GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: ואז פתאום אתה תבוא בעוד כמה שנים למקום הזה ותגיד רגע, התכנית שלנו שהפעלנו אותה במספר יותר קטן של כיתות, אנחנו היינו רוצים שבחטיבת ביניים יפעל משהו אחר.
זאב אלקין: ויגידו לך המשרדים אנחנו כבר בנינו, אנחנו כבר מאחורי פיילוט ובדקנו.
אלי זרחין: זה לא שהם סותמים לנו מקום.
זאב אלקין: אני רוצה להבטיח, כדי לא להיות במצב שהגופים נמצאים בו שיש כבר דגם קבוע שהמשרד כבר בנה הכל עליו, ואז פתאום באים גופים שונים מהשטח ואומרים כדאי לעשות אחרת, ואז זו מלאכה מאוד לא פשוטה, משרדי ממשלה הם גופים אנרטיים ,מטבעם, לטוב ולרע, כשהם בונים משהו זה קשה להרוג את זה.
זאב אלקין: גם כשאין תקציב.
זאב אלקין: יש לזה פוטנציאל שרידות.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, מה ההצעה שלך בעצם, האם אתה רוצה שעכשיו הם יפעלו בכמה מתכונות?
זאב אלקין: לא בטוח, כשמדברים על עשר כיתות זה יהיה מצחיק לבקש מהם כמה מתכונות.
זאב אלקין: אבל אני רוצה שהם יקחו בחשבון, גם לאור השאלות שעולות כאן, שלמעשה מאחורי השאלות מסתתרות הגיונות אחרים של מודלים אחרים, וגם לאור הדברים שהם בעצמם כך או אחרת או שותפים להפעלתם מול גורמים אחרים, או לפחות מודעים לקיומם, כי זה עדיין הכל מתקיים בתוך מערכת החינוך הישראלית.
זאב אלקין: שהם יקחו את זה לתשומת לבם, וכשהם יעשו הערכה על ההרחבה, בשלב ראשון בקיץ, כבר איזו שהיא הערכה ראשונה, ואחר כך אחרי סיום של עוד שנת לימודים אחת נוספת, שהם יסתכלו מחדש על כל התמונה, ואת אותן השאלות מפתח שהצבנו כאן שיעמדו על השולחן.
זאב אלקין: ולא ירוצו במסגרת שתיסגר עכשיו.
זאב אלקין: כדי שאחר כך לא נצטרך לטעון שצריך לתקן משהו שכבר התבסס.
אלי זרחין: אני רק רוצה הערה, זה מאוד מעניין אותי לראות את התכנית הזאת נגיד ברמלה, שאין שם בחטיבת ביניים אף כיתה שאין בה ערבים.
אלי זרחין: אני רוצה לראות גם בבאר שבע, בהרבה מאוד חטיבות ביניים יושבים בדואים.
עמיהוד בהט: כרגע אנחנו מדברים בבאר שבע, על רבין ועל ג'.
אלי זרחין: ברבין יש ערבים, אבל ברמלה יש שתי חטיבות ביניים, ובכל כיתה שם יש ערבים מרמלה, אזרחי ישראל.
אלי זרחין: וזה מעניין אותי כי אנחנו מדברים על זהות ישראלית.
עמיהוד בהט: אבל אגב, יש בכל חטיבות הביניים בארץ אלי שיעור מורשת, שאגב היתה החלטה אסטרטגית שלא תהיה שום חפיפה ושום נגיעה בין שיעור המורשת לבין הנושא הזה.
עמיהוד בהט: ויושבים שם תלמידים שהם גם מיפו וגם מרמלה.
אלי זרחין: ויש הרבה עולים לא יהודים.
זאב אלקין: המציאות הזאת שיושבים ערבים בתוך כיתה זאת מציאות ישראלית.
זאב אלקין: ולכן דווקא המטרה לבנות שייכות זה מאוד נכון שזה יהיה מול כיתה כזאת.
