GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: דבר שני שמשרד הקליטה צריך לדעת לעשות ולפעמים גם יודע לעשות, זה לתת פתרונות עד הוק.
יולי יואל אדלשטיין: כשמתקיים אירוע של משרד הקליטה או בהשתתפות משרד הקליטה צריכים להופיע שם אמנים עולים ואין חוק נגד זה ואין פה חובת מכרזים גם.
יולי יואל אדלשטיין: כשמשרד הקליטה מתבקש להשתתף בכל הטרש שמגיע לארץ ובא אמרגן למשרד הקליטה ומבקש השתתפות זו או אחרת כולל הסעות באוטובוסים לקונצרט של שירי תחנה מרכזית שמגיעים מרוסיה ולכן העולים צריכים להגיע לראות את זה, אז משרד הקליטה צריך לדעת לומר לא וגם יודע לומר לא.
יולי יואל אדלשטיין: בחגיגות ה-60 אף אחד לא יחשוב על עולים וזה לא יעזור שחבר הכנסת מיכאלי יפנה, משרד הקליטה צריך להציג תנאים ואני גם יודע מה תהיה התשובה, בסדר, אנחנו נביא את העולים כקהל לאירועים ואנחנו ניתן תקציב להסעות.
יולי יואל אדלשטיין: אני מדבר על סמך הנסיון מחגיגות ה-50, זה היה אותו דבר.
יולי יואל אדלשטיין: משרד הקליטה צריך להגיד לא תודה והעולים לא יהיו סטטיסטים ולא יהיו בשורה 28, הם יהיו על הבמה מכיוון שהם משתתפים.
יולי יואל אדלשטיין: נקודה אחת שצריכה להיות ברורה ואמרתי את זה גם בדיון על הספורטאים, זה התלבטות לא פשוטה, אנחנו היום בדיון על אמנים וזה נורא צודק לומר לגלעד אתה תביא עוד תשעה מליון והוא ילך למנכ"ל ולשר ויביא.
יולי יואל אדלשטיין: הם לא יביאו את זה מהרזרבה, הם יקחו את הכסף מקשישים, מנכים.
יולי יואל אדלשטיין: גם אם בסוף השנה אלה יהיו אותם 11 מליון ונדרש עוד יותר, אנחנו נהיה אשמים כי אנחנו לא תקצבנו נכון ואנחנו התעלמנו.
סופה לנדבר: אנחנו דרשנו ואני מקווה שממשלת ישראל תעמוד בהסכמים קואליציוניים.
יולי יואל אדלשטיין: מה שלא תוקצב ילקח אולי בסופו של דבר ממקומות אחרים כי לא תעבור בשקט הפגיעה באמנים ויהיו הפגנות וקונצרטים וידברו נגד השר, בסופו של דבר ימצאו פתרונות והם ימצאו על חשבון אוכלוסיה אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: זאת התלבטות לא פשוטה.
יולי יואל אדלשטיין: ואני לא מתחרט על מה שאני עשיתי בתחום הזה לגבי ספורטאים ואמנים, אני לא מתחרט, אבל אני יודע שזאת התלבטות אמיתית ולכן צריך לתקצב את זה מלכתחילה ולא בדיעבד.
יולי יואל אדלשטיין: האמנים והספורטאים נעלמים בחור השחור בין זה לבין קליטה אמיתית שהיא כבר לא קליטה.
יולי יואל אדלשטיין: אמנים ברמה כזאת שקיבלו את הכמה אלפי שקלים בהתחלה זה לא בשביל שהם יופיעו אחר כך לפעמים במתנ"ס בעיר שהם מתגוררים בה וכל המילים היפות לגבי תרומתם למדינת ישראל צריך להיות לזה ביטוי אמיתי על הבמות.
מיכאל נודלמן: אני מלכתחילה אמרתי שאין לי ציפיות גדולות לשנה הזאת, אולי אפשר להיכנס לתקציב החגיגות אבל אנחנו התחלנו את הדיון בתחילת השנה כדי שבסוף השנה נגיע לאיזה שהם הישגים.
מיכאל נודלמן: להגדיל תקציבים עכשיו זה קשה מאוד, אפשר לקבל תקציבים לא גדולים, אבל אם אנחנו מדברים על תרבות אני לא מפריד בין תרבות כללית לתרבות שהעולים הביאו כי זה קשה להפריד.
מיכאל נודלמן: לסיכום אנחנו פונים למשרד התרבות ומבקשים להעלות בשנה הבאה את התקציבים לתרבות.
מיכאל נודלמן: אני אפנה לשרה המקשרת שהיא אחראית על אירועי שנות ה-60, אבל זה בדברים לא כל כך גדולים, אני אלך ואדבר איתה.
מיכאל נודלמן: המטרה שלנו היא מתחילת השנה לעשות לובי בלי הפסקה בנושא התרבות.
מיכאל נודלמן: הועדה תפנה לממשלה כדי להגדיל משמעותית את התקציבים לתרבות.
מיכאל נודלמן: אנחנו פונים גם לשלטון המרכזי המקומי כי מה שאני שמעתי על ירושלים, לא בכל עיר יש תנאים כמו באשדוד, וכל הכבוד לכם, אתם עבדתם ומגיע לכם, ואני מברך אתכם.
