GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מוגילבסקי: בבתי כלא כמו כלא איילון עם 250 אסירים עולים, כמובן שיכול לעזור אם יהיו עובדים סוציאליים או עובדי חינוך דוברי רוסית כדי לעזור בתהליך השיקום.
מיכאל נודלמן: את מדברת רק על אסירים רוסים, יש גם אסירים יוצאי אתיופיה שמדברים אמהרית מי עוזר להם?
יוליה מוגילבסקי: אנחנו עמותה שמתעסקים אך ורק בעולים חדשים מחבר העמים זו ההתמחות שלנו הייעוד שלנו.
שרה מרום שלו: מי מטפל בשאר העולים?
יוליה מוגילבסקי: כמה מילים על האולפן.
יוליה מוגילבסקי: כעמותה, הפעילות שלנו זה כדי לתת לאסירים מוטיבציה ללמוד עברית כי אנחנו רואים בשפה לא רק לימוד של המילים אלא גם לימוד התרבות.
יוליה מוגילבסקי: למשל בכלא מעשיהו יש 25 אסירים שרוצים ללמוד עברית ויש שם כיתה אבל תשעה מהם רק עשר שנים בארץ.
יוליה מוגילבסקי: אז יש כיתות אבל מתוך 25 רק תשעה יכולים ולתשעה לא פותחים.
יוליה מוגילבסקי: המהלך השנה אנחנו רואים עד כמה חשוב שתהיה יחידה או תפקיד שירכז את כל הנושאים של העולים ואל שהיום אנחנו מטפלים בחינוך ומחר בתעסוקה.
מיכאל נודלמן: על זה דברנו בישיבה ביולי ואין התקדמות.
אייל גובר: אין התקדמות, ראיתי גם שיש תכתובת ששב"ס הגיבה לבקשה הזו ואמר שהוא לא יכול לממן כזה גוף, שאם רוצים להקים זה צריך להיות מימון חיצוני, שב"ס לא יממן אותו.
אייל גובר: בדומה לגופים אחרים במדינה, שב"ס נמצא במצוקה משמעותית, שב"ס הכפיל גם את כוחו וגודלו יותר מאשר הכפיל את המטלות שלו, צריך להביא בחשבון שאין אין יתירות של כוח אדם בארגון וכל אדם חשוב איפה שהוא נמצא.
אייל גובר: אנחנו כן ערים לעניין ועושים כל מה שניתן לעשות ואני לא בטוח שדווקא גוף מטה ספציפי יכול לעשות את זה יותר טוב.
אייל גובר: יכול להיות שיש שינוי ארגוני בשירות בתי הסוהר שבמסגרתו הוקם אגף אסיר, האגף הזה מחבר היום את הטיפול עם ניהול האסירים, עם מה שמוגדר מחלקת האסיר שהיה קודם לכן בביטחון.
אייל גובר: הצרכים של החינוך ואיפה שהאסיר יהיה נמצאים עכשיו תחת חינוך וטיפול, תחת אותה קורת גג ארגונית.
אייל גובר: יתכן שזה גם משהו שיכול לסייע בהצבתם שלה אסירים במקומות המתאימים להם על פי צריכם מיוחדים.
אייל גובר: יש ערנות לתחום הזה, אין יכולת כיום בסך האילוצים שהארגון נתון בו להקצות גוף מטה נוסף.
דני קסהון: רציתי להתייחס לנושא של העולים מאתיופיה.
דני קסהון: מה קרוה עם העולים יוצאי אתיופיה האם הם מקבלים את כל הטיפול הדרוש, למשל יש עולים למיטב ידיעתי שהמרחק למשפחות רחוק, עולה שנמצא בצפון יכול להיות בכלא בדרום או במרכז, האם יש לזה פתרון.
דני קסהון: השאלה השנייה האם יש לאותו עולה יוצא אתיופיה שמגיע לכלא האם יש שיקום או עזרה מדובר אמהרית.
דני קסהון: עולה שלא יכול להבין את המנטאליות והתרבות, האם זה קיים.
דני קסהון: לאחר שהעולה מסיים את שהותו בכלא האם יש המשכיות שיקום, ליווי או הכנה לעבודה כדי שיהיה אזרח מהשורה, כל הדברים האלה הייתי רוצה לשמוע התייחסות ברשותך.
מיכאל נודלמן: נציג השב"ס דיבר על זה אבל אם אתה לא מתנגד אז תענה לו שוב.
אייל גובר: קודם כל אני רוצה לציין ששב"ס כמדיניות, בין שמדובר בעולים חדשים ובין שמדובר באסירים חדשים, משתדל לקרב את האסירים למקום מגוריהם, זה לא תמיד קורה, זה לא תמיד אפשרי, זה לא מובן מאליו.
אייל גובר: לאסירים יש עולם משלהם שיש בו חשבונות שאנחנו חייבים להביא בחשבון והרבה פעמים כדי לשמור על חייהם ובריאותם הפיזית צריך לנייד אותם גם למקומות רחוקים ממקום מגוריהם כי יש אויב שלו, אסיר אחר שנמצא בכלא בדרום ואי אפשר לשלב אותו באותו בית סוהר.
אייל גובר: כעיקרון משתדלים, גם ביחס לעולים חדשים וגם ביחס לאלה שאינם.
אייל גובר: לגבי דוברי אמהרית, יש בסך הכול 23 עולים חדשים מ- 97 עד היום דוברי אמהרית.
