GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמיל לנקרי: המחלקה הבין לאומית מה שהיא עושה זה לפתוח את השווקים.
אמיל לנקרי: במקום לפתוח אותם לעבוד רק בצרפת, היא לכיוון של ארצות הברית וגם אירופה והיום ברוך ה' חתמנו כבר חוזה עם הולנד ובעוד חודשיים-שלושה זה כבר ייצא לפועל.
אמיל לנקרי: חתמנו על חוזה.
אמיל לנקרי: מה שקורה כרגע, שהעולים החדשים מצרפת הם בעלי מנטליות שונה לגמרי והתפיסה שונה לגמרי מפה.
אמיל לנקרי: באים לפה, מבטיחים להם כל מיני דברים, מגיעים לפה, נתקלים בכל מיני קשיים.
אמיל לנקרי: אין קול ואין עונה, מה שהבטיחו לא מקיימים וזה איום ונורא.
אמיל לנקרי: זה חבל מאוד, מכיוון שכמו שאמרה הגב' גלית לוי, חבר מביא חבר, ובאותו רגע שנתקלים בבעיות, אז שואלים אותם החברים בחוץ לארץ ויש בעיה.
אמיל לנקרי: כמה פעמים כבר נפגשנו במשרד הקליטה, במשרד התעשייה ולצערנו שום דבר לא זז.
אמיל לנקרי: ביקשנו להקים איזה גוף, גוף שכל המשרדים האלה, שייתן לנו מענה מה בדיוק הזכויות שמגיעות לאותם יזמים שבאים לפה לארץ ועד עכשיו שום דבר.
אמיל לנקרי: אבל עליי להודות בדבר אחד, לגב' לוי גלית.
אמיל לנקרי: מאז שהכרנו אותה, אין מה לדבר.
אמיל לנקרי: היא עוזרת לנו בתחום הזה ובזכותה הגענו למצב הזה, ובזכותה קיבלנו החזרים של ארנונה והיא ממשיכה באמת ללוות אותנו כל הזמן.
אמיל לנקרי: יש לנו גם קשיים בנושא של למצוא מקום בירושלים.
אמיל לנקרי: רוצים להתפתח, אין שטחים.
אמיל לנקרי: אין שטח שאפשר לבנות בו, גם בהשכרה יש לנו בעיה.
אמיל לנקרי: אנחנו מבקשים מכם שהגיע הזמן, במקום לטרטר אותנו ממשרד למשרד, תוציאו איזה חוברת עם כל הזכויות שמגיעות גם לעולים וגם למעביד וגם לעובד ולעזור לנו בתחום הזה למצוא פתרון כדי להתפתח עוד יותר.
אמיל לנקרי: היד נטויה, ואפשר לעשות יותר ויותר.
מיכאל נודלמן: תודה רבה, הסיפור מעניין ומוכר.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול נציג ממשרד הקליטה – אי אפשר לעשות סדר?
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד שיש עוד עלייה עכשיו, מדרום אפריקה.
מיכאל נודלמן: אנשים באי, רובם במודיעין אבל הבעיות אותן בעיות.
גלעד אברהמי: אנחנו כבר נפגשנו, מר לנקרי, במסגרת דיון שהתקיים אצל שר הקליטה, מר יעקב אדרי.
גלעד אברהמי: בעקבות הדיון, ואני מדבר כרגע ספציפית על מה שציין כאן מר לנקרי, אנחנו מגבשים ועדה והיו כבר שלושה דיונים בנושא הזה.
גלעד אברהמי: הוועדה משותפת למשרד הקליטה ולמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ונציג התעשייה, מטעם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה זה מר שמעון יפרח, עוזר השר.
מיכאל נודלמן: אתם צריכים לקחת גם את אגף המסים.
גלעד אברהמי: כן, אגף המסים זה סיפור בנפרד.
מיכאל נודלמן: בן אדם פותח עסק, אתם צריכים לברך אותו, לא לשלוח לו מכתב 'אתה חייב זה וזה וזה'.
מיכאל נודלמן: קודם לברך ואחר כך לדבר על מה שהוא חייב למדינה.
מיכאל נודלמן: צריך להגיד תודה שהוא הקים פה עסק.
גלעד אברהמי: אז כמו שאתה יודע, בנושא המסים, יושב ראש הוועדה, יש חוק שאמור לעבור בנושא העלייה והתקלות במיסוי.
גלעד אברהמי: אני אשמח מאוד אם תסייעו לנו להעביר אותו לפני פגרת הכנסת.
גלעד אברהמי: הוא אמור לעבור קריאה ראשונה, שנייה ושלישית ולהתאשר, וברגע שהוא מאושר, העולים יקבלו הטבות במסים, הטבות שאני חושב שלא היו כאן מאז 48'.
מרינה סולודקין: של מי החוק, ממשלתי או פרטי?
גלעד אברהמי: החוק הוא חוק ממשלתי שמשרד הקליטה ומשרד האוצר שותפים לו יחד.
מרינה סולודקין: אנחנו מוכנים מחר להעביר אותו.
גלעד אברהמי: אתם יודעים על מה אני מדבר, נכון?
גלעד אברהמי: הצעת החוק כבר עברה את אישור---
מיכאל נודלמן: מנכ"ל משרד הקליטה---
גלעד אברהמי: כן, הוא ציין את זה בדיווח האחרון.
