GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אירה דשבסקי: אנחנו באמת רוצים לברך את "מחניים" על כל הפעילות הזאת, ובמיוחד אנחנו רוצים גם מכנסת ישראל לשלוח איחולי החלמה מהירה ורפואה שלמה לנשיא וליוזם ולמוביל ומורה הדרך של דור שלם – לד"ר הרב זאב דשבסקי – שבאמת יחזור במהרה לפעילות מלאה.
אירה דשבסקי: מעבר לכך, אנחנו רוצים לפנות לשרת החינוך, לשר הקליטה, לראש הממשלה ולראש עיריית ירושלים – שתהיה חשיבה בכל אחד מהגופים האלה איך ניתן, גם מבחינה חומרית, לעזור לגוף האדיר הזה, שזאת חובת המדינה והעיר שלנו, שיש לעיריית ירושלים הזכות להיות הבית של "מחניים" ול"מחניים" יש הזכות שיהיה לה בית בירושלים.
אירה דשבסקי: אנחנו רוצים לפנות ולבקש מכל הגורמים הללו – תוך שישה שבועות - לתת לנו חזרה, לוועדת החינוך ולוועדת העלייה והקליטה, תוכנית פעולה איך רוצים להרחיב ולעזור כדי שהגוף הזה, תהיה לו התמיכה החומרית שלה הוא ראוי.
אירה דשבסקי: אם ניתן שישה שבועות ויהיו צוותי חשיבה בכל אחד מהמשרדים הללו- אני מקווה גם בעידוד של ראש הממשלה לעניין הזה – אני מקווה שייצא עבור זה גם משהו חומרי כדי להתחיל להכין את 20 השנים הבאות של "מחניים".
אירה דשבסקי: אם ההחלטה הזאת מקובלת על חברי הכנסת – גם על צד הברכה וגם על הצד המעשי, אנחנו נקיים מעקב אחרי ביצוע ההחלטות שלנו, כפי שמקובל.
אירה דשבסקי: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, אתה רוצה להוסיף?
אירה דשבסקי: יולי יואל אדלשטיין: מברך.
אירה דשבסקי: היו"ר מיכאל נודלמן:
אירה דשבסקי: היו"ר מיכאל נודלמן: אני שמח שהיום אנחנו חוגגים פה 20 שנה מתחילת העבודה של הארגון הזה בארץ.
אירה דשבסקי: אני תומך בכל הדברים שאמרת ואני חושב שבמשותף אנחנו יכולים להשיג הישגים.
אירה דשבסקי: תודה רבה לכם.
אירה דשבסקי: היו"ר מיכאל מלכיאור: תודה לכולכם.
אירה דשבסקי: הישיבה נעולה.
מיכאל נודלמן: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא תרומת הקהילה של היהודים ההררים.
מיכאל נודלמן: אני מדגיש שהישיבה הזאת היא ביוזמתו של חבר הכנסת יוסף שגל ואני מעביר לו את זכות הפתיחה.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לברך את חברי פרלמנט אזרביז'אן אבדה אברמוב, גרמן זכריה, נשיא קרן התמיכה ליהודים.
מיכאל נודלמן: נברך גם את ראש העיר אור עקיבא שמחה יוסיפוב, תודה רבה שאתם הגעתם.
יוסף שגל: ראשית ברצוני לומר תודה לאדוני היושב ראש על כך שנענת לבקשתי והסכמת לקיים את הדיון הזה.
יוסף שגל: כפי שכולם יודעים קהילת יהודי קווקז היא אחת הקהילות המרכזיות במדינת ישראל.
יוסף שגל: לדעתי זו הקהילה הכי מגובשת, קהילה עם שורשים ומסורת שנשמרים מדור לדור, ואני לא מכיר קהילה אחרת שמצליחה לעשות את זה באותה רמה.
יוסף שגל: יש לה הישגים בכל תחומי החיים שלנו, בתרבות, מדע ספורט ופוליטיקה כמובן.
יוסף שגל: נציגי הקהילה ממלאים תפקידי מפתח במסגרות שונות, כהוכחה תראו את ראשי הערים וסגני ראשי הערים שיושבים כאן.
יוסף שגל: אפילו במסגרת חגיגות השישים של מדינת ישראל לא נעמיד פנים ונאמר שהכל טוב, יש בעיות ואני מאמין שאת חלק מהן נעלה פה היום, נוכחים כאן נציגים של ארגונים חברתיים שיום יום מטפלים בבעיות שונות, לכן אני מעדיף לתת להם לדבר ולא לגזול מהם זמן יקר.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול את שמחה יוסיפוב אם הוא יוכל לומר כמה מילים, מפני שרוב האוכלוסיה שהתחילה באור עקיבא הם האנשים האלה.
שמחה יוסיפוב: אני מברך על היוזמה הברוכה שבמסגרת החגיגות השישים למדינה מתקיים יום מיוחד שהוא למעשה מוקדש לעדה הקווקזית.
שמחה יוסיפוב: יהודי קווקז שהגיעו מקווקז השתלבו לאחרונה יפה.
שמחה יוסיפוב: מדובר על קהילת יהודי קווקז שהיא קהילה מאוד מפוארת, מאוד מגוונת, שיש לה שורשים עמוקים כפי שאמר כאן חבר הכנסת יוסף שגל.