אייל גובר: יש לנו אנשי סגל רבים דוברי אמהרית, בתחום הטיפול יש דוברי אמהרית שאמרתי שהתקדמו לשמחתי לתפקידים בכירים אחרים, אבל עדין הם שם כשצריך אותם .
אייל גובר: מעבר לזה אנחנו מגייסים עוד שתי עובדות סוציאליות דוברות אמהרית, אז גם בהיבט הזה אנחנו מרחיבים את הפתרון שניתן.
אייל גובר: לגבי שיקום כלל האסירים בשירות בתי הסוהר אנחנו מנסים למצות את הפוטנציאל ויוצאים לשיקום, מי שמתאים לזה ועבר מסלול הכנה יוצא לשיקום, נמצא כאן גם מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר שירחיב על התפר שבין שב"ס לבין הקהילה, זה תפר חשוב ביותר.
אייל גובר: עשינו לאחרונה עבודה על רצידיביזם, שזה חזרה למאסר של אסירים ואנחנו רואים שאסירים שמקבלים טיפול, החזרה שלהם יורדת באופן מאד משמעותי, באופן מובהק, גם כשהנתונים מבחינה מחקרית בעייתיים, עדיין אתה יכול לראות אתה מגמה באופן חד משמעי, שמי שקיבל טיפול חזור הרבה פחות, אבל אתה רואה שאם הוא לא נתמך בקהילה, לאורך השנים הוא מחזיק מעמד בחוץ וככל שהשנים חולפות הם חוזרים יותר למאסר.
אייל גובר: כך שהתפר עם הקהילה הוא תפר קריטי.
אייל גובר: כשלא היית ביקשתי סיוע בהכשרה של עולים חדשים לעולם התעסוקה משום שזו הכשרה ייחודית.
אייל גובר: לגבי האתיופים פחות, אבל אנשי יוצאי חבר העמים אמרתי שנמצאים חזק מאד בתעסוקה, חלקם מגיעים עם נורמות עבודה חיוביות ומיישמים אותם גם בכלא.
מיכאל נודלמן: הבנתי שהכנה לעבודה ליוצאי אתיופיה זה עדין בעייתי אצלכם.
אייל גובר: אין בשב"ס הכנה ייחודית לעולים חדשים, אמרתי שצריך לפתח וביקשתי עזרה בפיתוח שלו.
אייל גובר: יש הכנה לתעסוקה לכולם שבתוך המסגרות האלה נכנסים גם עולים חדשים.
מיכאל נודלמן: זו מנטאליות אחרת מדובר בעולים חדשים שלא עבדו וצריכים ללמוד איך למצוא עבודה ואיך להגיע לעבודה, ואולי למצוא תפקיד.
דני קסהון: אני רוצה להוסיף שהשקום הנכון הוא דרך עבודה, אם לא ישקמו את העולה דרך עבודה הוא לא ימצא את עצמו בשורה ראשונה של אזרחי המדינה, צריך לקחת את זה בחשבון כדי שהעולה ישקם את עצמו ויהיה אזרח מן השורה.
דני קסהון: בנוסף, האולפנים יכולים לשפר את העברית שלו וצריך לקחת גם את זה בחשבון.
מיכאל נודלמן: מה לגבי האולפנים לעברית.
מיכאל נודלמן: נשמעה בעיה שלפי התקן שלהם זה צריך להיות 15 בכיתה.
ורה אופיר: שמי ורה אופיר ממשרד הקליטה אגף תעסוקה.
ורה אופיר: רציתי להתייחס למה שהיה בעבר ולבעיות שיש לנו היום.
ורה אופיר: יש לנו קשר עם שירות בתי הסוהר משנת 2003, 2004.
מיכאל נודלמן: יש לי את המכתב משר הקליטה שכתוב בו שהכול בסדר.
ורה אופיר: חשוב לי לציין שתקציב העברית בבתי הסוהר זה תקציב של שילוב תעסוקתי, כיתות לשילוב תעסוקתי.
ורה אופיר: אין תקציב לבתי סוהר ולדוברי רוסית, התקציב שלנו הוא התקציב של שילוב תעסוקתי, הכנה לתעסוקה לכלל העולים.
ורה אופיר: במסגרת התקציב הזה אנחנו נותנים כיתות עברית למובטלים, לחד הוריות, לעולים מאתיופיה, עולים מקווקז וגם לשב"ס.
אייל גובר: את אומרת שהמשרד מעביר תקציב לשב"ס?
ורה אופיר: לא לשב"ס, חשוב לציין את זה, אנחנו עובדים יחד עם משרד החינוך, אנחנו מעבירים תקציב למשרד החינוך והקשר שלנו הוא קשר בין שירות בתי הסוהר משרד החינוך ומשרד הקליטה.
ורה אופיר: במשרד החינוך יש מערך של מורים ואנחנו מבקשים במסגרת התקציב שלנו לקיים כיתות בבתי כלא שיש דרישה מבית הכלא עצמו לזה.
ורה אופיר: לכן הרבה בעיות התעוררו עכשיו בגלל סגירת אגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך.
ורה אופיר: הם רצו לסגור ואנחנו אמרנו שמעבר לאולפנים הרגילים אנחנו מקיימים במסגרת התקציב של שילוב תעסוקתי, גם מרכזי הכוונה וכיתות והרבה שעות שאנחנו מפעילים בעזרת משרד החינוך לכן ביקשנו לא להפסיק את הפעילות אלא להמשיך.
