GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרים מיכאלי: ברשות חברי הכנסת, ברשות אברהם מיכאלי, ברשות העדה הגרוזינית החשובה בשבילי ויקרה בשבילי, ניתן לנו היום להיפגש בפורום המפואר הזה והמכובד.
אפרים מיכאלי: חיכינו 40 שנה.
אפרים מיכאלי: שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.
אפרים מיכאלי: באמת אני גאה ביום הזה שניתן לנו להיפגש אבל זה לא סופי, תהיה לזה המשכיות.
אפרים מיכאלי: העדה הגרוזינית בגרוזיה, רבותי מתוך 3 מיליון יהודים ברוסיה העדה הגרוזינית מונה יותר ממאה אלף נפשות.
אפרים מיכאלי: הכוח שלנו קטן אבל חזק, חזק ששבר את מסך הברזל.
אפרים מיכאלי: הכוח הקטן הזה הצליח לשבור את מסך הברזל של רוסיה.
אפרים מיכאלי: אומר הנביא, "את תיראי תולעת יעקב" הכוח הכי חלש בבריאה זו התולעת.
אפרים מיכאלי: אין לה כוח בכלל.
אפרים מיכאלי: אם היו אומרים עלינו נמר שיש לו כוח עצום, אבל תולעת אין לה כוח בכלל, נבראה הכי חלשה.
אפרים מיכאלי: אבל יש לה כוח בפה.
אפרים מיכאלי: אם יבואו כל התולעים ויכרסמו את העץ הכי גבוה הן יכולות להפיל אותו.
אפרים מיכאלי: הכוח הקטן הגרוזיני, יהודי גרוזיה הפילו את מסך הברזל של רוסיה.
אפרים מיכאלי: בזכותם אנחנו נמצאים פה.
אפרים מיכאלי: יש לנו ברוך השם עדה לתפארת.
אפרים מיכאלי: הנה התוצאה.
אפרים מיכאלי: יש לנו כמה אנשים מכובדים, מלומדים, והם מתקדמים אבל לא רואים.
אפרים מיכאלי: כמו שאמר אברהם מיכאלי הם צנועים.
אפרים מיכאלי: כל אחד צנוע בפינה שלו.
אפרים מיכאלי: אבל ברוך השם יש לנו כוח עצום.
אפרים מיכאלי: כשעלינו ארצה ב-71 הסתדרנו.
אפרים מיכאלי: לא ידענו מה זה סוכנות, מה זה רווחה.
אפרים מיכאלי: ברוך השם עד היום אנחנו גאים בתוצאות שלנו.
אפרים מיכאלי: לא עלינו סתם אנשים.
אפרים מיכאלי: יש לנו אנשים די מפורסמים, די מכובדים שאנחנו היום צריכים לא לדרוך במקום אלא ללכת קדימה ולהראות לעם ישראל שיהודי גרוזיה, ברוך השם, יש לנו עדה נהדרת.
אפרים מיכאלי: שתהיו בריאים ובעזרת השם יהיו עוד פגישות כאלה.
אפרים מיכאלי: תודה רבה הרב אפרים.
אפרים מיכאלי: הרב משה בבקשה כמה מילים לכבודנו, תכבד אותנו במעמד ועדת הכנסת, אנחנו היום עושים יום הוקרה ליהודי גרוזיה.
אפרים מיכאלי: כרב הראשי של העדה בבקשה כמה מילים.
משה מיכלשווילי: שלום עליכם לכולם.
משה מיכלשווילי: אני מאוד שמח, ברוך השם, הקדוש ברוך הוא עזר לנו.
משה מיכלשווילי: קשה מאוד לספר את כל הסיפורים.
משה מיכלשווילי: מי היה יכול באותו זמן לפני 40 שנה ללכת לטיבליסי, לצאת משם.
אפרים מיכאלי: למי שלא יודע הרב משה הוא אחד האחים מיכלשווילי הרבנים שבאו הראשונים לק.ג.ב בזמנו וביקשו את היציאה לארץ ישראל בשנת 67 ערב מלחמת ששת הימים.
משה מיכלשווילי: אחי יעקב שיחיה כל העבודה קיבל על עצמו.
משה מיכלשווילי: כשבאו לטיביליסי היה שם חכם הרב עמנואל נשמתו עדן.
משה מיכלשווילי: הוא שאל, לאן אתם הולכים?
משה מיכלשווילי: מה יש לכם?
משה מיכלשווילי: מה חסר לכם פה?
משה מיכלשווילי: אל תגידו שאתם הולכים לארץ ישראל.
משה מיכלשווילי: שום דבר.
משה מיכלשווילי: התחיל לצעוק, לבכות, התחנן, אל תלכו.
משה מיכלשווילי: אמרנו הויזות שלנו מוכנות, אנחנו צריכים לצאת לארץ ישראל.
משה מיכלשווילי: הוא התחיל לבכות, אל תלכו, אני אומר לכם שאל תלכו.
משה מיכלשווילי: זה מסוכן.
משה מיכלשווילי: אני לא יודע.
משה מיכלשווילי: אמרנו, מי שרוצה לברך אותנו שאנחנו נצליח נקבל.
משה מיכלשווילי: לא נקבל חס וחלילה שאנחנו חוזרים מהדרך שלנו.
משה מיכלשווילי: התחיל לבכות ואחר כך אמר, אני מבקש.
משה מיכלשווילי: אני לא מקווה שאתה חוזר משם.
משה מיכלשווילי: אם תחזור אני משביע אותך שאתה תבוא להודיע לי שאתה יצאת מפה האריות.