זאב אלקין: לי מבחינה זאת זה לא מפריע לחלוטין.
זאב אלקין: זה אתגר מסויים, זה לא פשוט, זה עוד זהות אחרת בתוך הדיאלוג הזה.
זאב אלקין: יכול להיות שיש גם יתרון, כי בכיתה שהיא ממילא בנוייה מזהויות שונות יותר קל.
עמיהוד בהט: בואו נאמר שלא התאמנו לרמלה ולא נמנענו ממנה, בגלל השיקול הזה אלא מכיוון שיש שם באמת פלורליזם ומבחינת אופי העולים, יש שם עולים מקבוצות שונות.
זאב אלקין: אבל עדיין, אני רוצה שתהיו מודעים לכך שבוודאי ובוודאי התכנית הזאת לא תפתור את הפערים של ידע, ולא רק ידע, גם פערי רקע אני קורא להם.
זאב אלקין: כי זה לא רק ידע קוגנטיבי, זה גם שאלה מה קורה בבית, מבחינת המסורת של הבית.
זאב אלקין: תלוי באיזה גיל התלמידים, גם כשזה תלמידים עולים ותיקים תלוי באיזה גיל הם עלו, מה למדו ההורים שלהם וכן הלאה וכן הלאה.
עמיהוד בהט: עוד לא טיפלנו, למרות שסיכמנו גם אריה וגם אני, וגם אתמול דובר על זה, על פרק ההורים.
עמיהוד בהט: צריך לטפל בו בצורה גם משמעותית כי באמת החיבור של הבית הוא חיבור מאוד נחוץ, ונעשה אותו.
מיכל צידון: יכול להיות שעם ההורים, אם נעשה עבודה מקבילה עם הורים במקומות האלה, אז עם ההורים צריך לעשות הרבה יותר עבודה על הידע.
מיכל צידון: פחות עם התלמידים, יותר עם ההורים.
זאב אלקין: זה בטוח, ועם ההורים בוודאי שצריכים לעשות כבר עבודה עם קבוצת היעד.
אלי זרחין: שוב, אודי מדבר על תכניות שהן במסגרת חינוך פורמלי.
אלי זרחין: רצות תכניות של אריה ושל רשויות בחינוך בלתי פורמלי.
זאב אלקין: זה אגב מעורבב, זה לא בדיוק, היות שזה גם כמה שותפים.
אלי זרחין: אבל כל עוד שזה בא כחלק מבית הספר, בתפיסה של הילד לפחות, זה חלק מחינוך פורמלי.
אלי זרחין: הוא מקבל את זה בבית הספר.
אלי זרחין: ושאותו ילד יכול להיכנס גם אחרי הצהריים ,לא כל ילד, אבל חלק מהילדים וחלק מההורים יכולים אחרי הצהריים להיכנס לפעילויות בלתי פורמליות נגיד של אגף קליטה בקהילה ושל הרשויות אני חושב שזה חלק מאיזה שהוא מעגל שהוא כן יכול לתת איזה שהוא מענה ראשוני.
עמיהוד בהט: אגב, בלי שום קשר לזה, אני לא בא להטיל על עצמי עכשיו עוד עבודה, כי זה לא מה שאני מחפש, אבל באופן עקרוני יכול להיות, אני לא אומר, זה באמת שלב שאם יהיה לנו פעם כוח לעשות את זה, לקחת את המסגרות שאנחנו במילא פועלים בהן לעולים, אחרי הצהריים, כל מיני תכניות, ולהכניס בהן אלמנטים של הנושא הזה.
עמיהוד בהט: הרי אלה תכניות שיש להן אלמנט לימודי אבל גם קצת חברתי.
עמיהוד בהט: אז אפשר בזה להכניס איזושהי אג'נדה מהסגנון הזה, ואז בכלל אין בעיה זו סתם חשיבה.
