GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאודה אבאיי: אני גר משנת 1995 בשכונת קריית משה, וגם שותף למהלכים שנעשים שם.
זאודה אבאיי: יש התקדמות במיוחד בתחום הנוער ויש שיפור.
זאודה אבאיי: אם נשווה בין מה שהיה לפני ארבע שנים ועכשיו, אז יש התקדמות אדירה, על כך אני חושב שאנחנו כעיר וכשכונה התברכנו.
זאודה אבאיי: הבעיה העיקרית היא פיזית, גם אם נשקיע בנושא החברתי זה לא יעזור, גם אם נשקיע מיליונים אבל אם לא נטפל בתחום הפיזי לא יעזור שום דבר.
זאודה אבאיי: ראיתם את הילדים, הם העתיד של המדינה, אם אנחנו לא נטפל בהם היום אז הם יהיו נטל על המדינה.
זאודה אבאיי: לכן רוב הילדים שראינו בחוץ אין להם פינה בבית כמו לשבת לשחק במחשב, או לשבת ולהכין שיעורים, לשבת עם חברים בתוך הבית, כי ראיתם את המצב של הבתים, זאת עובדה.
זאודה אבאיי: גם כאשר הוקמה ועדת מנכ"לים בשכונת קריית משה כל חברי הכנסת שהיו אז באו וסיירו באקראי בבתים שאנשים גרים שם, למשל, בדירה של שניים או שלושה חדרים עם 14 נפשות, אז באמת מה אתה יכול לצפות מאותו ילד ומאותה משפחה.
זאודה אבאיי: יש בעיה רצינית, למרות שהעולים רכשו את הדירות שם, לא ש"עמיגור" או "עמידר" נתנה את הדירות, אלא רכשו אותם.
זאודה אבאיי: אבל עדיין הטעויות האלה עדיין קורות, אני לא יודע משום מה, גם משרד הקליטה וגם משרדי הממשלה עדיין עוצמים את העיניים ולא מעירים.
זאודה אבאיי: למשל, היום העולים החדשים שנמצאים במרכז קליטה איפה רוכשים דירות, ביפו, ברמלה, לוד.
זאודה אבאיי: אנחנו נתקלנו בבעיה שאותם עולים רכשו בשכונות הכי חלשות, לא בגלל שהעולים האתיופים נכנסו לשם והשכונה הפכה להיות חלשה, אלא לא, כמו שחבר הכנסת שלמה אמר, יש בעיה רצינית מהקמתה.
זאודה אבאיי: זאת אומרת, גם היום אותם העולים איפה הם רוכשים, ביפו.
זאודה אבאיי: אני סיירתי ביפו, קשה לבנות ולצאת החוצה, האם אי אפשר לעצור את זה, אז לפחות נתמודד עם הבעיה שישנה.
זאודה אבאיי: אנחנו מכוונים את אותם עולים לקנות באותם שכונות למה הדבר הזה?
זאודה אבאיי: לכן גם עכשיו כאשר העולים החדשים שעולים לארץ ואלה שנמצאים במרכזי קליטה, יש לתת להם את ההזדמנות שיילכו למקום מכובד, גם מקום שיוכלו לגדל את הילדים שלהם.
זאודה אבאיי: כי בעצם העולים החדשים אם ירכשו את הדירות באותן שכונות שאנחנו מתארים אותן כחלשות, המדינה במקום להוציא 50 מליון שקלים בעוד עשר שנים תוציא 100 מליון שקלים, אז למה להגיע למצב כזה.
זאודה אבאיי: מה שאני רוצה לבקש מהוועדה הזאת, קודם כל טיפול ראשון כדי למנוע מאותם העולים החדשים שנמצאים במרכזי קליטה ובקראוונים לרכוש בשכונות שהן גם כך חלשות.
זאודה אבאיי: זאת הבקשה הראשונה שלי, כי אנחנו מתמודדים עם הבעיות.
מיכאל נודלמן: למנוע אי אפשר, מספר פעמים הממשלה דנה בזה ולא הגיע לזה עדיין.
מיכאל נודלמן: אברהם מיכאלי: מצד אחד אפשר להגדיל את הסכום של המשכנתא, נניח שהממשלה מגדילה את הסיוע בסכום יותר סביר, ואז לוקחים 100 אלף דולר והולכים לקנות דירה בשכונה סבירה.
מיכאל נודלמן: לדעתי, פה צריך להחדיר בתוך המשפחות את הידיעה הזאת שלא לסמוך על אותם מתווכחים שמובילים אותם באף.
מיכאל נודלמן: הרי מי עושה את הקנייה בסוף, בינינו אנחנו יודעים.
מיכאל נודלמן: אם למישהו יש משפחה ותיקה ומבינה קצת, אז אולי המשפחה קצת עוזרת.
מיכאל נודלמן: אבל רוב העולים שאני נתקלתי בהם מספרים את זה שמי שקנה את הדירה זה בעצם המתווך.
מיכאל נודלמן: המתווך בא וסוגר, למתווכחים האלה יש אינטרס משלהם להביא אותם לאותן שכונות עם רמה מסוימת.
מיכאל נודלמן: אתה לא יכול לבקש ממישהו מהממשלה שיעשה את זה, המתווכחים האלה שעוזרים כביכול הם מקלקלים, את זה צריך לעצור.
שלמה מולה: דווקא עכשיו בתכנית החדשה חייבים לדרג שכונות.