גלעד אברהמי: לגבי מה שציין מר לנקרי, בוועדה משותפת, אני אומר שוב, למשרד הקליטה ולמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, גב' גלית לוי שותפה בוועדה הזאת מטעם התאחדות התעשיינים, אנחנו אמורים לקיים עוד מספר פגישות על מנת שיקום גוף שירכז, כמו שהוא אמר, את כל המידע.
גלעד אברהמי: זה גוף שמטרתו פחות להעניק את הסיוע הכספי, כי הסיוע הכספי מפוזר בין המשרדים, אנחנו לא נעשה עכשיו איגום משאבים של כל הסיוע, כי זה קצת גדול עלינו, וכל אחד יוכל עדיין במישור שלו שצריך לתת, אבל בהחלט גוף שייתן איזה שהוא מידע מרוכז וילווה עולים שמגיעים בכל כבלי הביורוקרטיה, בדיוק כמו שמר לנקרי מציין.
גלעד אברהמי: אני מניח שתוך פרק זמן קצר של עד שלושה חודשים הגוף הזה יבסס את עצמו---
מיכאל נודלמן: זה רבע שנה, שלושה חודשים.
גלעד אברהמי: אני מצטער, אבל אלה גופים ממשלתיים, זה לכנס את כל הגורמים, זה לקבל אישורים מהשרים ובסוף להתחיל לבצע עבודה.
גלעד אברהמי: אם נוכל לקצר את לוחות הזמנים, אני מניח שתוך שלושה חודשים הוועדה תסיים את עבודתה ונצא לדרך עם הוועדה הזאת ונראה תוצרים.
מיכאל נודלמן: מי אחראי על הוועדה?
גלעד אברהמי: אני מרכז את הוועדה מטעם משרד הקליטה.
גלית לוי: אם יורשה לי רק להעיר הערה.
גלית לוי: ישנו איזה מסר חשוב, שאני חושבת שגם כתוצאה מהדיון פה חשוב גם שהוועדה וגם אתם תראו לנגד עיניכם – הגופים שיודעים לתת את הליווי הכי טוב לאותם יזמים אלה בעצם הגופים היציגים, כדוגמתנו, כדוגמת לשכת המסחר, כדוגמת קבלנים וסוחרים וכולי, ואני חושבת שראוי למצוא את המנגנון הממשלתי שיתמוך באותו חיבור של הגופים האלה.
גלית לוי: ביום הראשון שהעולים פתחו את העסק הגדול הם מתחברים בעצם לקהילייה העסקית, לאותו גוף שיודע לעשות את החיבור הזה.
גלעד אברהמי: גב' לוי היא שותפה בוועדה ואמרה את זה גם בוועדה ואני תומך במה שהיא אומרת.
גלעד אברהמי: אני חושב שמשרדי הממשלה, אם זה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, או משרד הקליטה, כי משרדי הממשלה אמורים להיות רגולציה ולא לבצע את העבודה בעצמם, אלא לצורך טיפול בעולים, הם אמורים להפעיל את התאחדות התעשיינים, את לשכת המסחר ועוד גורמים אחרים שבעצם נמצאים בשטח ועובדים מול העולים.
גלעד אברהמי: אנחנו מגבשים את הקונספט, ברגע שהקונספט יגובש ויאושר, הוא ייצא לדרך ואני מקווה שזה יהיה הרבה יותר קצר משלושה חודשים.
גלעד אברהמי: יש אנשי מקצוע שעובדים בגיבוש הזה, ועל מנת שלא נצא עם איזה שהוא תוצר עקום.
גלעד אברהמי: אנחנו מחכים על מנת שהדברים יהיו בצורה מוסדרת ומגובשת.
גלעד אברהמי: לגבי המיסוי שציינת – כרגע אנחנו מקימים מרכז מידע בנושא מיסוי, שנערך עד שיאושר החוק של המיסוי.
גלעד אברהמי: עם אישור החוק יתחיל לעבוד מרכז המידע הזה וילווה את כל הנושא של ההקלות במיסוי.
מיכאל נודלמן: מיסוי זה חשוב מאוד, אבל אני גם אמרתי על השוני של תרבויות, שלא צריך לשלוח אליו כמה הוא חייב מסים, צריך בהתחלה להגיד 'תודה רבה שאתם הקמתם פה עסק, אנחנו שמחים מאוד ואנחנו נהיה בקשר איתכם'.
מיכאל נודלמן: זו תרבות אחרת, צריך להבין שיש שוני בין התרבות הישראלית והתרבות המערבית ואם אנחנו רוצים לשלב אנשים כאלה שיגיעו עוד ועוד ויעשו דברים טובים מאוד למדינה, אנחנו צריכים גם להבין את התרבות שלהם.
גלעד אברהמי: אנחנו ערים לכך ואנחנו רואים בזה כלי לעידוד עלייה.
גלעד אברהמי: אם יש היום עולים שלא רצו לעלות בגלל נושא מיסוי כי, בדיוק כמו שהוא ציין, יש להם חברות בחוץ לארץ והם לא רוצים שהחברות ימוסו, אז החוק אמור לתת את הפתרון לנושא המיסויי, כדי שהם יעלו וזה בהחלט כלי לעידוד עלייה מבחינתנו.
מיכאל נודלמן: שלושה חודשים?
