחידה לפרוץ בעשייה שלנו.
נסים ברדה: אם אנחנו מסתכלים על אוכלוסייה שנמצאת בקו העוני, אנחנו רואים, שוב, שיוצאי אתיופיה הם 52% מתחת לקו העוני, לעומת אוכלוסיות אחרות, שהמספרים הם ממש שליש מכך.
נסים ברדה: כלומר אין ספק שהכשרה מקצועית, תעודות ותעסוקה, מביאים אותם למקום אחר לחלוטין.
נסים ברדה: אני מדבר על אוכלוסייה שונה לגמרי מהאוכלוסייה שדיברנו קודם.
נסים ברדה: זו אוכלוסייה שזקוקה לתהליך של ההכשרה ועם ישראל, מדינת ישראל, זקוקים להכשרה שלהם.
נסים ברדה: זאת אומרת זה מצב של win-win.
נסים ברדה: אם אנחנו מדברים על השתלבות בשוק העבודה, אנחנו רואים ששיעור גבוה יחסית של עולי אתיופיה הם עובדים בלתי מקצועיים, לעומת אחוזים יחסית נמוכים של מהנדסים, של מנהלים, של אקדמאים, ואנחנו רואים כאן, שוב, 8% בלבד, לעומת 41% באוכלוסייה הוותיקה, ולעומת 25% מקרב עולי ברית המועצות וחבר העמים שהם בתפקידי ניהול.
נסים ברדה: לעומת זאת, תראו כאן בתפקידים הבלתי מקצועיים, אנחנו רואים סדר גודל של 37% לעומת 5% ילידי ישראל ו-16% בקרב עולי חבר העמים.
נסים ברדה: כלומר זה משהו שמוביל אותנו לכל אורך הדרך; אי הכשרה, אי השכלה, אי מקצועיות מונעת השתלבות, מביאה לתעסוקה בתפקידים שוליים, לא במיינסטרים של העשייה במדינה ומשאירה אנשים מתחת לקו העוני.
נסים ברדה: אם אנחנו מדברים על שילוב יוצאי אתיופיה בתעשייה, אנחנו מדברים על 24% בערך מכלל המועסקים שהם עולי אתיופיה.
נסים ברדה: מסך הכל העולים שמועסקים, 24%.
נסים ברדה: אנחנו מדברים על זה שמועסקים עולי אתיופיה מקצועיים, אנחנו רואים כאן יחסית אחוז גבוה ובלתי מקצועיים אנחנו רואים, שוב, אחוז גבוה יחסית לישראלים.
נסים ברדה: כאן יש אחוז גבוה מוכשרים ומועסקים, וכאן יש בלתי מקצועיים עדיין בהיקפים רבים.
נסים ברדה: מה המקצועות שאנחנו צריכים בתעשייה?
נסים ברדה: המקצוע שאנחנו צריכים בתעשייה, אז אם אנחנו מדברים רק על רצפת הייצור, אז אנחנו צריכים בענף המתכת ריתוך, מסגרות, עיבוד שבבי, עיבוד שבבי ממוחשב, CNC, שאלה מקצועות מאוד יוקרתיים עם מוביליות תעסוקתית גבוהה מאוד, עם שכר גבוה מאוד, נצרכים היום במשק, חסרים לנו היום ידיים עובדות במקצועות האלה.
נסים ברדה: אנחנו מדברים על זה שחסרים הנדסאים במכונות, בחשמל, באלקטרוניקה, מיזוג אויר, מכטרוניקה, מחשוב ובקרה, תכנתי ובקרי CNC ואוכלוסיית יוצאי אתיופיה יודעת ללמוד את הדברים האלה ויכולה להשתלב בתעשייה בצורה יפה מאוד.
נסים ברדה: בתחום ההנדסה חסרים לנו היום במדינה מהנדסי מכונות, מהנדסי אנרגיה, אלקטרו-אופטיקה, פיזיקה, חשמל וביו טכנולוגיה.