אריאלה רבדל-נדקוב: עשינו את זה, בתכנית החדשה זה קיים בדיוק.
שלמה מולה: השאלה היא אם המשכנתאות כן התחילו או לא.
אריאלה רבדל-נדקוב: התכנית עוד לא התחילה.
משה באטה: המשכנתאות יצאו ללא שום שינוי בינתיים, חודשיים היתה עתירה.
שלמה מולה: מתי היא יצאה?
משה באטה: לפני שבועיים.
שלמה מולה: לדעתי צריך לדרוש מהם לחזור בהם.
זאודה אבאיי: אתה צודק, הסוכנות היהודית צריכה להיות השחקנית הראשית כדי להכין את העולים לפני שרוכשים דירות.
זאודה אבאיי: להכין אותם לגבי הבעיות ומה מצפה להם אחר כך, ובאמת הם יבינו את זה.
זאודה אבאיי: כל אחד אם יתן יד כמו שצריך לתת אז אני חושב שאפשר.
זאודה אבאיי: בנוסף, ועדת המנכ"לים שהוקמה בשכונת קריית משה היתה ועדה רצינית, היו אנשי מקצוע, אנשי משרדי ממשלה, נפגשנו שמונה מפגשים, היתה המלצה להשקיע גם בתחום הפיזי וגם בתחום החברתי, אבל זה הלך לארכיון של הכנסת, אני לא יודע למה.
זאודה אבאיי: לגבי תכנית החומש החדשה, אני שמעתי ש-82 מליון שקלים לשנה רוצים להשקיע, יש המלצה או החלטה בממשלה, אבל משרד האוצר לא תיקצב אותו.
זאודה אבאיי: אני לא יודע מאיפה להביא את הכסף, להחליט ולעשות זה פשוט מאוד.
זאודה אבאיי: משרד האוצר גם היה סיור בשכונה אצלנו, הוא מתנער מהבעיות, אין לי כסף, אין לי כסף.
זאודה אבאיי: אנחנו בבעיה רצינית, מישהו צריך להגיד לאותם משרדי ממשלה שמשרד האוצר אטום, סליחה על ההתבטאות, ולא רגיש לבעיות של האנשים בשטח לצערי.
זאודה אבאיי: אם התכנית הזאת לא תתוקצב, לא תהיה תכנית.
זאודה אבאיי: דיברנו, יש המלצה, יודעים על הבעיות שלנו, אבל בלי כסף אי אפשר להגיע לפתרון.
מיכאל נודלמן: הממשלה אישרה וצריך להיות כסף.
מיכאל נודלמן: אני מבטיח לכם שהוועדה תיקח עליה את הפיקוח.
מיכאל נודלמן: נמצא חבר הכנסת שלמה מולה ועוד חברים, לא ניתן לקבל החלטות מבלי לבצע אותן, זה התפקיד שלנו.
זאודה אבאיי: ברשות היושב ראש, גם בשכונת מילצ'ן כאשר ישבו שם בני הנוער ודיברו לגבי אותו משת"פ שיושב בתוך השכונה - -
אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לטפל בעניין באופן נקודתי.
זאודה אבאיי: אותם אנשים שהמשטרה צריכה לטפל בהם, איפה היא מביאה אותם, לאותה שכונה כי האנשים לא צועקים, האנשים שקטים ולא מתפרצים.
זאודה אבאיי: אם את אותו משת"פ היו לוקחים לרעננה לא היו מעזים לקחת אותו לשם.
זאודה אבאיי: המשטרה מכירה את הבעיה ולא מטפלת, היא אומרת זה לא באחריות שלי.
זאודה אבאיי: אותו בחור אם הוא משפיל נערות מתחת לגיל 18, זאת אומרת המשטרה צריכה לטפל, יש חוק שצריך להגן על האזרחים של המדינה, הם מתנערים.
זאודה אבאיי: אם בחור אתיופי היה עושה חריג, אז היו עושים לו קרקס, למה לא עושים כך לאותו אדם שעושה בעיות.
זאודה אבאיי: אני פונה למשטרה, היתה כתבה בטלוויזיה, מאז הכתבה המשטרה לא שמה יד בכלל, כאילו לא מכירה בכלל.
זאודה אבאיי: אני פונה גם לוועדה לשים דגש ולטפל בעניין.
זאודה אבאיי: שיקום שכונות מבחינתנו הוא אחד הנזקים שקרו בשכונה.
זאודה אבאיי: יש שיקום שכונות פיזי שם.
זאודה אבאיי: משרד השיכון מודע לבעיות שלנו שם, הוא מקצה 500 אלף שקלים לנושא השיקום הפיזי, זה לא מספיק כסף, בניין אחד אתה לא מסוגל לשפץ בסכום כזה.
זאודה אבאיי: בשנה שעברה קיבלנו עבור השיקום 800 אלף שקלים, השנה הורידו את הסכום ל-500 אלף שקלים, זה פשוט אבסורד, אני לא מבין כלום.
זאודה אבאיי: משרד השיכון מהטעמים שלו שאני לא יודע למה בא ומקצץ, לא מתייחס כפי שצריך, לא יורד לשטח, מה איכפת לו.
זאודה אבאיי: במשך שנתיים לא היה מנהל לשיקום שכונות.
זאודה אבאיי: אנחנו צועקים ואין התייחסות.