משה מיכלשווילי: מי נכנס שמה?
משה מיכלשווילי: מי שנכנס שמה אף אחד לא יצא.
משה מיכלשווילי: אתה נכנס שמה.
משה מיכלשווילי: לא אתה לבד.
משה מיכלשווילי: אישה וילדים.
משה מיכלשווילי: אחים, משפחות.
משה מיכלשווילי: 22 נפשות.
משה מיכלשווילי: ברוך השם.
משה מיכלשווילי: זה לא כל כך קל היה להיכנס.
משה מיכלשווילי: אני לא הייתי גר בטיביליסי.
משה מיכלשווילי: יודעים מה זה המשטרה החשאית שמה.
משה מיכלשווילי: הם הזהירו אבל ברוך השם יעקב אחי מספר, הוא אמר שאני לא הרגשתי מה שהוא אמר לי, שאנחנו צריכים ללכת לארץ ישראל.
משה מיכלשווילי: שום דבר לא יעזור.
משה מיכלשווילי: נכנסנו שמה, היה גם כן חכם שמואל, נשמתו עדן, הוא היה בן אדם תקיף, בן אדם חזק, לא היה מפחד כלל.
משה מיכלשווילי: נכנסו שניים.
משה מיכלשווילי: אומר לו מי זה השלישי אחריכם?
משה מיכלשווילי: אנחנו הגענו.
משה מיכלשווילי: זה שעומד אחריכם.
משה מיכלשווילי: תיכף יעקב אחי אמר, זה הרבי איפה שהוא נמצא הוא מרגיש שאנחנו בסכנה.
משה מיכלשווילי: הוא עומד איתנו.
משה מיכלשווילי: ברוך השם בזכותו של הרבי, בזכות התורה, בזכות עם ישראל זכינו שבאו שמה אמרו, נתנו לנו את התעודות ויצאנו בחסדי השם.
משה מיכלשווילי: אצלנו לא היו פוליטיקאים.
משה מיכלשווילי: אני לא הייתי פוליטיקאי.
משה מיכלשווילי: לא היו אנשים כאלה.
משה מיכלשווילי: על ידי תמימות, על ידי חומש, על ידי התנ"ך, שלמדנו זה נתן לנו כוח והקדוש ברוך הוא נתן לנו כוח התעוררות, צריך ללכת לארץ ישראל.
משה מיכלשווילי: ברוך השם זה דבר טוב.
משה מיכלשווילי: זכינו.
משה מיכלשווילי: עכשיו אנחנו לא ביקשנו לא עזרה, לא שום דבר.
משה מיכלשווילי: אנחנו מתפללים כל יום לעזרת אבותינו.
משה מיכלשווילי: הקדוש ברוך הוא עוזר לכל אחד ואחד.
משה מיכלשווילי: אני מציע מי שיכול לעזור ליהודים באיזה מצב שהוא נמצא ברוחניות, ברוך השם אני מודה לקדוש ברוך הוא, מסתדרים פחות או יותר, היום, מחר, עוד חודש, חודשיים.
משה מיכלשווילי: אבל ברוחניות.
משה מיכלשווילי: כולם רואים את זה.
משה מיכלשווילי: צריך לעזור ליהודים.
משה מיכלשווילי: יהיה רצון שבקרוב יתגלה משיח צדקנו.
משה מיכלשווילי: לבוא לארץ ישראל זה דבר חשוב מאוד.
משה מיכלשווילי: אנחנו מקווים שהקדוש ברוך הוא יביא משיח.
משה מיכלשווילי: כל יום אנחנו מברכים בשביל זה שיתגלה משיח צדקנו.
משה מיכלשווילי: לחיים, לחיים לכולם.
משה מיכלשווילי: ברוך אתה אדוני אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.
אפרים מיכאלי: שתהיה בריאות שלמה והעדה מוקירה לכם תודה על זה שאתם הייתם הנועזים שפתחתם לשמונה עשרה ולעשרות ולמאות ולאלפים שהגיעו אחר כך לארץ ישראל.
אפרים מיכאלי: ושתהיו בריאים.
משה מיכשווילי: בזכות הקדוש ברוך הוא.
אפרים מיכאלי: רבותי, מכיוון שאמרנו שאנחנו רוצים לכבד כמה שיותר אנשים, כמה דקות שיתבטאו פה, ולא נספיק את כולם.
אפרים מיכאלי: אני איאלץ לתת לחלק ולחלק לא.
אפרים מיכאלי: תסלחו לי מראש.
אפרים מיכאלי: אני פשוט מאוד רוצה לכבד במספר מילים את פרופ' צביון שנמצא פה איתנו.
אפרים מיכאלי: הוא באמת מישהו מהבולטים אצלנו בעדה בתחום האקדמי שלו, במחקר שלו.
אפרים מיכאלי: הוא גם פעיל בעדה במובן הציבורי, במעורבות שלו, אפילו דאג להעביר אלינו לוועדת עלייה הרצאה מסוימת שהוא העביר באוניברסיטת תל אביב לא מזמן.
אפרים מיכאלי: בכמה מילים פה תיתן לאנשים את התחושה איך אתה רואה את העדה אחרי 40 שנה בקליטה, בהשתלבות שלה בארץ.
שלמה ציביון: אני 35 שנה בארץ.
שלמה ציביון: לכן אני מכיר את העדה לא רק מגרוזיה אלא מהארץ.