נסים ברדה: אלה המקצועות שאם אנחנו מצליחים לסגור את הפערים, אנחנו יכולים, כמדינה, כתעשייה, כחברה, לצעוד כמה צעדים קדימה, להגדיל את הייצור במדינה, להגדיל את הייצור בצורה מאוד משמעותית.
נסים ברדה: אני הקמתי צוות חשיבה שהשותפה שלי, דר' טל לוטן, נמצאת כאן, מטעם התאחדות התעשיינים.
נסים ברדה: בצוות שותפים נציגי האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, הפרויקט הלאומי לעולי אתיופיה, מהג'וינט אגף שילוב עולים ותב"ת, מצעד פורום הקצינים האתיופיים, משרד הביטחון, האגף לחיילים משוחררים, עמותת טבקה, הסוכנות היהודית, משרד הקליטה, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, האגף להכשרה מקצועית, הביטוח לאומי ותל"ם שזה גוף שעוסק בהכשרה של אנשים.
נסים ברדה: קיימנו סדרה ארוכה מאוד של דיונים, התחלנו באוקטובר 2007 בפגישת התנעה, ושמחתי לראות קבוצה גדולה מאוד של אנשים שבאו, התנדבו ורצו לשלב ולשתף פעולה.
נסים ברדה: למדנו את האוכלוסייה האתיופית, למדנו את הנתונים המאפיינים את האוכלוסייה האתיופית, יצאנו לשדרות לביקור, היה חשוב להגיע לשדרות באותה תקופה שהיתה קשה וגם היום לצערנו היא עדיין קשה, הגענו עם כל הצוות לשדרות ושם ראינו במפעל אסם דור שני של יוצאי אתיופיה מועסקים בתפקידים ותפקידים ניהוליים, לא רק בתפקידים שוליים, אלא רואים שם אוכלוסייה שלמדה, השתלבה, התקדמה.
נסים ברדה: ההורים כבר יוצאים לפנסיה והם מביאים את הילדים לעבוד באותו מפעל, דבר שראוי להערכה.
נסים ברדה: וכאן הוכחנו שאפשר לשלב את יוצאי אתיופיה בתחומי העשייה והפרכנו כל מיני דעות קדומות שהיו, שאין התמדה וכן הלאה.
נסים ברדה: הוכחנו שיש יכולת והתמדה, ורק צריך לקחת ולכוון את האנשים כמו שצריך.
נסים ברדה: בנינו תכנית עקרונית ורצינו לצאת עם פיילוט.
נסים ברדה: בנתניה, באשדוד ובאשקלון – שם מצאנו ריכוזי אוכלוסייה גדולים והנחנו שאנחנו נצא לשם לפיילוט ונצליח להשיג שם הישגים, להוכיח היתכנות ואחר כך לפרוץ בכל המדינה.
נסים ברדה: בפברואר 2008 קיימנו דיון נוסף בעניין הזה, במרס 2008 קיימנו שני דיונים נוספים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ואני חייב להגיד שהמקום היחיד שקיבלנו כתף חמה זה היה במשרד התעשייה, אצל מר שלום בן משה.
נסים ברדה: שם הוא הבין אותנו, הוא הבין שצריך לעשות איזה שהיא פריצת דרך ואיזה שהוא שינוי, האנשים תחתיו לא הבינו את זה לצערי, עד שהוא נתן את תפיסת העולם שלו בעניין הזה, ואנחנו די תקועים.
נסים ברדה: היעדים שלנו כרגע הם פתיחת חמש הכשרות מקצועיות באזורי נתניה, אשקלון.
נסים ברדה: רצינו את זה אחרי פסח, אנחנו עדיין תקועים.
נסים ברדה: תיכף אני אגיד גם למה.
נסים ברדה: המימון של הכשרות יהיה על בסיס התקציב של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ויש לזה את ההסכמה.