זאב אלקין: משרד הקליטה רוצה להוסיף, להעיר, לתת את הזווית שלו לתכנית הזאת, וקודם כל אני אשמח לשמוע שזה כן גם על דעתכם בגלל אי הבהירות המסויימת שנוצרה פה לפרוטוקול בישיבה הקודמת.
אריה קורת: למען הפרוטוקול, אני תמיד שמח שאתם מזמינים אותי, אני תמיד שמח להגיע לכאן, אני מתנצל על התקלה שהיתה לפני שבועיים, אבל אנחנו כאן.
אריה קורת: אנחנו הולכים על פיילוט, ומבחינתנו הייחודיות של הפרוייקט היא בעצם שלראשונה אנחנו נכנסים לפעילות במסגרת הפורמלית.
אריה קורת: וזאת מבחינתנו כניסה לאפיק חדש.
אריה קורת: כי הפעילויות של המשרד ושל האגף היו קודם כל במסגרת של החינוך הבלתי פורמלי.
זאב אלקין: אפילו במקרה שיצאתם למכרז משותף?
אריה קורת: גם על "פלא".
אריה קורת: עדיין אנחנו מדברים על פעילות בית ספרית, שיש מחוייבות של הילד העולה, בניגוד לפעילויות שהמשרד יוזם ומממן שהיא בעצם פעילות במסגרת הבלתי פורמלית שלא כל ילד מגיע, שהיא וולונטרית.
אריה קורת: חשוב גם לומר, שבנושא הזה נעשית פעילות עניפה על ידי המשרד באמצעות עמותות, בייחוד ארגוני עולים.
אריה קורת: אבל גם בעיקר במסגרת הפרוייקט עם הרשויות המקומיות אין כמעט יישוב שבו אין התייחסות לנושא הזה של זהות ישראלית, זהות יהודית, שייכות, אין כמעט רשות שהנושא הזה לא מטופל בדרך כזאת או אחרת.
אריה קורת: הייחודיות של הפיילוט היא במסגרת הפורמלית, ובמסגרת ההטרוגנית שלו, שזה בעצם לראשונה אנחנו נכנסים לאפיק כזה.
אריה קורת: לכן מבחינת התכנית, בגדול אנחנו בהחלט רואים את עצמנו שותפים.
אריה קורת: עוד לא סגרנו סופית, לא את הנושא התקציבי, לא את הנושא של הפיקוח, של הבקרה, כי אני חושב שדווקא בפיילוט כן חשוב שיהיה ליווי גם מצד העולים, וצריך פה לחשוב האם אולי אחד מהתלמידים, או מורה עולה, או הורה, כמובן צריך לבחון ולבחור את האנשים שמתאימים, עם הניסיון הפדגוגי.
אריה קורת: אבל מאחר שזה פיילוט אז השמים זה הגבול, ופה אנחנו יכולים להשתולל כמה שאנחנו יכולים, ואני בעד להשתולל בנושא הזה.
זאב אלקין: אני חושב שההערה של אריה היא מאוד נכונה, היא גם באותו כיוון של הדברים שנאמרו כאן.
זאב אלקין: היות ויש חופש פעולה די גדול לצוות הבית ספרי, בשונה מתכנית שבונים אותה מקוביות כאלה מאוד ברורות ושמים בפני בית ספר, ההערה הזאת חשובה שבעתיים.
זאב אלקין: לכן אני הייתי מציע מראש, בודאי ובוודאי ברמת הפיילוט, שתתנו שבאותו צוות שמפתח את התכנית ישתתף מישהו שהוא עולה.
זאב אלקין: שוב, זה יכול להיות בכל בית ספר פתרון אחר, זה יכול להיות מורה עולה, לאו דווקא בתחומים האלה, או תלמיד עולה ממועצת התלמידים, או מישהו מההורים עולים, אם יש חבר ועד הורים שהוא דווקא מהאוכלוסיה הזאת, למרות שזה בדרך כלל לא קורה.