מיכאל נודלמן: אבל יש שלטון מרכזי שהוא אחראי על הרשויות המקומיות ואנחנו נפנה אליו ונפעל שנושא התרבות יקבל שם עדיפות.
יוסי ביילין: אולי אפשר להתייחס לירושלים באופן מיוחד כי שמענו כאן
יוסי ביילין: דבר ממש קטסטרופאלי לגבי ירושלים.
יוסי ביילין: צריך לפנות לעיריית ירושלים.
מיכאל נודלמן: אפשר לנסות.
יוסי ביילין: לציין שהובאה בפנינו הידיעה על מצב התרבות בירושלים בכלל ולגבי העלייה החדשה ואנחנו פונים אליהם.
מיכאל נודלמן: אנחנו נפנה לעיריית ירושלים.
אברהם מיכאלי: יש השנה בירושלים את חגיגות 40 השנה, האם התקציב שהיה להם ויש להם עדיין כי השנה עוד לא הסתיימה, לשלב את העולים בכל האירועים שעיריית ירושלים מקיימת במסגרת שנות ה-40.
מיכאל נודלמן: אנחנו נפנה.
מיכאל נודלמן: כשדיברתי על תקציב לתרבות אני התכוונתי גם למשרד המדע תרבות וספורט וגם למשרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: עלה פה הרעיון לעשות סקר לגבי שכר העולים בארגוני התרבות ונפנה אליהם.
מיכאל נודלמן: מבקשים התייחסות לכל התרבויות.
מיכאל נודלמן: זאת לא ישיבה אחרונה בשנה הזאת, אנחנו רק מתחילים לעבוד בנושא הזה ואני מאוד שמח שאתם פה ומשתתפים ואני רואה שלכולם זה כואב ואני בטוח שביחד אנחנו יכולים להתקדם בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לברך את מר פאנוב ואנחנו מקווים שתיתן לנו עוד הרבה הצגות בעתיד.
מיכאל נודלמן: אני מודה לכולם, הרגשתי ושמעתי שכואב לכם מה שקורה במדינה, אבל אנחנו יחד איתכם נעשה הכל כדי שהתרבות תעלה לרמה יותר גבוהה.
זאב אלקין: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה השוטפת הדו-שבועית של ועדת המשנה.
זאב אלקין: הנושא שלנו היום הוא למעשה נועד מצד אחד לסיים חטיבה מסוימת במושב הזה של הכנסת, במושב החורף שעוסק בתחום של התוכניות בתחום של זהות יהודית.
זאב אלקין: אנחנו עסקנו בשני המפגשים הקודמים בתוכנית החדשה שמפתח משרד החינוך בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה, עם מוסד הקליטה ועם הג'ויינט בתחום של חטיבת ביניים.
זאב אלקין: והיום אנחנו נעסוק בתוכנית הקיימת של הסמינרים לזהות יהודית.
זאב אלקין: אנחנו קיימנו בזמנו בנושא הזה של הסמינרים, שתי ישיבות בקיץ, לפני כחצי שנה ב- 26 ביוני, וב- 2 ביולי, כי זאת תוכנית שמתקיימת מידי שנה.
זאב אלקין: המטרה העיקרית שלנו כאן, זה בעיקר להבין שני דברים, כי את הדיון הכללי על התוכנית אז קיימנו, נדמה לי שעדיין שאלה אחת נשארה אז לא פתורה, אני אזכיר אותה, ככה דפדפתי בפרוטוקולים, שאלתי אז מה היה הרציונל להעמדת המכסה התקציבית או מספר התלמידים, זה היינו אך, הם הרי קשורות אחת בשנייה.
זאב אלקין: התקציב עמד אז על מיליון ו-800 אלף שקל לטובת הסמינרים, התקציב השנתי והמכסה של התלמידים דיברה על סדר גודל של כ- 3000 תלמידים כל שנה.
זאב אלקין: זאת מכסה שכפי שהוצג היא לא שונתה פחות או יותר במשך כבר כעשר שנים, אז שאלנו האם הייתה על בסיס של איזה שהוא תפיסה של יחס תלמידים עולים למספר התלמידים שנכנסים לפעילות, שאלה שככה ריחפה בחלל האוויר, בסופו של דבר התשובה שמשרד נתן הייתה תשובה תקציבית, שזה התקציב, לקח לנו קצת זמן לחלץ אותה אבל בסופו של דבר אז הגענו לתשובה האמיתית שזה התקציב, היינו שמחים אם היה תקציב יותר גדול, אבל זה התקציב שבמשך שנים האגף הצליח מתוך התקציבים הדלים שיש לו להעניק לצורך המטרה הזאת.
זאב אלקין: אני רק מזכיר את הפן הזה, אין איזושהי נוסחה ברורה תכנית שמסבירה את המספר ואת התקציב.
זאב אלקין: ובגלל שמספר התלמידים העולים, לפחות החדשים במערכת, הוא הולך וקטן, אז בסופו של דבר העדר נוסחה דווקא פעל לטובת הגדלה של אחוז התלמידים שנהנים מהשרות למרות שעודכנו אז בישיבות בקיץ שגם במצב החדש של יחסית מעט תלמידים עולים, עדיין ההיצע לא עונה על הביקוש, ושכל שנה יש יותר תלמידים שורצים את השירות הזה מאשר היכולת להכניס לתוך המכסה.
