GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני פפרמן: חמש השנים שמתחילים לספור אותן, ואפשר להתווכח מה יינתן בהן, בהחלט לגיטימי להתווכח, ב-2009 זו השנה הראשונה.
בני פפרמן: היום אנחנו נמצאים בשנת מעבר והכנה לקראת 2009 והסכומים שהוקצו ל-2008, לפחות בתחום התעסוקה, סדר גודל של 3 מיליון שקלים, רק לנושא ההכנות.
בני פפרמן: כמי שמופקד על נושא ההכנות, מטעם המשרד, אצלנו, בשיתוף עם משרד הקליטה, אנחנו פועלים בחודשים הבאים כדי שנוכל לעשות את זה ב-2009 עד 2013.
בני פפרמן: סך הכל הסכום שהוקצה, ואני מקווה שהממשלה תעמוד בו, הוא סדר גודל של 60 מיליון שקלים לחמש שנים, כאשר חלקו, 15% מהסכום הזה אמורים להיות מטעם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
בני פפרמן: מדובר פה בכסף תוספתי.
בני פפרמן: כל הסכומים שדיברתי עליהם עכשיו הוא כסף תוספתי, הוא איננו קשור---
אברהם מספין: קיבלתם את ה-3 מיליון?
בני פפרמן: כן, אכן קיבלנו את זה.
בני פפרמן: הוא נמצא במשרד הקליטה ואנחנו יכולים למשוך אותו בכל רגע נתון, אבל אני מסביר, זה בעיקר לנושא של הכנות ואנשים יוצאי אתיופיה שהיו איתנו בוועדה יודעים כמה עבודה יש סביב הנושא הזה ואיך אנחנו פועלים ואני מקווה שאנחנו נעמוד בעצם במבחן שב-2009 זה תחילת המעשה.
מזור בהיינה: אם אפשר הערה קטנה למר בני פפרמן.
מזור בהיינה: אני רואה פה את הטבלה של מעגל המובטלים, באר שבע "מובילה" בעניין הזה.
מזור בהיינה: אני לא יודע אם אתה יודע, בתכנית החומש באר שבע לא נכללת.
בני פפרמן: לא, אני לא רוצה עכשיו לגזול מזמן הוועדה, אבל בעצם תכנית החומש בתחום התעסוקה עובדת בשלושה נדבכים.
בני פפרמן: שתי תכניות שהן תכניות רוחב ואז אין שום בעיה גיאוגרפית ויש תכנית אחת שהיא ממוקדת, קראנו לה רובד הביניים, תכנית ממוקדת ליישובים, שפה באר שבע בשלב זה לא נבחרה ואנחנו מתחילים ביישובים אחרים.
בני פפרמן: אני מניח שנגיע בסופו של דבר גם לבאר שבע.
מזור בהיינה: מה זה בסופו של דבר?
מזור בהיינה: בסוף החומש?
בני פפרמן: לא, לא.
בני פפרמן: מכובדי, אני לא איש ציני.
בני פפרמן: אני חוזר ואומר, נקבע איזה שהוא סדר עדיפויות, יש התייעצויות.
בני פפרמן: עכשיו החלטנו לפתוח את המהלך בשלושה יישובים, ב-2009, אם הכול יהיה כמו שצריך, יתרחבו היישובים לעוד 15 ישובים.
מזור בהיינה: ולא במקום של מובטלים הכי גבוה שיכול להיות?
מזור בהיינה: לא עדיף משם?
]בני פפרמן: לא, זה לא הקריטריון היחיד.
שלמה מולא: במקרה הזה לא משרד התעשייה החליט, זו היתה ועדת הממשלה.
בני פפרמן: מכובדי, כשאתה בא לתכנית בעיר, אתה לא מסתכל רק על נושא התעסוקה, אתה מנסה לסגור על כל הנושאים יחד.
מזור בהיינה: אתה יודע מה?
מזור בהיינה: המכה הכי גדולה במדינה זה רק אבטלה.
מזור בהיינה: כשיש אבטלה, יש עוני, אין בית ספר, אין לימודים, אין אוכל, אין משפחה, יש בלגן, יש מריבות, יש הכל, אז איך אפשר לדלג על זה בסדר העדיפות?