מיכאל נודלמן: כי יש תור גדול, יש דרום אפריקאים, כולם סובלים מבירוקרטיה, לא יודעים מה לעשות וכדי לא לשכוח, תהיה פה ישיבה על העולים מדרום אפריקה ואני מבקש ממך ומהגברת להיות פה ולספר שיש דרך איך להגיע לתוצאות טובות.
גלעד אברהמי: השבוע, ביום ראשון או ביום שני, נפגשנו עם מר זלמן פרלמוטר מהסוכנות היהודית, על מנת לראות כיצד אנחנו נערכים לנושא קליטת העולים מדרום אפריקה.
גלעד אברהמי: יש התעוררות, אנחנו ערים להתעוררות הזאת, יחד עם זאת, צריך להבין שבאחוזים זה נשמע הרבה.
גלעד אברהמי: אבסולוטית, במספרים, עדיין מ-40 ל-100, כך שאנחנו עם האצבע על הדופק, אבל אנחנו מבינים שה-100 שיעלו הם יהיו טריגר לעלייה יותר גדול מדרום אפריקה ואנחנו נערכים בהתאם.
מיכאל נודלמן: הם לא מגיעים כי הם ציונים גדולים, הם מגיעים בגלל המצב, והרוב בהם רוצים לעבור לאוסטרליה, כי אין בעיות בשפה.
מיכאל נודלמן: בישראל יש להם בעיה עם השפה, אבל אנחנו צריכים לעשות הכל כדי שרובם יגיע למדינה שלנו.
מיכאל נודלמן: אנחנו זקוקים לאנשים כמוהו, אנשים כאלה.
חיים בלישה: אני גם עושה את הקו הזה של האוטובוס.
חיים בלישה: בצרפת אני פוגש המון צרפתים שהם ציונים, וכל הכבוד לך שדיברת על העניין של המנטליות.
חיים בלישה: צריך קודם כל להבין את המנטליות של הצרפתים.
חיים בלישה: הצרפתי הוא לא ישראלי ולא רוסי ולא אמריקאי, זה דבר ראשון.
חיים בלישה: יש להם רצון טוב לבוא ולהתאקלם בארץ, הבעיה שלהם זה העניין של השפה.
חיים בלישה: אתם יכולים לראות שאולי באילת, בגלל שיש כל כך הרבה תיירים בשנתיים האחרונות, רואים עכשיו כתוב בצרפתית.
חיים בלישה: חוץ מזה, שום דבר בצרפתית.
חיים בלישה: אני מתפלא שגם פה אין בכלל נציג שיכול לתרגם את כל הדברים החשובים שאתם אומרים.
חיים בלישה: יש פה יזם שבא לשלושה חודשים מצרפת, הוא רוצה באמת להקים עסק והוא היה יזם 40 שנה בצרפת.
חיים בלישה: יש פה אחד שכבר 27 שנים פה בארץ.
חיים בלישה: הוא המוביל בכל הנושא של תקשורת, בעיתונות הצרפתית.
חיים בלישה: יש לנו פה אחד שנמצא פה הרבה שנים.
חיים בלישה: זאת אומרת, הצרפתים מביאים ידע, הם יודעים לעשות זאת, הבעיה שהם באים לכאן ואין להם את הכלים בשביל להצליח.
חיים בלישה: למה?
חיים בלישה: כי הם צריכים לדעת קודם כל שיש זכויות, לא יודעים.
חיים בלישה: אם לא הכרתי את גב' גלית ואת מר עמנואל שיבר שבאמת עושים הכל בשביל להגיד לנו ולהגיד לנו 'חבר'ה, תתעוררו, יש זכויות', לא ידענו בכלל.
חיים בלישה: לא ידענו שיש זכויות.
חיים בלישה: אז בזכותם באמת יש לנו את ההתקדמות הזאת.
חיים בלישה: צריך גם, כמו שאדון לנקרי אמר, קשר בין המשרדים וזה מאוד קשה.
חיים בלישה: בן אדם בא בשביל להקים עסק ובסופו של דבר 60% מהזמן שלו זה להתעסק בכל הניירת ולחפש איך למצוא פתרון בעניין של הארנונה, איך למצוא פתרון, כמו שהוא אמר, בעניין השכירות, או איך לבנות.
חיים בלישה: זה קשה מאוד, כל הנושא הזה.
מיכאל נודלמן: אתם לא שמעתם בצרפת שישראל היא מדינה ביורוקרטית?
חיים בלישה: גם בצרפת זה ביורוקרטיה, אבל לפחות בצרפת יש לנו את השפה, פה אין לנו כלום.
מיכאל נודלמן: אולי בעלייה שלכם ושל דרום אפריקה אנחנו נצליח לשבור את הביורוקרטיה הזו, שמפריעה לנו גם.
חיים בלישה: אני לא ביקשתי לשבור את הביורוקרטיה, אין לי שום בעיה עם זה.
חיים בלישה: לפחות קודם כל מידע, זה דבר ראשון.
חיים בלישה: לתת לנו את הכלים, לדוגמה עניין של ייעוץ חינם בנושא של שיווק, ייעוץ חינם בנושא כלכלה, ייעוץ חינם מבחינה משפטית, ייעוץ חינם בשביל לדעת גם את הזכויות שלנו בסופו של דבר, לא רק של משרד אחד, של כל המשרדים שאפשר.
חיים בלישה: זה חשוב.