זאב אלקין: נקודה נוספת שנשארה כספיח מאותו דיון, זו העובדה שציינו כאן הארגונים שמפעילים את זה שלפי הערכתם סדר גודל של כ-80% מבתי הספר שנהנים מהשירות זה אותם בתי ספר כל שנה, הם לקוחות קבועים, כבר כל בית ספר בחר לו מפעיל משלו וחוזר אליו כל שנה.
זאב אלקין: משמעות העניין, ברגע שמדובר במכסה שלא עונה על הביקוש, משמעות העניין שיש קבוצה גדולה מאוד של בתי ספר שבכלל לא בפנים, לא בשנה מסוימת אלא אף פעם כי היא לא מגיעה לזה.
זאב אלקין: שאלנו אז שאלה שהיא גם נשארה מרחפת בחלל האוויר, לא קיבלנו עליה תשובה למה זה קורה, האם זה קורה כי בתי ספר לא מספיק מודעים, האם זה קורה כי בתי ספר לא מייחסים לזה חשיבות ולא נכנסים לתחרות בזמן או שמתעוררים מאוחר או שבכלל לא מתעוררים, או שיש להם את היכולת הזאת והאם המשרד עושה משהו בכלל כדי בכל זאת לנסות לפזר עם העוגה מצומצמת אז לפזר אותה בצורה יותר שוויונית.
זאב אלקין: אני אשמח לקבל התייחסות אם חל איזשהו שינוי או התפתחות ברבדים האלה, אבל בעיקר אני אשמח לשמוע תשובות לשתי שאלות שהן הסיבה שאנחנו מחזירים את הנושא על שולחן הוועדה.
זאב אלקין: הערכות בנושא של סמינרים השנה, כידוע, זה לא סוד שהייתה שביתה מאוד קשה ששיבשה את כל סדר העבודה ויכולת של בתי הספר לתמרן עם המערכת ולוחות הזמנים כדי להוציא תלמידים החוצה.
זאב אלקין: סמינרים, זה גם נאמר אז, בעיקר מתבצעים היום בשכבה של י"א, יש קצת מי"ב, אבל בעיקר המוקד הוא י"א.
זאב אלקין: אז היכולת לנייד תלמידי י"א לסמינר של שלושה ימים מן הסתם פחתה וגם בתקופה של השביתה בוודאי לא התקיימו סמינרים, כי אז אמרתם שאתם חושבים שלא.
עמיהוד בהט: פחות אבל התקיימו.
זאב אלקין: לכן, אכן הייתה פגיעה בסוף שנת התקציב הקודמת שהיא עדיין שנת הלימודים הזאת, אז מה הולך לקרות והאם השנה התלמידים, האם השתתפות בסמינר זה ירשם גם בתוך הנזקים של השביתה, האם המכסה תמוצה או לא במהלך שנת הלימודים הזאת.
זאב אלקין: זאת הייתה שאלה אחת והמשרד הולך להתארגן, אולי מתכונת יותר מפורטת ואולי ייחודית רק לשנה הזאת, לשבור קצת את המתכונת הרגילה כדי לתת אפשרות לבתי ספר בכל זאת לקבל חלק מהשירות, אולי לא סמינרים אולי ימי עיון, צריכים לחשוב מה הכלים שבאמצעותם אפשר להתגבר על הקשיים והמשרד אז ביקש זמן כי שאלנו את זה תוך כדי השביתה ואמר המשרד, תנו קצת זמן, ברגע שהמורים יחזרו מהשביתה המשרד יעבור איזה שהוא שלב ראשון של התארגנות בתחום הלימודים ואז זה יהיה הזמן הנכון שנציג לכם מה קורה עם הסמינרים ואכן דחינו את הנושא עד עכשיו.
זאב אלקין: השאלה השנייה הייתה קשורה לשני הדיונים הקודמים, לאור התוכניות על פתיחת תוכנית חדשה בחטיבת ביניים שבעיקר תפעל, יהיו קצת פיילוטים כמו שעודכנו השנה, אבל בעיקר תפעל משנת הלימודים הבאה ואחר כך בעזרת השם תלך ותתרחב.
זאב אלקין: לאור המיתון הזה, האם אין מקום לשקול את המתכונת של הסמינרים ולחבר אותה בצורה כזאת או אחרת לפעילות בחטיבת ביניים כדי ליצור איזה שהיא המשכיות, לחבר מבחינת תוכן, לחבר מבחינת הרצף, לנסות ליצור איזה שהוא רצף ולהקדים את הסמינרים אולי, י' לדוגמה.
זאב אלקין: מספר שאלות, האם יהיה איזה שהיא רמה של המשכיות, אולי להפך, לקבוע דווקא שמי שנהנה מהתוכנית בחטיבת ביניים הוא לא נהנה מהסמינר והפוך.
זאב אלקין: יכולות להיות תפיסות שונות, יכולה להיות תפיסה המשכית, יכולה להיות תפיסה משלימה, יש זכות קיום לכל אחת מהן, בתנאי שהיא מנומקת וההחלטות יתקבלו מודעות מראש.
זאב אלקין: אז מבחינה זאת, אלה הן שתי השאלות העיקריות לדיון של היום וזכות הדיבור של עודי.
