GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם זוכמן: אחרי כל כך הרבה שנים, כמעט 10 שנים, יש לנו היום קורס מורים עולים, אבל בניגוד למה שהיה במשרד החינוך, אנחנו לא עושים את זה קורס של חמישה ימים, הם באים ליום אחד בשבוע, חינם אין כסף, הם עובדים בתוך מערכת החינוך, אנחנו חושבים שמורים שבאו כעולים ויש שם שלושה שהם שחקני נבחרות של ישראל היום, בהיאבקות שניים, הם יכנסו לתוך המערכת, הם יקדמו את הספורט.
אברהם זוכמן: מערכת החינוך בעשייה שלה עושה המון לגבי פעילויות, בבתי ספר יש התאחדות בתי הספר, היא אמונה לאתר את הילדים בעלי הפוטנציאל כפי שקראתם להם פה, היא אמונה, היא מקיימת ימים מיוחדים שבו היא בוחנת ובודקת, והיא מטפלת בהם הלאה אם יש אגודות, השאלה היא האם יש אגודות בכל מקום.
יולי יואל אדלשטיין: מה עם הסיפור הנצחי של פיטורי מורים ליוני יולי וקליטתם מחדש?
אברהם זוכמן: זו פעם ראשונה שאני שומע את זה.
אברהם זוכמן: אני אומר לך, מורה שנכנס כמורה בספטמבר הוא עובד 12 חודש.
מיכאל נודלמן: חברים אנחנו מסיימים, אני אומר זו לא פגישה אחרונה, אני צריך לבדוק מה נוכל לעשות, האם רשות לאומית או משרד, ומה עם התכנית.
זאב אלקין: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
זאב אלקין: זהו דיון המשך על הפרוייקט החדש בתחום הוראת זהות יהודית לילדים עולים.
זאב אלקין: אנחנו פתחנו את הדיונים בישיבה מלפני שבועיים, שבה הציגו לנו החברים ממשרד החינוך ומהג'וינט, הג'וינט נכח בדיון, התחילו להציג, יותר נכון, נדמה לי שלא סיימת, אודי, היו עוד כמה השלמות שרצית לשתף אותנו היום, וגם לא היה לנו נדמה לי בדיון הקודם נציגות של משרד הקליטה, או יותר נכון היתה נציגה של משרד הקליטה אבל היא יצאה בביקורת מאוד נוקבת כלפי התכנית.
זאב אלקין: היות ועל הנייר שהעתק ממנו תקבלו בהמשך, התנוסס השם של משרד הקליטה, שאלנו את עצמנו האם באמת הדברים מתואמים עם משרד הקליטה, והפרוייקט שמוצג לנו הוא באמת על דעת משרד הקליטה, היות והוא זוכה לביקורת כזאת, ולכן היינו צריכים לשמוע היום השלמות מעמיהוד בהט.
זאב אלקין: נדמה לי, שביקשתי להתייחס גם לפן התקציבי, כיצד העסק הזה אמור לעבוד, ולשמוע את העמדה לגבי התאום עם משרד הקליטה.
זאב אלקין: נאמר אז שמה שהוצג בפנינו היה עוד ראשוני, ולמרות שזה תאם את רוח הדברים של שיחות עם משרד הקליטה, זה עוד לא עבר לנייר ושעד הישיבה של היום, כעבור שבועיים, זה יעבור גם את העיניים במשרד הקליטה ויוצג כאן כבר כתפיסה משותפת של שני המשרדים.
זאב אלקין: היינו אמורים לפתוח את זה להתייחסות של החברים, אמנם נדמה לי שהרכב הנוכחים בדיון השתנה במאה אחוז, ואם נתייחס לזה מבחינת הגופים ולא על בסיס פרסונלי אז בכל זאת יש איזושהי המשכיות.
זאב אלקין: נשמח לשמוע כאן התייחסות של הנוכחים בוועדה לגבי התכנית החדשה, עד כמה היא משיגה את המטרות או לא.
זאב אלקין: אני מזכיר לכולנו שיש לנו נושא נוסף, שלפי הערכתי לא נספיק לגעת בו היום אבל אני מקווה שנדון בו בישיבה הבאה, והוא גורלן של התכניות הקיימות בתחום של זהות יהודית, בעיקר לגבי החטיבה העליונה, במסגרת התארגנות לאחר שביתה ממושכת.
זאב אלקין: כפי שסיכמנו נשמע את הדברים, אני מניח שעוד שבועיים.
זאב אלקין: מר בהט, אולי תרצה להשלים, גם לעדכן אותנו, אני זוכר שגם הייתם אז בדיוק בתהליך אינטנסיבי של קידום העניין ונשאלתם בסוגייה של לוחות הזמנים.
זאב אלקין: אנחנו עשינו כאן איזה שהוא תרגיל מחשבתי בדיון הקודם מה יקרה עם לוחות הזמנים שהציג המשרד מבחינת השאיפה להפעיל את התכנית ברמת הפיילוט עוד בשנת הלימודים הזאת.
זאב אלקין: יחד עם החברים הגענו למצב שאם לוחות הזמנים של התכנון יישארו כפי שהם זה יהיה בלתי אפשרי לקיים את התכנית עוד בשנת הלימודים הזאת.