שמחה יוסיפוב: עוד בשנת 1890 התחילו להגיע לישראל יהודי קווקז והתחילו לבנות בתי הכנסת, הקימו כאן שורות לשמירת ארץ ישראל, למעשה קהילת יהודי קווקז הצליחה להעביר לכאן את העוצמה ואת הסיוע.
שמחה יוסיפוב: היא אחת הקהילות שלא היתה בה התבוללות כפי שאנחנו רואים בקהילות גדולות, לכן כשהיא עלתה לארץ היא שמרה גם על מנהגיה וגם על יהדותה, והיא הצליחה גם להקים בתי כנסת וגם הצליחה לשמור על מורשת קווקז בארץ.
שמחה יוסיפוב: הקליטה של יהודי קווקז לא היתה קלה, היא התחילה בשנות השבעים.
שמחה יוסיפוב: ובשנות השבעים ערכו סקרים ובדיקות, ובסופו של דבר כל הסקרים וכל התחקירים הביאו לידי כך שלא ידעו איך לטפל בעדה הקווקזית.
שמחה יוסיפוב: בשנת 1989 החלה העליה הגדולה של יהודי קווקז, ואז התחלנו להקים מנהיגות כדי לסייע.
שמחה יוסיפוב: אמרנו שמי שיוכל לעזור ליהודי קווקז הם יוצאי הקהילה בעצמם ולא אחרים, הם מכירים את הקהילה ולכן הצענו כל מיני הצעות כאן בועדות הכנסת.
שמחה יוסיפוב: הקמנו ועדת מנהלים כלליים במשרד ראש הממשלה והצלחנו לסייע לעדה הקווקזית במיוחד בתכניות בנושא החינוך.
שמחה יוסיפוב: היום אני יכול לומר בגאווה, יש לנו את בעדה הקווקזית סטודנטים בכל התחומים ובכל המקצועות, ויחד עם זאת עדיין יש בעיות שהקהילה זקוקה לטפל בהם.
שמחה יוסיפוב: בנוסף לזה גם בנושא מעמד האישה אנחנו צריכים להתקדם.
שמחה יוסיפוב: הקמנו את ההתאחדות של יוצאי קווקז בזמנו בשנת 1971.
שמחה יוסיפוב: בשנת 1999-2000 היא התפרקה ואני שמח היום לומר שרוברט אברמוב סגן ראש העיר הקים לאחרונה התאחדות חדשה.
שמחה יוסיפוב: למעשה כולם צריכים להתאחד תחת קורת גג אחת, אם נצליח להתאחד ונוכל לדבר בשפה אחת ללא אינטרסים שונים אלא באינטרס אחד למען קהילת יוצאי קווקז, אז נצליח להגיע להישגים כפי שאנחנו יודעים להגיע אליהם.
אבדה אברמוב: תרשו לי קודם כל למסור דרישת שלום מכל חברי הקבוצה של שדולת ידידות ישראל אזרביז'אן, תרשו לי לברך אתכם ואת כל העם הישראלי לרגל חגיגות השישים לישראל.
אבדה אברמוב: אני מרגיש היום גאווה, כי השאלה החשובה של יהודים עולים נדונה בכנסת.
אבדה אברמוב: אבותינו חלמו מזמן על החיים בארץ, כדי לפתור את הבעיות ברשות המחוקקת בישראל, זו הצלחה רבה.
אבדה אברמוב: אני רוצה להודות ליוזמי הדיון ובראשם יוסף שגל, זכריוב ראש קרן תמיכה ביהודים, יושב ראש הוועדה וכל המשתתפים.
אבדה אברמוב: אנחנו צריכים לדון היום בשאלות שנוגעות ליהודים ההררים בארץ.
אבדה אברמוב: אני לא מומחה כמו היושבים מסביב לשולחן, אני מסתכל על זה מרחוק, אבל המשפחה שלי וכל הילדים שלי גרים פה, אני יודע ומכיר איזה בעיות יש בתחום החינוך, אנחנו מסתכלים בסטטיסטיקות, במוסדות להשכלה גבוהה, ורואים כמה לומדים בכל התחומים.
אבדה אברמוב: ברפואה ובחינוך אין לנו סטטיסטיקה מסודרת, ועל כך נדון בהרחבה.
אבדה אברמוב: יחד עם זאת אני אבקש מהאנשים שידברו, שיחשבו על כך שבעוד חמישים שנה הם ידעו שהשאלה נדונה כבר לפני חמישים שנה.
אבדה אברמוב: אני רוצה שתהיה היום תוצאה, ואני מאחל שתהיה הצלחה רבה יותר.
גרמן זכרוב: חברי כנסת נכבדים, מכובדיי, אני מברך אתכם מקרב לב לרגל חגיגות השישים לעצמאות.
גרמן זכרוב: אנחנו גאים בהצלחות של מדינת היהודים, ומעריכים את השאיפה שלכם לשלום, הצלחה ושגשוג.
גרמן זכרוב: היום זהו יום ואירוע חשוב בהיסטוריה לעולים.