אייל גובר: בעינינו יש חשיבות מאד גדולה לזה שאגף המבוגרים במשרד החינוך ימשיך לתפקד, זה נראה לנו אגף חשוב ביותר לקהילה בכלל ולקהילה שלנו.
אייל גובר: דבר שני, האם את יודעת איזה נתח מהתקציבים שלכם היה מיועד במקורו לנו, האם יכול להיות מעקב שלנו עלה דבר הזה שנוכל להגיד למשרד החינוך שהם צריכים לתת לנו יותר או להגיד להם תודה רבה אם נתנו יותר.
אייל גובר: אני לא מכיר אצלנו מעקב אחר המסלול של ההקצאות שאת מדברת עליו.
אייל גובר: את אומרת שאתם מקצים למשרד החינוך איקס כסף לטבת אסירים ואני צריך לראות שאני מנצל את האיקס הזה.
ורה אופיר: אנחנו מקצים למשרד החינוך כסף לכל הפרויקט של שילוב תעסוקתי, אחר כך לפי הצורך - -
דני קסהון: השאלה בכמה מדובר?
אייל גובר: האם זה נתח שאני זכאי לקבל אותו?
אייל גובר: האם זהו החלטה של משרד החינוך?
אייל גובר: מי מחליט כאן.
אייל גובר: אם אני יודע שאני זכאי אנחנו נממש כל שקל.
ורה אופיר: התקציב מיועד למשרד החינוך.
מיכאל נודלמן: הם יכולים גם לקצץ את התקציב הזה?
דנה גורדון: האם משרד החינוך יכול להקצות כמה שהוא רוצה מתוך התקציב הזה לאסירים, לשב"ס?
שלמה בקיש: השאלה היא האם חלק צבוע עבור השב"ס?
ורה אופיר: אין.
וורקו מסרט: כדי לחזק את העניין הזה, בתקנה התקציבית הזו המשרד מעביר כ- 15 מיליון ₪ למשרד החינוך.
וורקו מסרט: 10 מיליון מיועדים לאולפני א' ואולפני המשך רגילים, דרי רחוב, פגועי נפש וכן הלאה, וכ- 5 מיליון מיועדים לתעסוקה.
וורקו מסרט: ההצהרה שניסיתי להעביר קודם כאן, הצהרת משרד הקליטה היא שמשרד הקליטה לוקח, לפחות ב- 50% מעלות שכר ההוראה.
וורקו מסרט: אנחנו יודעים שכדי לקיים את האולפנים הרגילים צריך לפחות 60, 70 מיליון ₪.
וורקו מסרט: הסכום שאנחנו מעבירים, גם לאולפן הרגיל לא מגיע למחצית.
וורקו מסרט: כך שאי אפשר לצבוע מהסכום שאנחנו מעבירים ולהגביל אותם שאחוז מהנתח הזה הולך לקבוצה כזו או אחרת.
מיכאל נודלמן: נמצא פה נציג שב"ס שאומר שלא מגיע כסף לאולפנים, מי צריך לפתור את זה?
ורה אופיר: הכסף לא יגיע, הכסף מגיע למשרד החינוך, אם מהשטח, מבתי הסוהר יש פניות, אנחנו בודקים האם הפנייה עומדת בקריטריונים שלנו ושל משרד החינוך, הקריטריון שלנו הוא שיהיו עולים חדשים עד עשר שנים בארץ ועולי אתיופיה 15 שנה, וקריטריון של משרד החינוך הוא 15 בכיתה.
ורה אופיר: פעם התקן היה 25 איש, ביקשנו לאור מצב הקליטה להקטין את זה ל-15.
ורה אופיר: היו מקרים חריגים שפתחנו עם פחות מזה.
ורה אופיר: כשמסרט דיברה על 5 מיליון ₪ בשנה שעברה, זה תקציב שמיועד לשילוב תעסוקתי, השנה התקציב הזה הוא שני מיליון בלבד.
ורה אופיר: זה לכל הפעילות שציינתי, לחד הוריות, מובטלים, מרכזי הכוונה, ולכן ביקשנו להגדיל את התקציב הזה, אנחנו מקווים שנקבל את התקציב.
ורה אופיר: כשהאוצר מקצץ תקציבים, הוא מתייחס לא לעליה שהגיעה לפני 15 שנה, הם אומרים ששנה שעברה הגיעו מספר מסוים של עולים וכך אנחנו מקציבים, זה נכון לא להסתכל על עולים שהגיעו מעל עשר שנים, אבל לצערנו, כל הקיצוץ נובע מכך שכמות העולים שהגיעו בשנים האחרונות נמוכה יותר.
מיכאל נודלמן: אם יש בית כלא ששם רק שמונה צריכים ללמוד עברית?
ורה אופיר: אין תקציב ספציפי שמיועד לבתי סוהר.
ורה אופיר: אנחנו בודקים אם יש צורך.
ורה אופיר: פתחנו כיתות של מרכזי הכוונה שחייבים לפתוח אותם, יש כיתות טרמינולוגיה לקראת הקורס שחייבים לפתוח, יש קבוצות מובטלים שחייבים לפתוח, אם נשאר לנו כסף במסגרת הסעיף הזה אנחנו נשמח לתת.