עמיהוד בהט: הירידה שחששנו ממנה במספר המשתתפים בסמינר, הולכת בהתאם לקיצוץ התקציבי של 2008.
זאב אלקין: אם כבר פתחת את זה, זו שאלת סוגריים, האם אתה כרגע פועל תוך הוראה מהנהלת המשרד במסגרת התקציב המקוצץ?
עמיהוד בהט: נכון לרגע זה ממש, אני פועל בתקציב של 19 מיליון שקל שברובו הגדול מנוצל לשנת הלימודים תשס"ח, שנת הלימודים הזאת.
זאב אלקין: זאת אומרת שנכון לעכשיו, הפגיעה במה שקורה בשנת הלימודים הזאת היא מזערית ולכן הנזק הצפוי מקיצוץ התקציב הוא צפוי בשני מישורים, אחד, אם לא תהיה תוספת תקציב אז יהיה נזק אדיר בתחילת שנת הלימודים הבאה כי אם תנצל הרוב פה, אז לא יישאר הרבה שם.
זאב אלקין: ודבר שני, גם אם תהיה תוספת תקציב ברגע האחרון, יהיה נזק של לוח זמנים, כל מיני התקשרויות ודברים שצריכים להכין אותם מראש לשנת הלימודים הבאה, לא ייעשו באביב.
עמיהוד בהט: אני אשמח מאוד אם תהיה תקציב, ואני גם עוד יותר אשמח שזה יהיה בזמן מוקדם ככל שאפשר.
זאב אלקין: אני צודק בזיהוי של שני המישורים?
עמיהוד בהט: כן, אבל אנחנו לא רחוקים מתשס"ט בדבר שאני אקשר אותו לנושא שלנו, אנחנו לא רחוקים מתשס"ט בכלל, אנחנו אפילו מכניסים את עצמנו ללחץ ממש במכרז החדש שאנחנו כותבים עכשיו לנושא של הסמינרים.
זאב אלקין: זה מכרז שנתי?
עמיהוד בהט: לא, זה לשלוש שנים ועכשיו זו כבר השנה הרביעית.
עמיהוד בהט: זה חשוב לנו מאוד, כיוון שיכול להיות שתיאורטית המכרז נגמר ב- 31 לדצמבר, מבחינה פורמאלית, אבל הרבה יותר הגיוני וברור לא להחליף לכאורה, תיאורית, זכיין ב- 1 בינואר, פתאום באמצע שנת לימודים, ולכן אנחנו עושים כל מאמץ במהלך החודשים פברואר ומרץ, כדי שנוכל לצאת לאוויר, או באפריל מקסימום.
עמיהוד בהט: לוקח זמן עד שמפרסמים, כדי שיהיה לפחות ביולי אוגוסט או מקסימום ספטמבר,איזשהו זכיין.
זאב אלקין: אלה אותם זכיינים, בינתיים הניסיון תמיד הוכיח.
עמיהוד בהט: נכון, שלפחות אחרי החגים במידה שבאמת יהיה תקציב, נוכל להפעיל בצורה מסודרת שנת לימודים שלמה ולא בחצאים.
עמיהוד בהט: לכן אנחנו מכניסים קצת את עצמנו לאיזשהו לחץ בעניין הזה.
זאב אלקין: אבל עד סוף שנת הלימודים הזאת, המכרז הישן עוד מאפשר לכם לפעול?
עמיהוד בהט: כן, לגמרי, אפילו קצת מעבר, אבל אני לא רוצה להתחיל מעבר כי אז אנחנו נתקע אז.
עמיהוד בהט: הדבר הזה הוא לא רק דבר פורמאלי אלא הוא גם מאפשר לנו, מכרז חדש הוא תמיד דבר טוב, למרות שזה שרשרת של עינויים עד שכותבים אותו, אבל כשגומרים אותו ותוך כדי זה אתה גם פתאום נחשף להרבה לקחים, הרבה תובנות חדשות, הרבה עניינים חדשים, למשל, השאלה שנשאלה כאן לגבי הקדמת, המכרז לא כתוב, אבל ברור לי כמעט שאנחנו בוודאי נפתח במכרז את האפשרות, זה יהיה מכרז לחטיבה העליונה, כלומר הוא לא יהיה מוגבל במכרז, אם זה לא יועיל זה לא יזיק, כלומר לפתוח את זה גם ל- י', מותר לנו לפתוח אותו.
עמיהוד בהט: ואז אנחנו יכולים במידה שנרצה, גם זה חלק מהדיון, לעשות את זה כמו שדיברנו כאן, להקדים את זה.
עמיהוד בהט: אני מקבל את מה שאמרת, שצריך להיות איזה שהוא קשר, חייב להיות קשר בין התוכנית לזהות ובין התוכנית של הסמינרים, וגם קיבלתי את מה שאמרת, הקשר יכול להיות גם כזה שאנחנו אומרים שאסור שיהיה קשר.
זאב אלקין: זו החלטה שאתם צריכים לקבל עכשיו.
עמיהוד בהט: אני דווקא נוטה לחשוב שאם הסמינרים יוקדמו ואם לא, אבל למרות שאני נוטה לומר שהם גם יוקדמו, כן צריכים להיות בקשר הגיוני, זאת אומרת זה צריך להיות משהו, אבל עוד פעם זה אמירות שהן לא מתועדות בשום מקום מבחינת התפיסות, לא מגובשות.