גרמן זכרוב: הגיעו לראשונה בכנסת ישראל פוליטיקאים ידועים, נציגי וראשי הקהילה, נציגי תרבות ומדע מקרב הקהילה, וכל כזה כדי לדון בבעיות של יהודי קווקז ההררים.
גרמן זכרוב: כל זה קשור בדור הצעיר, לכן יש צורך לדון בנושאי משפחה, צבא ושעות הפנאי.
גרמן זכרוב: פתרון הבעיות מצריך זמן ותשומת לב, אחרת אנחנו לא נצליח לקדם את הבעיות ותרבות יהודי קווקז.
גרמן זכרוב: אני רוצה להציג פרוייקט משולב של שילוב יהודים הררים שפותח על ידי קרן סמגי שאני עומד בראשה.
גרמן זכרוב: קודם כל יש את הבעיה של הקשר בין הדורות היהודים והררים במדינה זרה שחיים ליד העמים האחרים.
גרמן זכרוב: הם מקבלים את הנורמות של האנשים הסובבים אותם, אך למרות זאת העם שלנו שמר על המסורת הייחודית.
גרמן זכרוב: בארץ, הדור הותיק חי בתנאי שמרנות.
גרמן זכרוב: לעיתים יש ניגוד בהתנהגויות לגבי הסובבים הצעירים, ראשית במשפחתם.
גרמן זכרוב: הצעירים אינם מרוצים מכך, הם גדלו במדינה דמוקרטית ויש להם בסיס תרבותי אחר, זה הורס את המשפחה המסורתית וגורם לבעיות במשפחה ואפילו לגירושין, בנוסף זה גורם לבעיות גם לצעירים.
גרמן זכרוב: ישנם מצבים שכתוצאה מהקונפליקטים הצעירים מתחילים לחשוב על המסורת של האבות, לכן אנחנו צריכים לפעול בתחום החינוך ולהוציא לאור שביחד עם משרד הקליטה נוכל להכין תכנית מסודרת, קורסי עזרה פסיכולוגים לאנשים וותיקים ושילוב מקצועי לצעירים, כמו כן להכין סרטים היסטוריים על מדינת ישראל ועל האנשים החשובים שהיו פה, כל זה יעזור לשילוב מהיר יותר.
גרמן זכרוב: הקרן שלנו מוכנה לעזור בהרחבת התכנית לטובת הקהילה, ללימוד היסטוריה והתרבות של המדינה.
גרמן זכרוב: הבעיה השניה לגבי העולים יהודים הררים זה שהם נאלצו לחיות במצב והם זקוקים לעזרה, מצד אחד נותנים להם זכויות, בין היתר בתחום ההשכלה הגבוהה, שם ניתן סבסוד מיוחד לאלפיים יוצאי קווקז.
גרמן זכרוב: מצד שני אין את העזרה הזאת למתקבלים והיא אינה פועלת במכללות, וזה מונע מרבים לקבל השכלה גבוהה.
גרמן זכרוב: הבסיס העיקרי של התכנית זה הקמת מרכזי תרבות בערים רבות בארץ.
גרמן זכרוב: המרכזים צריכים לעזור בעניינים תרבותיים וחינוכיים, להחליף דעות לגבי מבנה הקהילה, לאפשר חוגים ומועדונים לצעירים וילדים ולקיים מפגשים מעניינים שימנעו את ההשפעה הנגטיבית של הרחוב.
גרמן זכרוב: כל זה צריך לעבור דרך המרכז של היהודים ההררים בתל אביב.
גרמן זכרוב: אני רוצה לומר לכם שאסור לדחות בעיות בוערות, בזה תלוי עתידם של היהודים ההררים ושימור המסורת שלנו, שפה, תרבות, וכמו כן לדאוג לשילוב היהודים ההררים לטובת עם ישראל והמדינה.
גרמן זכרוב: אני רוצה להודות לכולם שאתם עוזרים לשימור המסורת, השפה ולקידום מעמדם של יהודי קווקז ולאלה ששמים את זמנם שבזכות הרוחניות שלהם והאינטלקט הם עושים את זה.
גרמן זכרוב: אני אומר לכם שהעם שלנו לא ישכח את האנשים האלה.
גרמן זכרוב: בשביעי במאי הוזמנתי רשמית לחגיגות השישים לעצמאות ישראל.
גרמן זכרוב: זה היה אירוע חגיגי ואני לא אשכח אותו לעולם.
גרמן זכרוב: אומנם בשלב מסוים היה לי קצת מריר, בין שנים עשר הילדים שהדליקו משואות לא היה אף ילד יהודי הררי, זה קורה במשך שישים שנה.
גרמן זכרוב: אני פונה אליכם אל תשכחו שיש לנו מנטליות אחרת, יש לנו ערכים שונים, אנחנו מבקשים ממשלת ישראל שבעתיד תשלב יותר את היהודים הררים באירועים חגיגיים, ובמיוחד למצוא אפשרות לעבודות הקשורות לחגיגות השישים, שאנחנו איתה בשמחה וגם באבל.
גרמן זכרוב: ברצוני להביע את בקשתי לממשלת ישראל וליושבת ראש הכנסת, לחברי הכנסת, וליושב הראש של הוועדה פרופסור מיכאל נודלמן לקיים דיון בנושא ההישגים של היהודים הרריים בישראל.