מיכאל נודלמן: את מדברת על רצידיביסטיים.
מיכאל נודלמן: אם אתם לא נותנים כסף לימודים, איך שהבן אדם נכנס ככה הוא יצא, אז כמובן שהוא ייכנס שוב.
מיכאל נודלמן: זה בגלל שאתם חושבים שזו קבוצה קטנה ואתם לא יכולים לתת לה כסף.
ורה אופיר: קוצצנו יותר מפי שניים.
ורה אופיר: יש לנו רק שני מיליון ₪.
מיכאל נודלמן: צריך להיות סדר עדיפויות
ורה אופיר: יש סדר עדיפות.
ורה אופיר: קודם כל אני שמחה שיש פחות.
מיכאל נודלמן: אבל אתם צריכים לבנות סדר עדיפות.
ורה אופיר: אני לא יכולה לא לתת לחד הוריות על מנת שיצאו לעבודה או לא להוציא מובטלים לשוק העבודה.
ורה אופיר: זו מטרת השילוב התעסוקתי.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדינה.
מיכאל נודלמן: לא יכול להיות שבית הסוהר לא יקבל כסף לאולפנים.
מיכאל נודלמן: אתם הפקידים במדינה ואתם צריכים לדאוג לזה, המטרה שלי היא לדאוג שהם יקבלו את זה.
ורה אופיר: זו גם המטרה שלנו.
מיכאל נודלמן: אבל אתם לא עושים את זה רק מדברים על זה.
דני קסהון: זה תקצוב בעייתי, אם זה תקצוב של משרד החינוך שצריך להחליט כמה לתת לשב"ס, זה תקצוב שאי אפשר לדעת אותו לכן זה תקצוב בעייתי ויכול להיות מצב שהוא גם לא מגיע.
מיכאל נודלמן: להערכתם, כמה אנשים צריכים ללמוד עברית בבתי הכלא בישראל?
מיכאל נודלמן: לא מספר מדויק, הערכה.
אייל גובר: אני מעריך שעד 100 עולים חדשים בשנה.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על מאה אנשים, כמה אולפנים זה?
וורקו מסרט: הם לא במקום אחד, הם מפוזרים.
מיכאל נודלמן: אבל אנחנו לא מדברים על אלפים רק על מאה.
אייל גובר: מהדיון הקודם שהיה עברו 55 איש.
אייל גובר: הם מתחדשים כל הזמן.
אייל גובר: זה סיזיפי, זה אף פעם לא נגמר.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על מספרים קטנים, משהו כמו 60 איש, אם הם לא יקבלו את השפה הם יחזרו לכלא שוב וזה יעלה יותר למדינה.
מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד הקליטה לדבר עם משרד החינוך ולפתור את הבעיה הזו.
מיכאל נודלמן: אני אומר שהבעיה של קיצוץ באולפנים נמאסה עלי, אתמול שלחתי מכתב לראש הממשלה כי הוא יושב ראש ועדת שרים לעליה קליטה ותפוצות ולשרת החינוך, כתבתי שאם אנחנו מקצצים באולפנים אנחנו צריכים להגיד שאנחנו לא רוצים עליה.
מיכאל נודלמן: זו פוליטיקה אנטי עולים, אנטי מדינית.
מיכאל נודלמן: הסוכנות עובדת על זה שיהיו עולים חדשים, עולים חדשים באים ושרת החינוך סוגרת את האולפנים.
מיכאל נודלמן: מה יעשו העולים החדשים?
מיכאל נודלמן: ילכו לכלא?
מיכאל נודלמן: כולנו כאן היינו עולים חדשים, שכחתם איך הגעתם ולא ידעתם את השפה?
מיכאל נודלמן: אם באים אנשים בגיל מעל 30 זה מאד קשה להם.
וורקו מסרט: אתה צודק, כנראה שלא הובנתי כראוי.
מיכאל נודלמן: אני נלחם כל הזמן ואני לא רואה שמשרד הקליטה לוחם את המלחמה הזו.
מיכאל נודלמן: זה משרד מבצע ואתם לא יכולים לבצע את התפקיד שלכם, אתם לא לוחמים.
מיכאל נודלמן: כל יום אני שולח מכתבים ומדבר עם העוזרים של ראש ממשלה.
מיכאל נודלמן: אתם אומרים, אם אין כסף אנחנו לא עובדים, אתם צריכים להילחם עם השר שלכם.
מיכאל נודלמן: אני אדבר גם עם השר שלכם ואגיד לו שאני לא מבין איך זה שסוגרים אולפנים וכולם מתקשרים אלי ואמרים לי את זה.
מיכאל נודלמן: אני מדבר עם מנכ"לית משרד החינוך שאומרת שהיא מתחייבת שעד סוף השנה הם לא יסגרו ואז אני מקבל מכתבים שסגרו אולפנים.
מיכאל נודלמן: אנחנו ילדים?
מיכאל נודלמן: לא מדברים פה על אלפי אנשים, תעזרו להם.
מיכאל נודלמן: השב"ס לא צריך עזרה, מי שיושב בכלא צריך את העזרה.
מיכאל נודלמן: גם את הנושא של דוברי אמהרית צריך לפתור.
ורה אופיר: אני מציעה שאולי מישהו משב"ס ירכז את כל הבקשות שיש בשטח בבתי הכלא, ויעביר את זה.