שלמה ציביון: אני קודם כל רוצה לציין שמכתב 18 היהודים יוצאי גרוזיה פתח את הדלת לעלייה מברית המועצות.
שלמה ציביון: המכתב היה מיועד לראש הממשלה גולדה מאיר.
שלמה ציביון: אחר כך אני רוצה לציין שחבר הכנסת הראשון מיוצאי ברית המועצות היה עולה מגרוזיה, אפרים גור.
שלמה ציביון: יושב ראש התאחדות ברית המועצות כמה שנים היה רוברט אולשווילי.
שלמה ציביון: יש מגרוזיה עשרות רופאים ומהנדסים, ועובדים בכל התחומים.
שלמה ציביון: יש 50 דוקטורים, ו-25 פרופסורים שעובדים בתחומים שונים.
שלמה ציביון: יש הרבה ספורטאים מגרוזיה שכמה מהם אלופי עולם ואלופי אירופה.
שלמה ציביון: יש כמה חיילים, אלופים, לא רק גברים אלא גם נשים שהן קצינות.
שלמה ציביון: אני רוצה לציין שיוצאי גרוזיה הם מאוד לאומנים.
שלמה ציביון: הם אוהבים את המדינה שעזבו, את גיאורגיה.
שלמה ציביון: הם מקבלים את ישראל כאימא שלהם.
שלמה ציביון: הם מאוד לאומנים.
שלמה ציביון: הם תורמים בישראל לא פחות מעדות אחרות.
שלמה ציביון: משום מה השם של יוצאי גרוזיה לא כל כך ברמה שצריך להיות.
שלמה ציביון: אני מבקש כאן לבטל את השם הגרוע של יוצאי גרוזיה.
שלמה ציביון: תודה רבה.
אפרים מיכאלי: תודה פרופ' צביון.
אפרים מיכאלי: באמת המחקר שערכת ודיווחת אפילו נתונים חשובים מאוד כי הבעיה אצלנו, המאגר של האנשים הטובים שנמצאים בכל מיני מקומות ואין מישהו שמרכז ורושם אותם.
אפרים מיכאלי: הקונגרס העולמי של יהודי גרוזיה שאני משבח אותו ומוקיר אותו על הפעילות הגדולה שהקונגרס עושה כבר כמה שנים, אחת המטרות שלנו שבעצם עליו הקונגרס קם זה לקחת את הנתונים הטובים שלנו ולחזק את העדה במורשת, בתרבות, ביהדות.
אפרים מיכאלי: לכן כל הדברים שאנחנו בעצם היום מדברים עליהם נצטרך להגיע למצב של תרגום מעשי איך כל החברים הטובים האלה שמפוזרים בכל מיני מקומות, איך נוכל לתת להם ביטוי.
אפרים מיכאלי: אני מתכבד בנציגים שונים של משרדי ממשלה שנמצאים פה וחלק מהם ידברו פה.
אפרים מיכאלי: כן נמצא איתנו פה השגרירה לשעבר שלנו בגרוזיה גב' לילי חכמי והיא בעצם יכולה לספר לנו את הזווית שלה כנציגת ישראל שהגיעה לגרוזיה.
אפרים מיכאלי: היו כמה שגרירים ממדינת ישראל אבל היא היתה בתקופת מעבר.
לילי חכמי: שלום לכם.
לילי חכמי: ראשית כול אני רוצה להודות על המעמד הזה המכובד, הרצוי, הדרוש, ושהוא מתקיים, זה חשוב.
לילי חכמי: לא משנה כמה זמן מחכים עם ישראל יש לו הרבה מאוד סבלנות.
לילי חכמי: טוב מאוחר מאשר לגמרי לא.
לילי חכמי: אני רוצה להעלות על נס את הקהילה המפוארת הזו שנקראת קהילת הגרוזינים.
לילי חכמי: הכרתי אותה מקרוב במצב הטבעי שלהם בארצם בגיאורגיה היום וגרוזיה בעבר.
לילי חכמי: סיירתי בכול המדינה, לא נשאר שעל אדמה שלא דרכתי עליו.
לילי חכמי: לא היתה קהילה או אדם שלא פגשתי.
לילי חכמי: נעניתי לכל פנייה, לכל הזמנה, ביקרתי באלפי בתים.
לילי חכמי: וכול מה שמצאתי זה קהילה גאה, אמיצה שיודעת את שורשיה ויודעת למה היא שייכת ומה היא רוצה.
לילי חכמי: זה דבר שמאוד מעודד, זה דבר שמאוד משמח.
לילי חכמי: כי מאות שנים הם שמרו על הזהות ועל השייכות שלהם.
לילי חכמי: אני רוצה להעלות על נס את התרבות של הקהילה הזאת, תרבות מפוארת שמוכרת בכל העולם ולשמחתי הרבה מוכרת בהחלט בישראל.
לילי חכמי: אינני רוצה להתחיל למנות בשמות כי בודאי אחסיר רבים מהם שראויים להיזכר.
לילי חכמי: אבל אני לא יכולה שלא להזכיר שאחד מהם ישב לידי, גורם בטישווילי.
לילי חכמי: סופרים נפלאים, זמרים נפלאים, מחזאים, מוסיקאים.
לילי חכמי: מי לא מכיר את ברדנשווילי היום?
לילי חכמי: איך עולה כוכב כזה, מתפרסם בארץ, נקלט בארץ ומפיץ את התרבות המשולבת גרוזינית ישראלית לעולם כולו.
לילי חכמי: כל הכבוד לקהילה הנפלאה הזאת שלא את כולם אנחנו מכירים, מדוע?