בוריס חנוכייב: אני שמח לברך גם את אזרחי ישראל וגם את אלה שהגיעו מרחוק שהם אנשים שקרובים מאוד לישראל ולעם היהודי וגם לקהילת עולי קווקז.
בוריס חנוכייב: מן הראוי להגיד היום שהמשרד לקליטת עלייה הוא הגוף הראשון בישראל שזיהה את הצורך לשים לב לבעיות של הקהילה הקווקזית, לכן כבר ב- 1987 במשרד הקליטה הוקמה מחלקה שהתחילה לעבוד מול הקהילה.
מרינה סולודקין: תחת איזה שר?
בוריס חנוכייב: יולי אדלשטיין.
בוריס חנוכייב: צריך להגיד שמיד התחיל הפרויקט לתגבור הלימודים של הילדים מפני שחשבנו שנכון קודם כל לטפל בילדים ובכך בעצם יוכלו לקדם את הצרכים.
בוריס חנוכייב: פרויקט "פלא" ממשיך לעבוד והמשרד מקדיש גם בזמנים הקשים היום כשמונה מיליון שקלים לפרויקט, באותה תקופה אנחנו התחלנו את הסיוע לסטודנטים כפי שאמר גרמן זכריה, כאלפיים איש כבר קיבלו את הסיוע, מאז האירוע של יוצאי קווקז, והשר לקליטת עלייה חבר הכנסת יעקב אדרי הודיע שהורחבה הזכאות לילדים יוצאי קווקז מעשר שנים לחמש עשרה שנה, פלוס הקפאת הזכאות לאלה ששירתו בצבא, זאת אומרת שהאיש שהגיע לפני שמונה עשרה שנה גם הוא זכאי לקבל סיוע.
בוריס חנוכייב: אני חייב לציין שבמשך שבע שנים רצופות המשרד פיתח פרויקט ביחד עם ג'וינט ישראל שנקרא "מנהיגות ישובית", ורוב האנשים שהיום מובילים בישובים שלהם ומנהיגים, הם גם חברי הרשויות וגם סגני ראשי ערים, הם אלה שהשתתפו בפרויקט הזה והם גם הובילו את האחרים.
בוריס חנוכייב: אני רוצה לציין את הפרויקט שקיימנו במכללת סמינר הקיבוצים שנקרא "הורות ומשפחה".
בוריס חנוכייב: אנחנו הכשרנו כחמישים איש כמנחי קבוצות הורים, חלקם נמצאים כאן ואני חושב שגרמן זכריה אמר וציין שהמבט של כל הקהילה, של כל הארגונים צריך להיות מכוון אל התא המשפחתי כדי לגשר בין הפערים בין תפיסת הילדים לבין ההורים.
בוריס חנוכייב: כשאנחנו מדברים על הקהילה, אנחנו מציינים את מה שציין יוסף שגל שהיא קהילה מאוחדת.
בוריס חנוכייב: אבל המציאות הישראלית הביאה ליצירת הנתק בתא המשפחתי בין הדור הצעיר להורים, ובהחלט בתוך הפרויקט שנמצא כאן אנחנו נשים לב לבעיה הזו.
בוריס חנוכייב: אני רוצה לומר, לטובת משרד הקליטה שהיו מיועדים כספים מיוחדים להשמה בתוך לשכות התעסוקה.
בוריס חנוכייב: שבעה נציגים של העדה בשבע ערים והאנשים האלה שולבו כעובדי מדינה.
בוריס חנוכייב: אנחנו ממשיכים בכיוון הזה, ואת כל מה שנאמר פה אני אעביר גם למנהל הכללי של המשרד, ולשר הקליטה ואנחנו נשקול כיצד נוכל בשיתוף פעולה לקדם את העניין.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לברך שני אורחים מכובדים וחשובים שהגיעו רק עכשיו, שלמיוב שוער מפורסם של הקהילה, וגם את ראש הקהילה, בריס סוגנדייוב.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזו יוזמה מאוד חשובה של חבר הכנסת יוסף שגל ושל יושב ראש הוועדה, חברי מיכאל נודלמן לקיים את הדיון המשותף בנושא של הקהילה הקווקזית.
מרינה סולודקין: אני מאוד שמחה לראות את האורחים המכובדים שלנו מחוץ לארץ, ואני רוצה לומר שאני שמחה לראות גם את שמחה יוסיפוב, וגם את יונתן מישייב, מצליח עמנואל ואת חנוכייב בוריס.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שההישגים של הקהילה הקווקזית זה מפעל משותף של יהדות רוסיה, ברית המועצות ויהדות קווקז.
מרינה סולודקין: אני לא סתם שאלתי את השאלה מי היה השר שעשה את התכניות של הסטודנטים, את "פלא" וגם את התכניות המשותפות של משרד הקליטה והג'ונייט.
מרינה סולודקין: זה לא נולד באופן מקרי ואני כשהייתי פעמים הסגנית של שרת הקליטה והעלייה, הייתי צריכה להלחם, רצו לסגור את המחלקה של איש מכובד שיושב כאן, וגם אמרו שעשר שנים זה מספיק.