ורה אופיר: אנחנו עובדים עם כל כלא בנפרד, או להמשיך את זה כמו שזה היה.
אייל גובר: אין לי בעיה לרכז, אם תגידי לי איזה גוף יקבל את הנתונים ואם זה יעזור לו לקבל החלטה שתעזור לנו להפעיל את זה אז נעביר לו, אין בעיה.
ורה אופיר: אנחנו נעביר למנכ"ל שלנו.
אייל גובר: אז להעביר אליך?
ורה אופיר: לקלאודיה כץ שהיא מנהלת אגף תעסוקה והיא הממונה על התקציבים, אני מרכזת הכשרת עולים.
מיכאל נודלמן: ותעבירו גם אלי.
דנה גורדון: אני מבקשת שהעתק יועבר גם לוועדה.
ורה אופיר: תעביר לנו תמונה כללית על בתי הסוהר, כמויות, ותציג את הבעייתיות שאין לכם כיתות של 15 איש נפנה גם למשרד החינוך ולהנהלה אצלנו שתעשה את הבדיקות.
מיכאל נודלמן: לילדים פתרו את הבעיה, ילדים ממבשרת ציון עוברים למודיעין.
מיכאל נודלמן: אבל אי אפשר להעביר אסירים מכלא אחד לשני.
אייל גובר: יש שיקולים נוספים, זה גם לא טוב לעשות מהם קבוצה גדולה מידי, זה נוח יותר מידי ויהיה להם נוח לדבר רק ברוסית, יכולים להיות שיקולים של העולם העברייני, צריך להיזהר מזה.
שלמה בקיש: אני רואה שהדיון מתמקד באסירים שנמצאים בכלא אבל אני חושב שצריך לתת את דעתנו מה קורה לאסיר בצאתו מהכלא, הרצף הטיפולי שהאסיר יקבל בצאתו מהכלא מאד חשוב וזה תפקידה של הרשות לשיקום האסיר.
שלמה בקיש: אני רוצה לומר לזכותם של האסירים מחבר העמים שהם בהחלט צורכים את השירותים שהרשות לשיקום האסיר מגישה לאסיר המשתחרר.
שלמה בקיש: שליש מכלל האסירים שנמצאים היום ברשות לשיקום האסיר הם אסירים מחבר העמים.
שלמה בקיש: לרשות לשיקום האסיר יש במדינת ישראל כשמונה הוסטלים, ששה מתוכם זה למכורים לסמים ואלכוהול.
שלמה בקיש: מי שיבקר בהוסטלים הללו יכול למצוא ששליש מתוכם הם מחבר העמים.
שלמה בקיש: הבעיה של הרשות לשיקום האסיר, בניגוד לשב"ס שזה ארגון גדול שקולט הרבה עובדים מידי שנה ויש תחלופה גדולה של עובדים, הבעיה שאנחנו, ברשות לשיקום האסיר, עקב תקציבנו הדל, לא מצליחים לקלוט עובדים חדשים דוברי רוסית כדי שיוכלו לתקשר עם האוכלוסייה שיש אצלנו.
מיכאל נודלמן: אתם מקבלים תקציבים מהשב"ס או בנפרד?
שלמה בקיש: אנחנו מקבלים ממשרד הרווחה.
שלמה בקיש: פנינו בנושא גם למשרד העלייה והקליטה, יש לנו חבורת שאנחנו מגישים לכל אסיר שעומד להשתחרר, דע את זכויותיך, יש לנו את זה עברית וערבית.
שלמה בקיש: אנחנו מאד היינו מעוניינים לעשות את זה גם ברוסית וגם באמהרית.
שלמה בקיש: פנינו בנושא הזה למשרד הקליטה לקבל תקציב על מנת להוציא חוברת דומה גם לאוכלוסיה הזו ולצערנו טרם נענינו בתשובה חיובית ואני חושב שזה מאד חשוב ואולי מהישיבה הזו נלמד יותר את הקשר בין הרשות לשיקום האסיר לבין משרד הקליטה כדי שנוכל להיעזר במשרד בכל מה שקשור לשיקום האסיר בצאתו מהכלא.
שלמה בקיש: זה דבר מאד משמעותי ואייל אמר נכון שבבדיקה שנעשה, אסיר שמשתחרר ובא לטיפול ברשות לשיקום האסיר, האסיר הזה בדרך כלל, ב- 70% עד 80% מהמקרים אינו חזור חזרה לכלא אם קיבל ת הטפול הייעודי של הרשות לשיקום האסיר.
שלמה בקיש: לכן בנושא הזה צריך לחזק את הרשות לשיקום האסיר מבחינה תקציבית כדי שנוכל לתת מענה לאוכלוסיה הגדלה אצלנו ברשות.
מיכאל נודלמן: יש עכשיו שר חדש שאפשר לדבר אתו, למה הכול על משרד הקליטה, אני כל הזמן פונה למשרד הקליטה אני מבין שהרשות היא תחת משרד הרווחה.
שלמה בקיש: אני אשמח אם יושב ראש הוועדה יפנה לשר הרווחה.
מיכאל נודלמן: אני אפנה אליו בשמחה אבל אני צריך לדעת בקשות יותר קונקרטיות, תכתוב לי כדי שאדע על מה לדבר אתו ואני חושב שנוכל לפתור את הבעיה אתו.