נסים ברדה: הכשרה ייעודית לאחר פרק ההכשרה במרכז הכשרה, עד שלושה חודשים, כי אי אפשר לגמור את הקורס וישר להשתלב מול מכונה, צריך הכשרה נוספת.
נסים ברדה: גם כאן משרד התעשייה הסכים.
נסים ברדה: כשאני אומר משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, זה כמובן מר שלום בן משה עם האגף שלו.
נסים ברדה: אופציה לפתיחת הכשרות גם אחר הצהריים.
נסים ברדה: או ישנו דבר שהוא מוזר לי מאוד, אנשים עובדים, בתפקידים שונים ומשונים, מאבטחים בקניון, עובדים בניקיון בבוקר.
נסים ברדה: אפשר לבוא ולקחת אותם אחר הצהריים ולהכשיר אותם במקצועות שהם יהיו מקצועות טובים למדינה, מקצועות שיובילו אותם במוביליות חברתית אחרת לגמרי.
נסים ברדה: באים למרכזי הכשרה, מרכזי ההכשרה אחר הצהריים סגורים.
נסים ברדה: אי אפשר להשיג מרכזי הכשרה.
נסים ברדה: מה שאותי מטריד זה שישנן מכונות וישנם מרכזי הכשרה שאנחנו לא ממצים אותם.
נסים ברדה: בעולם ממצים את מרכזי ההכשרה 24 שעות ביממה.
נסים ברדה: אנחנו ממצים אותם רק בשעות הבוקר.
נסים ברדה: כנראה שיש לנו הרבה כסף ואנחנו יכולים להקים הרבה מרכזי הכשרה ולא לנצל אותם עד הסוף.
נסים ברדה: זו ממש איוולת.
נסים ברדה: אז גם כאן אנחנו מתחילים באיזה שהיא פריצת דרך של הבנה שאפשר לפתוח מרכזי הכשרה אחר הצהריים ואפשר לקחת אנשים ולעשות להם הסבה מקצועית.
נסים ברדה: זה גם פתרון לחלק מהאנשים שיש להם פרנסה בבוקר, כי אדם שעובד, להגיד לו 'תעזוב את העבודה ובוא תלמד', איך הוא יפרנס את משפחתו באותה תקופה?
נסים ברדה: גם לעניין הזה צריך לתת מענה וכאן יש פתרון.
נסים ברדה: דיברנו על זה שמקבלי הבטחת הכנסה לא ייקראו להשתלב בתעסוקה אחרת בתקופת ההכשרה.
נסים ברדה: סיכמנו שאנשים שהם לכאורה נרשמים כמקבלי הבטחת הכנסה או מובטלים ומחפשים להם תעסוקה, באותה תקופה של ההכשרה לא יקראו להם ולא ישימו אותם לתפקידים או לתעסוקה אחרת, אלא יאפשרו להם להמשיך וללמוד ולקבל את דמי האבטלה באותה תקופה.
נסים ברדה: זו גם פריצת דרך יחסית טובה.
נסים ברדה: דמי קיום – כרגע יש איזה שהיא הבנה עם האוצר לתת מלגה בסדר גודל של 2,000 שקל.
נסים ברדה: כרגע אין אישור סופי לזה.
נסים ברדה: אנחנו תקועים בנבכי הביורוקרטיה וצר לי שאין כאן נציג של משרד האוצר שישמע את העניין הזה ואפשר יהיה לקדם את זה.
נסים ברדה: וצריך לבטל את הקנס של קיצוץ בדמי אבטלה לכל מי שאנחנו לוקחים אותו להכשרה.
נסים ברדה: הצלחנו ליצור מחויבות אצל המעסיקים, אצל המפעלים.
נסים ברדה: יש כרגע מפעל נוסף שלא מופיע כאן, מפעל טבע שלקח על עצמו, כפרויקט, הוא מממן את ההכשרה, הוא משלם משכורת לאנשים תוך כדי הכשרה, הוא משלם משכורת לאנשים בתקופת ההסבה המקצועית וההטמעה שלהם ואנחנו מצליחים שם להכשיר מפעילי מכונה, שזו קבוצה יפה, שאנחנו מקווים לדחוף את זה.