מרינה סולודקין: אין מימון לסטודנטים ואני רוצה לומר שמאוד רצו שיהיה כמו בארץ, שבין יהודים קווקזים, בוכרים ובין יהודים אחרים אשכנזים של ברית המועצות יהיה קרע כמו שיש קרע בין ישראלים אשכנזים ומזרחים.
מרינה סולודקין: היו ישיבות מדעיות, שבהן אני שמעתי מחקרים שבמציאות לא היה דבר משותף למחקרים האלה, ורצו לומר שיהודי קווקז הם אנשים פטריארכיים, ושכמעט אין הישגים צוויזלציונים וזו רק דוגמה אחת.
מרינה סולודקין: שאלתי מהו האחוז של האנשים עם השכלה של יותר מחמש עשרה שנים שהגיעו מקווקז למדינת ישראל.
מרינה סולודקין: הנתונים יותר אוביקטייבים ליהודים אשכנזים מקומיים, ובגלל זה נוצר ההישג המשותף שלנו שלא נתנו להבדיל בין לבין ולומר שכל הכוח זה שיש ליותר ממיליון איש גם בשירות יהודי קווקז וגם ליהודי בוכרה.
מרינה סולודקין: אנחנו נמשיך בדרך זו ולא ניתן לאף אחד, וגם נלמד אחרים שכוח ישראל הוא בעלייה, ולא חשוב מאיזו קהילה הגיעו.
מרינה סולודקין: ראיתי בשנים האחרונות כמה דברים לא טובים, וזה היחס לנשים.
מרינה סולודקין: בתכנית וויסקונסין היחס לנשים קווקזיות שונה.
מרינה סולודקין: חנוכה יושב ואנחנו קיימנו את הישיבה בחדרה, וראינו את הייאוש והתסכול בקרב האנשים ולחמנו יחד נגד התכנית הזאת.
מרינה סולודקין: אני רואה את הבעיה האחרת שדיברו כאן ביחס לאישה, ואני אגיד לכם שבשנים האחרונות ראיתי את נתוני הגירושין בתוך הקהילה הקווקזית ואת האחוז של אמהות חד הוריות.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לנתח את התופעה יחד, ולהלחם למען הנשים האלה.
מרינה סולודקין: יש את הארגון הראשון של נשים חד הוריות, ויש בארגון הזה של זאב בורנטשיין נשים גם מקווקז וגם מבוכרה.
מרינה סולודקין: קודם כל הבעיות הם מאוד גדולות בנושא הבוכרים, ויש לפנות לקונגרס הבוכרי שהם עוזרים ותומכים.
מרינה סולודקין: אני מציעה לבנות, גם במשרד הקליטה גם בממשלה וגם במשרד הרווחה.
מרינה סולודקין: חייבים לעזור בדרכים המקובלות, ובנוסף לזה אני מקווה שאת כל הנושא של אמהות חד הוריות קווקזיות תקחו אותו כתכנית משימה.
רוברט אברמוב: אני יושב כאן כסגן יושב ראש העיר, ובעיקר כיושב ראש התאחדות יוצאי קווקז.
רוברט אברמוב: כפי שאמר יוסיפוב שמחה, ההתאחדות היא גוף שהוקם לפני כעשרים שנה.
רוברט אברמוב: במשך הרבה מאוד שנים הוא יזם הרבה מאוד פעולות.
רוברט אברמוב: אך לצערנו עם הזמן הפעילות דעכה, נוצר ואקום של כמה שנים.
רוברט אברמוב: חבריי ואני הבנו את הצורך שעדיין קיים, ושאין הנהגה ברמה הארצית.
רוברט אברמוב: החלטנו לקחת יוזמה והקמנו את ההתאחדות החדשה לפני כשלוש שנים, המטרות ששמנו בפנינו חלקן הושגו וחלקן יושגו בהמשך.
רוברט אברמוב: השותפות שחברת הכנסת מרינה סולודקין דיברה עליה היא שותפות חשובה, יש בה מספר צלעות ואין ספק שאחד הקודקודים זה הנהגת המדינה, שהם חברי כנסת.
רוברט אברמוב: הקודקוד האחר הם אנשי המקצוע היושבים במשרדי ממשלה ובגופים וולונטריים.
רוברט אברמוב: קודקוד נוסף והוא החשוב ביותר הוא הקהילה.
רוברט אברמוב: הקהילה בקודקוד הזה היא גם בנוגע לסיוע של היוזמות.
רוברט אברמוב: אנחנו יושבים באולם ומאות חיילים וקצינים משרתים היום בצבא, אלפי בוגרי אוניברסיטאות ישראליות עובדים ולא עובדים במקצוע שלהם.
רוברט אברמוב: בודדים במשרדי ממשלה או בגופים ממשלתיים, יש בהם מנהיגות רחבה, כמו שחבר הכנסת יוסף שגל הזכיר, מאוד רחבה, מאוד מאוחדת, מאוד מלוכדת, לכן אני יכול לומר בגאוה שההתאחדות יחד עם האנשים שהזכרתי יכולה וצריכה לפתח פרויקטים שיהיו המשך של פרויקטים מהעבר, ופרויקטים חדשים שעונים על הצרכים.
רוברט אברמוב: אנחנו נהיה שותפים לכל יוזמה ולכל עשיה.