חיים בלישה: והכל בצרפתית גם, כי אין לנו שום דבר בצרפתית.
מיכאל נודלמן: אני מקווה שכך יהיה, כי כשהגיעה העלייה הגדולה מרוסיה, כל המקומות היו ב---
מרינה סולודקין: זה תלוי במספרים.
מרינה סולודקין: תגיעו מאות אלפי אנשים, אז יהיה צרפתית.
מרינה סולודקין: אנחנו עשינו את הרוסית כשפה נוספת כאן.
מיכאל נודלמן: אבל גם יהיה בצרפתית.
מיכאל נודלמן: יושב פה נציג משרד הקליטה והוא שומע את כל הדברים.
מיכאל נודלמן: אולי הוא שומע את זה לא פעם ראשונה ובעוד שלושה חודשים אנחנו נראה תוצאות.
מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שאני חושב שזה נושא חשוב מאוד ומיד אני אומר, בעוד שלושה חודשים אנחנו נעשה עוד ישיבה כדי לראות תוצאות מהמשרדים, לא רק ממשרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: אנחנו נדבר עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומשרד האוצר, אגף המסים.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לעשות הכל כדי שעולים כאלה יקבלו יחס הכי טוב ושהקליטה שלהם תהיה יותר נוחה מאשר הקליטה של העולים מרוסיה.
עמנואל שיבר: הערה קטנה, בדיוק בנוגע להקשר הזה.
עמנואל שיבר: יש נתון שקראתי במחקרים של המכון לתכנון העם היהודי.
עמנואל שיבר: יש נתון מאוד חשוב שאני בטוח שהוועדה יודעת, אבל אני חושב שזה חשוב שכולם יידעו.
עמנואל שיבר: היום המחקרים במכון לתכנון העם היהודי מראים ש-85% מיהדות התפוצות נמצאת במדינות בעלות GDI.
עמנואל שיבר: מדברים היום על איומים דמוגרפיים.
עמנואל שיבר: זאת אומרת האינדקס של ההתפתחות של המדינה, 85% מהיהודים בתפוצות נמצאים במדינות בעלי GDI יותר גבוה מישראל.
עמנואל שיבר: זאת אומרת שהמהפך בנושא של העלייה ממערב, לצערנו הרב גם נובע מירידה דרסטית, ממצוקה.
עמנואל שיבר: חלק בגלל שמאגרי המצוקה הסתיימו, אבל היום האתגר של מדינת ישראל בתחום העלייה הרבה יותר קשה, הרבה יותר מתקדם, כי היום אנחנו צריכים להתחרות, בדיוק כמו שאתה ציינת בצדק, עם מעבר של אוכלוסיות למשל מצרפת לארצות הברית וקנדה.
עמנואל שיבר: היום אנחנו מתחרים, כדי לקבל את היזמים האלה, כדי לקבל את האוכלוסיות הכי חזקות שיגיעו מצרפת, ארצות הברית, שגם שם יש משבר כלכלי, ומדרום אפריקה.
עמנואל שיבר: מדינת ישראל לא מספיק שהיא בעלת צמיחה גדולה, צריך שהחזית של המדינה, הפרונט, איך המדינה מציגה את עצמה, צריך להיות ברמה מתחרה עם השוק האירופי.
עמנואל שיבר: אם עד היום היו מביאים את העולים ממדינות מצוקה וכשעולה היה מגיע לארץ, אז המנגנון היה מנסה למצוא את הפתרונות בתחום התעסוקה והכל, כמו שנשמע באוכלוסיות אחרות, אז האוכלוסייה הזאת, כשהיא מגיעה לארץ, היא מצפה בזמן מאוד קצר למצוא סביבה עסקית וסביבה תרבותית מתאימה.
עמנואל שיבר: הדיליי של האוכלוסיות האלה מאוד קצר.
עמנואל שיבר: אם תוך שנה, שנתיים, שלוש שנים האנשים האלה מגיעים ורואים שלא הצליחו, הם יכולים לקחת כרטיס טיסה וללכת למקומות אחרים.
עמנואל שיבר: זאת אומרת אנחנו צריכים פה ליזום מהלכים.
עמנואל שיבר: הפרויקט שאני עושה במשרד הקליטה הוא אחד הפרויקטים שיוביל את הדברים האלה, אבל יש עוד הרבה מה לעשות ובעצם המטרה פה היתה להביא את אותם אנשים ולראות איך אנחנו יכולים לחשוב, כל המדינה ביחד, להציג תכניות חדשות לחלוטין, חדשניות, שיכולות להביא את האוכלוסייה.
עמנואל שיבר: הביקוש למדינת ישראל הוא גבוה, האוכלוסייה העסקית במדינת ישראל היום נכנסת חזק מאוד באירופה, היזמים האלה פוגשים בכל פינה באירופה יזמים ישראלים כמו תשובה וכמו זה.
עמנואל שיבר: הם רואים שיש פוטנציאל לארץ וכשהם מגיעים לארץ, הם מרגישים שחסר החיבור ופה זה דורש באמת חשיבה, אני חושב, חדשה, בגלל הנתון הזה וזה מה שרציתי להביא לידיעת הוועדה.
מיכאל נודלמן: אני מסכים איתך מאה אחוז.
מזור בהיינה: ברשותך אדוני היושב ראש, אני יכול להגיד לכם, יהודים יקרים, עולים מצרפת, אני כעולה מאתיופיה מרגיש פנימית ומזדהה איתכם.