לילי חכמי: משום שהם משתלבים, הם נכנסים לחיי הישראלים והם לא רוצים להתבדל יחד עם זאת שהם שומרים על תרבותם המיוחדת והמפוארת.
לילי חכמי: ואל נשכח שהיתה קהילה גרוזינית עוד לפני 18 המשפחות.
לילי חכמי: היתה קהילה יפה ומכובדת במיוחד בירושלים בעיר העתיקה.
לילי חכמי: אז אני חשבתי שראוי שנזכיר אותם.
אפרים מיכאלי: הזכרתי אותם בתחילת הישיבה.
לילי חכם: אז אני מקבלת, אני מצטרפת לדברייך ואני מודה על ההזדמנות שניתנה לי כי כבוד הוא לי להזכיר מה שלמדתי ואיך העשרתי את עצמי, את ידיעותי, את תרבותי עם התרבות הגרוזינית.
לילי חכם: תודה רבה.
אפרים מיכאלי: תודה לך.
אפרים מיכאלי: נוכחנו שהשגרירים שלנו שיוצאים לגרוזיה עושים עבודה חשובה מאוד למדינת ישראל.
אפרים מיכאלי: אני תמיד אומר לשגרירים, כשאתם מגיעים לגרוזיה אל תתפתו מהיופי של גרוזיה כי זה יותר מדי מפתה.
אפרים מיכאלי: יש הרי סיפור ידוע שחלק מגן עדן שהקדוש ברוך הוא הביא לעולם הביא את זה לגרוזיה.
אפרים מיכאלי: יושב פה מולי ואני לא ידעתי שיוצא שגריר חדש לגרוזיה בימים האלה, השגריר שלנו מר שבתאי צור שהוא היום לא יכול היה להיות פה.
אפרים מיכאלי: הוא כבר הגיע לארץ אני מבין.
אפרים מיכאלי: והוא סיים את תפקידו ויוצא שגריר חדש.
אפרים מיכאלי: נמצא איתי מר איציק גרברג, ואני שמח לראות אותך פעם ראשונה.
אפרים מיכאלי: שמעתי את שמך ואמרו לי שאתה השגריר הנכנס.
אפרים מיכאלי: ברוך צאתך ותחזור אלינו רק בשלום מגרוזיה כי הרבה פיתו אותם להישאר.
אפרים מיכאלי: השגריר הנכנס, אז בבקשה מר גרברג כמה מילים אם תוכל, כבר ככה תגיד לנו את ברכת הדרך שלך לגרוזיה.
יצחק גרברג: כן.
יצחק גרברג: אני רואה את זה ככבוד רב לקבל את המינוי בטיבליסי.
יצחק גרברג: הניסיון שלי עד היום היה באסיה ובאפריקה ככה שזה אזור חדש ומרתק מבחינתי.
יצחק גרברג: בתקופת הזמן הקצרה שעברה מאז שקיבלתי את המינוי, אני כרגע משמש כמדריך במכללה לביטחון לאומי אז הספקתי יותר להיחשף לקהילה כאן.
יצחק גרברג: אני מוכרח להגיד שזו קהילה חמה, אינטליגנטית ואני מבין שגם התאקלמה במהירות, ואני מאוד מקווה שהיא תוכל לסייע לי ולשמש לי כגשר לשיפור היחסים עם גיאורגיה ולסייע לי בתפקיד שאני הולך למלא שם כנציג מדינת ישראל.
יצחק גרברג: אז זו תחילת הדרך ואני אשמח להיעזר במי שכאן נמצא וחושב שהוא יכול לסייע בידי.
אפרים מיכאלי: אנחנו לרשותך בקטע הזה, לפחות הנציגים הרבים של הקהילה פה כי ההצלחה שלך כמדינת ישראל זו הצלחה של הקהילה.
אפרים מיכאלי: כי לנו יש קהילה מאוד חשובה בגרוזיה ואנחנו מאוד דואגים לה והרבנים שלנו אפילו טרחו וטורחים עד עכשיו כדי לשמור על הצביון היהודי של העדה שלנו.
אפרים מיכאלי: יש לנו שוחט נייד עד היום מסתובב שם כדי לשחוט בשר כשר.
אפרים מיכאלי: שתדע את זה כשגריר.
אפרים מיכאלי: אנחנו דואגים לזה שזה יהפוך למשהו יותר ממוסד ומבוסס כי היהדות הזו חשובה לנו, כל עוד הם שם, שזהותם תישמר.
אפרים מיכאלי: בוודאי כשגריר חלק מהתפקיד שלך זה לדאוג לזהות היהודית של האחים שלנו.
יצחק גרברג: זה בהגדרת התפקיד.
אפרים מיכאלי: כן.
אפרים מיכאלי: שיהיה לך בהצלחה.
יצחק גרברג: תודה רבה.
מלה תבורי: אפשר לשאול כמה יהודים נשארו שם?
אפרים מיכאלי: יש כעשרת אלפים יהודים עדיין בגרוזיה לפי הנתונים שלנו.
אפרים מיכאלי: הם בעיקר מרוכזים בטיביליסי לפי המידע שיש לי.
אפרים מיכאלי: נמצא פה נציג של יהדות גרוזיה בטיביליסי, מר גורם בטיאשווילי שהוא סופר, משורר, איש ציבור פעיל.
אפרים מיכאלי: נשמע ממנו כמה מילים על יהדות גרוזיה.