מיכאל נודלמן: אתה ציינת את הנוכחות של עולי קווקז במשרדים ממשלתיים.
מיכאל נודלמן: אתם צריכים לדעת שזה לא יותר מ- 2%.
מיכאל נודלמן: אין נציגים מהעליה האחרונה, הם הגיעו יחד, אנחנו נלחמים מול זה.
מיכאל נודלמן: אנחנו ביקרנו באשדוד במקום שפתחו סניף של הביטוח הלאומי.
מיכאל נודלמן: אתם יודעים מה גודלה של אשדוד ומה אחוז העולים באשדוד, וכמה עובדים שהם יכולים לשרת את העליה החדשה?
מיכאל נודלמן: אני שאלתי ברוסית פקידה, ולאחר מכן שאלתי את המנהל הכללי כמה דוברי רוסית עובדים פה.
מיכאל נודלמן: חמישים עובדים זהו דבר שהוא בלתי אפשרי, כשאנחנו הגענו לא ידענו את השפה, לא ידענו את המסורת של הפקידים.
מיכאל נודלמן: אז יכלו לומר אתם לא יודעים, אבל כעת הילדים שלנו שסיימו לימודים באוניברסיטאות, מדברים עברית מושלמת, ושולטים בכל כמו וותיקים.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לפעול.
מיכאל נודלמן: היה רעיון לבטל משרד אחד שהוא נותן משרות.
מיכאל נודלמן: נציבות שירות המדינה צריכים לבדוק, היו פה כמה ישיבות והיה פה גם יושב ראש הארגון.
מיכאל נודלמן: אבל מדיניות כוח האדם היא לא מדיניות ידידותית.
מיכאל נודלמן: אני מסכים שיש בעיות בהשכלה גבוהה ויש בעיות בחינוך, זו לא רק הבעיה של הקהילה הקווקזית, זו בעיה של כל ישראל.
מיכאל נודלמן: אתם יודעים שבכל התחרויות ואולימפיאדות בינלאומיות הילדים שלנו היו ראשונים?
אלי זרחין: לפני כחודשיים שמענו בחדר הזה דיווח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אלי זרחין: הלשכה דיווחה לנו שההישגים הלימודיים של ילדים של יוצאי ברית המועצות לשעבר, הם פחות מחצי מההישגים של ילדים ישראלים, וההישגים של יוצאי קווקז הם כ- 15% מכלל התלמידים.
אלי זרחין: נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אמרו במפורש שיש אור אדום, אם יש אור אדום זה זה, לא יכול להיות שקבוצה כל כך גדולה של ילדים, ילדים טובים שהם ערך עליון, רק 15% מהם מגיעים להישגים.
אלי זרחין: למה רק יוצאי קווקז?
אלי זרחין: קהילת יוצאי קווקז?
אלי זרחין: צריכים לעזור להם, הילדים האלה אינם אזרחי המדינה?
אלי זרחין: יהודי מוסקוובה או יהודי ניו יורק צריכים להביא לכאן כסף?
אלי זרחין: אני רוצה לפנות כנסת, חברי כנסת נכבדים שרת החינוך, האמירה שלי היא שהאחריות היא של המדינה.
אלי זרחין: הציפיה היא שביום זה, היום הזה בכנסת, שיהיה לכל החברה הישראלית הבנה שיש אחריות של כל המדינה לשים משאבים לכל הדברים שקהילת יוצאי קווקז צריכה.
עדה ספננוב: אני מנהלת עמותת קליטת עולים מקווקז.
עדה ספננוב: מטרתה ויעדה של העמותה היא- שילוב ילדים ובני נוער במערכת הציבורית, אינטגרציה ושילוב בחברה.
עדה ספננוב: אני רוצה להוסיף שאסור לדחות את בעיית החינוך של העולים ובני העולים יוצאי קווקז.
עדה ספננוב: עד היום אנחנו רואים שהנתונים הם מאוד קשים.
עדה ספננוב: מכון ברוקדייל משנה לשנה מצביע על אותם קשיים, בקריאה, בהבנת הנקרא, במבחנים בבתי הספר, כל מה שקשור לתחום השפה הילדים עדיין מתקשים.
עדה ספננוב: אחוז הנשירה הוא עדיין גבוה יותר מכל הקהילות היהודיות של ברית המועצות לשעבר, ועדיין אני יכולה להגיד, שצריך לראות ולשמוע, לראיין את הילדים שעדיין נמצאים במסגרות כמו "מפתן" בסדנאות, ובבתי ספר נעמ"ת.
עדה ספננוב: המשמעות של בתי הספר האלה היא, שהילדים מגיעים במבחנים למקומות האלה, פשוט אסור לנו לעשות כך בתור אנשים מבוגרים שיודעים מהי הצלחה.
עדה ספננוב: בעצם מי שיושב פה סביב השולחן הם הצליחו בגדול במדינת ישראל.
עדה ספננוב: אני רוצה להביא דוגמה אחת, אנחנו כעמותה מפתחים חומרי לימוד לבני נוער לקריאה והבנת הנקרא ולהישגים בבגרויות.
