GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: בכל מדינה האולימפיאדה נחשבת לאתגר, להביא לעולם כוח של צעירים, כוח המדינה, זה פרסום של המדינה, ומדינות כמו צרפת, כמו מדינות כספרד מביאות ספורטאים מאפריקה, נותנים להם תנאים והם מביאים תוצאות למדינות אלה.
מיכאל נודלמן: אני יודע שבחוץ לארץ ישנם 14 ספורטאים שיכולים להשתתף באולימפיאדה, אולי לא להביא מדליות, אבל להגיע למקומות של כבוד.
מיכאל נודלמן: אבל אצלנו איזה יחס מקבלים הספורטאים?
מיכאל נודלמן: אנשים שנתנו ושנתנו כל כך הרבה ציפיות גדולות, אפילו לא שומעים עליהם, אני לא מבין.
מיכאל נודלמן: אני רוצה אחרי כל הדיון פה, אני רוצה שהדיון יתקיים כמו שצריך למרות שרק ששמונה חודשים נשארו, למרות שזו ועדת קליטה, עליה ותפוצות, זו לא ועדת ספורט, אצלנו בכנסת אין ועדת ספורט, אני אחרי זה אלך לדבר עם ראש הממשלה ואני בטוח שאם ישנן בעיות שניתן לפתור בזמן קצר כזה, אפשר לגייס את ראש הממשלה כי הוא אוהב ספורט, הוא יודע מה זה ספורט, אולי בגלל כל הבעיות בהן הוא מטפל הוא לא יכול להגיע לעניין הזה.
מיכאל נודלמן: אני רוצה שמישהו יסביר לי את הבעיה עם מכבי מהוועד האולימפי, מה מצבם של הספורטאים העולים, ואיזו עזרה הם מקבלים, איך אתם מכינים אותם לאולימפיאדה ומה אתם מצפים מספורטאים אלה?
יולי יואל אדלשטיין: גל העליה התחיל בסוף שנת 1989, האולימפיאדות הרלוונטיות הן 1992, 1996 וכן הלאה ועד לביג'ין שתתקיים, אם אפשר היה לקבל במהלך הדיון נתון כמה ספורטאים עולים היו באולימפיאדות האלה וכמה מהם שרדו בין אולימפיאדה לאולימפיאדה זה יהיה מאוד רלוונטי לדיון שלנו, תודה.
צבי נועם: צריך לזכור שאם אתה מדבר על ההכנות הספציפיות לביג'ין, אז כל אותם הספורטאים הנמצאים במסלול ההכנה הזה, ושיש להם סיכוי, גם אם הוא גדול וגם אם הוא קטן, בעצם הם מכוסים מכף רגל ועד ראש, כי הועד האולימפי מטפל בהם באופן ישיר, אם יש את הסיוע של משרד הקליטה, אם אין את הסיוע של משרד הקליטה.
צבי נועם: אנחנו מדברים על מספר מצומצם של ספורטאים, אני חושב שגם צריך לתת את הדעת וההתייחסות לאו דווקא לאלה שצועדים בסוף באולימפיאדה בביג'ין, כי כמה יהיו לנו במשלחת?
צבי נועם: 30 -40 ספורטאים, אבל אנחנו עובדים עם הספורט גם לקראת לונדון וגם לקראת ההמשך וצריך לראות איפה אנחנו נמצאים לאורך כל מסלול ההכנה.
צבי נועם: שם למשל נמצאת הבעיה של הג'ודואיסט שעורר את כל הסיפור ושם את כל הבעיה עם הספורטאים העולים שלנו, שהם לא מגיעים לאותו סגל מצומצם שאחרי זה יש לו את הסיכוי לצעוד לביג'ין והוא מקבל את המעטפת המלאה.
צבי נועם: את כל הנתונים הספציפיים והסטטיסטיים ששאלת, נמצא כאן גלעד לוסטיג, מנהל היחידה לספורט הישגי והוא יכול לשלוף את זה בכתב או בעלפה.
גלעד לוסטיג: אנחנו נוטים ללכת קצת למצוינות במקום ללכת למסכנות, אני באמת חושב שההכנות האולימפיות האלה, הספורטאים שלנו מקבלים מעטפת מקצועית מלאה ותנאים שלא היו לנו בעבר, הרבה בזכות תרומה שקיבלנו מסינדי פראנק זכרונו לברכה, והעולים, כפי שצבי נועם ציין הם חלק בלתי נפרד מההוויה הזאת, ואני חושב שליולי אדלשטיין, יש זכויות יוצרים לנושא הסיוע של משרד הקליטה.
גלעד לוסטיג: אני יכול להגיד לכם כמערכת שפועלת בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה, שהוא שיתוף פעולה מעולה ואני חושב שלמאמנים ולספורטאים העולים האלה התרומה הזו של 2,500 ₪ כל חודש זה דבר מאוד חשוב, בעיקר לגבי הספורטאים שלא עברו עד את סף ההיררכיה בפרמידה, וכמו שכולכם מבינים בספורט, ואתם רובכם אנשי ספורט, יש היררכיה ברורה בספורט, וספורטאים בכירים לא מקבלים כמו ספורטאים שמתחת לזה, ואם ואדים גושין הוא מועמד לביג'ין 2008, אבל סימנו אותו מאוד מוקדם כילד מאוד מוכשר,הוא בן 16 אם אני לא טועה, והוא כבר נכנס לתוך המעגל הזה, הוא כבר אצלנו בנוער הסגל המצטיין, הוא אצלנו כבר בתוך הפרמידה שאנחנו מקווים שהוא אכן יגיע ל- 2012 למימוש יכולתו.