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני חושב שמהביקורת שאני פה שומע, וקודם כל עצם הדיון הזה, שאנשים פה יבינו, שהדיון הזה לא מתקיים רק היום, אחרי נובמבר 2006.
אברהם מיכאלי: את הדיונים האלה אנחנו מקיימים בוועדה פה כל הזמן, בנושאים שונים, והבעיה עולה יחד עם כל העולים.
אברהם מיכאלי: חשוב לי להדגיש את זה, כי אני לא רואה את יהודי אתיופיה שונים מהעולים האחרים ומי שפה, מהוותיקים קצת, מהאורחים בוועדה, יש לנו ועדת משנה שאנחנו שם מקדישים ספציפית דיון לתלמידים של נוער עולה וכאלה דברים שהבעיה שם זה לא תעסוקה, אבל הבעיה עולה, ולכן חשוב שאנחנו מדי פעם גם מקיימים בוועדה דיון מעקב.
אברהם מיכאלי: דיון מעקב אי אפשר לקיים בלי נתונים ולכן מפה, ממה שאני שומע לפחות בזמן שאני יושב פה, שהנתונים פה לא ברורים.
אברהם מיכאלי: כל רשות או כל משרד מציג נתונים שהם לא מסונכרנים אחד עם השני וחייבים פה כשאנחנו נקבע את הישיבה הבאה, כמעקב, לשים נתונים מעודכנים ואז להתמודד אולי לפני הדיון באותם נתונים ואז ננתח את הדברים כי אי אפשר שכל משרד יגיד אם זה 15 או 50 או 100 או 200.
אברהם מיכאלי: הבעיה קיימת הרי, אף אחד לא יכול להתעלם מכך שהבעיה קיימת.
אברהם מיכאלי: השאלה היא האם הנתונים שאנחנו נקבל אותם הם נתונים בדוקים, ואני סומך על כל משרד ממשלתי שמעביר את הנתונים הבדוקים, וגם אני מציע שנבוא לא רק עם הבעיה, אלא גם עם הפתרון מאותם משרדים, מה הם מציעים, כי הם אמונים הרי על לפתור את זה.
אברהם מיכאלי: גדי קודם אמר, הוועדה לא פותרת דברים.
אברהם מיכאלי: תפקיד הוועדה לעקוב, הוועדה היא לא משרד ממשלתי שיש לה פה תקציבים.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו לא נעלה את זה בוועדה, אז עם כל הכבוד לכל הארגונים, שידברו הארגונים עד מחר, בסוף... המזל שהנושאים האלה מגיעים לוועדה למעקב.
אברהם מיכאלי: אבל אני כן מצפה שאנחנו נהיה עם תועלת מכל הדיונים האלה, גם לקבל את הנתונים המדויקים נכון לאותו יום שאנחנו מקיימים כאן דיון וגם להציע פתרון מה עושים עם הדברים האלה.
אברהם מיכאלי: אפשר להקים עוד לובי, אפשר להקים עוד שדולה, רבותיי, אני לא ותיק בכנסת, אני רק שנתיים, אבל גם הוותיקים אומרים שכל שדולה, לפעמים, מקיימת את עצמה, בשביל לדבר ולקטר.
אברהם מיכאלי: גם עם כל הכבוד לארגונים, אני כבר אמרתי את זה בביקורת שלא נעים לי לומר אותה, שיש הרבה ארגונים ששמחים לבוא וכל הזמן לקטר ולקטר, בשביל לקיים את עצמם.
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים להתמודד עם עובדות ומעובדות לא נוכל לברוח, אבל צריך גם לבוא עם פתרונות.
שלמה מולא: אני רוצה שנגיע לחלק של הסיכום.
שלמה מולא: אני מבקש מנציבות שירות המדינה, שאתם תעבירו התייחסות לגבי ה-15 משרות.
הניה מרקוביץ: בשבוע הבא, אדוני.
שלמה מולא: אני אגיד מה אנחנו היינו רוצים שיהיה לנו בנתונים.