זאב אלקין: אבל מאוד מאוד חשוב שזה יקרה.
זאב אלקין: אני תומך בזה בשתי ידיים, ודאי ברמת הפיילוט.
מיכל צידון: גם אם זה יהיה הורה שהוא לא עולה, עצם ההשתתפות שלו כבר משנה את העמדה שלו.
אריה קורת: אבל פה חשוב הנושא של העולים דווקא, הורה עולה או תלמיד עולה או מורה עולה.
זאב אלקין: עולה אמיתי, ולא מורה עולה שעלה ארצה בגיל חמש.
אלי זרחין: אם הבנתי נכון, בתכנית עצמה, בבניית התכנית לא יושב אף עולה.
אלי זרחין: זאת אומרת, כל התכנית בנוייה אנחנו לכם, וזה מאוד בעייתי.
עמיהוד בהט: בתגובה לדבריו של אריה, אמנם הוא רואה בזה פריצת דרך עולמית אבל בסך הכל עדיין בכל מה שקשור לשעה הזאת שלומדים בכיתה היא תהיה שעה שכחלק מהמערכת הפורמלית בפיקוחו הבלעדי של משרד החינוך, עם המפקח הכולל של בית הספר, זה חלק מהשעות.
עמיהוד בהט: זה לא שכל מיני גורמים חיצוניים, לא רק ממשלתיים אלא גם חוץ ממשלתיים יבואו.
אריה קורת: למען הסדר הטוב, ברגע שמשרד הקליטה, ואני אומר את זה במלוא האחריות בשולחן הזה ובחדר הזה, המשרד שותף לא באפיק הכספי בלבד.
אריה קורת: הוא לא צינור שמגדיל את ההקצבה.
אריה קורת: הוא יהיה שותף אמיתי בקביעת התכניות, בוועדת ההיגוי המשותפת, לזה התכוונתי.
אריה קורת: לכן חשוב לי לומר את הדברים האלה.
עמיהוד בהט: חס ושלום.
עמיהוד בהט: לא היתה פעם אחת, שלא הוזמן נציג המשרד לוועדת ההיגוי.
עמיהוד בהט: אבל אני אומר, הפיקוח על מה שנעשה בבית הספר הוא עדיין של משרד החינוך.
אריה קורת: לא תהיה כניסה לטריטוריה לא שלנו, אל תדאג.
אריה קורת: אבל ברגע שאנחנו נותנים שקל, אני רוצה שיהיה ליווי שלנו, שיהיה פיקוח משותף, מבחינה זאת אני לא חושב שתהיה בעיה.
אריה קורת: יותר מזה, אני חושב, מאחר שזה פיילוט, אני חושב שחשוב לתקצב מחקר מלווה.
אריה קורת: חשוב שיהיה מחקר מלווה בנושא הזה.
אלי זרחין: בצוות של בניית התכנית ישבו העולים עצמם.
אלי זרחין: נציגי משרד החינוך אין, נציגי ג'וינט אין, נציגי משרד הרווחה אין, מסד קליטה אני לא יודע.
אלי זרחין: ולכן אני אומר בעצם, בוועדת ההיגוי שתהיה בבית הספר לשים מישהו, תלמיד עולה, הורה עולה.
עמיהוד בהט: קיבלנו, ואפילו יזמנו את זה כבר קודם, וגם דיברנו אתמול במסד קליטה, בוועדה שהיתה אתמול על נושא של הערכה מלווה של התכנית.
זאב אלקין: אבל כדאי דווקא בנושא הזה של מחקר מלווה, לאור הדו-שיח שהיה פה עם אלי קודם, כדאי שמראש, אם יש תכניות בסגנון דומה, כי אין משהו כזה, אבל אם יש משהו בתחום הזה בחטיבות הביניים, שאו שאתם שותפים באיזו שהיא דרך להפעלתו, או אפילו לא, אבל הוא קיים ומתבצע במודל אחר, אני מציע שמחקר מראש יהיה השוואתי במידה כזאת או אחרת.