זאב אלקין: מרגע שאתה אומר אותם כאן, הן תהינה מתועדות.
עמיהוד בהט: אני חושב שזה צריך להיות משהו שמצד אחד הוא יוכל להחזיק את עצמו לגבי ילד שלא עבר את התוכנית הראשונה מסיבה כלשהי, אבל מצד שני הוא יהווה המשך נכון ולא כפילות ולא איזה שהוא דבר לא שייך למי שכן עבר.
עמיהוד בהט: יכול להיות שיהיו בתי ספר מקיפים שלא עברו בדיוק בשנת הלימודים הבאה, כי היות ובשנה הבאה גם אם זה יהיה עוד לא עברו את התוכנית של זהות של חטיבות הביניים, אלא אם כן הם בדיוק באותן שלוש ערים שבדיוק עשו את הפיילוט, אבל ברובם הגדול לא.
עמיהוד בהט: וגם בשנה אחרי זה, זה לא בהכרח שכל מערכת החינוך בבת אחת תעבוד, ולכן זה גם חי שנושא את עצמו וגם איזה שהיא פעולת רצף שתהיה הגיונית, ככה נראה לי שצריך לעשות.
עמיהוד בהט: יש חשיבות לכך, שאפשר לראות בזה כרצף לפי דעתי כיוון שגם ככה בסמינרים יש יתרונות עצומים והם מביאים בעקבותיהם משובים מאוד טובים, יושבים כאן חלק מהגופים, אני לא מכיר את האנשים אבל מיכל מכירה אותם אישית.
זאב אלקין: אני מניח שהם ידברו ואז תוכל לקשר.
עמיהוד בהט: אני אומר שאנחנו יודעים גם מהם וגם מהשטח שהמשובים הם מצוינים.
עמיהוד בהט: ואף על פי כן, מדובר פה בבום של שלושה ימים וזהו, לכן אם זה יבוא כרצף לי זה נראה הרבה יותר נכון.
זאב אלקין: כלומר לסמינר יהיה פתיחה וסיום של הרצף.
עמיהוד בהט: כן, בדיוק.
זאב אלקין: אגב, מהאמירה הזאת אני ארשה לעצמי לשאול אותך שאלות הבנה תוך כדי תנועה כדי לחזור לזה אחר כך, מהאמירה הזאת משתמע שאתם תעודדו לפחות את הגופים שייגשו למכרז של הסמינרים לגשת גם למכרז של התוכנית של חטיבת ביניים?
זאב אלקין: הסיבה היחידה, כי אחת מהדרכים הכי בטוחות ליצור רצף זה שתהיה חפיפה, לפחות חלקית מבחינת הגופים.
עמיהוד בהט: יש אלו שהם הבדלים בין שתי התוכניות, אני לא מדבר על המהות כרגע, אני מדבר על המערכת הארגונית.
עמיהוד בהט: הפעולה של חטיבות הביניים ברובה או בעיקר, עמוד השדרה שלה נעשה בתוך בתי הספר במסגרת שעות הוראה של מחנך כיתה או של מורה שמוכשר לכך.
עמיהוד בהט: והקומות האחרות נעשות מחוץ לבית הספר, יכול להיות בהחלט וזה כן אולי מה שאתה התכוונת לשאול, הרי הם לא יבואו להחליף את המחנכים.
זאב אלקין: לא, אבל אתם רציתם לתת כניסה לגורמי חוץ גם לתוך בית ספר, לא התכוונתם שהפעילות ההיא, לפחות כך אני זוכר בהצגה בחודש האחרון, תיעשה בעיקר על ידי המחנכים.
עמיהוד בהט: אני כן התכוונתי שהיא תיעשה על ידי המחנכים, ראינו בזה שמחנך כיתה שמכיר את הילדים יעשה את התהליך, יוכשר ויעשה את העבודה כדבר מרכזי מאוד.
עמיהוד בהט: רק אמרנו, אנחנו גם מתקצבים את בית הספר שיוכל להביא גם כל מיני אירועים ופעולות חיצוניות לתוך בית הספר לשיעור הזה.
עמיהוד בהט: אמרנו גם שאנחנו נותנים תקציב להוציא את הילדים החוצה, זה בהחלט יכול לבוא, לצאת לשלושה ימי סיור או גיחות או איך שלא נקרא לזה.
עמיהוד בהט: פה בוודאי יוכלו זכיינים שונים להיות חלק מהעניין, ובוודאי גם אלה שיגישו את המועמדות למכרז, זה בוודאי נכון.
עמיהוד בהט: לא היינו רוצים להפוך את הפעולה בתוך בית הספר, אני מדבר על החטיבות, כפעולה של גורמי חוץ שהמחנך ישב ויסתכל על התהליך ויהיה כמו שזה בעצם אולי קורה בסמינרים בחטיבה העליונה.
עמיהוד בהט: גם שם היינו שמחים אם זה היה המחנכים אבל זה לא עובד, גם זה לא קורה, עובדה שיש גם מדריכי של"ח שמוציאים את הטיולים ולא מחנכי הכיתות, שמשתתפים אבל לא מעבירים.