מזור בהיינה: את כל הקשיים האלה אנחנו עוד לא עברנו, אלא אנחנו עוברים אותם וכנראה גם נעבור אותם.
מזור בהיינה: הייתי מאוד מעוניין לדעת כמה מהעולים החדשים בצרפת נמצאים בארץ?
עמנואל שיבר: הגיע בשנה שעברה העולה ה-80,000.
עמנואל שיבר: היום 82,000
פטריסיה חבבו: יש לנו 3,000 בשנה בערך עולים.
פטריסיה חבבו: סך הכל יש משהו כמו 80,000, 85,000.
מזור בהיינה: זו עלייה מכובדת מאוד.
עמנואל שיבר: 85,000 עולים מצרפת הגיעו לארץ.
עמנואל שיבר: אל נשכח שיש אוכלוסייה פרנקופונית, יוצאת צפון אפריקה משנות ה-50 שהיא מעל 500,000 דוברי צרפתית.
עמנואל שיבר: מדינת ישראל היא המדינה הפרנקופונית השנייה בעולם אחרי קוויבק.
עמנואל שיבר: וזה גם פוטנציאל אדיר להפוך את ישראל, מבחינה עסקית, להרבה יותר אטרקטיבית וחזיתית מול מדינות כמו צרפת, בלגיה, שווייץ, קוויבק והכל.
מיכאל נודלמן: אני מקווה שבעוד עשר שנים ישאלו 'למה אתה לא מדבר בצרפתית?
מיכאל נודלמן: כמה זמן אתה בארץ?
מיכאל נודלמן: '
מזור בהיינה: אז קודם כל אתם ראויים לכל ההתייחסות, זו חתיכה שראויה להתכבד, אתם כבוד גדול לעם ישראל.
מזור בהיינה: לא רק שאתם צריכים את התרומה, אין לי ספק שאתם תהפכו להיות פה, בעזרת ה', בארץ ישראל, הגוף, החברה והעדה שהכי תתרום ומאוד חבל, מאוד מיצר לשמוע שיש אנשים שרוצים לתרום, בניגוד למה שקורה אצלנו בקהילת יהודי אתיופיה, שהמצב הוא לצערי הפוך, הם זקוקים הרבה למדינה, לתומכים כמוכם.
מזור בהיינה: אבל לשמוע את מה שהאדון אומר, מצד אחד זה עושה לי אושר בלב, אבל מצד שני כל כך כואב, שכל הגופים האלה, הממשלה והמדינה במקום לחבק את העלייה הזאת, ללמוד מהם ולנצל אותם ולצמצם את הבעיות שיש בתוכם, ואין לי ספק שהאנשים האלה יכולים גם לתרום לצמצום האבטלה שגם ככה היא גואה, אז חבל שהעניינים הם במצב כזה.
מזור בהיינה: שוב, אני מזדהה איתכם הזדהות מלאה ואני גאה בכם, אתם יכולים לעשות המון למען המדינה.
מזור בהיינה: אבל אני יכול להגיד לכם דבר אחד, מניסיוני, ואתם יכולים ללמוד את זה גם מהעולים הרוסים, אתם יכולים ללמוד גם מקהילת יהודי אתיופיה, אם אתם לא דופקים על שולחן בגרונות חזקים, אתם יכולים, חלילה וחס, במצב הטוב להישאר אחורה ובמצב הכי גרוע לחזור לשם באוטובוסים, באופניים, בעגלות, במטוסים וחלילה וחס לא לרצות יותר לראות את הארץ.
מזור בהיינה: אני לא רוצה שנגיע למצב כזה, אני באמת לא רוצה, אנחנו נהיה שותפים לזה וצריך לדעת לדפוק על השולחן.
מזור בהיינה: אתם יודעים, בדרך בדיחותא אומר על אחד שנולדו לו רק בנות, שלוש, ארבע, חמש.
מזור בהיינה: הלך פעם אחת לבית חולים, אמר 'מה נולד לי?', אז אמרו לו 'בת', אז הוא דפק על השולחן וצעק, אז יצאה אחת מהאחיות, אמרה לו 'סליחה, סליחה, זה בן, זו היתה טעות'.
מזור בהיינה: אז הוא אמר, 'תראו את המדינה הזאת, אם לא דופקים על השולחן, לא מקבלים בן'.
מזור בהיינה: אמנם זו בדיחה, אבל זה המצב.
מזור בהיינה: אני שוב אומר לכם, כבן קהילה אני יכול להגיד לכם, בקהילת יהודי אתיופיה אנחנו התחלנו מתחת לאפס והיושב ראש יכול להיות פה עד, אנשים יכולים להיות עדים פה, בקהילה לא יודעים לדפוק על השולחן, להילחם על זכויותינו.
מזור בהיינה: אחד מהארגונים והגופים שנלחם פה, הבחור הזה, אני רואה אותו פה מתְמיד בוועדות, בכנסת.
מזור בהיינה: אתם צריכים לעשות את זה, אם תעשו את זה, לא רק תצילו את עצמכם ואת העתיד שלכם, אלא בעזרת ה' תוכלו הרבה הרבה לתרום לחברה הישראלית ואם אפשר גם לקהילת יהודי אתיופיה.
מיכאל נודלמן: אני מציע לפתוח בית ספר איך דופקים על השולחן.