זאב אלקין: זה מאוד יעזור לכם בשלב הראשוני גם להעריך את זה מול המודלים האחרים.
אריה קורת: חשוב שתהיה הטרוגניות, אבל אני אומר יכול להיות שתוך כדי תנועה נצא מתוך הנחה שבמסגרת הזאת יש גם מקום לפעילות ייחודית.
אריה קורת: צריכה להיות פה רגישות שלנו לאורך כל הדרך.
אריה קורת: ואנחנו יכולים תוך כדי הליכה ותוך כדי עשייה לבוא ולומר לטירת הכרמל הפרוייקט הזה לא מתאים, מתאים משהו אחר.
אריה קורת: זאת אומרת צריך להבין שאנחנו עוסקים פה בתלמידים וברגישויות.
אריה קורת: לכן צריכה להיות פה יד מכוונת ויד מלווה את כל התהליך הזה.
זאב אלקין: יתכן, הרי התכנית בנוייה בשלוש רמות, רמה בית ספרית, מוניציפלית וארצית.
זאב אלקין: וייתכן שודאי ברמה המוניציפלית וארצית שם אני מניח תהיה אפילו יותר נטייה כן לשבור את המסגרת ההטרוגנית, לפחות בחלקו.
זאב אלקין: גם מהשיקולים התקציביים תצטרכו לעשות את זה.
עמיהוד בהט: שם בוודאי האפקט של משרד הקליטה, יהיה הרבה יותר משמעותי.
אריה קורת: יכול להיות מצב שההטרוגניות דווקא יכולה להיות בעוכרינו.
אריה קורת: בתהליך הזה ההטרוגניות יכולה להיות גם בעוכרינו.
אריה קורת: לכן אנחנו צריכים להיות מאוד רגישים לעניין הזה.
אריה קורת: הנושא של ההורים זה מוסכם, יש הסכמה לגבי הנושא הזה, לי זה נראה בשלב זה.
אלי זרחין: אני רוצה להתייחס אדוני היושב ראש לשלוש נקודות בקצרה.
אלי זרחין: הנושא האחד, ואני שמח לראות כאן את דוברת המשרד, אני רואה בחומרה רבה קיצוץ של כמעט ארבעים אחוז מתקציב של קליטת העולים במשרד.
זאב אלקין: זה לא הנושא כרגע.
זאב אלקין: דיברנו על זה בתחילת הישיבה ואני מקווה שהבעיה תיפתר, ואם לא תיפתר אני מבטיח לך שיתקיימו כאן ישיבות על גבי ישיבות, ולא רק כאן אלא מייד ישליכו על החדר הסמוך בוועדת הכספים עם כל מה שמשתמע.
אלי זרחין: השאלה שאני רוצה לשאול בקטע הזה, אם אגף קליטה בקהילה, מכניס כסף לכיתה, שיכול להיות שיותר מחצי מהכיתה אינם עולים, למה אי אפשר להוסיף לכאן תקציב רגיל, אני לא יודע מאיזה סל, אבל תקציב אחר עבור אותם תלמידים שאינם עולים.
זאב אלקין: אגלה לך סוד, כי בסעיף תקציבי במשרד החינוך שנקרא נדמה לי שיעורי יהדות או דמוקרטיה, לא זוכר איך הוא נקרא אבל הוא דומה לתחומים האלה יש גם קיצוץ ניכר השנה.
אלי זרחין: כן, אבל אני אגלה לך אדוני היושב ראש, שיש יותר מעשרים סלים שחטיבת ביניים מקבלת.
זאב אלקין: וכולם מקוצצים השנה.
אלי זרחין: אבל עדיין נשאר בחטיבת ביניים לא מעט כסף שצריך לדרוש, אני הייתי רוצה לראות כאן.