עמיהוד בהט: בכיתה זה משהו אחר, זה תהליך חינוכי ארוך, התחלנו עכשיו כבר לדבר על ההכשרה, כבר אנחנו בתהליך, זה לא הנושא עכשיו אבל התחלנו כבר לטפל בעניין הזה כדי להביא את המורים באמת בעבודה של הכנת התוכנית, להיות חלק מהעניין, אחרת משהו לא מושלם יקרה.
עמיהוד בהט: לנושא של הסמינרים, זה חלק מהדיונים שבתוך המכרז הזה, גם השאלה הזו גם של ההקדמה וגם של הרצף.
עמיהוד בהט: אנחנו גם דנו במשך השנה האחרונה הרבה פעמים עם הגופים עצמם באשר לשאלה של מי שהשתתף פעם בסמינרים אם אנחנו יכולים ליצור לו סמינר המשך, כלומר לא עוד מאותו דבר אלא משהו שונה בהמשך לאותה קבוצה.
זאב אלקין: מאיזה תקציב?
זאב אלקין: הרי לכאורה התמונה היא שהתקציב הקיים לא מספיק ושכולם ישתתפו לפחות בסמינר אחד.
עמיהוד בהט: נכון, וכשדובר היה לפני שנתיים שלא היינו בטוחים שאפשר יהיה להשלים את המכסה, אז באו הגופים המפעילים ואמרו, לא רק בגלל סיבות כלכליות, אלא ענייניות לחלוטין, אנחנו יודעים שיש צורך, זה נחמד ויפה, זה נהדר, אבל זה לא נותן תמונה מלאה.
עמיהוד בהט: ואז אמרנו, צריך לשקול גם את הדבר הזה, אבל נכון לרגע זה המספרים הם, גם אמרתי את זה בתחילת השנה כאן, הייתה לי תחושה, לא ספרתי אז, אבל הייתה לי תחושה בגלל המסמכים שאנחנו מקבלים חזרה מבתי הספר שישנה התגברות במספרים.
זאב אלקין: האם ניסיתם לשקול גם אותו?
זאב אלקין: יש כאן סתירה של הצרכים השונים, של התמיכה הקצרה שגם הולכת אולי ומתקצרת מול הצרכים הרבים ולכן כמובן סוגית ההמשך אחרי הסמינר לאורך כל החטיבה העליונה, במיוחד אם הסמינרים יוקדמו לי', זה יהיה עוד יותר אקטואלי, יש שאלה נכונה.
זאב אלקין: ומצד שני כמובן תעמוד שאלה: אם אני לא יכול לתת אפילו סמינר לחלק גדול מבתי הספר, איך אני אשתמש בתקציב כדי לתת סמינר המשך?
זאב אלקין: בזמנו, בימים הטובים שכנראה שמדינת ישראל הייתה הרבה יותר עשירה, שהיו לה הרבה יותר תלמידים עולים וכולם עברו לפחות סמינר אחד, באותם ימים גם הציעו איזה שהוא דגם לסמינר המשך שהוא לא היה כרוך במשמעויות תקציביות ניכרות, כי אמרו, לא נוציא לסמינר המשך את כולם, אלא ננסה לבנות סוכנים במירכאות, בתוך כל בית ספר.
זאב אלקין: ניקח, כתוצאה מכל סמינר, שניים שלושה ילדים מכל בית ספר, שהנושא הכי מדבר אליהם, וננסה לדרבן אותם לאיזה סוג פעילות, כאשר היא תהיה מונחית, כלומר שנעבוד איתם, פעם בחצי שנה נוציא אותם לסמינר וכמה פעמים במהלך השנה ניצור להם איזה שהיא פעילות יותר קצרה, מעין תחליף של תנועת נוער, רק בתוך בית הספר.
עמיהוד בהט: אני לא מכיר את הימים האלה, זה רעיון מאוד יפה, אף פעם לא בוצע, אני ניהלתי בית ספר בירושלים באותה תקופה.
זאב אלקין: אני כבר למדתי, שמידי פעם צריכים להשתמש בו כארכיון של משרד החינוך של שנות התשעים זה דווקא אני, אני כבר התרגלתי.
עמיהוד בהט: אני מודה שלא חקרתי את זה, אבל זה באמת רעיון יפה, לעשות את זה בסופי שבוע, סמינר למנהיגות.
עמיהוד בהט: אני לא בטוח שחברה ונוער לא עוסקת בזה.
זאב אלקין: אין לזה משמעות תקציבי גדולה.
מיכל צידון: זה גם יקר.
זאב אלקין: אבל לא מדובר על לעשות לכל ילד עוד סמינר, אלא לעשות סמינר אחד על שכבה שלמה בשנה.
עמיהוד בהט: 200-300 ילדים בשנה.
עמיהוד בהט: אני צריך לבדוק את העניין הזה, אבל זה רעיון טוב.
עמיהוד בהט: בכל אופן, התחלתי לומר, אמרתי כל בתי הספר, וזה עונה על מה ששאלת תוך כדי הדברים, אנחנו כדי להביא למגוון כמה שיותר גדול של בתי ספר, על אף העובדה שיש בתי ספר שאולי קצת נרתעים בגלל מספרים קטנים מאוד שלא יוצרים קבוצה וזה אחת מההתלבטויות, הלא גם פה במכרז איך אנחנו מביאים גם אותם לתוך התמונה.