זאב אלקין: ביקשנו מהמשרד להביא לנו כאן תשובה יותר מסודרת – או שמקצרים את לוחות הזמנים של התכנון וכן מפעילים את הפיילוט, בתפיסה האופטימית יותר שהציג כאן חברנו אודי עוד השנה, ואז בשנת הלימודים הבאה אפשר לדבר כבר על הרחבת התכנית, ואם לא משנים את לוחות הזמנים אז איך המשרד מתכוון לעמוד בהתחייבות הראשונית שלו כבר השנה לקיים את הפיילוט ואיך הוא מתכוון בשנה הבאה להרחיב את התכנית אם השנה הפיילוט לא התקיים.
זאב אלקין: אלה, בעיקר, עד כמה שאני זוכר, השאלות העיקריות שהתבקשת לתת כאן תשובה כדי לנסות לגבש עמדה ברורה לגבי לוח זמנים.
עמיהוד בהט: תודה רבה.
עמיהוד בהט: כפי שאנחנו הצגנו בפעם שעברה הנושא נמצא בתהליך, ובתהליך מאוד אינטנסיבי, והוא מורכב מבעובדה שהוא מעצם היותו כולל מספר גורמים שצריכים לעבוד כל הזמן בתאום ובמשותף.
עמיהוד בהט: ואף על פי כן אנחנו גם מאז השבועיים האחרונים התקדמנו בצורה משמעותית מבחינתנו בכל אופן.
עמיהוד בהט: ואין לי הרבה מידי מה להוסיף אבל אפשר כן להוסיף ולומר כמה דברים.
עמיהוד בהט: באשר לנושא התקציבי, כידוע נכון לרגע זה, לפחות לפי הידוע לי, אולי למישהו אחר ידוע אחרת, הקיצוץ, לפחות במשרד החינוך, באגף שלי, הוא קיצוץ דרמטי מאוד, ואני פועל היום במתכונת של תקציב של תשעה עשר מיליון שקל, לעומת פעילותי בשנה שעברה בתקציב שעולה על שלושים וחמישה מיליון, ולדבר הזה יש השלכות על כל דבר ודבר.
עמיהוד בהט: אנחנו משתדלים מאוד למזער מאוד את ההשלכות של הדבר הזה בשנת הלימודים תשס"ח, כדי לאפשר למהלכים שהתחילו בספטמבר להסתיים בצורה מתקבלת על הדעת.
זאב אלקין: אני מקווה שהבעיה הזאת תיפתר.
זאב אלקין: קיימתי פגישה עם המנכ"לית החדשה של המשרד בעניין הזה, יחד עם סמנכ"ל הכספים הקבוע, עדי הרשקוביץ, והם מודעים למהות הבעיה ולחריפותה ועוצמתה, הם ממקמים את זה כאחד מהנושאים הראשונים שדורשים פתרון במסגרת של מה שקורה במשרד.
עמיהוד בהט: אם את כל הדרך ממשרד החינוך עד כאן עשיתי בשביל לשמוע את המשפט הזה, כי אני בכל אופן נכון לרגע זה, כפי שמתקבל גם על הדעת, פועל בהיקף התקציבי הזה, אני מקווה שהמנכ"לית בהתאם לשיחה גם מודעת למה שנעשה.
עמיהוד בהט: לא רק בהיבטים התקציביים אלא גם בהיבטים של מה שנעשה.
עמיהוד בהט: אז אני שמח.
עמיהוד בהט: מכל מקום אני פועל כרגע כדי לסיים את שנת הלימודים הזאת בצורה תקינה, בלי לפגוע לא בכוח אדם שפועל, יש אנשים שעובדים בשטח, וזה חלק מהעניין, שעות האולפן וכל מה שקשור למהלכים האלה, ומחכה לבשורות באמת בעניין הזה מהנהלת המשרד במידה שתהיינה.
עמיהוד בהט: אנחנו קיימנו עוד שתי פגישות.
עמיהוד בהט: קודם כל קיימתי פגישה עם אריה, הוא נעדר ליומיים שלושה אבל מייד כשהוא חזר קיימנו פגישה ותיאמנו מחדש את כל מהלכים, וגם אריה בהחלט קיבל, וגם אנחנו קיבלנו פה את העמדה שבעזרת היישוב, שהוא חלק מהפרטנרים בתוך התכנית אנחנו נגייס גם את הפעולה של ההורים לצורך המהלך הזה, וזה בעצם דבר שעלה גם בישיבה כאן כהערה, ואני חושב שהיא הערה נכונה מאוד.
עמיהוד בהט: אני חושב שגם משרד הקליטה, כמי ששותף לעניין, והפעולה שלו היא לא רק בתוך בתי הספר אלא דווקא מחוץ לבתי הספר, רואה את הדבר הזה.
עמיהוד בהט: הדבר הזה עלה אתמול גם בישיבה של מסד קליטה, של ועדת שפה, היתה נציגה של אריה בוועדת השפה, וגם שם הנושא של ההיבט של ההורים עלה עוד פעם ונלקח בחשבון לתכנית.
עמיהוד בהט: כך שיש פה מהלך של תאום אבל יש פה גם מהלך של חשיבה.
עמיהוד בהט: היתה ישיבה מאוד ארוכה, פעמיים, שתי ישיבות מאוד ארוכות, ובשבוע הבא ביום ראשון תהיה עוד ישיבה אחת של צוות החשיבה של הנושא, כלומר לא רק של העניינים האדמניסטרטיביים אלא גם של התוכן.