פנינה בן שלום: חטיבות הביניים סופגות את הקיצוצים הכי משמעותיים, מכל חתך הגילאים.
אלי זרחין: אני עדיין מצפה שבמכלול התקציב לכיתה, תהיה התחייבות של בית הספר לשים על השולחן איזה שהם משאבים שלו מטעם בית הספר.
עמיהוד בהט: אם זה מה שיקרה אלי, אולי ההיגיון הוא נכון אבל בפועל כל השעות האלה באות כדי לשרת את העולים.
אלי זרחין: אני עובד בבית ספר, אל תספרו לי שאין כסף, יש מיליונים בכל בית ספר.
זאב אלקין: זו אמירה מעניינת.
זאב אלקין: תאמין לי, אם היו נוכחים כאן אנשי אגף התקציבים של משרד האוצר, הם היו לוקחים אותך לראיון עמוק והיו יודעים מה לעשות איתך.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, אם אי פעם אגיע לניהול משרד החינוך, אני יודע בדיוק איך לשנות את התקציב כדי שיהיה מספיק כסף ולא יהיה בזבוז כמו שיש היום.
אלי זרחין: אבל בוא נעזוב את זה בצד.
זאב אלקין: יש לך לובי באגף התקציבים שיקדם אותך לתפקיד הזה.
אלי זרחין: אני באופן אישי, חושב שצריך מאוד לברך גם את היוזמה, אני לא חושב שיש הרבה יוזמות בשטח שבא משרד הקליטה, בא משרד החינוך, בא הג'וינט, ביחד עושים תכנית לטובת הילדים.
אלי זרחין: אני מאוד מקווה שיהיו יותר תכניות כאלה, כי כל משאב נוסף הוא בעצם מקדם את הילד עצמו ספציפי.
אלי זרחין: ואני חושב גם שאני מאוד מקדם את היוזמות השונות.
אלי זרחין: יכול להיות שאתה צודק, יכול להיות שיש הרבה בעיות בתכנית שאודי מציע, אבל זה משהו חדש.
זאב אלקין: זה לא מה שאמרתי, אני שאלתי כמה שאלות.
אלי זרחין: יש משהו חדש, בואו ניתן לו צ'אנס כפיילוט ונראה שהוא עובד.
אלי זרחין: לא היה דבר כזה קודם, גם אותם נסיונות שהיו באמת עבדו עם עולים בנפרד, אז בואו נראה איך זה עובד.
זאב אלקין: בשונה ממשרד החינוך, לי יש יתרון שאני זוכר גם את ההיסטוריה לפני 96', ואני יכול לספר לך שבשנים של העלייה הגדולה בתחילת שנות התשעים, בודאי ובודאי לגבי חטיבה עליונה אבל לא רק משרד החינוך הפעיל למעשה מכרז גדול מאוד על סמינרים, שחלקם לא היו סמינרים לתלמידים עולים אלא היו סמינרים של מפגשים.
זאב אלקין: כך קראו להם.
זאב אלקין: לקחו קבוצות הטרוגניות וכו'.
זאב אלקין: פעם, בימים הטובים, כשהיו הרבה יותר תלמידים ולכאורה היה צריך להיות פחות כסף היה הרבה יותר כסף.
זאב אלקין: זה היה פעם.
אלי זרחין: אני רק יכול להגיד לך מניסיון שלי, בתכנית שאנג'לה עובדת עכשיו מול מיכל הם יושבים על כל דבר, יש מעקב על כל דבר, בבית הספר עצמו יש ועדת היגוי בתוך בית הספר.
אלי זרחין: זאת אומרת, כל דבר נבדק ןלכל דבר יש פידבק חזרה.
אלי זרחין: אני חושב שאם התכנית הזאת תעבוד באותה צורה, כמו שאריה אמר, נראה בעוד תקופה יחסית קצרה מה עובד, מה לא עובד, מה צריך לשנות.