מיכאל נודלמן: כמה ספורטאים יש היום בעלי רמה הגבוהה?
גלעד לוסטינג: תמיד נוטים לדבר על הספורטאים, אני חושב שהתרומה הכי גדולה של משרד הקליטה בתרומה שלו לספורט הישראלי זה במאמנים ובאנשי המקצוע, שם היתה התרומה ושם היתה קפיצת הדרך הבלתי רגילה שבשנת 1989 ו- 1991, הגיעו לכאן הרבה אנשי מקצוע ברמה גבוהה ובעצם מספר ענפים עד היום מבוססים על אותם אנשי מקצוע ועל אותה תורה שהם הביאו משם, אם זה שחיה, אם זו שחיה אומנותית אם זו התעמלות אומנותית, ששם זה פרי העלייה מחבר העמים ואם זו האבקות ובחלק מהמקרים, גם אגרוף וכמובן חלק בענפים מסוימים אחרים.
גלעד לוסטינג: קיימת תרומה בלתי רגילה בתחום הזה, וכמובן הם אנשי מקצוע, חלקם עובדים אצלנו ביחידה לספורט הישגי שהם מומחים ברמה מאוד גובהה והם הביאו את כל הידע והניסיון שלהם משם, אני חושב שלגבי אלה שמטופלים על ידי משרד הקליטה שעל ידי 25 משרות האלה, אני חושב שמצבם הוא טוב, אני חושב שאחד הדברים שבמשרד הקליטה חייב להיות שאם בדיוק מישהו מקבל 1,500 או מקבל 2,500 ₪, יש כאלה כמו אלכס אברבוך הוא מקבל היום 17,000 ₪ ממוסדות הספורט כדי להחזיק את עצמו, אלו סכומים אגדתיים שפעם אף אחד לא האמין שיקבל, והוא ממשיך לקבל את הסיוע משרד הקליטה, יש ספורטאים שמקבלים סכום יותר קטן, ומקבלים גם מהמדינה סכום פחות קטן, גם מהמדינה וגם מהוועד האולימפי.
גלעד לוסטינג: אם השאלה מי מועמד למשחקים האולימפיים ומי ממשיך בעצם הרבה מאוד זמן, אז אחד הדברים שאני יכול לומר שיש תנאי של 10 שנים לעולה חדש מחבר העמים ו- 15 שנה לעולה חדש מאתיופיה, כך שקשה היום ברשימה הנוכחית לראות ספורטאים שהיו שם כי מה לעשות הם כבר לא עומדים בהוראת השעה, אבל יש לנו המון מאמנים שהגיעו בזמן הזה והם ממשיכים לאייש את עמדות המפתח בספורט הישראלי, אם זה ליאוניד קאופמן, אלכס אשכנזי שהוא המאמן של ואדים גושין, וג'ודו ואם זו טטינה מאמנת בכירה בשחיה אמנותית, אם זו נטשה או סמולוב שהיא מאמנת בכירה בהתעמלות אמנותית, אם דני מירושינסקי שהוא מאמן מיכאל קלגנוב שהזכרת אותו, ואחרים, כך שבאמת אנחנו יכולים לראות את הפירות של העליה הזו עד היום ואני חושב שגם נראה אותה בהמשך.
גלעד לוסטינג: יש עולים חדשים שנמצאים פה, באתלטיקה למשל, שהבטיחו את השתתפותם במשחקים האולימפיים, אחד זה אלכס אברבוך, ואחד אילה סטאין עולה חדש מאתיופיה שהוא תופעת טבע בפני עצמה, עדיין בגיל 50, סביב הגיל הזה ועדין ממשיך להיות בצמרת העולמית, הם הבטיחו את מקומם שם, הזכרת קודם את המאמן של אלכס אברבוך, אנחנו מאוד מצרים על כך שולארי קוגן איננו כאן, אבל לוי צבקין שהוא אחראי ויש לו מניות רבות בעלייה ובקליטת עלייה.
גלעד לוסטינג: אנחנו באמת מצרים, אבל ההחלטה להחליף את ולארי קוגן היא החלטה של אלכס אברבוך, אלכס אברבוך פשוט החליט שולארי קוגן מיצא את עצמו והוא הביא מאמנת בכירה שמקבלת הרבה מאוד כסף מהמוסדות, קתרינה פוגל, היא לא נמצאת פה כי היא לא עולה חדשה, היא מאמנת זרה.
גלעד לוסטינג: יש לנו את אלכס שתילוב שנמצא פה ברשימה ואשר הבטיח את עצמו בהתעמלות מכשירים, גם הוא וגם המאמן שלו סרגיי וייסבורג, שניהם עולים חדשים ושניהם מקבלים, והם כבר הבטיחו את השתתפותם במשחקים האולימפיים.