עמיהוד בהט: ואנחנו כבר במצב יחסית מתקדם בקטע הזה.
עמיהוד בהט: אנחנו איתרנו ארבעה יישובים: נצרת עלית, רמלה, באר שבע וטירת הכרמל, שבהם אנחנו מתעתדים להתחיל את הפיילוט בשנת הלימודים תשס"ח.
זאב אלקין: מה ההיגיון בארבעת הישובים אלה?
עמיהוד בהט: ההיגיון הוא שזה במחוזות שונים בחלק מהמקרים, שזה נמצא עם מנהלי אגפי חינוך שגם אנחנו וגם שותפים אחרים נמצאים איתם במשא ומתן ובעבודה מאוד אמינה ומאוד בריאה ומאוד טובה.
עמיהוד בהט: כמובן יישובים עתירי עולים וחטיבות ביניים עתירי עולים, זה הרי ברור, הרי לא נלך למקום שאין בו עולים, וגם עלייה מאוד מגוונת.
עמיהוד בהט: יש גם תלמידים יוצאי חבר העמים, גם תלמידים יוצאי אתיופיה, גם תלמידים יוצאי דרום אמריקה, ברמלה יש היום קבוצה גדולה מאוד של תלמידים יוצאי דרום אמריקה, פרו, קולומביה וכו'.
עמיהוד בהט: זה נותן לנו איזה שהוא מגוון.
עמיהוד בהט: שתי חטיבות ביניים, אחת ממלכתית דתית ואחת ממלכתית.
עמיהוד בהט: אז זה הרעיון.
זאב אלקין: טירת הכרמל זה דווקא דוגמא מעניינת.
זאב אלקין: לא אשדוד, לא נתניה.
עמיהוד בהט: בכוונה הלכנו על יישובים גדולים מאוד, זה פיילוט ככה שזה לא כל כך משנה בעניין, אלא משהו בסדר גודל של עשר כיתות, אני לא מתחייב על המספרים אבל זה הסדר גודל, של כעשר כיתות בין ז' ל-ט'.
עמיהוד בהט: זה לא יהיה ט'.
עמיהוד בהט: למה זה לא יהיה ט', מכיוון שבכל מקרה בעיתוי שנתחיל נסיים בסוף תשס"ט עם אותה כיתה.
עמיהוד בהט: אם נתחיל כמו שאנחנו מתכננים, תיכף אני אומר משהו על לוח הזמנים, באפריל, אנחנו השנה לומדים עד אמצע יולי, עוד חודש.
זאב אלקין: לא בכל חטיבות הביניים?
עמיהוד בהט: ברובן.
עמיהוד בהט: בממלכתיות אני חושב שכן, רוב חטיבות הביניים לא עבדו, או שבתו באופן כמעט מלא, אבל כרגע אני לא יכול לומר.
זאב אלקין: משרד החינוך הציג את זה אחרת בזמן השביתה.
עמיהוד בהט: יכול להיות, אז אולי אני לא יודע.
עמיהוד בהט: משרד החינוך שעסק בשביתה, בטח ידע יותר טוב ממני.
עמיהוד בהט: הכוונה היא ללכת ליישובים האלה ולאתר או כיתות ז' או כיתות ח', אני מניח שח' כדי שבשנה הבאה ימשיכו ויהיו בט' ולא יפסידו את התכנית וגם לא יפסיקו אחרי חודשיים שלושה באמצע, כי זה לא הגיוני, ואיתם להתחיל בכעשר כיתות את התכנית.
עמיהוד בהט: הרעיון הוא לסיים את שלב הכנת המתווים וכל מה שקשור בתוכן, עד אמצע פברואר, לתת לבית הספר בעזרת מנחה תוכן, חודש ימים או יותר מחודש, עד ערב פסח להכין את התכנית, את המערך של העבודה בבית הספר, ולמחרת הפסח להתחיל עד סוף השנה, היא תהיה ככל שתהיה, אם זה אמצע יולי או אמצע יוני, באותן כיתות שתיבחרנה ושתרצנה בכך ותעשנה את זה מתוך רצון ובחירה, ואני יכול לומר רק שארבעת מנהלי האגפים ברשויות האלה הביעו לא רק נכונות אלא גם התלהבות לעשות את זה ולתת כתף ולהיכנס לעניין.
זאב אלקין: מבחינת לוח הזמנים, אתה הצגת לנו אז מבנה מאוד ברור, שברגע שבית הספר מחליט להיכנס לתמונה, הצוות הבית ספרי באמצעות היועץ שלכם בונה תכנית שבאמצעותה הוא יפעיל את התקציבים האלה.
זאב אלקין: מהו לוח הזמנים לבית הספר, כדי לבנות את התכנית?
עמיהוד בהט: משהו כמו מאמצע פברואר עד ערב פסח.
זאב אלקין: זאת אומרת, שבאמצע פברואר כבר ידעו אלו מבתי הספר נכנסים לתכנית?
עמיהוד בהט: בודאי, אין ספק בדבר הזה.
שרון בניאן: בתי הספר אחראים על בניית התכנית?
שרון בניאן: זאת אומרת, אתם מספקים רק את המדריך?
עמיהוד בהט: מנחה תוכן ואת גבולות הגזרה של התכנית, את הרציונל והעקרונות של התכנית.