אפרים מיכאלי: הוא לא מזמן ערך סרט "אם אשכחך ירושלים" לכבודם של 18 המשפחות, סרט דוקומנטרי יפיפה שכמה חברים טובים שותפים לו.
אפרים מיכאלי: מר ראובן אנוך וגם במאים מגרוזיה.
אפרים מיכאלי: משפחת אלשווילי שנציגם פה מר הראל נמצא פה הבן של שבתאי לשווילי.
אפרים מיכאלי: סרט שמתעד את העדה.
אפרים מיכאלי: מר גורם בבקשה כמה מילים.
גורם בטיאשווילי: (גרוזינית)
אפרים מיכאלי: (תרגום) הוא אומר שהוא החליף את הכיסא של שגל.
אפרים מיכאלי: אבל זה לא שגל הגדול למעלה.
אפרים מיכאלי: זה שגל חבר כנסת.
אפרים מיכאלי: הוא מברך את הנוכחים מי שלא מבין את הגרוזינית.
אפרים מיכאלי: הוא שמח להיות איתכם.
אפרים מיכאלי: הוא כמה ימים בארץ.
אפרים מיכאלי: הוא הגיע לארץ עם תיאטרון מגרוזיה שמציג את המחזה שהוא כתב.
אפרים מיכאלי: הוא מברך את המעמד, מודה שהזמנו אותו.
אפרים מיכאלי: אתם בטח שמעתם על יהדות גרוזיה ששימרה את המסורת שלה במשך שנים.
אפרים מיכאלי: יחד עם המסורת ששימרו הוא מעריך את זה שהיהודים שלנו ידעו לחיות בצורה נכונה עם הגיאורגים בגרוזיה.
אפרים מיכאלי: בהערכה של היחסים המיוחדים בין הגיאורגים ליהודים המקומיים הוא אומר הנשיא של גרוזיה דאז מר שווארנדזה וגם השלטונות העריכו את הקשרים האלה ולכן ציינו ב-1998 במעמד ממשלת ישראל, בזמנו ממשלת ביבי נתניהו, ציינו 2600 שנה ליהדות גרוזיה בגרוזיה בטיביליסי.
אפרים מיכאלי: הם בעצם חיו לפי אותה מסורת יפה תורנית יהודית שהעבירה איך לחיות בשכנות טובה עם המקומיים שם.
אפרים מיכאלי: לכן יש לו זכות לומר על מערכת היחסים דאז וגם דהיום על יהדות גרוזיה בישראל.
אפרים מיכאלי: יהדות גרוזיה ממשיכה את המסורת היפה שלה.
אפרים מיכאלי: מה שכואב לו שלא מכירים בארץ בצורה נאותה את התרבות של יהדות גרוזיה.
אפרים מיכאלי: מכירים את התרבות השטחית יותר.
אפרים מיכאלי: כמה שיותר מתעמקים בתרבות הזו ידעו להעריך את התרבות היותר עמוקה.
אפרים מיכאלי: נמצא איתנו נציג 18 המשפחות מר אלי הראל.
אפרים מיכאלי: הוא אומר שאחרי שהוא עשה את התיעוד הזה של הסרט והנציח את המעשים של 18 המשפחות זה לא מצא ביטוי בטקס הגדול שהיה בבנייני האומה לפני מספר חודשים של העלייה מברית המועצות.
אפרים מיכאלי: החלק של יהודי גרוזיה לא הובלט מספיק.
אפרים מיכאלי: יהדות גרוזיה לא מוזכרת באותה עלייה, היה לו ויכוח עם מר שרנסקי, בקטע הזה שצריך להזכיר את המגוון של העליות השונות וביניהם של יהודי גרוזיה שלא מוצא ביטוי לציון 40 שנה לעלייה.
אפרים מיכאלי: צריך להיות ידידות אמיתית, כל יוצאי ברית המועצות הם כולם אחים, בקטע הזה אי אפשר לעשות הבדל ולהבליט קבוצה אחת על פני הקבוצה האחרת.
אפרים מיכאלי: הוא לא מבדיל בין הקהילה בגרוזיה לקהילה בארץ ישראל.
אפרים מיכאלי: כולם אחים לכן הוא מאחל לכולנו ולכול הנציגים המכובדים שנמצאים פה מאחל לנו הצלחה.
אפרים מיכאלי: מודה עוד פעם לכולם.
אפרים מיכאלי: הוא עושה את חלקו בגרוזיה.
אפרים מיכאלי: אני רוצה לומר בהתנצלות מראש, נמצא איתנו גם נציג ההסתדרות היהודית העולמית יחיאל וסרמן.
אפרים מיכאלי: אז מר וסרמן אני מבקש שתכבד אותנו באודיטוריום בקטע שלכם.
אפרים מיכאלי: נמצא איתנו פרופ' לרנר.
אפרים מיכאלי: הוא היום איש הקתדרה באוניברסיטה העברית, הוא מהפרופסורים הישראלים הבודדים שמלמד על יהדות גרוזיה.
אפרים מיכאלי: נכון פרופ' לרנר.
קונסנטין לרנר: אחת מהמילים שהייתי רוצה להגיד, זו קהילה כזאת נחמדה, זה כל כך נעים, אבל אם אנחנו מדברים על יוצאי גרוזיה אז ביניכם צריכים להזכיר יהודים כמוני.
קונסנטין לרנר: אנחנו גרנו יהודים רוסים אשכנזים עם גרוזינים.
קונסנטין לרנר: אנחנו גרים בטיביליסי לפחות מ-1812.
קונסנטין לרנר: אז זה אחד מהדברים.