עדה ספננוב: התפיסה של הארגון שלנו זאת גישה רב תרבותית, מלמדים גאוגרפיה, לקחנו את הטקסטים הגאורפיים ולקחנו טקסטים על הרי קווקז, אחת השאלות ששאלנו את הילדים היא מה המשמעות של המונח יהודים הרריים, ונתנו להם את האופציות, אולי הם גבוהים כמו הרים, אולי הם עלו מארץ עם הרבה הרים, אולי הם באו מארץ מהרים גבוהים, אולי חזקים כמו הרים.
עדה ספננוב: הם היו מוכנים להגיד שהם לא שייכים לקווקז, מה שכן, הם רגילים לקבל את הדמות כדמות השוליים של החברה, ולקבל את עצמם כגאים מהמקום שהם הגיעו.
עדה ספננוב: זהו הסימן שהנציגים של משרד החינוך, באיזו שהיא צורה נמצאים פה, וזה מסביר את המדיניות של מערכת החינוך כלפי התלמידים.
עדה ספננוב: זו השאלה המאוד נכונה ואולי כדאי לחשוב לעומק ולקדם אותה.
אדם אמילוב: עבורו כבר שנים עשר שנים מאז שישבנו פה בפעם האחרונה על הבעיות.
אדם אמילוב: ישבתי ליד חברת הכנסת מרינה סולודקין וההצעות שהיא הציעה היו, בנוגע לסיוע לסטודנטים.
אדם אמילוב: מאז עברו הרבה תכניות והקמנו גם בהתאחדות וגם דרך הממשלה ודרך הגו'יינט.
אדם אמילוב: אני רוצה לציין שתי תקופות שהיו לגבי יהודי קווקז.
אדם אמילוב: התקופה של עדה פושקין וחן ברנד, והתקופה השניה היא של זהבה שמעון.
אדם אמילוב: שתי התקופות האלה עברו, הקבוצות שלקחו על עצמן להוביל את העדה הקווקזית, בסיום הפרויקט לא הביאו שום החלטות ולא יצא שום מסמך ולא הגדירו את הפרויקטים שלהם.
אדם אמילוב: אנחנו לא ראינו שום תוצאות למה זה הוביל אותנו ומהם התוצאות של מיליוני שקלים.
אדם אמילוב: אלי זרחין ציין שהממשלה לא לוקחת על עצמה, הממשלה צריכה לתת ולא רק ארצות הברית ורוסיה.
אדם אמילוב: הממשלה כל שנתיים נופלת, ושר הקליטה כל שנה מתחלף אז אי אפשר לבנות שום פרויקט רב שנתי, למה אני אומר את זה?
אדם אמילוב: כי אנחנו באמת זקוקים לפרויקטים לטובת העדה הקווקזית וזה צריך להיות לאישור של חמש שנים מינימום, בטח לא רק הפרויקט צריך לתרום גם הממשלה צריכה לתרום.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לברך את חבר הכנסת יוסף שגל על היוזמה המבורכת שהוא מקיים פה.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לומר לכם בתור אחד שגם הגיע מקווקז, שזו עדה שיכולה להתגאות במורשת שלה במשך מאות שנים.
אברהם מיכאלי: יהודי קווקז הם לא יהודים שרק עלו לארץ, הם במשך עשרות שנה תרמו למדינת ישראל, הם הביאו מורשת יפה, הם שימרו את היהדות בקווקז, את זה צריך לציין במדינת ישראל, היהודים האלה שמרו על היהדות בתנאים מאוד קשים, מהקומוניסטים, רדיפה, וכל הזמן סיכנו את עצמם, שלחו אותם מקווקז לסביר כדי לשמור על היהדות.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לברך אתכם ואני רוצה לומר לכם דבר אחד, בזה שמקיימים כאן דיון מיוחד, אל תצפו שאנחנו פותרים את כל הבעיות החשובות.
אברהם מיכאלי: אני רוצה לומר לכם שבועדת עלייה בתקופות שונות, ובקדנציה הזאת אנחנו מתייחסים לאוכלוסיות באופן מיוחד.
אברהם מיכאלי: יש לנו גם נציגים מברית המועצות לשעבר, וחברי יוסף שגל הוא גם אחד מהקבוצה הנאמנה הזאת.
אברהם מיכאלי: אבל כשאנחנו דנים בבעיות נוער בועדות משנה מתייחסים באופן יחודי.
אברהם מיכאלי: אלי זרחין הזכיר כל מיני סטטיסטיקות שמתייחסות לבעיות קליטה, לכן אם אנחנו פותרים את הדברים האלה, זה הרווח של העדה, אני מאחל לכם עוד תקופה של שישים שנה במדינת ישראל בהצלחה.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לסיים את הישיבה, אני שוב מברך את כולם שהגעתם לאירוע זה, זה לא כל יום ולא בכל שנה.
מיכאל נודלמן: ועדה זה לא גוף שצריך רק לברך, הוועדה צריכה לקבל החלטה.
מיכאל נודלמן: אני מציע לחברי הכנסת שאנחנו נסמיך את משרד הקליטה להכין תכנית חומש לקידום הקהילה הקווקזית במדינת ישראל.
מיכאל נודלמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הוועדה.