אמיל לנקרי: מלה אחת רציתי רק להגיד בנושא הזה.
אמיל לנקרי: העולים מצרפת, לא מתאים להם מה שמציעים פה, לדפוק על השולחן.
אמיל לנקרי: אנחנו לא בנויים לזה.
מיכאל נודלמן: אתם לא צריכים.
אמיל לנקרי: ולא נעשה את זה.
אמיל לנקרי: במקום לבזבז את הזמן שלנו בלדפוק וללכת לבזבז במשרדים, רוצים לעבוד.
אמיל לנקרי: תבינו, זה חבל, רוצים לעבוד, רוצים לגרום לאחרים לעבוד.
מזור בהיינה: זה חלק מהמנטליות הישראלית, אין מה לעשות.
אמיל לנקרי: לא.
אמיל לנקרי: בשביל זה באנו לפה, כדי לצעוק ושאתם תעשו משהו.
אמיל לנקרי: שאלת על המשכורות.
אמיל לנקרי: אצלנו למשל משלמים בין 12,000 ל-20,000.
אמיל לנקרי: דבר שני, רציתי רק לתקן מה שאמר אדון בלישה.
אמיל לנקרי: זה נכון שיש מה לעשות בנושא של השפה, אבל אי אפשר להכחיש שהיום במשרד הקליטה קיימת חוברת בצרפתית, גם בביטוח הלאומי זה קיים.
אמיל לנקרי: אי אפשר לבוא ולהגיד שאין, עושים, אבל צריך לעשות עוד יותר.
אמיל לנקרי: היום העיתונות הצרפתית שקיימת, מעולם לא היתה קיימת ואדון אזולאי יכול להעיד על זה.
שרה מרום שלו: אני שמחה ומברכת אתכם על המפעל הגדול שאתם עושים, בבואכם לישראל.
שרה מרום שלו: העם היהודי סבל כל כך הרבה שכבר מגיע לכל עם ישראל קצת נחת ושיבואו לישראל לבנות את המדינה הזו.
שרה מרום שלו: יחד עם זה, אנחנו צריכים לדאוג שכל משרדי הממשלה יעשו ככל שביכולתם, מעל ומעבר, כדי לתת לכם את כל העזרה ושלא תעברו עוד פעם מה שעברו יהודי ברית המועצות.
שרה מרום שלו: באו לפה אנשים נפלאים והם עברו גיהינום מפני שבעלייה לא קלטו אותם כמו שצריך, ואני יודעת את זה מדברים אישיים.
שרה מרום שלו: אני רק אומרת שמשרדי הממשלה יעשו את הכל שזה יהיה במהירות ושאתם תיקלטו בצורה הרבה יותר יפה מאשר העליות הקודמות.
מרינה סולודקין: אני מציעה ליושב ראש שאנחנו נפנה, כגוף, כוועדת העלייה והקליטה, למשרד האוצר, לעשות חוברות מיסוי בארץ וגם למשרד התעשייה והמסחר, את התנאים של איך מקימים מפעלים ויעשו את זה בשפות.
מרינה סולודקין: אני אגיד לכם, במאבקים שאתם עכשיו, אנחנו היינו לפני 10 או 15 שנה ועכשיו רוסית זה שפה נוספת ועברית וערבית שהם השפות הרשמיות של מדינת ישראל.
מרינה סולודקין: אני חושבת שבגלל שאנחנו חיבור של עליות ותפוצות במדינת ישראל, אז המקום של שפות התפוצות ושפות של עולים צריך להיות מאוד גבוה, וטוב שמר לנקרי אמר שבמשרד הקליטה יש חוברות בצרפתית.
מרינה סולודקין: יש גם אינטרנט בצרפתית וגם במוסד לביטוח לאומי.
מרינה סולודקין: זה אחרי מאבקים גדולים.
מרינה סולודקין: אם אנשים מהעלייה של צרפת מחכים מהישראלים המקוריים שהם יעשו מה שנדרש, זה לא יהיה.
מרינה סולודקין: אבל זו מדינה דמוקרטית ואני חושבת שכאן, בוועדות של הכנסת, עלייה וקליטה, כלכלה, כספים, זה מקום ללחוץ, לדון ולהגיע לדברים שאנחנו רוצים.
מרינה סולודקין: אני גם ממליצה, בגלל שיש לנו ניסיון רב, איך להגיע משכבות עם השכלה יותר גבוהה מהממוצע בארץ, כמו שהאדון אמר שמגיעים ממערב, ממדינות שיש להן נתונים יותר גבוהים של התפתחות.
מרינה סולודקין: אנחנו לא הגענו ממדינה שהיא יותר גבוהה בהתפתחות, אבל היהודים היו מעמד-על, בעלי השכלה ב-67% יותר מ-15 שנה, וכשמגיעים ויש מפגש של ממוצע אחד ושל ממוצע אחר, יש קונפליקט, אבל מדינה דמוקרטית נותנת כלים לפתור את הקונפליקטים ולשפר את המצב.
מרינה סולודקין: יושבת כאן יושבת ראש של ארגון יוצאי צרפת, אני כל הזמן אומרת, בלי שאתם מתארגנים ומביאים את הנושאים לכאן או מאידך גיסא, מתארגנים ומביאים חברי כנסת, כמו שחבר שלנו מהקהילה האתיופית במפלגת ש"ס ויש לנו בקדימה נציג של הקהילה האתיופית, אז ביחד אנחנו במהירות יותר רבה פותרים את הבעיות.