שלמה מולא: מי המשרדים, דרגות המשרות שאתם מציעים, דרגות בכירות, לא בכירות, פחות או יותר.
שלמה מולא: אנחנו היינו רוצים לקבל גם לנו וגם לאגודה הישראלית, שאתם עובדים איתה בשיתוף פעולה.
שלמה מולא: גם דרכים להתמודדות עם הקשיים שעלו, איך אתם---
הניה מרקוביץ: אני אציע לך מה.
הניה מרקוביץ: אנחנו נציע נתונים, המשרות האלה כבר יצאו למכרזים פומביים, זה לא משרות שלא יצאו.
הניה מרקוביץ: אנחנו נדווח פה לוועדה על כל משרה שפרסמנו, כמה מועמדים היו, תוך ציון ההשכלה שנדרשה למכרז.
הניה מרקוביץ: כמובן שאם זו משרה של עורכי דין, אז ההשכלה היא משפטנים, אבל יש לנו משרות במדעי החברה.
שלמה מולא: אנחנו היינו רוצים לדעת כמה ניגשו בכלל, באיזה תאריכים היו, מתי פרסמתם אותם.
שלמה מולא: אם אנחנו מדברים על 2007, אנחנו במחצית 2008.
שלמה מולא: והתייחסות לגבי עוד 15 משרות נוספות ב-2008.
הניה מרקוביץ: לא, לא קיבלנו.
שלמה מולא: זה דורש החלטת ממשלה?
שלמה מולא: מאה אחוז.
שלמה מולא: זה דבר אחד.
שלמה מולא: דבר שני, לגבי הנושא של ה-1,000 משרות של התעשיינים.
הניה מרקוביץ: אני רוצה רק להוסיף שגם בשבוע הבא יוצג דוח כללי של פילוח כל העובדים יוצאי אתיופיה בשירות המדינה, הדרגות שלהם, המשרדים, הדירוגים וכל הדברים האלה, לכן אני פונה כאן, אם מישהו רוצה לקבל בפילוח הזה איזה שהוא נתון מיוחד, שיפנה אלינו.
הניה מרקוביץ: אני רוצה רק לציין דבר אחד שהלך כאן לאיבוד בנתונים.
הניה מרקוביץ: בוא נשים את ה-15 משרות האלה רגע בצד, אנחנו בשנה האחרונה קלטנו 40 אקדמאים אתיופים בלי 15 המשרות.
הניה מרקוביץ: לא מגיעה לנו תעודת הערכה, אבל זה המצב בפועל.
הניה מרקוביץ: זה בדרך הרגילה.
שלמה מולא: תבורכו.
שלמה מולא: אני מבקש, לגבי החלק של התעשייה וה-1,000, אני מבקש שתייצרו מנגנון הרבה יותר פשוט, הרבה יותר קל, שתשתפו את ארגוני העולים בכל מיני מקומות.
שלמה מולא: אני מציע, גם אתם, שתוך חודש ימים תדווחו לנו כמה קבוצות אתם מייצרים, באיזה מקומות, איך אתם משתפים פעולה, כי אנחנו רוצים לעשות מעקב.
שלמה מולא: לגבי תכנית החומש – אנחנו קיימנו פה דיון בוועדה, נדמה לי שלפני כחודשיים, ועל פי ההחלטה באותה ישיבה אנחנו אמורים לקיים דיון נוסף במהלך חודש יוני, אם אני לא טועה.
שלמה מולא: יחד עם המנהל הכללי צריך לקיים עוד דיון נוסף, כי הוא צריך לבוא ולדווח לנו.
שלמה מולא: אנחנו נבקש לקבוע כבר תאריך דיון על תכנית החומש, כולל כל המשרדים הרלוונטיים, גם תקציבית, גם מימוש התכניות שהם אחראים עליהם ואנחנו נקיים דיון.
שלמה מולא: יכול להיות שבוועדת המשנה, חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו נקיים דיון מקדים לקראת הישיבה עם המנהל הכללי של משרד הקליטה.
אברהם מיכאלי: אגב, אתמול היה דיון.