קונסנטין לרנר: לא מכירים אותנו.
קונסנטין לרנר: מכירים פחות ממה שמגיע לנו.
קונסנטין לרנר: למה?
קונסנטין לרנר: קודם כל בגלל שזה האופי של היהודים הגרוזינים.
קונסנטין לרנר: כל אחד ישאר במקומו.
קונסנטין לרנר: אין אופי של פרסום.
קונסנטין לרנר: לא מכירים אותנו ומה שהייתי מבקש ממר מיכאלי וגם ממר נודלמן אולי חסר לנו, חסר פרסום.
קונסנטין לרנר: חסרים מאמרים אמיתיים, חסרים מחקרים אמיתיים.
קונסנטין לרנר: גם בתרבות, גם במעמד חברתי של קהילה, ואולי כדאי שזו תהיה יוזמה של חברי כנסת, אולי אתם תקחו בידיים שלכם, יש על מה לדבר, יש על מה לכתוב ויש את מי לתת את האינפורמציה.
קונסנטין לרנר: אנחנו כל אחד לבד לא יכולים לארגן את זה.
קונסנטין לרנר: אולי זה יהיה הזמן שלכם.
קונסנטין לרנר: תודה.
אפרים מיכאלי: יושב פה לידי אדם שבדבר הזה אני אומר לך שהוא אחד היוזמים בכנסת ומרינה סולודקין שהיוזמות האלה של כינוסים אנחנו מרימים את הכדור הזה.
אפרים מיכאלי: אנחנו כן נעשה את זה.
קונסטנטין לרנר: אולי צריך איזשהו ועד מדעי או משהו.
אפרים מיכאלי: נכנס אתכם מדי פעם כדי לתת לכם את הבמה שלכם כלפי נציגי הציבור כדי שתבואו ותגידו מה כואב לכם כי אני יודע שבאקדמיה אתם עושים את מה שאתם יודעים לעשות.
אפרים מיכאלי: אבל הרבה פעמים בין אקדמיה ובין השטח, לרדת לציבור, אז אלינו מגיעות תמיד הבעיות של התקציב שלכם, שאין לכם כסף.
קונסטנטין לרנר: זה לא רק תקציב.
קונסטנטין לרנר: גם יוזמה.
אפרים מיכאלי: אנחנו בקטע הזה לרשותכם.
אפרים מיכאלי: נמצאים פה כמה נציגי רופאים.
אפרים מיכאלי: העדה שלנו התברכה בכמות גדולה של רופאים.
אפרים מיכאלי: נמצא איתנו פה בכיר הרופאים ד"ר מיכאל מיכאלי שהוא רופא ידוע והוא שייך לדור שארגן את קבוצת הרופאים בארץ כדי לתת להם את התחושה של שייכות בארץ.
אפרים מיכאלי: נמצא איתנו פה ד"ר זאזיבשווילי שהוא צעיר הרופאים העולים.
אפרים מיכאלי: הוא הצליח בארץ בצורה בלתי רגילה.
אפרים מיכאלי: הוא קרדיולוג בכיר, אפשר להגיד אחד מהמובילים בארץ.
אפרים מיכאלי: זה כבוד לעדה.
מרינה סולודקין: זה לא פלא.
מרינה סולודקין: הובילו ברוסיה, מובילים פה.
אפרים מיכאלי: אני רוצה ד"ר מיכאלי בשם קבוצת החברים שלך כמה מילים.
מיכאל מיכאלי: כל הכבוד לחבר הכנסת אברהם מיכאלי.
מיכאל מיכאלי: הוא ידיד, הוא חבר שלנו.
מיכאל מיכאלי: והנה אנחנו התכנסנו כאן ורואים אחד את השני.
מיכאל מיכאלי: ראינו את האנשים שרואים רק בטלוויזיה.
מיכאל מיכאלי: עכשיו ראינו את הפנים האמיתיים שלהם.
מיכאל מיכאלי: ידידים שלנו.
מיכאל מיכאלי: אני רציתי שתמשיכו את הפגישות.
מיכאל מיכאלי: רציתי בפורום הזה להודות לעם הגרוזיני, לממשלה הגרוזינית שמה שאנחנו היינו חיים שם שנים רבות מאוד, מאות שנים.
מיכאל מיכאלי: הרגשנו כמו בבית.
מיכאל מיכאלי: אני רציתי גם לזכור שעלו ארצה מר משה חלשווילי,
מיכאל מיכאלי: אח שלו יעקב, ואח שלו בן ציון שאנחנו למדנו באותה כיתה בבית ספר, נפרדנו ואף פעם לא חשבנו על זה שאנחנו ניפגש עוד פעם.
מיכאל מיכאלי: באמת ההצלחה של 18 המשפחות האלה שהצליחו יפה עם המכתב שלהם, הם הקריבו את עצמם ואנחנו נפגשנו גם איתם.
מיכאל מיכאלי: לא הצלחנו להביא לעם בארץ מי אנחנו, מה ההצלחה שלנו.
מיכאל מיכאלי: תראו איך אנחנו הצלחנו ברפואה, במדע, בשירות הממשלה, בכל מקום, מישהו יודע על זה.
מיכאל מיכאלי: אין לנו כמטע חשיפה.
מיכאל מיכאלי: אני מסכים לחברי גורם בטייאשווילי שאומר שהעם לא מכיר אותנו.
מיכאל מיכאלי: אני מאוד מבקש מכם אם יש אפשרות בטלוויזיה, בעיתון, בכל הפורומים שאנשים ידעו מי אנחנו, מה אנחנו.