עמיהוד בהט: אבל בית הספר, על פי אוכלוסיית התלמידים שבו והצרכים שבו תופר חליפה.
זאב אלקין: אם אחרי פסח נרצה לצאת לסיור לראות איך זה עובד, יהיה לנו כבר לאן לצאת?
עמיהוד בהט: אני מאוד מקווה.
זאב אלקין: לקחנו לתשומת לבנו.
זאב אלקין: מה יקרה בשנת הלימודים הבאה?
עמיהוד בהט: אלה ימשיכו בוודאי עד סוף תשס"ט.
זאב אלקין: האם בעקבות הניסיון שתצברו מפסח עד לקיץ, אתם מתכוונים להרחיב את המסגרת בשנת הלימודים הבאה?
עמיהוד בהט: בודאי שכן, אז גם יהיו היציאות שמחוץ לבתי הספר, הפעולות עם ההורים, כלומר זה כבר יהיה במהלך השנה הבאה.
זאב אלקין: לאיזה היקף אתם מתכוונים להרחיב את זה?
עמיהוד בהט: קודם כל זה תלוי תקציב, תקציב משרד הקליטה, תקציב משרד החינוך, מסד קליטה, ג'וינט.
עמיהוד בהט: אני יכול לומר שיש נכונות.
זאב אלקין: מבחינת תכנון ראשוני, זה הרי עדיין שנת תקציב הזאת.
עמיהוד בהט: אני אומר, אני יכול לעמוד, אני, כפי שאני רואה את התכנית, אבל באמת אני לא יכול לדבר פה בשם שותפים על התחייבויות כספיות, אני יכול לעמוד במשהו כמו מאה כיתות.
עמיהוד בהט: מבחינת החלק שלי.
עמיהוד בהט: כי אם אני לוקח בחשבון שאני מתקצב שעה שבועית זה אומר כמאה שעות אני יכול להקדיש לעניין הזה, זה חמש מאות אלף שקל, זה מאה שעות.
אריה קורת: מה מסגרת התקציב למאה כיתות?
עמיהוד בהט: הכל הם דברים התחלתיים, אבל באופן עקרוני מאה כיתות כאלה זה אומר, אם אני לא טועה זה בערך מיליון שקל לבתי הספר למאה כיתות.
עמיהוד בהט: משהו כזה.
עמיהוד בהט: אנחנו דיברנו על שעה שבועית לכיתה, במהלך שנת הלימודים, דיברנו על משהו בסדר גודל של עשרת אלפים שקל לכיתה כדי להפעיל תכניות תוספתיות לתוך השעה הזאת.
עמיהוד בהט: מרצים, תערוכות, וכו'.
עמיהוד בהט: כלומר שעה למערכת, פלוס עשרת אלפים שקל לכיתה, פלוס כשלוש מאות, ארבע מאות שקל לילד פר שלוש יציאות במהלך השנה מחוץ לבית הספר, לסיורים, לגיחות, ועבודה מול היישוב לגבי ההורים, שזה תקצוב נפרד.
עמיהוד בהט: אלה התקציבים.
עמיהוד בהט: המכפלה תהיה בהתאם ליכולות.
עמיהוד בהט: אמרתי אני מבחינתי רואה כמאה שעות דבר הגיוני, בפריסה יחסית לא קטנה.
עמיהוד בהט: אבל אני לא יכול ודאי לכלול בזה לא את משרד הקליטה ולא את הג'וינט ולא את מסד קליטה.
עמיהוד בהט: זה המבנה של התכנית.
זאב אלקין: השאלות שנשאלו בדיון הקודם, אני אשמח שתתייחס לזה לפני שנעביר את השרביט הלאה, ועל אותן שאלות נשמח להתייחסות גם של משרד הקליטה, הן היו כמה.
זאב אלקין: שאלה אחת התייחסה להיבט של מעורבות ההורים, ולזה כבר הגבת שאתם תשמחו אם זה ייעשה באמצעות הרשות.
זאב אלקין: וזה יכולים להיות אחד מהצינורות שהרשות המקומית תהיה גם שותפה בהפעלה.
זאב אלקין: השאלה השנייה היתה מה מידת ההשפעה על תוכן של התכנית של איזו שהיא נציגות של מישהו, נשאלה כאן הסוגייה איך ההורים של הילדים העולים או מי שזה לא יהיה, אבל איזה שהוא גורם, ברגע שאתה מעביר את זה לצוות בית ספרי, עלתה שאלה שהצוות הזה הוא לא בדיוק הצטיין בפתרון הבעיה, אם אני משחזר נכון את הטענה.
זאב אלקין: הרי אנחנו נזקקנו לתכנית ייחודית בתחום הזה כי יש בעיה.
אלי זרחין: לא היו משאבים בבית הספר.
זאב אלקין: זה נושא לא פשוט.
זאב אלקין: אי אפשר להגיד שלא היו לגמרי משאבים.
זאב אלקין: לא היו משאבים מיועדים למטרה הזאת שלא ניתן לנצל אותם למטרה אחרת.
זאב אלקין: אבל היו לבית ספר משאבים רק הוא ניצל אותם כפי שהוא ראה לנכון.
זאב אלקין: כמו שזה נכון בצורה עוד יותר חריפה לגבי בית ספר יסודי שקיבל תיקצוב די משמעותי עבור תלמידים עולים כתוספת ולא ניצל אותם לטובת תלמידים עולים.