זאודה אבאיי: גם במשרד השיכון צריך לטפל, הוא לא עושה את העבודה שלו כפי שצריך לעשות.
זאודה אבאיי: מר שבתאי יושב כאן, מספר פעמים דיברנו הוא סייר שם, הוא מכיר את הבעיות שם אבל התקציבים שאנחנו מקבלים בשכונת קריית משה מבחינה פיזית, דווקא מקצצים ולא מתייחסים.
זאודה אבאיי: אני לא חושב שאיכפת להם, הבעיות של השכונה והאנשים שם לא מעניינים אותם.
זאודה אבאיי: יש לי חדשות בשבילכם, אנחנו כשכונה, אנחנו כקהילה חזקים ונתחזק, נעשה את העבודה שלנו גם בכוחות עצמנו ולא נחכה לאנשים שיעשו עבורנו.
מיכאל נודלמן: בבקשה, משרד השיכון.
מיכאל נודלמן: ברצוני לשאול מה קורה עם השכונה הזאת, מה עם התכנית לגבי השכונה הזאת.
שלמה מולה: אני יודע ששר השיכון מר שטרית הקודם קיצץ את התכניות של שיקום השכונות של קריית משה.
שבתאי שגב: יש מנהל בשכונה ולמשרד השיכון איכפת מאוד גם השיקום הפיזי ומה שקורה בשכונת קריית משה.
שבתאי שגב: הבעיה המרכזית של קריית משה היא ירידת ערך הדירות, מישהו דיבר על זה כאן.
שבתאי שגב: דירה שעלתה 120 אלף דולר, כאשר הדולר היה בסך 4.5 שקלים עד 5 שקלים, היום היא עולה 60 אלף דולר, 50 אלף דולר, אפילו 40 אלף דולר מישהו אמר.
שבתאי שגב: הירידה של ערך הדירות גורמת לכך שלשכונה הזאת נשאבת אוכלוסייה חלשה.
שבתאי שגב: מי שיש לו שם אפשרות לקנות דירה זולה זו אוכלוסייה חלשה, אם ערך הדירות שם יעלה בקריית משה, גם התושבים שנמצאים בתוך השכונה יוכלו לממש את הערך של הדירה ולצאת למקומות אחרים, וגם לא תיכנס אוכלוסייה חלשה לשכונה.
שבתאי שגב: הבעיה המרכזית שלנו בשיקום שכונות אדון אבאיי, זה שלנו קיצצו את התקציבים.
שבתאי שגב: לא שאנחנו קיצצנו רק לקריית משה, קיצצו את התקציבים של שיקום שכונות פיזי.
שבתאי שגב: אנחנו היינו ברמה של 120-130 מליון שקלים לשנה, ירדנו ל-47 מליון שקלים, אתה מבין איפה הקיצוץ.
זאודה אבאיי: היו לך 60 שכונות, היום ירדת ל-45 שכונות.
שבתאי שגב: 47 לכל הארץ.
שלמה מולה: אתה יכול לתת דוגמה לשכונה שהיתה שיקום שכונות שהוצאת אותה כמו קריית משה במקום אחר.
אריאלה רבדל-נדקוב: לא הוצאנו את קריית משה, זה לא הסכום.
שבתאי שגב: לא הוצאנו את קריית משה, אלא ההיפך, הגדלנו אפילו את הגבולות של קריית משה, הרחבנו אותה לכל השכונה, כדי לא ליצור שם קונפליקט בין כל האוכלוסיות שבקריית משה.
שבתאי שגב: קריית משה נמצאת בפרוייקט, הבעיה היא שאין תקציבים.
שבתאי שגב: אם היו תקציבים לשיקום שכונות פיזי, היינו יכולים לעשות שם עבודה נפלאה, ואבאיי יודע, התחלנו שם בשיפוץ של כמה בניינים, היינו יכולים להעלות את הערך של השכונה, צריך לעשות שם לא רק שיפוץ, צריך גם לשפר את התשתיות, גם את הגנים הציבוריים, גם את מוסדות הציבור, וזה בנוסף לשיקום החברתי.
שבתאי שגב: זה היה מעלה את קרנה של קריית משה.
שבתאי שגב: קיבלה הממשלה החלטה לפני שבועיים שלושה, על פרוייקט לא רק של קריית משה, על טיפול באוכלוסייה אתיופית, דיבר על זה חנוך לפני מספר דקות.
שבתאי שגב: הבעיה היא שכל התכנית הזאת שקיבלה הממשלה, אם אתה בשיקום הפיזי אתה מקבל אפס, אין בהחלטה אפס כסף לשיקום שכונות פיזי, אין טעם להחלטה.
שבתאי שגב: אתה יכול לקבל החלטה, אבל רבותיי, שיקום שכונות פיזי עולה הרבה כסף.
שבתאי שגב: איך הוא אמר, בניין אחד לשפץ שם עולה לנו 800 אלף שקלים, זה תקציב של השכונה לשנה שלמה.
שבתאי שגב: בכל הארץ, אנחנו יכולים לשפץ בכל שכונה בניין או בניין וחצי, אז הבעיה היא לא רק קריית משה, זה כל פרוייקט שיקום השכונות הפיזי.
שבתאי שגב: ירדנו ברמה גבוהה כזו לרמה נמוכה.
שבתאי שגב: הממשלה החליטה לפני שנה בתחילת 2007, אנחנו נקצץ מספר שכונות, לא קריית משה, מספר שכונות אחרות מהפרוייקט כדי שהתקציב לשכונות יגדל, אם המכנה גדל, אז נוכל להגדיל את התקציב ליתר השכונות.