אברהם מיכאלי: כל כך הרבה ישיבות יש בשבועיים הקרובים, כל פעם זה עולה, כל פעם דנים בזה באופן חלקי.
מזור בהיינה: אדוני היושב ראש, אם אפשר להזכיר רק שהתכנית של 2008 עומדת להסתיים, כי שנת העבודה של התקציב עומדת להסתיים.
מזור בהיינה: בתקציב 2008, 6% מכלל התקציב שאמור ללכת, אם לא, לעגן את זה שהתקציב הזה לא---
שלמה מולא: שוב, אנחנו נקיים דיון.
שלמה מולא: גם השאלה בעניין התקציבי ידועה לנו ואנחנו יודעים אותה, אנחנו נקיים דיון ואם לפני הדיון נצטרך לקיים דיונים עם הפורומים שלכם, אנחנו נקיים לראות בדיוק איפה אנחנו עומדים.
שלמה מולא: לעניות דעתי, מה שאמרו לנו בנושא של המשכנתאות, למשל, אמרו שזה יתחיל ב-1 ביוני 2008, האם זה מתקיים, לא מתקיים?
שלמה מולא: אנחנו נעשה את העבודה.
שלמה מולא: לגבי החלטות הממשלה, אני חושב שאנחנו נחפש דרך איך לבדוק למה ממשלות ישראל לא מקיימות את החלטות הממשלה ואני חושב שאנחנו לא יכולים לעבור על זה בהינף יד ונחפש פתרון או דרך איך אנחנו צריכים לבדוק למה החלטות ממשלה לא התקיימו.
שלמה מולא: דבר אחרון, הנושא של אולפן ומרכזי קליטה, תעסוקה, אם זה נכון או לא נכון.
שלמה מולא: אנחנו נקיים דיון.
שלמה מולא: הישיבה נעולה, תודה רבה לכולם.
מיכאל נודלמן: יש לי הכבוד לפתוח ישיבה משותפת של שתי הוועדות – ועדת החינוך וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – בנושא תנועת "מחניים".
מיכאל נודלמן: זוהי תנועה שמקורה היה ברוסיה.
מיכאל נודלמן: כמה אינטלקטואלים הקימו בשנת 74' את תנועת "מחניים" כדי ללמוד יותר לעומק על האינטלקטואליות של העם היהודי.
מיכאל נודלמן: אתם יודעים שברוסיה אסור היה לעסוק בדת, בהיסטוריה של היהודים, לא היו בתי כנסת- אולי אחד או שניים בכל רוסיה – ואנשים אלה לקחו על עצמם ללמוד וללמד יהודים מה זה יהודי, איזו מסורת יש ליהודים.
מיכאל נודלמן: כמעט כולם היו סירובניקים, וכשהתחילה העלייה הגדולה, הם עלו יחד לארץ ופה הם המשיכו את העבודה שלהם.
מיכאל נודלמן: אתם יכולים לשאול למה פה, כי הגיעו כל כך הרבה יהודים שלא ידעו מה זה יהדות, לא הכירו את המסורת – ומישהו צריך היה לעזור להם לחזור לעם ולמסורת היהודית.
מיכאל נודלמן: לצערי, אין פה כרגע הרבה אנשים מתנועה זאת, אבל אני מברך אותם – השאר צריכים עכשיו להגיע.
מיכאל נודלמן: אני מברך את יושב-ראש ועדת החינוך, שהיה יוזם הישיבה הזאת, ואני מאחל לתנועה עבודה פוריה.
מיכאל נודלמן: יותר יהודים צריכים לחזור ליהדות.
מיכאל נודלמן: אני יודע שהתנועה עובדת על חינוך יהודי וגם על גיור.
מיכאל נודלמן: זוהי תנועה הכי ליברלית מבין התנועות הדתיות.
מיכאל נודלמן: אני מעביר את זכות הדיבור ליושב-ראש ועדת החינוך, הרב מלכיאור, בבקשה.
מיכאל נודלמן: היו"ר מיכאל מלכיאור: תודה רבה.
מיכאל נודלמן: אני מתנצל על העיכובים הטכניים הבוקר בכניסה לכנסת.