מרינה סולודקין: אז ללחוץ דרכנו.
מיכאל נודלמן: דרכנו, אני מוכן.
מיכאל נודלמן: עכשיו אני מבקש מהמנהל הכללי של משאבי אנוש, חברת אורביט Technology groop, נסים ברדה.
דנה גורדון: אולי נסיים קודם את הנושא של הצרפתים.
מיכאל נודלמן: סליחה, אנחנו לא סיימנו את הנושא של הצרפתים.
אברהם אזולאי: אני המנהל הכללי של העיתון הצרפתי שכבר קיים 6 שנים ואני מפיץ את זה בארץ ובחוץ לארץ.
אברהם אזולאי: זה קשר בין כל הקהילות הצרפתיות בארץ, חילונים, דתיים-לאומיים וחרדים.
אברהם אזולאי: זה מאוד חשוב כי הצרפתים, יחסית, הם מיוחדים, לא כמו החברה הישראלית.
אברהם אזולאי: אני רוצה להגיד שאני היוזם של העיתון בצורה מאוד פרטית.
אברהם אזולאי: כל העניין הכספי, אם אתם מדברים על כסף, זה בזכות המפרסמים, כי העיתון מופץ בחינם, והמטרה היא שהצרפתים יידעו מה קורה בחברה הישראלית.
אברהם אזולאי: זה נכון שזה בצרפתית, ושמעתי את כל העניין של הצרפתית, החוברות וכדומה, אבל אנחנו צריכים גם להתאקלם ולדעת לקרוא בעברית ולדבר בעברית, אפילו אם זה קשה בהתחלה.
אברהם אזולאי: אני בשבת לא קורה את העיתון שלי, אני קורא מקור ראשון.
אברהם אזולאי: בהתחלה היה קשה, אבל עכשיו התרגלתי.
אברהם אזולאי: אני הקמתי גם איגוד לעיתונות הצרפתית בארץ, שמאחד את כל העיתונות הצרפתית, וכל חודש אנחנו יוצאים לטייל בארץ, עם כל העיתונות, אפילו הזרה, לה-מונד, פרנסנטה, כל מה שאתם שומעים, שהם לא כל כך אוהדים את ישראל ואנחנו עובדים על ההסברה.
אברהם אזולאי: האמת היא שזו יוזמה פרטית, אני משקיע המון זמן וגם כסף, ואף אחד לא עוזר.
אברהם אזולאי: טוב אם היתה עזרה של המדינה, כי אנחנו עובדים גם בשביל התדמית של ארץ ישראל.
אברהם אזולאי: אני לא עושה את זה בשביל הכסף, אבל אני חושב שזה חשוב.
אברהם אזולאי: אם היה לי גם תקציב לזה, הייתי עושה דברים יותר יפים.
אברהם אזולאי: אני רוצה לציין שכל מי שעולה, אנחנו לא עושים טובה לארץ ישראל.
אברהם אזולאי: באנו כי רצינו לעלות, זה לא עניין של טובה.
אברהם אזולאי: לשמוע 'כל הכבוד' זה בסדר, אבל זה לא כל העניין.
אברהם אזולאי: כל אחד פה, יש לו חברה.
אברהם אזולאי: אני מכיר את כל דוברי הצרפתית פה שהקימו חברה וברוך ה' מצליחים, שתדעו, הם גם אולי מרוויחים כסף.
אברהם אזולאי: אנשים באים עם כסף ומשקיעים והם רוצים גם שאנשים שאין להם פרנסה ואין להם עבודה יתאקלמו בארץ, והם עושים את זה לא רק, הם לא יגידו, אבל אני יודע שהרבה אנשי עסקים פה עושים את זה גם כדי שהצרפתים שמגיעים ואין להם עבודה בהתחלה, ימצאו עבודה.
אברהם אזולאי: הם לא הכי טובים, אבל קודם כל שתהיה להם פרנסה ושלא יחזרו לצרפת.
אברהם אזולאי: אנחנו לא מעוניינים שהצרפתים שעולים יחזרו לצרפת.
אברהם אזולאי: אני חושב שאתם צריכים לעזור לא רק בלפרגן, אלא לעזור ולהגיד 'מה אתם צריכים?', אם יש תקציבים, אם אנחנו עובדים על ההסברה, על התדמית של ארץ ישראל, על הציונות, על הקליטה ועל העלייה, אנחנו גם צריכים תקציבים, כי אנחנו חברות פרטיות וזה רק הכסף שלי ואין לי מישהו שמשקיע או גב פיננסי.
אברהם אזולאי: אם היתה לי עזרה של המדינה בתחום שעוזר גם למדינה, ברוך הבא, בזה אנחנו מעוניינים.
אברהם אזולאי: ולא רק חוברות בצרפתית, גם תקציבים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לענות.
מיכאל נודלמן: יש תקנון במשרד הקליטה, לאיזה נושאים הם יכולים לעזור.
מיכאל נודלמן: הם יכולים לעזור אם אתה רוצה לפרסם ספר.
מיכאל נודלמן: יש בתקנון.
מיכאל נודלמן: אם אתה רוצה לפרסם עיתון, הם לא יכולים לעזור לך.
מיכאל נודלמן: הם עובדים לפי התקנון.