גלעד לוסטינג: אלכס שתילוב מקבל 2,500 ₪ ממשרד הקליטה ו- 5,000 ₪ מקרן ספורט הישג, יש לו רכב שכור, הוא אחד המועמדים הבכירים למדליה, זה מאוד קשה להגיד, אבל יש מספר מאוד מצומצם של ספורטאים, הוא גר בתל אביב ושכר הדירה, אני חושב שהספורטאי הזה מכוסה לגמרי, כל התכנית המקצועית מא'-ת', גם האמון, הלואי שיהיו לנו עוד ספורטאים, אף פעם לא הינו במצב הזה, אני מזכיר לך שהוא חייל, ואין הרבה חיילים ואנחנו נעזרים בצבא כי הוא ספורטאי מצטיין ואני חושב שכספורטאי חייל הוא מקבל את המקסימום האפשרי והוא מקבל מלגה גם ממשרד הקליטה, הוא המקסימום האפשרי.
גלעד לוסטינג: אלה הם הספורטאים הבולטים שלנו שהבטיחו כבר את השתתפותם במשחקים האולימפיים, יש לנו פה שתי מתעמלות שחברות בסגל ההתעמלות הקבוצתית ושגם הן מצויות בסגל והן הבטיחו את השתתפותם במשחקים האולימפיים, שם יש בעיות אחרות והזכרנו אותם בועדת החינוך בפעם שעברה, הזכרת את מישה קלגנוב, שגם אני כמוך רואה אותו כספורטאי ענק, במחזור סידני הוא היה הספורטאי הטוב ביותר במדינה, והוא עדיין מנסה להגיע למשחקים האולימפיים, עשינו איתו ניסיון מאוד מעניין כסניור ותיק, מה לעשות הגיל עושה את שלו והוא קצת ירד ביכולתו, צירפנו לו בחור צעיר, ברק לופן שהוא בן 20, הם התחברו יוצא מן הכלל והשיגו ועלו לגמר באליפות אירופה ואליפות עולם, ודווקא בשנה הזאת הם קצת ירדו, הוא עדיין קצת מתלבט לאיזה כיוון הוא הולך, אבל קלגנוב בתמונה.
גלעד לוסטינג: הזכרתי את המרכזים, כפי שאתם תראו פה יש לנו את בכירי הספורטאים שלנו, מתוך הרשימה יש פה הרבה מאוד שמועמדים בכירים להגיע לביג'ין וחלקם ל -2012.
גלעד לוסטינג: ל"טופ" לא חסר כלום, ואני אומר את זה באחריות מלאה.
מיכאל נודלמן: אם זה כך, אני רוצה להגיד שהאולימפיאדה בביג'ין צריכה לעבור, אחרי האולימפיאדה החיים ממשיכים, אני רוצה לדבר על הבחור הזה, אתם יושבים פה, אנשים עם כבוד, אתם מומחים, אתם חושבים שבחור בן 17, אתם אומרים שהוא בחור עם עתיד טוב, יכול להיות שהוא מקבל מביטוח לאומי 1,700 ₪ ומשם 2,500 ₪, ובסכום כזה הוא לא יכול להתקדם?
מיכאל נודלמן: לא בכסף אני לא מדבר על כסף, אני מדבר על תנאים, אני הגעתי לכסף אבל לא רציתי להגיע לכסף, אבל בתנאים כאלה הוא יכול להתקדם?
מיכאל נודלמן: אני חושב שהוא לא יחיד, אולי יש עוד ספורטאים שאנחנו לא מודעים, אנחנו מדברים על ביג'ין אבל אחרי ביג'ין החיים ממשיכים, ואם אנחנו מאבדים את הבחור הזה, מי יהיה?
לוזר קפלון: אני חבר מועצת העיר חיפה, אחראי תיק הנוער והספורט בחיפה, גם אחד מהמייסדים את האגודה שגידלה את ואדים גושין, לא רק את ואדים גושין, אני רוצה להזכיר פה עוד שני שמות הנמצאים בתנאים דומים, טומי אשבסקי שהוא עכשיו בשנת 2007 אלוף אירופה, ופיטר מושניקוב והוא מהאגרוף.
לוזר קפלון: הראו לנו תמונה יפה של סגל 2008, באמת סגל הצעירים, אני אומר שגם סגל הצעירים וגם קצת מתחת לסגל שלא קיבלו את הסגל, במגזר עולים נמצאים במצב מאוד קשה, אני אתן שלוש דוגמאות שהזכרתי פה כדי שתבינו על מה מדובר.
לוזר קפלון: ואדים גושין גר עם סבתו, כמובן שכולם שמעו על כך שהוא מקבל את הקצבה מהביטוח הלאומי שגם הופסקה, וגם את כל התמיכה מהוועד האולימפי בסך 1,000 ₪, ולא רק הוא אלא כל הצעירים.
לוזר קפלון: אני לא בטוח ממי אבל זה 1,000 ₪, אני יודע דבר אחד שכל אחד מהשמות שהזכרתי פה, לחשבון הבנק לכל אחד נכנס 1,000 ₪ בחודש, אני לא יודע מאיפה.