שבתאי שגב: רבותיי, התקציב לא גדל.
שבתאי שגב: אנחנו לא יכולים להגדיל את התקציב לא לקריית משה ולא ליתר הפרוייקטים בשיקום שכונות, זו הבעיה המרכזית.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני רוצה להתייחס למספר נקודות שעלו כאן.
אריאלה רבדל-נדקוב: נקודה ראשונה, קריית משה רחובות, היתה בפרוייקט שיקום שכונות בעבר הרחוק, סיימה את העבודה שלה, הוצאה והוחזרה לפרוייקט שיקום שכונות בסוף 1997, כשבפועל חזר הפרוייקט במלוא עוצמתו בשנת 2000 בתחום הפיזי, לא כל השכונה היתה, אלא שני מתחמים קטנים בתוך השכונה היו בתחום הפיזי.
אריאלה רבדל-נדקוב: כל השכונה היתה בתחום החברתי.
אריאלה רבדל-נדקוב: רק בהחלטת הממשלה האחרונה על התכנית הכללית השכונה נכנסת כולה לתחום הפיזי.
אריאלה רבדל-נדקוב: אז זה כדי שנבהיר.
אריאלה רבדל-נדקוב: בין 2000 ל-2007 נעשתה הרבה מאוד עבודה בפיזי, עמיתי לתפקיד מחמת צניעות מובנת לא אומר את זה וגם אנשי השכונות יודעים את זה.
אריאלה רבדל-נדקוב: בהחלט לא הספקנו אפילו להשלים את הפעילות בתחום העבודה במתחמים, על אחת כמה וכמה כאשר מדובר על כל השכונה.
אברהם מיכאלי: אני יכול להבין ממך בבקשה מה זה כל השכונה.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני עונה על מה ששאלת.
אריאלה רבדל-נדקוב: בתכנית שעשינו כאשר היה שמואל אבוהב מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון שעמד בראש הוועדה לקריית משה, אנחנו הערכנו את השיקום הפיזי של שכונת קריית משה ב-50 מליון שקלים לתקופה של חמש שנים.
שלמה מולה: לכמה שנים?
אריאלה רבדל-נדקוב: לחמש שנים.
אריאלה רבדל-נדקוב: דיברנו על 10 מליון שקלים לשנה, בדבר הזה הכנסנו תשתיות, הכנסנו הרחבות דיור ובניינים שצריך להרחיב אותם והשיפוץ החיצוני של המבנה.
אריאלה רבדל-נדקוב: אנשי המקצוע בשטח הלכו יחד עם אנשי השכונה, בחנו את הבניינים שנדרשים, סימנו, העריכו כמה בניינים.
אריאלה רבדל-נדקוב: אנחנו הערכנו שכ-100 בניינים צריכים להיכנס לתוך התהליך הזה.
אריאלה רבדל-נדקוב: זאת היתה הערכה התקציבית שלנו אז.
אריאלה רבדל-נדקוב: אנחנו חושבים שאם יהיה 50 מליון שקל לשכונה בתחום הפיזי, השכונה הזאת בחמש שנים תיראה אחרת.
אריאלה רבדל-נדקוב: הנקודה היא שהתכנית ההיא כמו שהיא אושרה האוצר לא היה מוכן לתקצב אותה והוכנסה למגירה.
אריאלה רבדל-נדקוב: על רקע התכנית ההיא קיבלה הממשלה הנוכחית החלטה לתכנית האתיופית הרחבה לכלל השכונות, ואז הגדרנו באמת 15 שכונות כפי שאמר חנוך, 10 מהן הן שיקום שכונות כולל פיזי וחברתי, ו-5 שכונות רק שיקום שכונות חברתי, כי הן שכונות חדשות יחסית ולא נדרש שיקום שכונות פיזי.
אריאלה רבדל-נדקוב: נקודה שנייה, הנושא של כניסה לשכונה.
אריאלה רבדל-נדקוב: משרד השיכון ומשרד הקליטה אין פה את אנשי האיכלוס, לכן אני מציגה את הנושא הזה, הגיעו להחלטה נדמה לי לפני שלוש שנים לסגור את השכונה לקליטה חדשה של עולים.
אריאלה רבדל-נדקוב: ומה המשמעות של לסגור, זאת אומרת שמשכנתא מועדפת לעולי אתיופיה לא ניתנת לשכונה הזאת.
אריאלה רבדל-נדקוב: ואז אם מישהו מעולי אתיופיה נכנס, הוא נכנס במשכנתא רגילה לגמרי ונמוכה מאוד, לדעתנו כמעט נפסקה הכניסה של עולים מאתיופיה לשכונה הזאת.
שלמה מולה: גם האדם שקונה דירה במשכנתא רגילה, האם לכם כמשרד השיכון, בכל זאת מי שקונה יש לו איזושהי זכות, אתם יכולים לבוא ולהגיד, חביבי אתה קונה בקריית משה אנחנו לא נותנים לך, יש לכם סמכות?
אריאלה רבדל-נדקוב: לא, אין לנו סמכות לפי החוק.
אריאלה רבדל-נדקוב: אתה לא יכול על פי החוק לאסור על אדם, אנחנו מדינה חופשית.