עמיהוד בהט: אנחנו פונים דרך חדר המשלוח של המשרד, זאת אומרת גם מנהל בית ספר שאין לו עולים בכלל מקבל את החוזר שלנו עם כל התנאים, עם טופס הצטרפות והכול, ואחר כך בעקבות זה אנחנו ממשיכים להוסיף.
עמיהוד בהט: מיכל עשתה עכשיו פעולה שלמה יחד עם הגופים, פולו לבתי הספר, אבל זה כבר בעקבות מכתב חוזר מסודר של כל מנהל חטיבה עליונה מקבל אותו, הוא יודע בדיוק מהן גבולות הגזרה, מהם הכללים, מהם הקריטריונים.
זאב אלקין: קריטריון עולה, זה שבע שנים.
עמיהוד בהט: זה מ-91'.
עמיהוד בהט: לגבי מספרים, אנחנו נמצאים אחרי השביתה עם סדר גודל של 2500 ילדים שיוצאים, כלומר זה סופי ועדיין כל יום יש בקשות נוספות להצטרף.
עמיהוד בהט: יותר מזה, אני מעריך שה- 500, יותר מזה, אתה שאלת פה אם אנחנו הולכים על איזה מודלים, גם המכרז מאפשר מודלים של חלוקה לימים בודדים, גם בלי שאנחנו נעשה פה פעולת התערבות שהיינו עושים אותה בהחלט.
עמיהוד בהט: אגב, המכרז מאפשר את זה מסיבה פשוטה, אולי לא פשוטה כל כך, אבל סיבה מעניינת, עצובה אבל מעניינת, הייתה תקופה של האינתיפאדה או של איזה שהם אירועים ביטחוניים מאוד קשים, וההורים לא רצו להעלים את הילדים, ובטח ירושלים שזה היה חלק מהסמינר.
עמיהוד בהט: אני זוכר שהלכתי אז לחשב הקודם, ואמרתי לו שזו גזירה שאי אפשר לעמוד בה.
זאב אלקין: אתה יכול לכאורה, אם אתה לוקח סמינר עם לינה של שלושה ימים ומפרק אותו, יש לך יותר ימים.
עמיהוד בהט: לא, כי אנחנו גם לוקחים שניים ואחד, עשינו אז תחשיבים, בכל אופן זה נכנס לליין של המכרז גם בגלל הסיבות ההן, אבל זה נכון גם עכשיו, זה לא מומלץ, האפקט של הערב והלילה והחוויה הלילית שישנה, הוא אפקט שלפעמים יותר חשוב מאשר מה שעושים במשך היום.
מיכל צידון: גם בתי הספר מעדיפים זאת, יותר מאשר ימים מפורקים.
עמיהוד בהט: זה נכון, אבל שוב, אם זאת תהיה הבעיה, יגידו רק יומיים, רק יום, אנחנו נאפשר את זה, לא תהיה בעיה.
עמיהוד בהט: לפי דעתי זה לא עומד לקרות, כלומר לא יהיה צורך.
מיכל צידון: אפשר להוריד את זה ליומיים גורף, לכולם.
עמיהוד בהט: אני אומר, אבל כרגע אין צורך לזה, מי שיפנה ויגיד זאת הבעיה שלי, אנחנו נפתור את זה.
זאב אלקין: ה- 2500 שנסגרו עד עכשיו, נסגרו במתכונת הרגילה של שלושה ימים?
מיכל צידון: היו מעט בתי ספר שביקשו לרדת ליומיים ואפשרו להם, בגלל השביתה הם אמרו שהם לא יכולים להוריד את התלמידים לשלושה ימים, אז היו מעט, אבל הרוב יצאו לשלושה ימים.
עמיהוד בהט: אני מניח שבעוד חודש, בסביבות מרץ אנחנו נדע בדיוק איפה אנחנו עובדים ואז נוכל אולי לעשות עוד פוש.
מיכל צידון: הם מרגישים שזה מתנה, בתי הספר, שחבל להם להפסיד את זה, הם פשוט כל כך נהנים שהם יוצאים שהם אומרים שזה ממש מתנה שהם מקבלים בחינם.
זאב אלקין: זה אומר שמבחינתכם, הצפי שלכם שהמכסה תמולא.
עמיהוד בהט: כן, יותר מזה, אני אומר, על אף שהלובי הזה שדיברת עליו קודם, אני מאוד לא אהבתי את זה, על אף שזה לא אותם תלמידים, זה כמובן תלמידים אחרים כל פעם.
עמיהוד בהט: בכל אופן רצינו לפרוס קדימה ואני חושב שזה יצא טוב כי באמת הרבה בתי ספר שלא היו קודם נכנסו לתוך המעגל הזה.
עמיהוד בהט: נכון לרגע זה, זאת התשובה פחות או יותר.
מיכל צידון: יש כל הזמן פניות.
זאב אלקין: החשש שלנו שהשביתה כאן תשבש את הדברים.
עמיהוד בהט: לא נראה לי.
מיכל צידון: זה כנראה מספיק חשוב לבתי הספר.
זאב אלקין: זה מלמד על כך שזה מספיק חשוב, וזה גם מלמד על כך שכנראה שהגיבוש הוא מאוד גדול אם השביתה לא הצליחה לפגוע בזה.
זאב אלקין: איך אתה רואה, מבחינת התוכן, את החיבור בינתיים, התייחסת לחיבור אפשרי מבחינה מבנית?