נסים ברדה: יתר הדברים – אנחנו תקועים במשרדי ממשלה.
נסים ברדה: אני זוכה לשיתוף פעולה חלש, אם לא מפריע, מחלק מהמשרדים, שזה פשוט מדהים.
נסים ברדה: אני עושה את זה בהתנדבות, אבל הבית שלי משלם לי משכורת בזמן שאני עסוק בפרויקט הזה בהתנדבות ובמקביל, אני מקבל תשובות ממשרדי ממשלה שקובעים דיונים, הם לא מגיעים לדיונים, הם מבטיחים שהם יגיעו והם לא מגיעים, אני שומע כל מיני תפיסות עולם ממשרד הקליטה, מנציגה של משרד הקליטה שמגיעה אלינו לוועדה שאין מה לעשות עם האוכלוסייה הזו ואי אפשר יהיה לשים אותה בשום תהליך.
נסים ברדה: היא לא מתביישת להגיד את זה בתוך הפורום ואנחנו בבעיה.
נסים ברדה: אם מישהו לא ייקח את העסק הזה ויזעזע את משרדי הממשלה, ויש החלטת ממשלה להוביל את ההכשרה המקצועית של יהודי אתיופיה.
נסים ברדה: יש החלטת ממשלה להעמיד משאבים רבים לעניין הזה, ולצערי אנחנו תקועים.
נסים ברדה: אנחנו לא מצליחים לקדם את העניין הזה בצורה רצינית ואנחנו פשוט נרים ידיים.
נסים ברדה: יש כאן אנשים שעושים את זה בהתנדבות, יש גם אנשי תעשייה שמחכים לידיים עובדות, הם בסוף יתייאשו ויגידו 'חבר'ה, אתם לא מביאים את הסחורה, אנחנו נחפש אותה במקום אחר'.
נסים ברדה: אני חושב שזו הזדמנות שתתפספס לנו.
נסים ברדה: יש כאן מצב שצריך לנצל אותו.
נסים ברדה: תודה.
מיכאל נודלמן: משרד הקליטה, תגידו לנו מה קורה פה?
מיכאל נודלמן: מצד אחד אנחנו מדברים---
מזור בהיינה: יש פה האשמה חמורה מאוד.
נסים ברדה: אני מחכה להיפגש עם שר הקליטה.
נסים ברדה: אני ביקשתי להיפגש איתו, אני אפגש איתו באופן אישי.
נסים ברדה: אנחנו מכירים משכבר הימים, אני מכיר את הרגישות שלו ואני מאמין שאצלו אני אצליח לקבל סיוע מלא.
מזור בהיינה: תעזוב את הפקידה בצד, תיפגש איתו ישירות.
מיכאל נודלמן: אתה יודע איזה רגישות יש לתעסוקה של יוצאי אתיופיה.
גלעד אברהמי: למשרד הקליטה יש אגף ספציפי או מחלקה לאתיופי, מר דוד יאסו מנהל אותה, תחת המשנה למנהל הכללי, מר חנוך תמיר.
מזור בהיינה: למה הוא לא פה?
גלעד אברהמי: שאלה טובה.
גלעד אברהמי: הטיפול התעסוקתי לאתיופים הוא דרך האגף שלי.
גלעד אברהמי: אנחנו מנחים תעסוקתית את הנושא המקצועי בתחום הזה, את האגף שלו, שמטפל בכלל הנושאים, לא רק בתחום התעסוקתי.
גלעד אברהמי: בנושא הטכנולוגיה, אני רוצה להתייחס למה שאמרת.
גלעד אברהמי: יש איזה שהוא שינוי כיוון היום, או שינוי מגמה בחשיבה שהשר מנסה להוביל על מנת לנסות לעבות או לפתח יותר את התחום הטכנולוגי ולהעביר קבוצות של בני העדה והקהילה ללימודים.