מיכאל מיכאלי: המשפחה שלי, חברים שלי הצליחו מאוד יפה.
מיכאל מיכאלי: ואני גאה אישית בזה שאני נציג של העם הגיאורגי ותודה רבה על ההזמנה ושיהיה לנו הצלחה.
אפרים מיכאלי: אני חושב שמגוון המקצועות השונים שהעדה שלנו מייצגת הוא גדול וחשוב.
אפרים מיכאלי: יושבים פה נציגים מהעשייה הציבורית.
אפרים מיכאלי: נמצאת איתנו נאנה חן.
אפרים מיכאלי: אפילו יש לנו מועמדת מהעדה שרוצה להיות ראש עיר בישראל.
אפרים מיכאלי: זו התקדמות מבחינתנו.
אפרים מיכאלי: יש לנו ראש עיר שישב וממלא מקום באשקלון, מר שבתאי צור.
אפרים מיכאלי: יש לנו מועמדת נאנה כנציגת הציבור כמה מילים בבקשה.
נאנה חן: ידידי אברהם מיכאלי, חבר הכנסת נודלמן, חברי הכנסת הנוספים שנמצאים איתנו וכיבדו אותנו בנוכחותם, רבני העדה, והעדה המקסימה שלנו.
נאנה חן: אני מאוד נרגשת לשבת פה עם כולם.
נאנה חן: אני חושבת שמפגש הראשון של העדה בכנסת ישראל.
נאנה חן: אם אני טועה תקנו אותי.
נאנה חן: אני משתתפת בראשון.
נאנה חן: אני רוצה להתייחס למספר דברים.
נאנה חן: קודם כל נאמרו פה הרבה דברים מאוד חשובים ולא אחזור עליהם.
נאנה חן: בהחלט יש לנו עדה מאוד צנועה ועדה מאוד טובה.
נאנה חן: אני חושבת שהמסורות שהעדה הזאת הקנתה לנו, ואני מדברת כדור הצעיר של העדה הזו, אני עליתי ארצה ב-73 בגיל 9, אבל החינוך שהעדה הזאת הקנתה לנו ניכרים בנו עד היום.
נאנה חן: ועל זה אנחנו צריכים להיות מאוד גאים ואני מאוד גאה להיות בת העדה.
נאנה חן: לאספקט נוסף שאני רוצה להתייחס זה בהחלט להמשיך ולעשות, והרבה מאוד אנשים הציגו את הנושא של פרסום ובהחלט אנחנו צריכים פרסום.
נאנה חן: ומפה אני קוראת לחבר הכנסת מיכאלי וגם לחבר הכנסת נודלמן ואולי לארגונים נוספים של העדה להקים ועדת היגוי ולהחליט שזה אחד הדברים החשובים לעדה לשים אותנו על המפה הציבורית בישראל בכל התחומים.
נאנה חן: כיוון שאנחנו נמצאים בוועדת העלייה והקליטה אני פונה לחבר הכנסת נודלמן בשני נושאים.
נאנה חן: הנושא האחד זה שיש לנו הרבה מאוד עולים ותיקים, לא חדשים, אך הם עדיין לא יודעים קרוא וכתוב, גם מהעדה הגרוזינית וגם מעדות נוספות ועל זה צריך לשים את הדעת.
נאנה חן: צריך למצוא את התקציבים המתאימים ולמצוא מסגרות מתאימות שיאפשרו את הדבר הזה ושכל אדם בישראל יוכל לקרוא ולכתוב.
נאנה חן: הדבר הנוסף, כיוון שיש בינינו שני חברי כנסת מהעדה האתיופית ואני מכבדת אותם על כך, הגיע הזמן שנלמד מטעויות העבר ולחשוב באמת איך אפשר לקלוט את העדה הזאת.
נאנה חן: היום אנחנו כעדה הגרוזינית יכולים להוות כוח בקליטת העלייה הזאת ולשמש למדינה הזאת את אפשרות הקליטה.
נאנה חן: תודה.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש וציבור המוזמנים.
שלמה מולה: אני רק רוצה לומר לכם שנאנא עשתה עבודה אוניברסיטאית על קליטת עולי אתיופיה.
שלמה מולה: אני מוכרח לומר לכם שהעבודה שהיא עשתה היא מאוד מאלפת.
שלמה מולה: היא שלחה לי אותה ואני קראתי.
שלמה מולה: אולי זו גם הזדמנות להודות לך על מה שעשית.
שלמה מולה: תראו,ועדת עלייה וקליטה בראשותו של חבר הכנסת נודלמן היא אחת הוועדות המאוד פעילות שאין פה כמעט בבית הזה אני יכול לומר לכם חגיגית אין הרבה ויכוח.
שלמה מולה: זאת אומרת יש ויכוח, הויכוח הוא ענייני.
שלמה מולה: אין פה בשולחן הזה פוליטיקה.
שלמה מולה: יש פוליטיקה בוועדת הכנסת איפה שהייתי עכשיו, יש פוליטיקה בוועדות אחרות אבל בבית הזה באמת הדברים שנידונים הם דברים לבביים.
שלמה מולה: יש עליהם הסכמות.
שלמה מולה: ואנו דנים בנושאים שמרתקים את העולם היהודי.
שלמה מולה: ואני חושב שכל מי שרוצה לשמוע ציונות הוא צריך לבוא לוועדה הזאת.