עמיהוד בהט: אני לא יודע, כי קשה לי מאוד, אנחנו צריכים להתקדם קצת עם ההכנה של המכרז, ולהתקדם קצת גם עם ההכנה של המתווה, ושם אנחנו כמעט מסיימים, אני מקווה שעד שבוע הבא יהיה לנו את כרטיס המתווה לבית הספר ואז נוכל גם לדעת איך לקשר אותו.
זאב אלקין: אני אשמח לשמוע תגובה לזה קודם כל מהגופים שמפעילים, יש ארבעה גופים שמפעילים, נכון?
עמיהוד בהט: גשר, מקום, אורנים, מלי"ץ.
זאב אלקין: אז למעשה גשר, אורנים ומקום לא נוכחים כאן אבל מלי"ץ פה אז אני אשמח לשמוע מנציגת המלי"ץ איך הם רואים קודם כל את השנה הזאת, מה אתם מרגישים ברמת מי שמפעיל את זה, איך מתמודדים עם השנה המורכבת הזאת והאם באמת התחזית החיובית, הורודה של משרד החינוך זה גם התחושה שלכם.
זאב אלקין: מה התגובה שלכם להיבט השני של הידיעות על התוכנית החדשה, לא הייתם כאן בדיונים שהיו, אבל יכולתם לראות את זה אולי בפרוטוקול, ואני מניח שאתם גם מעודכנים ועוקבים אחרי זה בלי שום קשר לדיונים כאן, אז איך אתם רואים את האפשרות של חיבור גם בפן המבני, הקדמת הסמינר לכיתה י' וגם בפן התוכני וגם לגבי אם יש לכם כוונה או לא לנסות להתמודד במכרזים של התוכנית החדשה באותם מימדים שתלמידים יוצאים מבית ספר, או מכניסים גופים חיצוניים לבית הספר כדי להציע איזה שהוא רצף?
שירה שטייניץ: אני מייצגת פה את מלי"ץ, אני מנהלת מחלקת ישראל במלי"ץ ואחראית על הסמינרים האלה.
שירה שטייניץ: קודם כל מבחינת הניסיון שלנו השנה, המכסה שלנו כמעט מולאה במלואה, אם כי חסרים לנו כשישים תלמידים כדי להגיע למילוי המכסה שלנו שזה 760, אנחנו כרגע עומדים על 700 שזה מצב לא רק בכלל בשלב הזה של השנה, כך שזה לא נראה שהשנה הדבר הזה נפגע וזה אני יכולה להגיד לעומת סמינרים אחרים שאנחנו מנהלים בבתי ספר שלא דרך המכרז הזה, ששם הרבה מאוד פעילויות בוטלו ונפגעו, ממש הייתי אומרת למעלה מ – 70%.
זאב אלקין: את אומרת שדווקא הפן הזה שיש כאן יציאה החוצה, גורם לבתי הספר לראות בזה איזה שהוא צ'ופר ולכן הם לא מוותרים על זה, אם אני מפרש נכון?
שירה שטייניץ: כן, ואני חושבת שזה מסובסד עבורם מאוד משמעותי כאן, הם לא מוותרים על זה בכזאת קלות וגם יש לזה כבר שם של הצלחה, כבר מחכים לזה, התלמידים מצפים לזה, הצוות מצפה לזה.
שירה שטייניץ: מאידך גיסא, אני כן יכולה להגיד שזה הטיל עלינו עומס גדול יותר, כי בבת אחת יש לנו כמות מאוד גדולה של סמינרים להעלות.
זאב אלקין: בשביתה לא היו סמינרים?
שירה שטייניץ: אצלנו לא היו, היו ניסיונות וגישושים אבל זה לא הגיע לרמה של ביצוע, בית הספר לא הרים את זה בסופו של דבר ולכן המצב הוא כרגע שמבחינתנו יש לזה משמעויות גם תקציביות, כי אנחנו צריכים לגייס צוות מנחים גדול יותר, שצריך לעבוד בבת אחת על כמות מאוד גדולה של סמינרים ולכן שיטת העבודה שלנו השנה שונה משנה שעברה.
זאב אלקין: מה ההשלכות, את יכולה קצת לפרט?
שירה שטייניץ: למשל, אני הייתי צריכה שלושים מנחים כדי להעביר את הסמינרים בשנה שעברה, היום אני צריכה יותר מנחים.
זאב אלקין: כן, אבל ההשלכות התקציביות של זה, זו רק הכשרה.
שירה שטייניץ: כן, אבל ההכשרה היא דווקא אחת מהעלויות היותר יקרות של מנחה, זה גם הכשרה וזה גם ליווי ועד שמנחה נעשה מנוסה בזה, וצריך ללוות אותו סמינר שניים יותר, זה גם זמן של ניהול, יש לזה משמעויות ואנחנו מתארגנים לקראת זה, אני חושבת שבינתיים אפילו בהצלחה.
שירה שטייניץ: לגבי השאלה שנייה , אני לא הייתי רוצה מידי להתייחס לפרויקט החדש הזה כי אני לא מספיק מכירה אותו ולא מספיק יודעת עליו, כי באמת שוב, לא היינו כאן בפגישות הקודמות.
זאב אלקין: אבל שמעת עליו לפני שהגעת לישיבה?