לוזר קפלון: מה שבעצם מכסה הוועד האולימפי לספורטאים מצטיינים שסימנו אותם כעתודה ל- 2012, קבעו סכום מסוים לחוץ לארץ, יש סכום מסוים אבל זה לא פותר את הבעיות שלהם בבית, אני רוצה ללכת לעבר, אותו טומי אשבסקי, היתה כתבה שהראתה מצב לא פחות בעייתי ממה שאנחנו ראינו פה, שטומי אשבסקי בשביל להתפרנס הוא עוזר לאבא שלו בהובלות, היתה כתבה, היו הרבה שידורים בטלוויזיה.
לוזר קפלון: כולנו מבינים שאם צעיר מוכשר צריך להתעסק בעבודה בשביל לחיות ולהתעסק בספורט, אנחנו הורגים אותו כספורטאי, ספורטאי ברמה מסוימת צריך להתעסק אך ורק בספורט, אז אנחנו לפחות לעולים, צריכים לבקש לדאוג למחיה שלהם, יש להם את הפתרונות אולי במימון ההישג הספורטיבי, אבל אין להם עדיין פתרון למחיה, אותו דבר פיטר מושנזון באגרוף, הוא גם צעיר, נדמה לי שהוא יתום, הוא צריך לפרנס את עצמו, יש לו אותן בעיות, זה דבר אחד.
לוזר קפלון: אנחנו בחיפה, מרכזים את שלושת הענפים: אגרוף, האבקות וג'ודו, ורוב הספורטאים שלנו הם עולים, אין הרבה עזרה אפילו ועדות תמיכה של משרד העליה, אנחנו בשנה מגישים את הבקשות לתמיכות וכל מה שאנחנו מקבלים מהמדינה זה אולי 10.000 ₪, תבינו שלאגודה כזאת, שלפחות בשלושת השנים האחרונות קיבלה שלושה לסגל 2012 שזה מצחיק.
לוזר קפלון: אני אומר שיש באמת על מה לחשוב, על מה לדבר, יש לפתח גם בנושא של עזרה ומימון כפי שעלה פה, אולי מאמנים מקומיים שהם בעצם מגדלים את הספורטאים האלה, הם מטפלים בילדים, וגם במחיה לספורטאים שהם מסומנים לפחות אצלכם כספורטאים מובחרים, אם לא נחשוב על מחיה, ויש לנו כבר מקרים שהיו ספורטאים מובחרים והלכו לוינגייט ומחוסר בררה הלכו לעבוד, ברגע שהם עובדים, עובדים בשמירה, עובדים בהובלות, ברור שאם הם עובדים בשמירה כל הלילה או באיזה פאב – נגמר הספורט, ואנחנו בשנה איבדו לפחות שני ספורטאים מוכשרים, לא פחות מוכשרים מואדים גושין, מחוסר כסף למחיה, זו בעיה אמיתית במגזר העולים, ספורטאים במגזר העולים.
גלעד אברהמי: אני מנהל אגף כלכלה ויזמות, תעסוקה, משרד הקליטה, אני הנחתי על שולחנך אדוני היושב ראש, את הסיוע שלנו לספורטאים, אני רוצה קצת לפרט, משרד הקליטה במהלך העשור האחרון תמך ב- 423 ספורטאים, זה לא מעט, אנחנו במסגרת האולימפיאדה הקרובה אמורים לטפל ב- 45 ספורטאים, כמובן אנחנו עובדים בשיתוף עם הרשות לספורט, אני מצטרף למחמאות.
גלעד אברהמי: אנחנו עובדים באמת בשיתוף וזה ניכר בשטח, יחד עם זאת צריך לומר שאנחנו מטפלים בספורטאים מגיל 17 עד גיל 65, שספורטאים שהם מתחת לגיל 17 מקבלים סכום של 1,000 ₪ מלגה, מעל גיל 18 ומעלה מקבלים 2,500 ₪ לחודש מלגה, הסיוע שאנחנו בעצם נותנים הוא מצד אחד תלוי תקציב, וזה ברור, וגם אמרתי לך שהשנה אנחנו מתוקצבים על 300,000 ₪ בבסיס התקציב, לא להאמין, מדברים פה בוועדה בדיון על ספורטאים, אז זה הקף הסיוע שעומד לרשותנו בשנת 2008.
גלעד אברהמי: אנחנו באמת רואים בסיוע לספורטאי סיוע בעל ערך עליון, חבל שאין כאן נציג של אגף התקציבים, צריך להתייחס לזה ברצינות הראויה וצריך להבין שאם אנחנו רוצים לעזור לספורטאים חדשים אין, שוב חבל שאין כאן נציג אגף התקציבים אלא אם כן ישנו ואני לא רואה, זה המקום לומר שאנחנו רואים חשיבות עליונה בסיוע לספורטאים, אני לא רואה את זה שונה ממדענים שחוששים שתהייה "בריחת מוחות", אנחנו חושבים שגם כאן יש "בריחה של ספורטאים".
גלעד אברהמי: אנחנו רואים את הפזילה לחוץ לארץ של הספורטאים שלנו, כי מציעים שם יותר, צריך להגיד את האמת, ואולי זה המקום לשקול את המדיניות של מדינת ישראל, כיצד היא רוצה לטפל בספורטאים שלה, אפשר להמשיך במלגות כאלה וזה בסדר, השאלה היא, כפי שדיבר קודמי, אנחנו עושים את הפילוח ומסמנים מי נמצא בצמרת ולא זקוק לסיוע, ומי נמצא כרגע בתחתית הטבלה ועובד היום בעבודות כפיים וזקוק לסיוע שאנחנו אמורים להעמיד לו כמדינה, לשקול את ההיקפים, אולי באופן דיפרנציאלי את היקף הסיוע שאנחנו נותנים, כי היום אנחנו נותנים סיוע לכולם.