שלמה מולה: עצם המפגש הזה היום, באים לציין 40 שנה לעלייה הברוכה הזאת, שאני יודע למשל אנשים בעלי סגולה כמו שבתאי שאני מכיר באופן אישי באשקלון מה שהם עושים זה דבר שלא יתואר.
שלמה מולה: דובר כאן חבר הכנסת מיכאלי ללמוד את מורשתה של יהדות גרוזיה.
שלמה מולה: את המסורת שלה.
שלמה מולה: הציבור לא יודע מזה.
שלמה מולה: הבקשה הזאת היא בקשה ראויה.
שלמה מולה: צריך לקיים על זה דיון.
שלמה מולה: אני בכלל בתפיסת העולם שלי כל קבוצה אתנית שהגיעה לכאן, שהביאה לכאן תרבות מפוארת, מסורת מפוארת, היא לאו דוקא נחלת אותה עדה בלבד.
שלמה מולה: היא נחלת כלל ישראל.
שלמה מולה: אם הגישה שלנו תהיה כזאת, אני כיוצא אתיופיה רוצה ללמוד על מסורת של יהדות גרוזיה, ואנשים מיהדות גרוזיה ירצו ללמוד על יהדות אתיופיה, רבותיי בנינו מדינה עם פסיפס שיש לנו, עם הרב תרבותיות שיש, חס וחלילה בלי לבטל את מה שהשני הביא.
שלמה מולה: להיפך להעשיר, לדעת, ללמוד.
שלמה מולה: אלה לא נושאים של עדה מסוימת, של קבוצה מסוימת, ואני מקווה שכל אחד מאיתנו, גם אישי ציבור, ניתן את הדחיפה מה שאפשר לעשות גם בנושא של מחקר, פיתוח אותה תרבות, אותה שפה, אותה מסורת, כי בסופו של דבר העם היהודי הזה הביא איתו מקיבוץ גלויות תרבויות מרתקות שלכל אחת ואחת זה הרכוש שלנו.
שלמה מולה: יש נושאים שאנחנו עוסקים בחקיקה כדי לאלץ את הממשלה או את המשרדים כי הם לא עושים את העבודה שלהם.
שלמה מולה: צריך לחשוב ביחד.
שלמה מולה: אני אשמח לשתף פעולה על כל נושא שמומחים יותר ממני יציעו.
שלמה מולה: אני רוצה לברך אתכם על היוזמה ועל המפגש היום.
אפרים מיכאלי: תודה חבר הכנסת מולה, ואתה יודע שבשבועות האחרונים אנחנו מובילים בכנסת מספר חוקים של מורשות.
אפרים מיכאלי: היום בועדת עלייה בשעה שתיים, תתקיים ישיבת המשך לדיון בחוק מורשת יהודי אתיופיה שאני מהיוזמים של החוק הזה יחד עם חבר הכנסת המולה.
אפרים מיכאלי: לפני שבועיים לידיעת
אפרים מיכאלי: כם בקריאה טרומית עבר חוק מורשת יהדות אתיופיה.
אפרים מיכאלי: הממשלה כמובן כל הזמן רוצה לחסוך כסף.
אפרים מיכאלי: אנחנו בשביל זה נמצאים פה, כדי להילחם עם הממשלה, לעשות דברים טובים.
אפרים מיכאלי: תפקידנו ככנסת לפקח על הממשלה.
אפרים מיכאלי: אנחנו נוביל את חוק יהודי אתיופיה, נוביל את חוק יהודי גרוזיה כדי שהמורשות תלמדנה את הדור הבא.
אפרים מיכאלי: נמצאת פה טלוויזיה JTV תחנה מסחרית של יהודי גרוזיה שהמנכ"ל שלה ובעצם המייסד שלה הוא מוריס ג'אנשווילי.
אפרים מיכאלי: אני מודה לו על הנוכחות שלו פה היום.
אפרים מיכאלי: הטלוויזיה זה כלי של חשיפה שמשדרת יום יום און ליין.
אפרים מיכאלי: להקים תחנת טלוויזיה זה לא דבר פשוט.
אפרים מיכאלי: מישהו רוצה לבוא ולהשפיע לחיובי הם פתוחים לשמוע.
אפרים מיכאלי: בתחנה הזאת לפחות בחלק של הדת והמורשת מוריס עשה שם מהפכה.
אפרים מיכאלי: נמצא איתנו פה הרב של קהילת קרית אתא שאפשר לקרוא לו רב הצפון, הדיין הראשון שמונה מטעם העדה בבית הדין הרבני.
אפרים מיכאלי: זה הישג של העדה שלנו בארץ.
אפרים מיכאלי: ברוך השם אחרי 40 שנה בארץ מגיע לרבנים שלנו יקבלו מעמד וקידום.
אפרים מיכאלי: אברהם אלישווילי נותן שם שיעור קבוע.
אפרים מיכאלי: אני יודע פעם בשבוע.
אפרים מיכאלי: הוא מגלה את המורשת היפה של העדה וגם דברים בסיסים שלצערנו היום בבתי ספר לא לומדים.
אפרים מיכאלי: מה לעשות.
אפרים מיכאלי: בבתי ספר מקצצים.
אפרים מיכאלי: לכן כלי חשוב.
אפרים מיכאלי: אני מודה לך מוריס על הנכונות שלך להיות פה ולחשוף במעמד הזה בכנסת כלפי העדה.
אפרים מיכאלי: כמה מילים לכבוד המעמד הזה.
מוריס ג'אנשווילי: קודם כל שלום לכולם.
מוריס ג'אנשווילי: אני לא פעם ראשונה בכנסת הזאת.