מיכאל נודלמן: אחרי הסערה שהייתה בישיבה הקודמת אנחנו עוברים לנושא הבא, מדיניות אכלוס עולים חדשים בישראל, זוהי ישיבה לציון שישים שנה למדינה ושבעים שנה למרכז השלטון המקומי.
מיכאל נודלמן: אני חושב שיש הרבה בעיות, ואנחנו כל הזמן דנים בבעיות הדיור.
מיכאל נודלמן: דיור זה נושא אקוטי ואני צריך להגיד שקיבלתי מכתב משר האוצר ומשר השיכון על תכנית ישנה.
מיכאל נודלמן: נראה בתכנית שיתחילו לבנות בשנת 2010, או שיבנו דיור באותו זמן על ידי יזמים.
מיכאל נודלמן: יש תוספת לשכר דירה לטווח ארוך, וגם ארבעת אלפים חדרים במקבצי דיור.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזו התקדמות אבל אני עדיין לא ראיתי את זה בתקציב, כשיש תקציב אפשר לראות את זה.
מרק בסין: אנחנו מדברים באותה שפה ואנחנו מבינים את הבעייתיות של הנושא הזה.
מרק בסין: אני אתחיל במשהו שאינו קשור כל כך לנושא הזה אבל אני אנצל את זה, זהו יום שלטון מקומי בכנסת, ובשנה שעברה היתה הפעם הראשונה שהכנסת החלה את המסורת לציין את השלטון המקומי בכנסת.
מרק בסין: הדיון בועדת הקליטה היה בנושא ההסדרה של מעמדם של רכזי, מנהלי וראשי המחלקות ברשויות הקליטה ברשויות המקומיות.
מרק בסין: זהו נושא שאינו מוסדר, כלומר הקמת מחלקת קליטה ברשויות מקומיות זוהי החלטה של הרשות.
מרק בסין: אם היא רוצה היא מקימה, אם היא לא רוצה היא לא מקימה.
מרק בסין: ברשויות שיש בהם הרבה עולים חדשים, בגלל הבעיות התקציביות של הרשות ומכיוון שאין חובה חוקתית חלק מהרשויות לא מקימות את מחלקת הקליטה.
מרק בסין: היתה גם החלטה להמליץ לממשלה לחוקק, כמו חינוך ורווחה.
מרק בסין: אין היום רשות מקומית שאין בה מחלקת חינוך או רווחה, כמובן שהמדינה היא גם אחריות ממלכתית, היא מתקצבת את הנושא הזה ולצערי אדוני היושב ראש הנושא לא כל כך התקדם.
מרק בסין: במהלך השנה, היו כמה הצעות פרטיות של חברי כנסת אבל הממשלה לא נתנה אור ירוק לצאת.
מיכאל נודלמן: יש עורך דין שיכול להכין לנו טיוטא להצעת חוק?
מיכאל נודלמן: מפני שיש כל כך הרבה חוקים שעדיין לא נוגעים לנושא הזה.
מיכאל נודלמן: היתה עמותה שמטפלת בילדים, היא כן מסרה לנו טיוטה, ולאחר מכן החוק עבר בקריאה ראשונה.
מרק בסין: אנחנו נחדש את הצעת החוק.
מרק בסין: הבעיה כפי שאני מבין היא שהעלות היא בסביבות של שלושים מיליון שקלים בשנה, לכן הצעות חוק פרטיות לא עוברות.
מיכאל נודלמן: בכנסת זה חוק תקציבי.
מרק בסין: לגביי הנושא של מדיניות האיכלוס.
מרק בסין: מדינת ישראל מציינת שישים שנה לעצמאות שלה, ובמשך אותן שישים שנה וגם לפני הכרזת העצמאות המדינה קלטה עולים חדשים, והקליטה היתה בשיטות שונות.
מרק בסין: בשיטה מכוונת, בשיטה ישירה ושיטה קהילתית.
מרק בסין: היה ניסיון אדיר שהצטבר במדינת ישראל בנושא קליטת עליה, אם לחיוב ואם לשלילה.
מרק בסין: הרבה מדינות אחרות שמתמודדות עם מהגרים מגיעות לכאן כדי ללמוד את הנושא של קליטת העליה.
מרק בסין: השאלה היא, וזה לא רק לגביי הנושא של הדיור, הדיור חשוב מאוד ואני אגע בו, השאלה היא האם הופקו לקחים בשאלה איך לקלוט עולים?
מרק בסין: נאמר כאן בדיון הקודם, שמדינת ישראל לצערנו לא נמצאת בגלי עליה גדולים אבל היא צפויה לקלוט, איך נקלוט אותם?
מרק בסין: האם שוב זה יהיה בשיטת כיבוי שריפות כפי שהיה בשנות התשעים?
מרק בסין: לדעתי האישית ולדעת השלטון המקומי, המדינה ברחה מהאחריות שלה בנושא קליטת העליה.
מרק בסין: השיטה של קליטה ישירה היא במידה מסוימת לברוח מאחריות.
מרק בסין: הם נתנו סל כספים, סל הטבות כשהגיעו לשדה התעופה בן גוריון ואמרו תסתדרו עכשיו לבד, ואנשים שהיו צריכים להסתדר לבד, הגיעו למקומות שעלות הדירות לא יקרות במיוחד.