אלי זרחין: ולכן אני חושב שצריך לברך את הדבר הזה ומגיע שיהיה גיבוי לכל הדבר הזה.
אלי זרחין: אני שוב חוזר לאותה שאלה, למרות שזה הפיקוח של משרד החינוך, אני הייתי מצפה שהתכנית הזאת כן תיפתח למכרז, למכרז שגופים של עולים, גופים ציבוריים, יכולים לשים גם את היד שלהם בפנים, גם יכולים להביא את הידע המקצועי מהשטח, אולי חלק מהמשאבים נוספים שאפשר לגייס מבחוץ.
אלי זרחין: זאת אומרת כאן בעצם מדובר על תכנית שבה כסף של המימסד, וג'וינט עם כל הכבוד בשבילי זה מימסד.
זאב אלקין: יכול להיות שבגלל שלא היית בישיבה הקודמת, הנושא עלה בישיבה הקודמת מי הגורמים שנכנסים.
זאב אלקין: בית הספר מקבל סל.
זאב אלקין: עכשיו בית הספר מנצל את הסל הזה כדי לעשות איתו משהו.
זאב אלקין: והתשובה שקיבלנו מאנשי משרד החינוך היתה כזאת, שמשרד החינוך יבנה באמצעות מכרז או כל דרך אחרת, יעשה את זה אולי הג'וינט, המכרז הזה יבנה רשימה של ספקי שירות מורשים, הגורמים שמנהל בית הספר יכול לפנות.
זאב אלקין: כמו שהיום לגבי סמינרים יש לך נניח ארבעה גופים שאתה יכול לפנות לסמינרים בחטיבה עליונה, אז כאן תהיה רשימה מסויימת של גופים שאפשר לפנות אליהם.
זאב אלקין: מה שאנחנו הערנו וביקשנו לגבי המודל הזה, והבנתי שזה מקובל על משרד החינוך, אמרנו יש גופים מסויימים, בוודאי ובוודאי מתוך מגזר העולים, שיהיה קשה להם להתחרות עם תנאי המכרז מראש שיהיו ארציים, עם דרישות סף מאוד גבוהות.
זאב אלקין: והיות ודווקא חלק מהפעילות מתבצע ברמה בית ספרית או מוניציפלית אנחנו הצענו שבודאי שלשני הרבדים האלה, כל מה שהוא לא רובד ארצי, תיתכן, או באמצעות רשויות או באיזו שהיא דרך אחרת, אפשרות של כניסה לרשימת הספקים וגופים שהם לא בפריסה ארצית, או לא עומדים בפריסה ארצית באותם סדרי גודל כמו שיכולה לעמוד לדוגמא החברה למתנ"סים או כל גוף.
אלי זרחין: ההיגיון שלי דווקא אומר שנגיד שגלעד גולמונד, סתם הבאת אותו לדוגמא, שגלעד גולמונד הוא זה שיעשה מכרז עם מי הוא רוצה ברמלה לעבוד.
אלי זרחין: ההכרה שלי כאן, בדיוק כמו שאדוני היושב ראש אומר שאם מכרז יבנה מראש, פועלים בחמישים מוקדים, פועלים במשך של חמש עשרה שנה, אז זה אומר או שנגיד ערבות של שני מיליון שקל.
זאב אלקין: אנחנו דיברנו על זה ואני מבין, אני רק רוצה לשמוע עוד פעם אישרור, לא אישור כי אישור שמעתי לפני שבועיים, אישרור של משרד החינוך לכך שאנחנו הבנו נכון.
זאב אלקין: אנחנו העלינו את השאלה הזאת בדיון הקודם ושמענו שמשרד החינוך בהחלט יתחשב בבקשה הזאת והמכרז ינסה להיבנות כך כדי שגם גופים יותר קטנים ארציים או גופים שפועלים בתוך רשות מסויימת ששם פועלת תכנית יוכלו להיכנס לרשימת הספקים, ולא יהיה מכרז ארצי אחד כולל שיתמודדו שם ארבעה גופים גדולים בסדר גודל שוב כמו חברה למתנ"סים וכו'.