זאב אלקין: זה כבר עניין בפני עצמו.
זאב אלקין: ולכן היתה פה שאלה בהיבט הזה.
זאב אלקין: שאלה נוספת התייחסה לכיתה הטרוגנית.
זאב אלקין: כי הרי אתם הצגתם שהתכנית מופעלת על בסיס קבוע, נדמה לי שלא היה כאן אפילו מרכיב שמדבר על ילדים עולים בנפרד, אלא שכל התכנית פועלת על כל הכיתה, והמרכיב של העולים הוא משחק רק באיזה כיתה נבחרת.
זאב אלקין: לוקחים כיתה שיש בה אחוז גדול של תלמידים עולים, כמו שלפני זה לוקחים רשות שיש בה אחוז גדול של תלמידים עולים בקבוצת הגיל הזאת, ואחר כך לוקחים בית ספר שיש בו אחוז גדול של תלמידים עולים, ואז מתוך בית הספר מנסים לקחת את הכיתות הרלוונטיות ביותר.
זאב אלקין: אבל כל הפעילות לאורך כל הדרך היא פעילות משותפת לכולם, וזה נדמה לי שונה מהמתכונת האחרת, כולל מתכונת הסמינרים, שגם שם השתתפו חלק מהתלמידים הותיקים אבל מעט מאוד יחסית.
זאב אלקין: כאן עלו שתי שאלות, בהקשר הזה, עד כמה שאני זוכר.
זאב אלקין: קודם כל שאלה מהותית, כי סך הכל ניתן להוביל את הפעילות בתחום הזה לשני כיוונים, שהם לא סותרים אבל הם שונים.
זאב אלקין: תחום אחד זה עזרה בקליטה חברתית, לנסות לבנות את הגשר בין התלמידים הותיקים או הצברים לבין התלמידים העולים.
זאב אלקין: ושם בוודאי ובוודאי שהעבודה המשותפת היא כמעט מתבקשת.
זאב אלקין: והתחום השני זה העמקת הזהות היהודית והישראלית והידע בתחום הזה אצל תלמידים עולים.
זאב אלקין: כאן דווקא עבודה כקבוצה משותפת יכולה להביא כמכשול מסויים, כי עצם הרעיון ללכת לפעילות כזאת נובע מכך שקיים פער.
זאב אלקין: עם כל הבכי שלנו לגבי רמת התכנים בתחום הזה שקשורים לזהות יהודית וזהות ישראלית, בודאי ובוודאי בחינוך הממלכתי, עדיין קיים פער בין תלמידים עולים לבין כלל אוכלוסיית התלמידים, והרצון להפעיל את התכנית נועד לסגור את הפער.
זאב אלקין: ואז אם כל הפעילות מתבצעת ביחד תמיד יש סכנה שאו שהיא תהיה משעממת לחלק מהכיתה כי הם כבר יודעים את זה, או שידלגו, ינסו להעביר תכנים שהם יהיו מעל הרמה של התלמידים עולים, ואז הפער לא ייסגר, אלא להיפך, זה יפעל רק על החלק של הכיתה שהם תלמידים צברים.
זאב אלקין: עלתה כאן גם שאלה, איזו משתי המטרות אתם רואים כמטרה ראשית, האם הפן של הקליטה החברתית או האם הפן של העמקת זהות יהודית ישראלית.
זאב אלקין: ובהתאם לתשובה לשאלה הזאת ייתכן שיהיו שאלות האם נכון לפעול אך ורק, אף אחד לא חולק שצריכים לפעול גם במסגרת משותפת אבל האם נכון אך ורק לפעול במסגרת משותפת, ופועל יוצא נוסף מזה זה כמובן ההיבט התקציבי.
זאב אלקין: כאשר אנחנו מדברים על הרצון בעתיד להרחיב את התכנית למימדים ניכרים בחטיבת הביניים, ברגע שהולכים בגישה של להפעיל את זה על כלל התלמידים אז זה ברור שאין שום סיכוי להגיע לפריסה ארצית משמעותית בהפעלת התכנית בגלל נתונים תקציביים.
זאב אלקין: הרי כולנו מבינים שלא נצליח כאן
זאב אלקין: להגיע למצב שרוב מכריע או כל בתי הספר שיש שם ולו נוכחות מסויימת של תלמידי עולים יגיעו לכך שנוכל לתת שם אפילו שעה שבועית אחת לבית ספר, שלא לדבר על שעה שבועית אחת לכיתות שיש שם תלמידים עולים.
זאב אלקין: זה היקפים גדולים מאוד, מי כמוך אודי יודע מה המשמעות של ההחלטה הזאת.
זאב אלקין: וכמובן ברגע שאתה מבודד תלמידים עולים אז יש לך יותר סיכוי להגיע לפריסה.
זאב אלקין: אני מניח שזה מה שעמד ביסוד של ההחלטה על הסמינרים בזמנו, להוציא אליהם בעיקר תלמידים עולים.
עמיהוד בהט: כאן אנחנו נכנסים כבר לעומק.
עמיהוד בהט: אני אומר את דעתי, ודעתי היא לא רק דעתי אלא היא גם תוצאה של דיון עמוק שהיה לנו בוועדה ביום חמישי שעבר בפתח תקווה, בין היתר בנושא הזה.