אריאלה רבדל-נדקוב: אתה לא יכול לקנות בשיקול דעתו מכספו שלו ומתקציבו איפה שהוא רוצה, בכל מקום הוא משלם בכסף חוקי טבין ותקילין, אנחנו מדינה חופשית.
שלמה מולה: ואם הוא לוקח משכנתא?
אריאלה רבדל-נדקוב: אם הוא לוקח משכנתא רגילה שזה בתנאים הרגילים, היא פחות טובה מהרבה מקרים, היא רק נותנת לך הטבה בריבית ולפעמים הריבית בשוק הפרטי יותר נמוכה מהריבית של המשכנתא, אין משמעות למשכנתא הזאת, זה כאילו לא נתת משכנתא.
אריאלה רבדל-נדקוב: לעולי אתיופיה היחידים שנשאר להם, לכל העולים האחרים ביטלו את זה, נשארה משכנתא שהיא משכנתא יחסית גדולה, היא מרכיב מענק מאוד גדול שמאפשר לרכוש דירה.
אריאלה רבדל-נדקוב: בתכנית החדשה, בפירוש החלטנו בצורה פוזיטיבית, לא בצורה של להגיד לאן לא להיכנס.
אריאלה רבדל-נדקוב: ועדה משותפת של משרד השיכון ומשרד הקליטה תגדיר מהן השכונות שאליהן תכוונה משכנתאות החדשות ליוצאי מרכזי הקליטה ולשכונות האלה יתנו משכנתא מוגדלת מהמשכנתא הנוכחית הקיימת היום כדי להפסיק את התהליך שנכנסים למקומות חדשים כמו יפו ג', יפו ד', אור יהודה שכונות שיקום לשעבר וכדומה, כדי לתת להם סיכוי לעבור למקום יחסית חדש.
אריאלה רבדל-נדקוב: שיקום שכונות חברתי, או בכלל כל ההיבט החברתי בקריית משה רחובות גם יש, אולי לא את כל הכסף שבעולם, אבל יחסית יש מספיק כסף, גם בתכניות הקיימות וגם בתכנית החדשה, הבעיה היא בתחום החברתי אינה כספי, ואני חושבת שבתחום החברתי באופן יחסי גם לא קיימת בעיה, יש שיתוף פעולה מאוד גדול בין כל הגורמים הפועלים בשכונה לקידום משטרה, רווחה, בריאות, חינוך, כל הקרנות.
אריאלה רבדל-נדקוב: הדבר הכי גדול של השכונה זה התושבים שלה.
אריאלה רבדל-נדקוב: יושבים כאן תושבים שהם עולי אתיופיה, בשכונה יש גם אנשים שהם תושבים ותיקים.
אריאלה רבדל-נדקוב: זאת שכונה שהיא דגל ומופת לשיתוף פעולה יוצא דופן בין ותיקים לעולים חדשים, אין דבר כזה.
מיכאל נודלמן: קיבלתי הרבה מכתבים.
אריאלה רבדל-נדקוב: הם עובדים יד ביד, כתף אל כתף, הרבה פעמים אבאיי מצלצל אליי ואומר, אריאלה תעבירי מהתקציב שלנו לטיפול בנוער עולה ותיק כי יש בעיות בנוער עולה ותיק ולא תיקצבתם את זה מספיק.
אריאלה רבדל-נדקוב: יש שם שיתוף פעולה שהוא יוצא דופן, וזה כוחה של השכונה.
אריאלה רבדל-נדקוב: הבעיה של השכונה היא פיזית ואין כאן מספיק כספים.
אריאלה רבדל-נדקוב: בנושא החברתי יש מספיק כספים ואפילו יותר מדי.
רותי ענבר: בואו ונשב ונראה מה זה יותר מדי.
אריאלה רבדל-נדקוב: התכנית החברתית האתיופית שדנו עליה בהרחבה, תיקצבה את השנה הראשונה בלבד, אבל יש תקציב לתכנית הכוללת.
אריאלה רבדל-נדקוב: כשהכנו תכנית, עשינו הערכה תקציבית, התקציב הכולל היה מיליארד ומשהו שקלים.
אריאלה רבדל-נדקוב: הסוכנות היהודית שהתחייבה לתת סכום כסף מסוים לתוך התכנית הודיעה שלא תתן, ועל הרקע הזה כיוון שנוצר חור בתכנית החליטה הממשלה שהנושא שלא יתוקצב בשלב הראשון, אלא אם כן ימצאו מקורות אחרים, זה שיקום שכונות פיזי.
אריאלה רבדל-נדקוב: אני רוצה שיהיה ברור העניין הזה, אז נכון שבהחלטת הממשלה אין תקציב כולל ולכן זה ירד ממיליארד ל-800 מליון שקלים, הירידה היא במישור הפיזי.
אריאלה רבדל-נדקוב: דבר נוסף שלא תוקצב בצורה מפורשת ומסודרת וזה לא תקציב גדול, זה תקציב שמאפשר את מתן המשכנתאות לזוגות הצעירים מפני שאנחנו רוצים לעודד אותם, וכפי שחנוך דיבר, הסעיף הזה גם הוא איננו מתוקצב.
מיכאל נודלמן: אתם החלפתם דגלים שם?
רונית מוחתיריאן: ביקשנו להכין ולהחליף דגלים חדשים.
מיכאל נודלמן: נשמע את פקד אריק מולכו.