גלעד אברהמי: במקום שילמדו לימודי תואר ראשון, המח"ר, כלליים, ולא מצליחים להשתלב בשוק העבודה, לנסות להעביר אותם ולפתח מסלולים טכנולוגיים.
מיכאל נודלמן: אבל פה יש פרויקט שמשלמים כסף, הכל מוכן.
גלעד אברהמי: נכון, זה מחזק את מה שהוא אומר, שפועלים היום בכיוון הזה.
גלעד אברהמי: אני אשמח אם תיפגש עם השר, אני גם אשמח להיפגש איתך.
נסים ברדה: אתם צריכים לקרוא לנו, לחבק אותנו, להגיד לנו 'אתם הבייבי שלנו, אנחנו עושים את העבודה למטה, מה שאתם צריכים תקבלו'.
נסים ברדה: אני מקבל כתף קרה, לצערי.
גלעד אברהמי: הוא ציין פרויקט של תל"ם, תעסוקה, לימודים, מגורים.
גלעד אברהמי: הוא ציין פרויקט של משרד הקליטה ששותף איתך בוועדה.
גלעד אברהמי: בלי שום קשר לקהילה, בכלל, היום יש מקצועות נדרשים, CNC, מקצועות של נהגים, אנחנו מנסים לאתר קבוצות בתוך הקהילה, על מנת לשלב אותם בתעסוקה.
גלעד אברהמי: אני רוצה להגיד פה משהו על השולחן הזה ולהגיד לכם, הרבה גופים פועלים לטובת שילוב עולים ועולי אתיופיה בפרט.
גלעד אברהמי: המגמה היום קצת השתנתה בתחום התעסוקה.
גלעד אברהמי: המגמה השתנתה עקב בעיות קיצוץ התקציב.
גלעד אברהמי: אנחנו כבר לא מכשירים אנשים ומחפשים להם מקומות עבודה.
גלעד אברהמי: זה בזבוז של משאבים שאין לנו אותם, וגם קצת אשליה של העולה.
גלעד אברהמי: אנחנו לא פותחים שום הכשרה עם אין לנו הבטחה של מעסיק שמתחייב לקלוט אותו בסיום ההכשרה.
גלעד אברהמי: זה אומר שהמעסיק ראה את קבוצת המיקוד שאותה אנחנו רוצים להכשיר, מיין אותה בעצמו, אמר 'אותם אני מעוניין להכשיר', ורוב המעסיקים לא מכשירים על חשבונם, אנחנו מכשירים אותם על חשבון כספי מדינה, ואותם אנחנו מכשירים ובסופו של דבר שמים אותם במקום העבודה.
גלעד אברהמי: וזאת ההתחייבות של המעסיק לקלוט אותם.
גלעד אברהמי: אני יכול לומר לכם שהמון המון מעסיקים במשק לא מוצאים לנכון לקלוט את אותה קבוצה שאנחנו מאתרים אותה אצלם בשוק העבודה והם באמת מסננים, ויש לנו בעיה.
גלעד אברהמי: לכן יש קבוצות של מקצועות שבהם השוק כן מוכן לקלוט עם פחות תנאים מגבילים, כמו נהגים, נהגי אוטובוס.
גלעד אברהמי: נפגשנו עם מר מיקי לוי, יושב ראש אגד תעבורה, שמוכן לקלוט עולים ועולים מהעדה האתיופית בפרט, ואנחנו כבר גיבשנו פרויקט לפני שבועיים.
גלעד אברהמי: בשבוע הבא, בלי שום נדר, ייצא פרסום בעיתון בקריאה לעולים שמעוניינים לעבור הכשרה לנהגי אוטובוס, או לנהגי משא, לבוא להתייצב ולהתחיל תהליכי מיון והכשרה, הכשרה שרובה תמומן, אגב, על ידי השוק הפרטי ולא על ידי המדינה, על ידי הסכמים שיצרנו איתם.