עמיהוד בהט: אבל העמדה היתה אז מאוד חד משמעית, של אנשי התוכן.
עמיהוד בהט: אני לא תמיד שם את עצמי בשורה הזאת של אנשי התוכן, יש לי קצת נסיונות פדגוגיים, וניהלתי גם בתי ספר, אבל ישבו שם באמת אנשים, מיטב האנשים לפחות במשרד החינוך ברמה של האגף לחינוך על יסודי, מינהל חברה ונוער, באמת הקודקודים.
זאב אלקין: עם הניסיון של עבודה עם תלמידים עולים?
עמיהוד בהט: אבל גם.
עמיהוד בהט: אבל לא כספציפיקציה ייחודית.
עמיהוד בהט: בכל אופן אנשים באמת ברמה מאוד גבוהה של חשיבה, והיה דיון מאוד מעניין לכשעצמו.
עמיהוד בהט: אבל כן היתה שם למשל נציגת מסד קליטה והג'וינט, מיה עמירי, שעבדה רק עם עולים, בצבא, הרבה מאוד שנים, והיא הביאה את הפן של העולים מאוד חזק.
עמיהוד בהט: היא היתה ראש מדור קליטת עלייה בצה"ל, ועכשיו היא עובדת בג'וינט.
עמיהוד בהט: והיא היתה בצוות והיא גם הביאה הרבה מאוד אינפוט לתוך הדיון הזה.
עמיהוד בהט: אז היה שם באמת צירוף מאוד חשוב בסיפור הזה.
עמיהוד בהט: וגם מיכל שעובדת איתנו ומוכרת פה.
עמיהוד בהט: יחד עם זה אני רוצה לומר ככה, העמדה היתה מאוד מאוד חד משמעית בעניין של כיתות שלמות.
עמיהוד בהט: ואני רוצה לומר משהו, דיברנו כאן על זהות יהודית ישראלית ודיברנו כאן על שילוב חברתי.
עמיהוד בהט: נקודת המוצא, אם אני הבנתי נכון, לא היתה לא זאת ולא זאת בתכנית, אלא יותר תחושות השייכות והניכור של נוער עולה לתוך החברה הישראלית.
עמיהוד בהט: כאשר אנחנו רוצים לדבר על שייכות וניכור יש לזה ממשקים לערכי הציונות, לערכי היהדות בודאי, אבל זה יוצא ממקום של הילד עצמו.
עמיהוד בהט: הרצון הוא בעצם בתכנית הזאת לבוא לאיזה שהוא מצב של מבט בגובה העיניים בין החברה הישראלית הותיקה לעולים, שכבר הם לא חדשים כל כך, גם הם עולים ובני עולים, אבל עולים נקרא להם פה לצורך הטרמינולוגיה, במבט של לי יש מה ללמוד ממך, לך יש מה ללמוד ממני.
עמיהוד בהט: הדברים שיש לי אני שומר עליהם כעל נכסי צאן ברזל שלי כעולה, את הערכים שעליהם חונכתי וגדלתי.
עמיהוד בהט: ואנחנו נראה לך בתכנית הזאת, אנחנו המערכת, שמה שאתה גדלת לאורו, מבחינת ערכים, מתחברים יפה מאוד לערכי החברה הישראלית.
עמיהוד בהט: הובאו שם גם דוגמאות בדיון, למשל הרעיון הזה של רעות, או של חופש מחשבה, או דברים מהסוג הזה.
עמיהוד בהט: להביא את הילד למצב שבו הוא יוכל מול ילדים בכיתה הרגילה שלו להתחבר לאותם ערכים, סולידריות.
עמיהוד בהט: בעצם יש פה איזו מין תפירת חזון של כיתה עתירת עולים, איזה חזון אתה צופה לחברה או למדינה שלך, איזה חזון אתה רוצה לראות את עצמך לחברה שאתה נמצא בה.
עמיהוד בהט: התפירה של החזון הזה, והמטרה היא לחבר אותו בחזון הזה ולהראות לו איך בתרבות הישראלית, בתרבות היהודית, בתרבות הציונית, במורשת הקרב, בכל הדברים שאנחנו מדברים עליהם, יש בעצם חיבור לאותם ערכים, לאותו חזון שהוא בעצם רואה על בסיס מה שהוא מביא איתו.
זאב אלקין: מה אתה עושה במצב הזה, עם פערי ידע בכל המובנים?
זאב אלקין: יש הרבה פעמים ידע של היעדר מסורת מהבית, יש הרבה פערים כאן.
עמיהוד בהט: עדיין יש מקום למצוא מכנה משותף.
עמיהוד בהט: יושבת פה נציגת תלמידים, אני כבר קצת שכחתי את התקופה שהייתי תלמיד, ואני בטוח שגם הנוער הלא עולה, נקרא לו ככה, יכול להשתלב בסיור, אני אומר ככה, כשאנחנו מוציאים סמינרים אז העלויות לגבי הוצאה של ילד לא עולה הן עלויות מאוד גבוהות.
עמיהוד בהט: וזו אחת הסיבות שהילדים ילידי הארץ מה שנקרא לא מצטרפים.
עמיהוד בהט: כששומעים את התכנית אז באים אלינו הרבה מנהלים ואומרים אגב סליחה, למה רק עולים, והילד שלי לא צריך לדעת מה זה ולא יודע.