גלעד אברהמי: אני מתעלם מה- 1,000 ₪ של מתחת לגיל 17, אני לא יודע אם זה באמת השיקול נכון לתת סיוע סטנדרטי לכולם ולא באופן דיפרנציאלי, אני חייב להגיד שיש הוראת שעה, הוראת שעה מספר 158 במשרד, ששם אישרנו את הסיוע ל- 45 ספורטאים לאולימפיאדת קיץ בביג'ין, הסיוע יינתן עד חודש אחד אחרי האולימפיאדה, זאת אומרת עד ספטמבר.
גלעד אברהמי: כפי שאתה ציינת יושב ראש הועדה, השאלה היא חיים גם אחרי האולימפיאדה, וחיים שאחרי האולימפיאדה הם חיים שבעצם שבהם מתחילים להתכונן לאולימפיאדה הבאה, והשאלה האם מישהו נותן את הדעת על התקופה של אחרי?
גלעד אברהמי: אנחנו כמשרד מוכנים להתגייס למאמץ אנחנו גם עושים הרבה מאמצים דרך זה שאנחנו מקצים, דרך אגב אם הזכרת את תקציב שהוא בסיס התקציב, אנחנו עושים מאמצים לעשות הסטות פנימיות אצלנו, לעשות ויתורים במקומות אחרים שהם כואבים לא פחות כדי לסייע לקבוצה האיכותית הזאת לשרוד את היום יום ולפנות את הזמן שלהם למאה אחוז עשייה בתחום הספורט.
קלאודיה כץ: יש לציין שאנחנו מטפלים לא רק ב- 45 ספורטאים לקיץ הקרוב, אנחנו מטפלים גם ב- 11 שחמטאים בסגל האולימפי ו- 6 אולימפיאדות חורף, אנחנו כן עושים את זה במהלך השנים ושם אנחנו לבד, אנחנו מאוד שמחים שכולם מעלים את זה לסדר היום הציבורי כי זה מאוד חשוב וכואב, אנחנו מממנים את ה- 2,500 ₪ כל חודש, בזמנו זה היה פחות, ועושים את זה כראיה חשובה מאוד לאפשר לאנשים להתקיים, ברור לנו שממלגה אחת הם לא יתקיימו ולכן שיתוף הפעולה הטוב מאוד, גם משרד הספורט וגם ספורט הישגי.
קלאודיה כץ: אנחנו גם משתדלים להרחיב את הפעולות שלנו בקרב הספורטאים עולים, כי אנחנו מאמינים בסגל.
קלאודיה כץ: צריך לזכור שמדובר במשרד הקליטה שבתחום התעסוקה האחריות שלו, המותרת לו לפי החוק היא 10 שנים, מדובר באנשים בוגרים והנושא שגלעד אברה
קלאודיה כץ: מי דיבר עליו, 1,000 ₪ מלגה לצעירים, זה החריג שהצלחנו להשיג רק לפני שנה, אנחנו מאוד מקווים שנוכל לשמור עליו ונצליח להתקדם איתו, ברור לנו שלא נולדים כל שני וחמישי ברמה אולימפית.
קלאודיה כץ: לגבי מה שחבר הכנסת יולי אדלשטיין העלה בנושא הישרדות בספורט, אני מניחה שהשאלה היתה לא במי שנמצא ברשימות אלא מי עדיין מתעמל או משיג השיגים, אני מניחה שגם בספורט יש גיל שעושה את שלו ולכן אנחנו לא מצפים שיהיו שם אנשים מ -92, אבל בהחלט יש כאן עתודה צעירה, מצוינת, ואנחנו מאוד מקווים להיות עשירים.
קלאודיה כץ: כמו שגלעד אברהמי ציין, נכון להיום לנו יש כסף לחודש וחצי למלגות, וחצי ממנו עבר, 300,000 מתוך 1,800,000, מיליון, וחצי חסר, ואנחנו מאוד בונים בתקוה על הגורמים שיכולים לעזור לנו בזה.
קלאודיה כץ: עד אמצע פברואר אנחנו נשלם ואחר כך אין לנו כסף, לבנות על עודפים?
קלאודיה כץ: העודפים לרוב מגיעים אחרי האולימפיאדה, אבל עודפים אצלנו זה לא כסף זה אותו רופא שהתחיל לעבוד בהתמחות שלו בדצמבר, אותו מורה שהתחיל לעבוד בספטמבר כי כך מורים מתחילים, או בשוק הפרטי, לכן זה לא כסף שיבוא אלינו וירד עלינו כגשם, אנחנו בהחלט נמצאים במצוקה וזה ייפתר רק עם תוספת תקציב.
מיכאל נודלמן: איך זה קרה, שרק עכשיו אנחנו מבינים שרק לחודשיים יש תקציב?
קלאודיה כץ: בהרבה מאוד תחומים אנחנו מתוקצבים לחודשיים שלושה, הקיצוץ שעבר המשרד ואגף בכיר כמו אגף התעסוקה שהוא מאוד מאוד גדול, זה המצב.