זכריה אביגל: שמי זכריה אביגל ממשרד התמ"ת האגף להכשרה מקצועית, אני ממונה על ההכשרה בתעשייה ואוכלוסיות מיוחדות.
זכריה אביגל: אני קודם כל רוצה להצדיע לשירות בתי הסוהר, יש לנו עבודה משותפת אתם בנושא הכשרה מקצועית, יש בחור שהוא חבר טוב שלי, יוצא צבא, קשי עם הצוות שלו שעושים עבודה נפלאה בנושא של הכשרה מקצועית.
זכריה אביגל: אני מחזק את ידיו של מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר שהנתונים הוצגו בפני המנכ"ל והשר שלי, שכל אסיר שהיה שותף להכשרה מקצועית, בכל מקצוע שהוא בחר בו, כמעט ולא חזר פעם נוספת.
זכריה אביגל: זה הרבה יותר זול למדינה ובטוח שהשרים גם מבינים את זה, גם שר הקליטה וגם שרת החינוך, ככל שתשקיע באסיר בין כתלי הכלא, ששם המסגרת כמעט פרטנית, ולכן הבקשה למשרד הקליטה, יש אפשרות להגמיש את הקריטריונים כי גם אנחנו עושים את זה בהכשרה מקצועית, כשיש קבוצה פחות מ- 18 לפי הדרישה, אנחנו מגימישים את הקריטריונים ונותנים לאותם אנשים ללמוד את המקצוע שהם בחרו בו על מנת שיצאו ויגיעו לרשות כשהם מוכשרים ולא יחזרו הביתה.
זכריה אביגל: מפריע לי שיש עמותת קאשטל לעולי חבר העמים ואין ליוצאי אתיופיה.
זכריה אביגל: אני לא חושב שבשנת 2008 קיים מצב שבו יש עמותה ליוצאי חבר העמים ואין לעולי אתיופיה.
זכריה אביגל: בודאי שאפשר למצוא בין עולי אתיופיה עמותה, אפשר למצוא אותם בהכשרה המקצועית, עמותות שנותנות עבורנו שירות להכשרת העולים מאתיופיה למקצוע, בודאי ימצאו גם עמותות כאלה שיתנו הכשרה בנושא של אולפנים.
זכריה אביגל: לי באופן אישי זה מאד הפריע.
מיכאל נודלמן: 3,000 צעירים סיימו לימודים באוניברסיטאות, אני חושב שבתוכם יש אנשים ובעלי מקצועות.
זכריה אביגל: הם מאד מוכשרים, אני מכיר את האנשים האלה ורואה אותם אצלי במשרד, אנשים מאד חמים, אינטליגנטים וחבל על אותם אסירים שייפלו בין הכיסאות.
מיכאל נודלמן: זו פנייה אליכם.
דני קסהון: אני מנכ"ל נציגות הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה ובתוכנו יש 18 ארגונים שהתאגדו יחד ועובדים בשיתוף פעולה בכל הנושאים של תעסוקה, חינך ורווחה.
דני קסהון: נשמח לעזור, יש ארגונים שמטפלים באופן אישי בעולים שנמצאים בארץ, לא חסרות עמותות שיטפלו בעולים, אנחנו עושים את זה למען החברה ולמען הקהילה, אני אשמח אם תפנו אלי.
זכריה אביגל: שמעתי על העמותה הזו שעושה עבודה נפלאה, יש לכם מודל לחיקוי, אתם יכולים לקחת את הנתונים שלהם ולהשיק אותם לבני העדה האתיופית.
מיכאל נודלמן: אתם יכולים גם לעשות עמותה משותפת כדי להימנע מפורמליזם.
נתן גלמן: מפתיע אותי כל הזמן מחדש גופים שבעיקרון הם גופים נוקשים, כמו צה"ל משטרה ושב"ס מצליחים להיות כל כך יצירתיים דווקא בסוגיות קשות ומורכבות ואני מוריד את הכובע כל פעם מחדש.
נתן גלמן: בשלוש השנים האחרונות אני עובד כאיש מקצוע במסגרת השב"ס ויש שיתוף פעולה ברמות גבוהות מאד בסוגיות מורכבות וזה לא מובן מאליו.
נתן גלמן: יש היענות מדהימה והגופים הרבה יותר פתוחים.
נתן גלמן: עמותה שהצליחה לפתח מודל, והסיבה שעבדנו רק עם עולים מחבר המדינות כי המודל הוא תלוי תרבות.
נתן גלמן: את המודל נשמח למסור ולהעביר כי זה מודל, צריכה להיות התאמה וזה עניין זניח לחלוטין, זה מודל עובד ואנחנו מנסים לעבוד על פוטנציאל אישי של כל האנשים ולדעתי לכולם יש את זה.
נתן גלמן: נכון שבקרב העולים יש קבוצה עבריינית קשה וזו לא אוכלוסיית היעד שלנו.
נתן גלמן: הם ישנם, הם היו קודם וישבו אחר כך וצריך לעבור את זה בשלום.
נתן גלמן: רוב העולים הם אנשים שנכנסו לכלא עקב משבר העלייה כאשר העברית הוא חלק מהם ויש עוד כללי משחק שאנשים לא מכירים.
נתן גלמן: יש פוטנציאל עצום אין סיבה שאנשים לא יעברו תהליך של מיצוי אישי גם דרך השב"ס.