גלעד אברהמי: כן ניתן, במסגרת ההכשרה, את דמי הקיום של משרד הקליטה, כן ניתן הבטחת הכנסה ועוד סכומים אחרים שיתמכו באותו מעסיק שמעוניין להכשיר ולקלוט את העולה.
גלעד אברהמי: מתבצעות פעולות בתחום הזה של יוצאי אתיופיה, פעולות מאוד ממוקדות.
גלעד אברהמי: אני חייב להגיד, תכנית החומש---
מזור בהיינה: עזוב, עזוב.
מיכאל נודלמן: סליחה, אנחנו יודעים על כל התכניות, על כל הצעדים.
מיכאל נודלמן: אני שואל לגבי התכנית שאנחנו רואים פה.
גלעד אברהמי: לגבי התכנית הזו, אנחנו לא מכשירים אנשים סתם, אנחנו מחכים למפעלים להעסיק אותם.
גלעד אברהמי: אני חייב להגיד, דר' טל לוטן סיימה הכשרה של אנשים שעסקו בריתוך, למדו ריתוך באזור אשקלון, 14 אנשים סיימו, המפעלים רבו על האנשים האלה.
גלעד אברהמי: אם היו לי 28 שם, אפשר היה לשבץ את ה-28.
גלעד אברהמי: אנחנו מחכים רק לשלב ידיים ולהמשיך הלאה.
מיכאל נודלמן: או ששם יש בעיה או ש---
מזור בהיינה: או שיש בעיית תקשורת.
מזור בהיינה: הם מדברים פה על משהו מאוד מוגדר, לא מדברים פה על דברים שאתה אומר שהמדינה מתחייבת לבזבז כסף, אלא מדברים איתך על משהו ספציפי.
מזור בהיינה: האם יש בעיה ביניכם לשבת בלי שצריך לערב את השר?
מזור בהיינה: זה מה שאני לא מבין.
גלעד אברהמי: ממש לא, ולכן הזמנתי אותו.
גלעד אברהמי: אמרתי לו שאני מוכן לשבת איתו.
גלעד אברהמי: אני לא מכיר את הפעילות שלו.
גלעד אברהמי: למשרד הקליטה נכנסתי ב-2007, כנראה ביום הקמת הוועדה שלו, שלא הייתי חשוף אליה.
נסים ברדה: חנוך מכיר את העבודה, הנציגים של חנוך יושבים אצלי בוועדה קבוע, כשהם מגיעים.
נסים ברדה: כשהם לא מגיעים, לא מגיעים.
מיכאל נודלמן: כמה זמן אתם צריכים כדי להיפגש?
מזור בהיינה: שבוע, גג.
מיכאל נודלמן: שבוע?
גלעד אברהמי: מבחינתי בפעם הבאה שהוועדה תתכנס---
מזור בהיינה: לנו דיווח תוך שבוע, בלי קשר לוועדה.
גלעד אברהמי: בבקשה, אני אשמח מאוד.
גלעד אברהמי: אני אשמח מאוד שהוא ידווח לכם שהוא נפגש איתי, כמי שמרכז את הוועדה ולנסות להתחיל---
מאיר לופטינסקי: אדוני היושב ראש, אני מהסוכנות היהודית.
מאיר לופטינסקי: מתוך היכרותנו עם מר גלעד אברהמי, גלעד פותח לכל הדברים האלה והוא תמיד מוכן ונכון לכל הדברים האלה.
מיכאל נודלמן: אנחנו מבינים שכולם מוכנים, כולם פתוחים, אבל הזמן עובר וזמן זה כסף.
מיכאל נודלמן: אני הבנתי שבתוך שבוע אנחנו נקבל דיווח בנושא הזה.
אברהם אמיר: שלום לכולם.
אברהם אמיר: אני יושב ראש ענף המתכת בהתאחדות בעלי מלאכה ותעשייה.
אברהם אמיר: יש לי מפעל פרטי, אני מעסיק בו 35 עובדים, מתוכם 25 עובדים הם עולי ברית המועצות לשעבר, אנשים מצוינים, נקלטו יפה בתעשייה.