מיכאל נודלמן: אני חושב שבכל זאת משרד הקליטה עושה מה שניתן לעשות, יש עוד משרדים, יש משרד המדע והספורט, יש עוד אגודות שהם צריכים לדאוג לספורטאים כאלה, אני שוב אומר, חברים אני מודה לכם שבאתם, אני אמרתי, אתם עסוקים אז אנחנו לא צריכים לדאוג עכשיו מאוחר לדאוג אם משהו אינו בסדר בהקשר לאולימפיאדת הקיץ.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לדעת, צעירים שהם העתיד של המדינה בספורט, מה אנחנו צריכים לעשות כדי שהם לא יהיו במצב כהיום?
מיכאל נודלמן: , זה לא בסדר כשבחור שחי ממלגה של הביטוח הלאומי, הוא מקבל מהביטוח הלאומי לפי מצב משפחתו, מצב גרוע והוא מקבל 1,000 ₪, ממשרד הקליטה, איך אתם חושבים שבאולימפיאדה הבאה הוא יכול להיות?
מיכאל נודלמן: אני בטוח שאם לא יהיו שינויים הוא לא יהיה שם, כמו שקלגנוב היה צריך ללכת לעבוד כי לא היה לו ממה לחיות.
לוי פסביקין: בין תפקידיי, אני גם אחראי על קבוצת מכבי תל אביב, יושב ראש של מכבי תל אביב ומר אלדד בוקשפן פה לצידי.
לוי פסביקין: בעברי, הייתי אתלט אולימפי והשתתפתי ב- 1964 באולימפיאדת טוקיו.
לוי פסביקין: גלעד לוסטינג עושה עבודה מצוינת, אני חושב שהיחידה הזאת באמת תומכת ועוזרת, דבר שלא היה בעבר ובטח לא כשאני נסעתי לטוקיו.
לוי פסביקין: היום יש הרבה יותר ידע מקצועי, עם הרבה יותר כסף, אבל אני חושב שרוב הכסף מגיע באמת דרך סגל יהלום, ולהם יש באמת בסיס.
לוי פסביקין: לגבי תשתיות העתיד, אני חושב שזה דבר שאינו קיים.
לוי פסביקין: עצם העניין שהתשובה מונחת כאן, עצם הדבר שהתקציב של משרד הקליטה הוא 300,000 ₪ כשתקציב מכבי תל אביב בלבד, של מחלקת האתלטיקה הוא מעל 1,000,000 ₪ וזה אינו מספיק לכלום, כי אם אני צריך לעזור לאלכס אברבוך, מיכאל אילין, לאיתי מגידי, ועוד מועמדים אולימפים זה לבד הסכום, לכן זו התשובה ואני הייתי רוצה לעלות עוד מספר נקודות שכתבתי לך.
לוי פסביקין: אני הבאתי למכבי תל אביב כ- 50 ספורטאים עולים, רובם מברית המועצות לשעבר, חלק גדול לא הגיע לאולימפיאדה, אנחנו מזכירים את המקרים הטובים, אבל היו אתלטים ברמה עולמית כמו איגרוב ורונין, סרגיי קשוק, שנשקו את היכולת האולימפית אבל בגלל קשיי פרנסה לא הצליחו להגיע, זה דבר שמלווה אותנו לאורך כל הדרך, היום אנחנו, מכבי תל אבי, בקשר עם כ- 30 ספורטאים יהודים בעולם, אף אחד לא רוצה לבוא, ראשית הם יודעים את הנעשה פה.
לוי פסביקין: להגיע מוכן זה יותר קשה, כי הם גם בלחץ של המדינות שהם נמצאים בהן, אבל אם הם מגיעים ברמה יותר נמוכה הם לא יזכו פה לשום גג, לשום תחתית, חבל על הזמן, אני חושב שמכבי תל אביב מקבלת על עצמה הרבה עונשים בזה שהיא מביאה אתלט, היא צריכה לדאוג לו לדירה, לפרנסה, למזון ואין על מה לדבר, פחות מ- 10,000 ₪ גם ספורטאי בינוני לא יכול להתקיים אלא אם הוא עובד ועובד בתנאים קשים, אני רוצה להזכיר מקרה, יש לנו את קורטרו דימה, קופץ לגובה הוא בן 14 שבגילו הוא הטוב ביותר בעולם, גלעד לוסטינג עוזר לו ואחרים עוזרים לו, אבל הוא גר בדירת חדר בדרום תל אביב יחד עם אמו, איך אנחנו נראים?
לוי פסביקין: למרות שכן עוזרים לו, אני כן אומר אבל משפחה כזאת כדי להוציא אותה מהמצוקה, או להביא בחור כזה שכרגע הוא מאותת על רמה גובהה ביותר אין ביכולתנו.
לוי פסביקין: לנו יש קשר עם 30 ספורטאים יהודים שאנחנו לא יכולים להביא מהם אף אחד.