אריק מולכו: שלום לכולם, אני אשתדל לעשות סדר ולהציג את העובדות לאשורן בכל מה שקשור לאותה פרסונה שקראו לה בשמות שונים.
אריק מולכו: אותה פרסונה המשטרה לא נוטה לחשוף מי עובד עימה ועם מי לא.
אריק מולכו: אבל אני יכול לומר בצורה מפורשת, הנתונים של אותו אדם לא מאפשרים למשטרת ישראל להפעיל אותו.
אריק מולכו: זאת אומרת, שכל מי שחושב שהוא עובד עם המשטרה, ולכן הוא מתנהג כמו מי שמתנהג, וכל מי שיצר סביבו איזושהי הילה מקורו בטעות, זאת אני אומר באופן מוחלט וודאי.
מיכאל נודלמן: אתה אומר שהוא לא מסוכן.
אריק מולכו: אגיע לזה.
זאודה אבאיי: אבל אף אחד לא אמר שהוא עובד עם המשטרה, האם שמעת ממישהו?
אריק מולכו: אני נציג המשטרה אדוני.
אריק מולכו: בהמשך למה שאמרת אדוני, לא המשטרה שמה אותו היכן שהוא גר, לא המשטרה שיכנה אותו שם, ולא המשטרה אחראית לפעילות שלו.
אריק מולכו: בעניין אותה פעילות שלו כביכול כנגד קטינות, אני חוזר למה שאמרתי קודם, לא היתה תלונה שלא בוררה עד הסוף.
אריק מולכו: אין שום תלונה במשטרה שהנ"ל ביצע פעילות כלשהי כנגד קטינות, אין שום תלונה כזאת נגדו במשטרה.
אריק מולכו: ולכן מי שרוצה לטעון טענות, או מי שרוצה שהמשטרה תבצע, והמשטרה רוצה לבצע נא להציג בפנינו את העובדות, נא להגיע.
אריק מולכו: ניתן לו את האפשרות הכי דיסקרטית, או באמצעים שלנו, או בצורה ישירה במרכז שירות לציבור להתלונן.
אריק מולכו: ואני מבטיח שאנחנו נטפל.
מיכאל נודלמן: עד היום לא פגשתם אותו.
אריק מולכו: פגשנו אותו, אני יודע במי מדובר.
אריק מולכו: כבר קיימנו ישיבה לפני שלושה שבועות.
אריק מולכו: ההיסטריה סביבו מוגזמת עד מאוד.
שלמה מולה: אתה לא יכול להגיד כשהוא מתעסק עם קטינות, אומר מה שאומר, מאיים על האמא, אתה לא יכול לומר שהוא לא מסוכן.
אריק מולכו: נא לדבוק בעובדות.
אדיסו צאיי: אדוני היושב ראש, אני יודע ששם שום אדם לא יגיש תלונה, כי אם הוא יגיש תלונה האנשים פוחדים שיחסל אותם.
אריק מולכו: לא נכון מה שאדוני אומר.
אריק מולכו: אני אומר את זה על סמך פעילות שלנו בשכונה.
אריק מולכו: זה לא נכון, לא היתה אף תלונה כנגד בן האדם הזה.
אדיסו צאיי: גם לא תהיה שום תלונה.
אדיסו צאיי: נחכה עד שיהיה רצח ואז תתעוררו.
עודד ורדי: משרד החקירות מטפל בנושא.
אריק מולכו: אם נרד משלב הדיבורים לשלב המעשים, ויבוא מישהו וימסור אינפורמציה ויגיש תלונה, יטופל באופן מיידי.
אריק מולכו: אבל לשבת פה או לשבת בשכונה ולהעביר את הכל בשלב של שמועות ודיבורים, אין אדוני.
זאודה אבאיי: זה לא שמועות, זאת עובדה.
אדיסו צאיי: אני חייב להגיד לך, יש הרבה דברים של דיבורים, אבל במקרה של בן האדם הזה, זה כבר לא שלב של דיבורים, זה שלב שבו המשטרה צריכה להיכנס באדם הזה ולטפל בו.
אברהם מיכאלי: אדוני הקצין, בביקור הבנו שזאת סוגייה רגישה, והבנו שזאת לא תלונה של שחור ולבן מבחינה פלילית שאתם תוכלו כמשטרה לאסוף ראיות ולגרום למעצרו של האיש.
אברהם מיכאלי: אני הבנתי שזאת סוגייה רגישה.
אברהם מיכאלי: מצד אחד אי אפשר להפנות אליכם את כל הטענות מצד התושבים כי אתם פועלים על פי חוק, ואתם על פי חוק יכולים לאסוף ראיות ולעשות מה שאפשר במסגרת החוק נגד אותו איש עכשיו.
אברהם מיכאלי: התושבים שידרו חוסר ביטחון גמור בגלל אותו איש.
אברהם מיכאלי: הילדים סיפרו לנו.
אברהם מיכאלי: אם מישהו חושב שמישהו ממציא פה או עושה פאניקה, אנחנו לא התרשמנו כך היינו בשטח.
אברהם מיכאלי: התרשמנו מהילדים ישירות, אמרו לנו שמפחיד אותנו להסתובב בשכונה בגלל אותו איש.
אברהם מיכאלי: אני כן מצפה ממשטרת ישראל ואם אנחנו נבין שזה לא אתם, יש לנו סמכות בוועדה הזאת לברר בדרגים אחרים ובתחנות אחרות של שירותי הביטחון מי אחראי על האיש אם זה משהו שקשור לשירותי ביטחון.