מיכאל נודלמן: איזה משכורת הם מקבלים, האנשים המצוינים?
אברהם אמיר: בין 6,000 נטו ל-12,000, תלוי מה הכישורים של כל בן אדם ופה אנחנו מדברים על כישורים.
אברהם אמיר: אני אישית בן למשפחה יוצאת צפון אפריקה, אני לא מדבר צרפתית, כי אני בגיל 14 כבר הלכתי לעבוד ואין לי שום תעודה.
אברהם אמיר: הלכתי לעבוד, לעזור בפרנסת המשפחה, והיום יש לי עסק יוצא מן הכלל ואני חושב שאני בין העשירון העליון במדינה.
אברהם אמיר: אני פונה דבר ראשון לנציגים של יהדות יוצאי אתיופיה.
אברהם אמיר: יש לנו מקום, וזו לא בושה, להתחיל לעבוד כאנשים ללא תעודות וללא הכשרה הכי מקצועית בעולם.
אברהם אמיר: בואו לעבוד, לא בושה לעבוד כעובד ייצור.
אברהם אמיר: כולנו התחלנו מזה, היותר מוכשרים יתקדמו ויצליחו והפחות מוכשרים יישארו עובדי ייצור, גם זה לא אסון.
אברהם אמיר: יש לי עובדת, יוצאת אתיופיה, שהיא עובדת ניקיון ולידיעתכם יש לה כבר שתי דירות.
אברהם אמיר: בלי תעודה.
אברהם אמיר: היא ובעלה עובדים כמו שצריך, שתי דירות.
אברהם אמיר: זה לא נוגד את התיזה שצריך לעשות קורסים וללמד, אבל עד שזה יקרום עור וגידים, זה ייקח הרבה שנים.
אברהם אמיר: מה שאתם צריכים זה ללמד, אולי בעזרת הסוכנות, את יוצאי הקהילה הזאת שצריך לעבוד וזו לא בושה לעבוד בעבודות בתעשייה, גם להתחיל כעובדים פשוטים ובזה אני פונה אליכם, שייתנו לכם, שהממשלה תיתן לכם עזרה בללמד את האנשים שלכם, שאפשר לעבוד ולהתחיל לעבוד כמו שכולנו התחלנו פה.
אברהם אמיר: לפני שנים התחלנו בעבודות פשוטות, עובדי אדמה ועובדי תעשייה ועובדים על מחרטה, כולנו התחלנו בזה ותתחילו לעבוד בזה.
אברהם אמיר: תלמדו אותם שצריך לעבוד בזה.
אברהם אמיר: ואם הם יבואו לתעשייה, יש לנו מקום.
אברהם אמיר: אני מבטיח לך, בהתאחדות המלאכה, אני היום מתחייב לקבל 5 עובדים.
אברהם אמיר: תביא לי עובדים שאין להם שום הכשרה, שיש להם קצת מושג טכני כלשהו, קצת שיודעים מה זה להבריג בורג.
אברהם אמיר: תביא לי אותם, אני מוכן לקבל אותם.
אברהם אמיר: אני באזור התעשייה בחולון.
אברהם אמיר: אז אנחנו מדברים גדולות על קורסים ועל לימודים.
אברהם אמיר: אנחנו מדברים על זה כבר שנים, כבר ניסינו שנים להקים הכשרות ובתי ספר, אז נגר לומד מסגרות, המסגר לומד נגרות, המדינה משלמת, לא יוצא מזה הרבה.
אברהם אמיר: קודם כל מודעות, מודעות לעבודה ואתם יושבים פה, הנציגים של העדה הזאת, תלמדו אותם שצריך לעבוד, זה הכל, ותביאו אותנו אלינו, להתאחדות המלאכה, יש לנו הרבה מקומות עבודה בשבילם.
מזור בהיינה: קודם כל, הנתונים שהוועדה שומעת פה ואורחים שומעים פה, הם נתונים לא פשוטים.