לוי פסביקין: אני חושב שקיימת בעיה נוספת שהיא כיום נשכחה קצת, היתה קיימת, אני לא חושב אם לקרוא לזה שנאה או גזענות כלפי העולים החדשים כי הם תפסו את המקומות של הישראלים, כי הם לא עשו צבא, לי יש מאמן שלא עשה צבא אבל הוא קטוע רגל ממלחמת אפגניסטן רוסיה, הוא לא עשה צבא, הספורטאים שלנו, לצערי להגיד, אלה שהם פעילים ומצטיינים גם לא עושים צבא, אם רוגל נחום חילק פעם בשבוע בקצין חינוך ראשי הוא לא המודל לחייל, אני לא אומר שלא צריך לעשות את זה אבל הם יותר חיילים מאשר החיילים הישראלים ואחד הדברים שהקשה בטיפול בהם היה באמת השנאה, הוא לא יהודי, הוא כן יהודי, הוא עשה צבא, הוא לא עשה צבא, וזה דבר שגם בעזרתו של גלעד לוסטיג הולך ונגמר, כי הבסיס היום של כל הספורט הישראלי זה העולים החדשים, אם נרצה ואם לא נרצה.
לוי פסביקין: לי אין כתובת חוץ מגלעד לוסטיג, אבל ברמות הגבוהות אין כתובת, במשרד הקליטה בטח שאין כתובת, לא לספורטאי במצוקה, לא לספורטאי שאין לו מה לאכול, יש לנו מספר עצום של אתיופים, אני גם נסעתי לאתיופיה כדי להביא ספורטאים ולא הצלחתי, והיה שם נדמה לי דוד יסו, שדיברתי וביקשתי עזרה לכספים כי לנו יש קליטה של אתיופים ביבנה, יש לנו קליטה של אתיופים, אין עם מי לדבר, כשאמרתי שנעשה הפגנה לידו אז הוא אמר לי, אל תאיים עלי, אבל אין לנו כתובת במשרד הקליטה ושאפשר להגיד להם, תשמע יש לי בחור כזה וכזה אנא עזור לי, אין לנו את הכתובת, אין בכלל גוף ממשלתי שאני יכול להגיד לו, תשמע גיליתי ספורטאי יהודי, ג'ליאן שוורץ אמריקאית שהיתה באה לארץ היא היתה בכל הגמרים של אליפות העולם באולימפיאדה, היא קופצת 4.70 במוט, אמרתי לה אני לא יכול לעזור לך, את תבואי לארץ הורייך יעזרו לך, אני לא אוכל לעזור לך, במשרד הקליטה אין למי לפנות ואולי הועדה הזאת תפתור את הנושא הזה.
לוי פסביקין: אנחנו אובדי עצות, חוץ מספורטאיי הצמרת, ששוב אני חוזר ומהלל את גלעד לוסטיג, שאלה כן נתמכים, כל היתר במצוקה, הזכירו פה המון מאמנים, אני יכול לתת לך רשימה של 10 מאמנים ברמה עולמית שעזבו את הארץ, והם נמצאים בקנדה, בארצות הברית, ואחרון שבהם שממש זועק זה ולארי קוגן שהוא יצר את אלכס אברבוך, הוא יצר את גטאולין רוסי שקפץ מעל שישה מטר, הוא היום רועה בשדות זרים, הוא רועה באוזבקיסטן, הוא הביא את אנדרייב לאליפות עולם, אלוף עולם לנוער שהיה בג'מיקה והגיע למקום שני באליפות אסיה, זה אותו ולארי קוגן אנחנו לא יכולים לתמוך בו.
לוי פסביקין: אני חושב שאלדד בוקשפן יכול לתת יותר נתונים כספיים ממני, זה אולי חלק מהמצוקה.
מיכאל נודלמן: אני התייחסתי גם לולארי קוגן, פה נאמר לי שאלכס אברבוך לא רצה אותו, האגודה צריכה אותו.
גלעד לוסטיג: אנחנו מצטערים שולארי קוגן איננו פה, אבל במקרה של אלכס אברבוך הוא החליט, אבל אנחנו מצרים שולארי קוגן לא פה.
לוי פסביקין: אני רוצה לומר עוד נקודה אחת , בזמנו היתה פה ג'אלטוב פוסביב שהיא אלופת עולם עם מדלית אולימפית, אני הייתי איתה אצל ביבי נתניהו, והוא אמר למה את לא מגיעה לארץ, היא אמרה אני מוכנה לבוא לארץ תעזרו לי, הוא אמר לה אנחנו נעזור לך ומאז אבדו עקבותיו, הוא לא יצר איתה קשר, היא הביאה את המדליה לצערי לאוקראינה, היא יהודיה טובה והיא הולכת אפילו עם מדליון של מגן דוד, איבדנו אותה, ויש לי המון דוגמאות.
מיכאל נודלמן: אני יודע מה שכל ספורטאי, אם הוא שווה משהו הוא לא יגיע לפה אחרי שהוא יודע איזה יחס יש פה לצעירים ולספורטאים.
מיכאל נודלמן: מה שלא בסדר אצלנו, אנחנו צריכים, אולי לא לישיבה אחת, אנחנו צריכים להגיע לתוצאות שלא יהיו מקרים כאלה שספורטאים מבטיחים, הם צריכים לקבל פה, ספורטאי אחד מתוך העולם אבל אין פה ערך לספורטאי.