מיכאל נודלמן: אם הם יעבדו לא לפי התקנון, אני לא יודע איפה הם היו עכשיו.
גלעד אברהמי: אני רוצה רק לחדד את מה שאמרת.
גלעד אברהמי: למשרד הקליטה יש קרן לסיוע לעולים בתחום היזמות העסקית.
גלעד אברהמי: במידה והעיתון שלך הוא עסק, או יזמות עסקית, יש באפשרותך לפנות לאחד ממרכזי המעלות, המרכזים העסקיים לעולים ותושבים חוזרים, שזה המט"ים, מרכז לטיפוח יזמות, ושם תוכל להיעזר.
גלעד אברהמי: אני חושב שבמסגרת הישיבה גם חשפנו ואמרנו שאתם יכולים לפנות.
גלעד אברהמי: גם במסגרת הוועדה שאנחנו נקים, אנחנו ניזום קשר איתכם בגלל שמר עמנואל שיבר מרכז את השמות שלכם ושם תוכל לקבל סיוע במידה ואתה זכאי לסיוע הזה, על פי תכנית עסקית שייבנו לך והיתכנות עסקית בנושא שלך ספציפית.
גלעד אברהמי: זה נכון לכל אחד ואחד מהיושבים כאן כשהם מדברים על סיוע.
אברהם אזולאי: ובעניין ההסברה מה אתה אומר?
אברהם אזולאי: איזו עזרה אפשר לקבל, וממי?
גלעד אברהמי: אני חוזר שוב פעם, במידה ותגיע לאותו מרכז, יבחנו את כל הצרכים שלך מבחינה עסקית.
גלעד אברהמי: אם אתה עומד בקריטריונים.
מיכאל נודלמן: לא כמו עיתון, עסק.
גלעד אברהמי: בלי שום קשר לזה, אני אשמח מאוד לקשר אותך עם הדוברת של משרד הקליטה ועם האגף המקצועי שלי, לפרסם אצלך בעיתון נושאים וזכויות שאנחנו מעניקים לעולים, גם לצרפתים, ודרכך נוכל להעביר את המסר לקהילה.
מזור בהיינה: לממן את זה, או להשתמש בו?
מזור בהיינה: למה אתה מתכוון?
גלעד אברהמי: אני מדבר כרגע על להעביר את המסר.
גלעד אברהמי: המימון, אמרתי---
אברהם אזולאי: אני לא צריך מימון.
אברהם אזולאי: להשתמש אפשר ולעזור להסברה, זה מאוד חשוב לתדמית של ישראל.
גלעד אברהמי: המימון, אמרתי, קשור לצד העסקי בקרן.
גלעד אברהמי: בלי שום קשר, הקרן נותנת כסף, אבל בדרך, עד לקבלת הכסף, יש גם יבוא עסקי, תכנית עסקית ובסוף גם ההלוואה, במידה ואתה זכאי.
גלעד אברהמי: ביורוקרטיה.
גלעד אברהמי: אבל בלי שום קשר, לפרסם אצלך בעיתון מידע, אם תרצה.
גלעד אברהמי: משרד הקליטה עושה את זה דרך וסטי ועושה את זה דרך עיתונים אחרים בשפה הרוסית ונשמח גם אצלך לפרסם.
מיכאל נודלמן: יש עוד איזה רעיונות, בעיות, בקשר לצרפתית?
ברנרד לסרי: אני מטפל בעסק שעוסק בשירותים, פיתוח תוכנות וכו', אבל יש לי דבר שאני רואה ואנחנו רואים פה, שהטווח שבן האדם קורא לעצמו עולה, זה טווח מאוד מאוד ארוך.
ברנרד לסרי: אנחנו רואים פה שאנשים אומרים 'אני פה חמש, עשר שנים' ועוד מגדיר את עצמו כעולה.
ברנרד לסרי: מה שאני רואה זה שיש אנשים שמגיעים לפה וכשנפסקת העזרה, הם חוזרים לצרפת וההגדרה החוקית של עולה וההגדרה האמיתית, הזמן שהוא מתאקלם ונכנס, היא הרבה יותר רחבה וארוכה מהזמן שעוזרים לו.
ברנרד לסרי: אני רואה גם מהניסיון של החברה שלי, שיש אנשים שחזרו לצרפת ואני אומר חבל, אם היו עוזרים להם עוד חמישה חודשים, ששה חודשים, עוד שנה, היה אפשר שהם יישארו פה.
ברנרד לסרי: מה אני רוצה לומר?
ברנרד לסרי: שאם הם עולים, אז לוועדה הזו אין מקום.
ברנרד לסרי: זאת אומרת, אנחנו מדברים על יזמים---
מיכאל נודלמן: אולי התהליך של ההכנה צריך להתחיל בצרפת?
ברנרד לסרי: לא, אני אומר שהתהליך של העלייה זה שנה-שנתיים, אבל באמת בן אדם צריך שלוש שנים, חמש שנים, כדי להתאקלם פה.
ברנרד לסרי: אם אנחנו עוזרים לו לשנה, שנה וחצי, אנחנו עוזבים אותו כשהוא בסף ההצלחה, ואני ראיתי פה כמה כאלו שחזרו ממש בגלל עניין קצר.
ברנרד לסרי: זאת אומרת, ההגדרה של העולה על פי חוק לא מתאימה למציאות.
מיכאל נודלמן: כמה שנים זה?