מיכאל נודלמן: בכל זאת, הדברים שלנו יונצחו בדברי הימים של כנסת ישראל, ואני חושב שזה מקום ראוי ל"מחניים" להיות בתוך הדברים של כנסת ישראל, עם כל מה שמחובר לכך.
מיכאל נודלמן: הסדר הוא שאחר כך מתקיים באודיטוריום כינוס מאוד גדול שאמור להתחיל תוך זמן יחסית קצר, ולכן אנחנו מקיימים פה ישיבה - לא כמו שבדרך כלל מתקיימות ישיבות, שיש לגביהן עניין ציבורי שצריך לקדם.
מיכאל נודלמן: העניין פה הוא יותר של חגיגיות, אני חושב שזה היה ראוי לשתי הוועדות, ולכן אני שמח מאוד שפרופסור נודלמן נעתר לבקשה שלי לקיים ישיבה של שתי הוועדות – ועדת החינוך וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות – שנוכל ביחד לחגוג 20 שנה ל"מחניים" בישראל, אחרי הרבה שנים של "מחניים" שם.
מיכאל נודלמן: אתמול בערב נפתחו בעיריית ירושלים החגיגות של תנועת "מחניים", שגם מסמלות 20 שנה של קליטה רוחנית בעיר ירושלים, בירתנו הנצחית.
מיכאל נודלמן: האירוע היה מאוד מכובד, יש פה נציגות מכובדת מאוד של העיר – שאנחנו גם נשמע.
מיכאל נודלמן: נאמרו שם כמובן הרבה מאוד דברים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לפתוח בדבר תורה כי בכל זאת מדובר פה על "מחניים".
מיכאל נודלמן: אגב, אנחנו תמיד בוועדת החינוך פותחים את השבוע בדבר תורה.
מיכאל נודלמן: בשעה 09:30 תשמעו את פרשת השבוע - בישיבה הבאה של הוועדה עם השלטון המקומי.
מיכאל נודלמן: באחד מהפסוקים המאוד ידועים כתוב: על חומותייך ירושלים הפקדתי שומרים ביום, בלילה.
מיכאל נודלמן: השאלה הגדולה היא לעתיד לבוא – כשהכול יהיה בטוח פה, הכול יהיה פתוח פה, כולם יכירו במקומו של עם ישראל בעולם ובתוכנית של הקדוש-ברוך-הוא – אז למה צריך להפקיד שומרים על החומות?
מיכאל נודלמן: שיהיו בבית המקדש, יעבדו את הקדוש-ברוך-הוא בבית המקדש.
מיכאל נודלמן: אחד מהמפרשים אומר שהסיבה שצריך שומרים מבחוץ על החומות – על-אף שאין צורך בהגנה – היא כדי לקבל את העולים החדשים, לכן צריך להפקיד שומרים על החומות כי הם אלה שצריכים לקבל את גלי העלייה שיגיעו לירושלים, לתוך גבולנו.
מיכאל נודלמן: ואנחנו זכינו באמת לדבר גדול.
מיכאל נודלמן: דיברתי על כך אתמול – אנחנו זכינו הרבה מעבר למה שהכי אופטימיסטים חשבו – זכינו לגלי עלייה שלא חלמנו עליהם.
מיכאל נודלמן: ואנחנו מכירים את התקופה – על-אף שידידי הטוב, אלי ויזל, מכחיש את זה, הוא כתב את הספר "יהדות הדממה" באמצע שנות ה-60.
מיכאל נודלמן: זאת היתה יהדות דממה.
מיכאל נודלמן: לא ידענו, לא הכרנו - אלה שהיו מחוץ לברית המועצות – שיש עוד יהדות חיה.
מיכאל נודלמן: אחרי שסטלין הצליח לסגור את כל מה שקשור לתרבות יהודית, לעם ישראל, ודאי לכל מוסדות הדת, הישיבות ובתי-הספר, וגם מוסדות התרבות – כבר בתחילת שנות ה-30 – אז גדלו עוד שני דורות בלי העניין הזה, וחשבנו באמת שזוהי יהדות דממה.