סולומון סטולר: אדוני היושב ראש, בוקר טוב, אני חושב שיש לנו טעות לא מכוונת, אנחנו תמיד מאחרים קצת את המועד אבל טוב מאוחר מאף פעם לא, ביג'ין זו ביג'יון, אליפויות באירופה לא טוב לנו?
סולומון סטולר: אנחנו לא מיצגים את מדינת ישראל?
סולומון סטולר: מבחינת הרמה זה פחות?
סולומון סטולר: יש ענפים שבאולימפיאדה שהסטאטוס של משחקים אולימפיים הם הרבה פחות מאשר אליפויות עולם, אז אנא לא רק משחקים אולימפיים.
סולומון סטולר: יש לנו בעיה שפשוט צריך לעקור אותה, פה בישראל כמו במדינות אחרות הספורט מורכב מאגודות ומרכזים ואחר כך מוסדות הספורט, הוועד האולימפי לא יכול בשום פנים ואופן לטפל בספורטאים רגילים שיכולים להיות כביכול אחרי מספר שנים מצטיינים בצמרת מדינת ישראל, הם לא יכולים לטפל בזה, גם יש את הספורט ההישגי, זה גם לא תפקידם, הם מטפלים בשמנת, בצמרת שמייצגת את מדינת ישראל במובן הברור שזה אליפויות אירופה ועולם וגם משחקים אולימפיים.
סולומון סטולר: איפה התשתית האמיתית הרחבה?
סולומון סטולר: מי מטפל באגודות שזה בעצם הבסיס, זה הפרי שצריכים לטפל וצריכים להביא את נבחרות ישראל שאחר כך אנחנו נדבר על המשחקים האולימפיים.
סולומון סטולר: זה נכון, המוסד היחידי שמטפל היום בעולים החדשים זה משרד הקליטה, צריכים להודות להם ושיתוף הפעולה עם היחידה לספורט הישגי, ואני לא שר שירי אהבה.
סולומון סטולר: זה נכון אנחנו מרימים טלפון אליהם והבעיות נפתרות, דעו לכם שזה כך, אבל זה לא הכל משום שבבית, באגודה זה חוסר אונים, האגודות נמצאות היום בחוסר תקציב לחלוטין, אף
סולומון סטולר: אחד אינו נותן את הדעת כיצד לגדל את הספורטאים, זה מעגל סגור, הספורטאים לא מגיעים לצמרת בלי תקציב, אין תקציב לאגודות, כאן הייתי פונה ומפנה את בעייתנו למשרד הספורט, זה בדיוק התפקיד שלהם, איך הם מחלקים את התקציבים?
סולומון סטולר: יש עבודה גדולה שהיא מועצת ההימורים, והעבודה הפחות גדולה זה משרד העבודה לצערי הרב, בעייני זה התפקיד המרכזי של משרד הספורט, לכן בלי העזרה הזו לאגודות, מרכזים, לא יהיה שום דבר.
סולומון סטולר: בתקופתי, כשהייתי מנהל אגף הספורט בפועל כמה שנים טובות, אני לא עולה חדש משנות ה- 90, אני עולה משנות ה-70, ואז היו בעיות, אנחנו העברנו את הבעיות לשנות ה- 90, העליה של שנות ה- 90 תגיד את זה לשנות 2020, זה הולך ככה, אני חש כלפי עולים חדשים, משום שהם מזכירים לי במרכאות את ניצולי השואה, עוד מעט תיגמר העליה, איפה עליה?
סולומון סטולר: יש חלק שגמרו את תקופה של 10 שנים, אבל יש ילדי עולים ונכדי עולים ועל זה צריך לתת את הדעת.
מיכאל נודלמן: אבל אם יש ספורטאים מאיזה מקום, אתם צריכים לדאוג שספורטאים אלה יהיו פה, הם יהיו פה אם יהיו תנאים כמו שצריך.
יגאל לוטן: אני מייצג ספורט שהוא לא ספורט אולימפי אבל הוא ספורט שהביא יותר מדליות מכל הענפים יחד במשך כל השנים, הספורט הזה, השחמט מורכב מגיל מסוים אך ורק מעולים חדשים יוצאי ברית המועצות, אני רוצה לומר לכם, יש לזה סיבות אבל זה לא המקום לפרט אותן כאן, אם כי אני מוכרח לומר בהקשר לצעירים, יש לנו הרבה צברים שמתחרים בילדי ברית המועצות וזה יפה מאוד.
יגאל לוטן: אנחנו לא ספורט אולימפי כפי שאמרתי, אבל אנחנו משתתפים באליפויות עולם ובאליפויות אירופה, ויש לנו סגן אלוף עולם מה שאין לאף ספורט אחר, הינו שש שנים רצופות במקום שני באליפות אירופה באולימפיאדת השחמט שמשתתפות בה למעלה משמונים, באולימפיאדה האחרונה השתתפו 185 מדינות, אנחנו גמרנו במקום הרביעי, אנחנו הכי קטנים.
יגאל לוטן: התמיכה היחידה שאנחנו מקבלים, מקבלים 11 ספורטאים כל השנים היא ממשרד הקליטה ואנחנו מודים להם על כך, זה באמת מסייע להם, כל הכבוד לכל מי שהיה בכל השנים, אני יודע שהכתובת שלי זו קלאודיה כץ וזה עובד יפה מאוד והשחמטאים נהנים מזה.