אברהם מיכאלי: אם זה אזרח רגיל אכן זה כן קשור למשטרה.
אברהם מיכאלי: המשטרה יכולה בדרך כזאת, בדרך אחרת, לברר למה הוא מהווה מטרד.
אברהם מיכאלי: אם זה עניין של שירותים חברתיים בעירייה, גם להם יש אמצעים שלהם יחד איתכם לעשות.
אברהם מיכאלי: עובדה היא שהתלונה הגיעה אלינו ישירות מהשטח, ביקרנו בשטח.
אברהם מיכאלי: הגיעה לא רק מההורים, אלא גם מהילדים.
אברהם מיכאלי: אי אפשר להתעלם מזה, אנחנו לא יכולים להגיד להם רבותיי אין בעיה הכל בסדר, או שלא מצאנו מבחינה פורמלית שום דבר.
שלמה מולה: אני יודע שבדרך כלל המשטרה חוקרת כאשר אדם מגיש תלונה.
אריק מולכו: גם זאת אופציה.
שלמה מולה: אבל לכם גם יש סמכות, אם יש עניין לציבור, אתם ביוזמתכם יכולים לדרוש מהאדם ולחקור אותו, או שאתם צריכים לקבל הנחייה מהייעוץ המשפטי, לא יודע איך, אבל יש לכם גם את האופציה הזאת.
אדיסו צאיי: לעקוב אחריו.
שלמה מולה: לעקוב אחריו זה כבר טכניקה.
שלמה מולה: אני מדבר על השלב שבו אתה מזמין בן האדם, שם אותו בחדר חקירות, אתה מברר איתו לפחות מה שהתפרסם בטלוויזיה.
סלומון מלקו: אותו אדם שאנחנו מדברים עליו, לפני שלוש שנים חברי הכנסת אתם סיירתם בשכונת דניה, הוא היה שם.
סלומון מלקו: שתי אמהות באו לפעילים, הגשנו תלונה למשטרה, המשטרה לא התייחסה.
סלומון מלקו: פנינו לראש העיר, ראש העיר הזמין את מפקד המשטרה.
סלומון מלקו: אנחנו הפעילים הזמנו את ההורים, הרבה הורים היו בלשכת ראש העיר, הם אמרו אנחנו מפחדים מאותו אדם.
סלומון מלקו: ראש העיר אמר למפקד המשטרה, אם ההורים קנו דירה פה ומגדלים ילדים והם פוחדים, הוא אומר אני אפנה למפכ"ל המשטרה אם אתה לא תטפל.
סלומון מלקו: עכשיו אותו אדם עבר בין שכונה לשכונה, וכעת הוא בשכונת מילצ'ן, המשטרה יודעת על כך.
סלומון מלקו: אתם שמעתם את חברי הכנסת, הילדים שדיברו שם, הייתם בשטח, מה הם יגידו עכשיו, הם היו שם בשטח, כל הורה מפחד מהאיש הזה.
סלומון מלקו: אם אני אלשין מחר הוא יהרוג אותי.
אריק מולכו: ברשותך אדוני היושב ראש, אענה במרוכז.
אריק מולכו: לעניין תחושת הבטחון שהועלתה.
אריק מולכו: הצגת עובדות לא תשנה את תחושת הביטחון של אזרח, כיוון שתחושת ביטחון זה עניין סובייקטיבי.
אריק מולכו: כאשר מדברים על תחושת ביטחון בשכונה, מעבר להורדת נפח הפעילות הפלילית בשכונה, יש מעגל שותפויות שאני במשך השנה האחרונה שומע שהוא מתקיים, שזה פחות בצד של המשטרה.
אריק מולכו: אנחנו מתעסקים יותר מהצד הפלילי.
אריק מולכו: לעניין הבאת אותו אדם לחקירה כמו שהעלה פה חבר הכנסת מולה, על מנת להביא את אותו אדם לחקירה, שזה המנדט שלי ולטפל פה, אני צריך איזושהי אינדיקציה לקיומה של פעילות פלילית מצידו.
אריק מולכו: כאשר קיבלתי ולא משנה לאורך השנים אינדיקציה לפעילות פלילית מצד האדם, ואין זה משנה באיזה צינור, זה טופל באופן מיידי.
אריק מולכו: העניין לא התגבש מעולם לשלב תלונה, לעולם לא ישבו מול חוקר ומסרו תלונה, אלא תמיד היה בשלב של הדיבורים במועצה ודיבורים בשכונה.
אריק מולכו: למרות זאת הנושא הזה כבר בורר וטופל.
צאגה מלקו: לא היתה תלונה בכלל במשטרה?
אריק מולכו: לא היתה תלונה בנושא הזה.
אריק מולכו: התלונה היחידה שכביכול הוגשה לפני כארבעה או חמישה שבועות על ידי הורים של אותה גברת, שאני רוצה להגיד לכולם שהיא מזמן מזמן לא קטינה ולא נערה, בואו נשים את הקלפים על השולחן, לא מדובר בקטינות וגם לא נערות.
זאודה אבאיי: בת כמה היא הייתה כאשר הוא לקח אותה.
אריק מולכו: גם לא, גם לא קטינה וגם לא נערה.
זאודה אבאיי: יש לך תלונה.
זאודה אבאיי: יש לי את הגיל שלה כולל תאריך לידה.