נתן גלמן: המודל קיים, הוא תמיד פתוח, זה פיתוח אישי עם פוטנציאל עצום.
מיכאל נודלמן: בשנה שעברה שמענו על המודל והמליצו לשב"ס לקבל אנשים, אבל שמעתי שהם לא יכולים.
מיכאל נודלמן: יש שיתוף פעולה אני מבין ויש שיתוף פעולה הדוק מיותר משהיה קודם.
יפה וולמן: יחידת הרווחה במשרד לקליטת העלייה מקבלת פניות מבתי סוהר ואנחנו נותנים ייעוץ פרטני והכוונה לגבי הלשכות שלנו.
יפה וולמן: אנחנו מקבלים פניות מאנשי מקצוע כך שאנחנו יכולים לתת את הרשימה של העובדים המחוזיים ואפשר לעשות שיתוף פעולה וייעוץ בכל הנשוא של זכויות העולים.
יוליה מוגילבסקי: כמוש אמר נתן, אנחנו רואים פוטנציאל מאד גבוה לשיקום אצל חלק מהעולים החדשים ואני בטוחה שגם ליוצאי אתיופיה יש פוטנציאל גבוה לשיקום כי רובם נכנסו בגלל המשבר בעליה.
יוליה מוגילבסקי: כמרכזת הפרויקט בשירות בתי הסוהר אני רואה כשאנחנו עובדים במחלקת החינוך, עד כמה שאחר כך זה עובר לעובדים סוציאליים ולתעסוקה ואני חושבת אם הייתה אפשרות, אולי היושב ראש יכול למצוא לזה תקציב, שבאותה מחלקה הקיימת שיש, בן אדם ייקח את התפקיד, מחלקה של עליה והשתלבות.
יוליה מוגילבסקי: כמו שיש בצבא ענף עלייה והשתלבות.
יוליה מוגילבסקי: לנו כגוף חיצוני זה היה מאד יעיל שמישהו אחד ירכז את כל הנושא וידע לחבר את כל החלקים, אולפן חינוך חוגים, הקשר עם הרשות לשיקום האסיר, חלק מהאסירים לא מקבלים עזרה בגלל שהם לא יכולים ללכת לעובדים סוציאליים בגלל השפה ויש אי הבנות ואז אין להם את התכנית לשיקום אחר כך.
יוליה מוגילבסקי: גם ברשות לשיקום האסיר אנחנו יכולים לפתח את הפרויקטים וחוגים נוספים.
יוליה מוגילבסקי: הצוות שעובד שם רואה אנשים שאני ממש לא יודעת איך הם הגיעו לכלא, זו אוכלוסיה שהייתה נורמטיבית ולא ישבו לפני שהגיעו לארץ.
יוליה מוגילבסקי: למשל בכלא אופק, חצי מכלל האסירים עולים חדשים מאתיופיה וחצי עולים חדשים מחבר העמים.
אייל גובר: זה לא מדויק.
מיכאל נודלמן: יש יותר מחבר העמים.
אייל גובר: יש גם בני מיעוטים וישראלים יש את כולם.
יוליה מוגילבסקי: התכוונתי שיש 25 עולים מהם חצי אתיופים וחצי יוצאי חבר העמים, לכן המגמה שהמספר יעלה גם אצל העולים מאתיופיה .
יוליה מוגילבסקי: לכן אני חושבת שאם מישהו ייקח על עצמו את התפקיד הזה זה יכול להיות מאד משמעותי.
יוליה מוגילבסקי: שוב אני מדגישה שלאוכלוסייה הזו יש פוטנציאל מאד גבוה לשיקום.
מיכאל נודלמן: אני לא יוכל לענות, אני יודע שמשרד הקליטה עובד עם עמותות ואתם צריכים לעבוד לפי בקשות שלהם ואם עומדים בקריטריונים בסוף השנה תקבלו את מה שצריך.
מיכאל נודלמן: הם לא פותחים ענפים חדשים, אם יש עמותה הם נותנים תקצוב.
זכריה אביגל: יש מכרז כדי לתת שירות למשרד הקליטה?
וורקו מסרט: יש שני ערוצים כדי לקבל תמיכה לעמותות מהמשרד, ערוץ התמיכות וערוץ העיזבונות, הם לא נותנים שירות, היושב ראש הציע שהם יכולים להיתמך על ידי משרד הקליטה באמצעות תמיכות או עיזבונות.
וורקו מסרט: הם יכולים להגיש את הבקשה.
יוליה מוגילבסקי: אנחנו כן מקבלים את התמיכות מעיזבונות לנושא החוגים, אבל התכוונתי שיהיה אדם מהשב"ס שייקח על עצמו את האחריות לכל הנושא.
אייל גובר: היא רוצה גוף מתאם ואנחנו חושבים שאנחנו מסתדרים טוב בלעדיו, אנחנו לא רואים את זה כמוה.
מיכאל נודלמן: בשנה שעברה דיברתי עם השר לביטחון פנים על הנושאים האלה, יש להם נימוקים למה הם לא רוצים, אני לא כל כך גדול כדי לעשות את השינויים שם.
מיכאל נודלמן: כתבתי מכתב שנפגשתי עם השר לביטחון פנים, יש התקדמות קטנה אבל הם לא רוצים יותר.
אייל גובר: שב"ס לא אמר שהוא לא רוצה, הוא אמר שבאילוצים שקיימים היום הם לא יכול.