עמיהוד בהט: אז אני לא בטוח, הבעיה היא בעיה כספית, כי הילד הישראלי הותיק משלם הרבה יותר לסמינר של כיתה יא' שאנחנו מוציאים.
עמיהוד בהט: וזו הסיבה שנוצרת פה איזו סלקציה.
עמיהוד בהט: היא לא סלקציה שנולדה מתוך רצון להוציא רק עולים ולקחת אותם בנפרד.
עמיהוד בהט: זה לא המשחק.
זאב אלקין: אבל התשלום השונה, נולד מן הסתם מזה שאתם בכל זאת רואים פער.
עמיהוד בהט: זה לא נובע מהעדר צורך של התלמידים הותיקים, להכיר את ערכי הציונות והיהדות.
שרון בניאן: אני חושבת שיש מקום עוד יותר גדול, כן ליצור את המכנה המשותף דרך החוויה, כי זה לא חשוב אם נולדת בארץ.
שרון בניאן: אני חושבת שפחות דרך מה שהגדרתם כשיעורים הפורמליים, דרך השעה הנוספת במערכת.
עמיהוד בהט: זו לא שעה נוספת במערכת, זה לא עוד שיעור היסטוריה.
עמיהוד בהט: זה משהו אחר לגמרי.
עמיהוד בהט: כל הרעיון של השעה השבועית הזאת זה איזה שהוא שיח, זה איזה שהוא דיאלוג הנחייה של מורה.
עמיהוד בהט: זה לא איזה שהוא מורה שעומד ומרצה הרצאה.
שרון בניאן: ברור, העניין הוא שהשעה נמצאת בתוך בית הספר, זה לא חשוב, גם אם תביא פעילות בלתי פורמלית לתוך המסגרת הפיזית של בית הספר היא תהיה מבחינתנו פעילות בתוך בית הספר.
שרון בניאן: זה לא משנה.
שרון בניאן: אני רק רוצה להדגיש משהו, שהמכנה המשותף שמדברים עליו כאן צריך להיבנות דווקא על הפן הבלתי פורמלי, על החווייתי, ושם להשקיע את מירב המאמצים.
עמיהוד בהט: אין ספק.
עמיהוד בהט: אבל עדיין התכנית הזאת בין היתר היא תוצאה של תובנה שהיתה גם פה שללכת רק לעניינים חוויתיים שהם בומים חד פעמיים ולא ליצור תהליך עומק רציף בכיתה הוא דבר לא טוב.
עמיהוד בהט: ולכן יצרנו פה כמה קומות.
עמיהוד בהט: קומה אחת של דיאלוג בתוך בית הספר.
עמיהוד בהט: אני לא פוסל, ותיכף אני אגיע לזה, איזו שהיא גם הסתכלות לקבוצת העולים במידה שצריך לעשות את זה, או שצריך מבחינת מה שמשתמע מהפרשי ידע שנבחן אותם, או אולי גם לפעמים, כתוצאה מזה שיהיו בתי ספר שיש בהם מעט מאוד עולים, חמישה אחוז או שלושה אחוז עולים, ויש גם כאלה כמו שאתה יודע, שם באמת לעשות תכנית כזאת לכיתה שלמה, מבחינה תקציבית זה יהיה לא מתאים, אז שם אולי כן נוכל לעשות מודל קצת שונה.
עמיהוד בהט: בעקרון, כתפיסה, בוודאי ביישובים עתירי עולים, הדיאלוג והאינטראקציה והאי-סגרגציה היא חשובה מאוד, ולא רק לשילוב החברתי אלא גם לדיאלוג בגובה העיניים.
עמיהוד בהט: זה לא עולה שבא לפני שנה, אלא זו תכנית שמדברת גם על עולים שבאו ב-93'-94' וגם בני עולים.
עמיהוד בהט: המכנים המשותפים יכולים להיווצר בצורה חכמה, ואני חושב שדווקא זה העניין.
עמיהוד בהט: להראות לו תשמע, מה שאתה בא איתו, יש גם לשרון, ואנחנו יכולים להתחבר סביב אותם עניינים בתוך מדינת ישראל.
עמיהוד בהט: זאת התובנה שהיתה לנו.
מיכל צידון: גם מה שהופך את זה לחווייתי או לא, זה לא אם זה בבית הספר או לא אלא אם זה מתחבר לחוויות האמיתיות שלהם, האותנטיות, אז זה חוויתי.
זאב אלקין: השאלה היא, באיזו מתודיקה עושים את זה ומי עושה את זה.
זאב אלקין: אם מי שעושה את זה זה המורה של הכיתה, אלא אם כן הוא מומחה להנחיית קבוצות, זה בוודאי לא זה.
שרון בניאן: התפאורה היא חלק מאוד חשוב מהסיפור.
אלי זרחין: אני חושב, אדוני היושב ראש, שדברים שאתה מעלה הם מאוד נכונים, אבל צריך לקחת בחשבון שזאת אחת מהתכניות.
אלי זרחין: היא לא היחידה, היא לא הבודדה.
אלי זרחין: יש בתי ספר שבוחרים תכניות אחרות.
אלי זרחין: גם תכנית שאנחנו עושים יחד עם המשרד היא תכנית אחרת לחלוטין.