זאודה אבאיי: לפני שלוש שנים בת כמה היא היתה?
אריק מולכו: יש לי הגיל שלה, כולל תאריך לידה וכולל תעודת זהות.
אריק מולכו: אני יכול לומר לך בת כמה היא היתה, כיוון שאני לא רוצה לחשוף את הפרטים שלה, אז אני אומר שגם אז לא היתה לא קטינה ולא נערה.
אריק מולכו: שנינו יודעים שלא היתה קטינה ולא נערה, אז בואו ונוריד את זה מסדר היום.
זאודה אבאיי: היתה נערה בזמנו.
אברהם מיכאלי: מישהו משירותי הרווחה של העירייה נמצא פה?
אברהם מיכאלי: הבנתי כרגע מהדברים שאתה מתאר פה, מר אבאיי, אתה כחבר מועצת העיר, לדעתי, יכול בסוגייה הזאת, מי שאמור לטפל בזה מבחינת שירותי רווחה ושירותי קצין ביקור ולגבש מסקנה איפה הכשל.
אברהם מיכאלי: מה שאני שומע מהמשטרה כרגע זה זווית אחת של הטיפול.
אברהם מיכאלי: השאלה אם אנחנו יכולים לקבל איזשהו דו"ח מכם כעיריית רחובות.
זאודה אבאיי: כינסנו בלשכת ראש העיר את כל הנוגעים בנוכחות ראש העיר, המשטרה התחייבה לטפל בזה.
שלמה מולה: הוא מבקש ממנהל שירותי הרווחה, שיודע את כל השתלשלות האירועים בשלוש השנים, או ארבע השנים האחרונות, שמתייחס לאיש עצמו וכן הלאה לקבל דו"ח.
שלמה מולה: אם אין דו"ח מקצועי אתה לא יכול לעשות כלום.
זאודה אבאיי: משרד הרווחה בחלק שלה היא טיפלה.
זאודה אבאיי: אבל יש את החלק המשטרתי שבו מאיימים על ילדים ולוקחים בכוח, הרווחה לא יכולה לעשות את זה, כי המשטרה צריכה לעשות את זה.
זאודה אבאיי: לגבי משרד הרווחה אם היא טיפלה בהורים ולך היתה נערה ודיברו איתה, יש גם מרכז נוער ששם גם מטפלים.
זאודה אבאיי: אבל אותו בחור יושב מתחת לבניין, הילדים עוברים והוא קורא להם תבואו, אפילו הם לא באים לפעילות.
זאודה אבאיי: הוא מביא חברה ממקום אחר בכלל.
צאגה מלקו: אתם שמעתם מהילדים בשכונה מה שהם אמרו.
אברהם מיכאלי: שמענו, אנחנו רוצים לעזור.
אברהם מיכאלי: לכן אני רוצה להבין, אם המשטרה לא יכולה לטפל כתלונה חוקית, המשטרה לא יכולה לקחת יוזמה ולעשות משהו נגד האיש אם אין לה תלונה או מההורה או מהילד או הילדה, או מגורמי רווחה.
אברהם מיכאלי: לכן הוא אומר, אני לא מקבל שום דבר מבוסס שאני יכול לחקור נגדו.
זאודה אבאיי: תלונה הם קיבלו.
זאודה אבאיי: נער אתיופי שמפריע בבניין, לא מוגשת תלונה, ישר באים מתנפלים עליו ומכסחים אותו, לא היתה תלונה.
זאודה אבאיי: אני עד בכמה מקרים, כשהיתה קטטה בין החמולות של האתיופים והאוכלוסיות האחרות עצרו אותי וחקרו אותי כי אני הייתי מעורב שם, עצרו ולקחו אותי וחקרו אותי, אז למה אתה לא חוקר אותו.
זאודה אבאיי: לא הוגשה תלונה, לא הייתי בכלל באירוע.
זאודה אבאיי: כשהם רוצים, איפה שחלשים מתנפלים, איפה שחזקים – נרתעים.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאתם צריכים לפי המלצתו של חבר הכנסת מיכאלי לנסות עוד פעם, כי אנחנו לא יכולים לתת פקודה למשטרה, לא יכולים לתת פקודה לרווחה.
מיכאל נודלמן: אתם לבד צריכים לעשות משהו משמעותי.
אברהם מיכאלי: לעשות בירור ולתת לנו נתונים.
מאיר הרמתי: הנסיון לנסות להעביר את הכדור או את התפוז הלוהט למגרש של הרווחה לדעתי מחטיא את המטרה ובגדול.
מאיר הרמתי: משום שאם בסיור שמענו שאלמנטים לסוגיהם והוא רק אחד מהם, הוא לא היחיד, באים עם מכוניות פאר, ועם במבה, ועם ממתקים, ומפתים קטינות ולוקחים אותן למספר שבועות, ואחר כך הקטינות מאויימות וכו', פקידי הסעד לחוק הנוער זה לא התחום שלהם.
מאיר הרמתי: הם לא שחקנים ראשיים לפחות.
מאיר הרמתי: אני חושב שהשחקן הראשי צריך להיות בנושא הזה, האיש צריך להביא ביטחון.
מאיר הרמתי: והתחום הביטחוני הוא השחקן הראשי.
מאיר הרמתי: יש גורמי מודיעין, גורמים סמויים לא רק גלויים, לא צריך לחכות לתלונות יש אמצעים.