מזור בהיינה: אני חושב, אדוני היושב ראש, שאי אפשר לעבור לסדר היום כששומעים את הדברים החמורים האלה.
מזור בהיינה: על פי הנתונים שמציגים פה אנשים חשובים מאוד, ובנוסף לתגובתו של משרד הקליטה, אני חושב שהוועדה צריכה לקבל היום החלטה שהנושא הזה יעבור לדרגים יותר גבוהים, ברמה של הממשלה, כי נשמעים פה דברים חמורים מאוד שהם גוררים אותנו למעגל העוני ולמעגל הפשע ואני לא רוצה לומר מלים יותר חמורות.
מזור בהיינה: לבוא ולראות את המצב הקשה הזה, את הקליטה הקשה ביותר, לראות את זה ולומר 'אין מה לעשות איתם', לדעתי עובדת כזאת ועובד כזה לא צריך להיות בשום מקום.
מזור בהיינה: זה לא מקומו בין עובדי המדינה, גם לא במקומות עבודה ציבוריים וגם לא במקום אחר.
מזור בהיינה: הנתונים שהציג מר נסים ברדה הם נתונים מחרידים ואסור לנו לעבור את הוועדה הזאת כלאחר יד ולקום וללכת ובוועדה הבאה לקבל נתונים יותר גרועים מזה.
מזור בהיינה: זה רק דבר שיכול לקדם את בני הקהילה ואת בני הנוער ואת הילדים שלהם למקומות חמורים מאוד.
מזור בהיינה: התוצאות של הדברים האלה – הילדים שלהם יימצאו אך ורק בבתי סוהר.
מזור בהיינה: שם, אני מבטיח לכם, יש מקום לכולם ואת זה צריך לדעת.
מזור בהיינה: אני מציע לכבוד היושב ראש, הליקויים האלה, כל האחוזים האלה שראינו אותם, מצביעים על דברים חמורים מאוד, להשאיר את הקהילה במצב חמור מאוד.
מזור בהיינה: אם אנחנו, הוועדה הזאת, לא תקדם את העניין הזה למקומות הרציניים ביותר, לא נוכל לומר שידינו לא שפכו ועינינו לא ראו ואוזנינו לא שמעו.
מזור בהיינה: אני שמח מאוד שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ואני ישבתי עם המנהל הכללי בשבוע שעבר ועם מר שלום בן משה, המשרד היחיד, אגב, אני חייב לציין, שהבין והפנים חזק מאוד ומוכן לרדת מהרבה כללים קשים, מוכן להיות גמיש בקריטריונים של הכשרה ובקריטריונים של התקציבים ואני מציע שמשרד הקליטה ילמד את הכללים שמשרד התעשייה מוליך אותם ויפסיק להיות ציני כלפי הקהילה.
מזור בהיינה: בסך הכל המשרד הזה אחראי לכישלונם ולהצלחתם של בני הקהילה האתיופית, הוא לא יכול לעמוד בצד ולומר 'עזוב אותם, צרף אותם לפליטי סודן'.
מזור בהיינה: אני מצטער לומר את הדברים האלה---
מיכאל נודלמן: אל תעשה דרמה.
מיכאל נודלמן: זה לא הוא אמר, איזה גברת אמרה.
מיכאל נודלמן: צריך להיות קצת מאוזן.
מיכאל נודלמן: אתה יודע כמה העדה האתיופית יושבת במרכזי הקליטה ויוצאים אחרי שנתיים ואומרים 'אנחנו לא מדברים'.
מיכאל נודלמן: צריך לאזן את כל הדברים.
מיכאל נודלמן: זו עדה קשה, אתם צריכים להבין.
מזור בהיינה: אני מצפה ממך שתמחה על זה כמו שצריך.
מיכאל נודלמן: אני מקבל את זה כמו שצריך.
מיכאל נודלמן: אבל לא צריך להגיד שעושים עוול.