אלי זרחין: היא הטרוגנית, משיקולים אחרים.
אלי זרחין: בית ספר אני חושב יש לו היום יותר הזדמנויות לבחור מה יותר מתאים לבית הספר.
זאב אלקין: אבל נדמה לי שאתה מפספס כאן נקודה מסויימת.
זאב אלקין: הרי אנחנו כאן נמצאים בתוך חבלי לידה.
אלי זרחין: של תכנית חדשה שבנוייה לצורך להיכנס לכיתה הטרוגנית.
אלי זרחין: יש צורך כזה.
זאב אלקין: אבל מהיכרותי עם איזה שהוא רצף פעילות והיגיון פעילות של משרדי ממשלה, סוג הדבר שאנחנו מדברים עליו כאן הולך להפוך למעין איזה שהוא כלי שהוא דרך המלך.
זאב אלקין: אתה מדבר על תכנית נקודתית כזאת או אחרת, מבחינת היקפים תקציביים.
אלי זרחין: לא, ממש לא.
אלי זרחין: אני מדבר על זה שמשרד החינוך היום, מה שאנחנו יודעים מהשטח, מפעיל דוגמאות שונות של התכניות האלה באופן פורמלי.
אלי זרחין: עכשיו זאת אחת מהתכניות שהיא לא תהיה היחידה בדרך המלך.
זאב אלקין: לא, היא לא אחת מהן.
זאב אלקין: כשאתה מדבר, עד כמה שאני מבין, כשאתה מדבר על התכנית שמפעילים איתך מה ההיקף התקציבי שלך?
אלי זרחין: חמש מאות אלף שקל, אני לא זוכר בדיוק.
זאב אלקין: פה הם מדברים על מיליון ברמת הפיילוט.
מיכל צידון: לא מיליון ברמת הפיילוט.
זאב אלקין: כאן אתה מדבר על תכנית שעלותה תהיה לפחות של כמה מיליוני שקלים.
זאב אלקין: אתה מדבר על צירוף כוחות של משרד החינוך, משרד הקליטה, ג'וינט ומסד הקליטה עוד כגורם נפרד.
אלי זרחין: אני מקווה, ואני חושב שככה מההיכרות שלי הם עובדים, שיש פיילוט כזה, יש פיילוט אחר, יהיה שלב שישבו אנשי מקצוע שעובדים על זה ובמספר פיילוטים שרצים, יכול להיות שיאחדו מודלים מסויימים, יכול להיות שיהיה מודל שהוא יותר טוב.
אלי זרחין: זאת אומרת אני חושב, אני מתייחס לזה, הם מדברים על חטיבת ביניים.
אלי זרחין: זה מקום מאוד ריק היום, כי נגיד כדוגמא הרבה תכניות נכנסו דרך סמינרים, דרך אפילו הכנה לפולין, דרך מיליון דברים בחטיבה עליונה.
אלי זרחין: בחטיבת הביניים לא היו דברים.
אלי זרחין: בחטיבת ביניים היום הרבה מאוד עולים הם עולים מאוד מאוד ותיקים.
אלי זרחין: אני הייתי אומר שבהרבה בתי ספר חלק גדול זה בני עולים.
אלי זרחין: ואני חושב שכאן המודל הזה לפי דעתי נולד מהצורך שיש כזה צורך בשטח.
אלי זרחין: כשאני למשל, נכנסתי לבתי הספר עם התכניות בחטיבה עליונה הרבה פעמים בית ספר אומר לי יש לנו קבוצות עולים.
אלי זרחין: זו כיתת עולים שלומדת לפי תכנית בגרות עולים.
אלי זרחין: יש קבוצות עולים, אנחנו רוצים לעבוד שם.
אלי זרחין: אין דבר כזה בחטיבות ביניים.
אלי זרחין: בחטיבות ביניים ילדים לומדים ביחד.
אלי זרחין: ואני חושב שבעיניי זה איזה שהוא ניסיון טוב לראות איך זה יעבוד.
זאב אלקין: רק שאתה לא לוקח בחשבון את הדינמיקה העתידית.
זאב אלקין: ולפי איך שאני מבין את הדינמיקה שיכולה להיות פה, בסופו של דבר, אם לא תילקח בחשבון האפשרות שיש כמה מודלים וכשבאים להרחיב את זה לאותם היקפים גדולים שאודי דיבר עליהם, של מיליוני שקלים בודקים את כל המודלים ומה מידת יעילותם ורואים מה התוצאות.
זאב אלקין: בסופו של דבר, מה שיקרה שהתכניות שאתה מדבר הן יישארו בשוליים, הדרך הזאת תהפוך לדרך המלך, מבחינת סדרי גודל של השקעה, גם כל משרד ממשלתי מעדיף תמיד, כשיש מצ'ינג עם משרדי ממשלה אחרים, ובודאי הג'וינט, ואז בסופו של דבר מה שייחשב כאן כניסיון וכפיילוט וכל השיח הוא יהיה פנימי במסגרת של התכנית הספציפית הזאת.
זאב אלקין: מה שמתחיל כתכנית קטנה של עשר כיתות פתאום בעוד שנתיים שלוש אתה תמצא את זה כתכנית של נניח מאה כיתות דיבר אודי, כפול ארבע של ארבעה גופים, סתם אני מדבר עכשיו בצורה מאוד סכמטית, ארבע מאות כיתות.