אייל גובר: עדין, אם יציגו לנו משהו קונקרטי שלא טופל, אני אבדוק אותו.
אייל גובר: שב"ס עושה מאמץ מאד גדול בתחום הזה ורשמתי כמה דברים שעלו כאן
אייל גובר: שאולי נעשה עוד בדיקה מה אפשר לעשות, שב"ס עושה מאמץ גדול לענות על הבעיה.
אייל גובר: אם מישהו שעובד מולנו יודע על משהו ספציפי כי השב"ס לא תפקד כמו שצריך , שיכתוב לנו ואני מתחייב לבדוק את זה ולטפל בזה.
מיכאל נודלמן: שמענו מה אמרה חברת הכנסת מרינה סולודקין, היא באמת מקבלת הרבה מכתבים וגם אני קיבלתי הרבה מכתבים, עכשיו יש שיפור משמעותי ואנחנו לא מקבלים יותר מכתבים ופניות וזה אומר שהשתפרתם ואתם עובדים כמו שצריך.
מיכאל נודלמן: יש מקרים מסוימים שצריך לעשות יותר וגם העמותה עובדת יפה וזה משמח.
מיכאל נודלמן: יש דברים שקשורים לאולפנים ולשיקום האסיר, אמרתי שאדבר עם שר הרווחה ואשלח לו מכתב, אני חושב שאפשר לפתור אתו את הבעיה הזו.
מיכאל נודלמן: אם לא, אנחנו נצטרך למצוא דרכים אחרות.
מיכאל נודלמן: אני חוזר לאולפנים, מהשב"ס צריך להגיע מכתב עם מספרים מדויקים כמה אתם צריכים ועל כמה אנשים, זה יגיע לוועדה אני כמעט בטוח שאפשר לפתור את הבעיה זה לא המון אנשים מדובר על כמה עשרות אנשים וגם משרד הקליטה וגם השר מבינים את זה.
ורה אופיר: ובאיזה בתי כלא.
אייל גובר: תקבלו פילוח מדויק ומסודר.
מיכאל נודלמן: גם הנציג מהקהילה האתיופית אתם צריכים לזוז קצת ימינה ושמאלה כדי ללמוד מגברת מוגילבסקי איך עובדים.
מיכאל נודלמן: שמעת מנציגי המשרדים שאמרו שהם ישמחו שתעבדו כעמותה והם יעזרו לכם.
דני קסהון: אנחנו נבדוק את כל האפשרויות כדי לעבוד ולעזור.
מיכאל נודלמן: אנחנו חושבים שהעולים החדשים, ולא רק הם אבל זו ועדת העלייה הקליטה והתפוצות, בן אדם שיושב בבית כלא, זה אזרח ישראלי זה בן אדם, נכון שיש אנשים ששום דבר לא יעזור להם אבל האחוז הזה הוא קטן, אחוז האנשים שיכולים עם לימודים, עם הכנה נכונה, יכולים לחזור לחיות כמו כל אזרח ולתת את התועלת למדינת ישראל, הוא יותר גדול.
מיכאל נודלמן: כל אזרח הוא אזרח וכל אסיר הוא גם אזרח ואנחנו צריכים להתייחס אליו כמו כל אזרח ולכן כל חצי שנה אני מקיים ישיבות בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: אני רואה שיש קצת התקדמות שאנחנו קצת עוזרים וזה משמח אותי.
מיכאל נודלמן: אני אסיר תודה לכולם, לשב"ס שיושבים לא רק באופן פורמאלי אלא אתם שומעים ועושים.
מיכאל נודלמן: קודם נתתי דוגמה את הצבא, שם יש אגף לקליטת עולים חדשים בצבא וגם שם יש בעיות אבל הם עובדים על זה.
מיכאל נודלמן: אתמול היה אצלנו סגן אלוף מושיק אביב, הוא אוהב את העבודה שלו והוא אוהב עולים חדשים ושם יש התקדמות גדולה בכל הכיוונים שקשורים לקליטה.
מיכאל נודלמן: העולים החדשים הם חיילים טובים שמתגייסים לצבא כמו שצריך .
מיכאל נודלמן: הייתה כתבה על יוצאי אתיופיה שנמצאים בכלא ואחר כך הייתה אמרו שהם מתגייסים יותר טוב מכולם ומי שיושב בכלא יושב על בעיות כלכליות.
מיכאל נודלמן: אם הילד הולך לצבא הוא רוצה לעזור להורים שלו והם עובדים טוב ולא נותנים לצעירים להתדרדר לתהום.
מיכאל נודלמן: אותו דבר התרשמתי שכך שב"ס עובד ועל זה תודה.
מיכאל נודלמן: תודה לכולם הישיבה נעולה.
מיכאל נודלמן: הנושא היום זה הצעה לסדר היום – פיטורי עובדת ממוצא אתיופי ממשטרת התנועה הארצית.
מיכאל נודלמן: זו הצעה של חבר הכנסת שלמה מולה.
שלמה מולה: בוקר טוב לכולם.
שלמה מולה: אני שמח לראות גם את נציגי המשטרה, ואולי סוף סוף אנחנו נוכל לברר בדיוק את האמת, מה בדיוק קרה שם.
שלמה מולה: באופן אישי אני לא כל כך התרשמתי מתגובת השר והיו תשובות שהוא נתן וזה בכלל לא מן העניין, רק מסביב.