זאב אלקין: לדוגמא.
זאב אלקין: זאת תהיה הרשימה הסגורה והכל יצטרך להתנהל דרכה.
זאב אלקין: אמרתם לנו שם שבהחלט תתחשבו בבקשה הזאת, וזה עומד בעינו.
זאב אלקין: אז הנושא יטופל.
שרון בניאן: יש לי איזושהי הצעה, מבוססת על איזו שהיא בחורה דווקא מאשדוד, בחורה שעלתה לארץ לפני שבע שנים, וחוותה מה שנקרא חוויה קשה, כעולה.
שרון בניאן: היא הציעה איזהו רעיון, דווקא שאני קצת התנגדתי אליו, לבודד את הקבוצות עולים וליצור מן רשת ארצית של עולים כביכול.
שרון בניאן: שאני יותר מתחברת דווקא לרעיון של שילוב בחברה הכללית.
שרון בניאן: אבל ליצור איזשהו מפגש בין בתי הספר, גם של הפיילוטים האלה, בבאר שבע, בנצרת, של כל בתי הספר האלה, מין פורום כזה, לאו דווקא אינטרנטי, שהם יחליפו ביניהם חוויות על הנושא הזה.
שרון בניאן: זה גם יכול להיות פידבק בשבילכם וגם פידבק בינם לבין עצמם.
זאב אלקין: אני חושב שיכול להיות מענה לזה, דווקא בקומה השלישית.
זאב אלקין: הם מתחילים את הפעילות ברמה בית ספרית, מוניציפלית וארצית.
זאב אלקין: אז ברמה הארצית אני מניח שבהחלט, שוב, גם לגבי הרעיון לבודד את אוכלוסיית העולים, כל פעם שעולים קומה אז בוודאי שזה יותר ויותר רלוונטי, בוודאי ובוודאי זה יכול להיות נכון ברמה הארצית בדרך כזאת או אחרת.
אנג'לה סקליאר: כן, הייתי רוצה להוסיף הערה, מכיוון שאני בעצם התחלתי עכשיו לקבל את הפידבקים מהשטח, אז קודם כל באמת לי נראה שהשלב הראשון של קבוצות עולים בלבד הוא שלב מאוד נכון.
אנג'לה סקליאר: מכיוון שכאשר אנחנו מדברים על קבוצות מעורבות אנחנו בעצם מוצאים השתתפות שווה, גם של עולים אבל גם של ותיקים.
אנג'לה סקליאר: כאשר בעצם העולים שהם לא התנסו קודם גם בדברים כמו סדנה חווייתית, שדורשת גם איזו שהיא הבעת עמדה אישית, הם עדיין יישארו אפשר לומר אחורה.
זאב אלקין: אם זה סוג אוכלוסיה כמו שאלי תיאר, שרובם הם או עולים ותיקים או בני עולים אז בוודאי שהם עברו בדרך כזאת או אחרת את המסגרות של סדנאות.
אלי זרחין: אתה יודע שבבתי הספר הן מבודדות עדיין.
אלי זרחין: תיכנס לרמלה בחטיבת ביניים אתה תראה בהפסקה רוסים עומדים בנפרד, בוכרים עומדים בנפרד, ערבים עומדים בנפרד.
זאב אלקין: זה נכון, אבל זה לא קשור לזה שהם לא עברו סדנא חוויתית.
זאב אלקין: זה קשור לזהות קבוצתית.
אנג'לה סקליאר: נכון.
אנג'לה סקליאר: מהמנחים אני למעשה שומעת בשטח שבמפגשים הראשונים שהיו עכשיו הילדים מוציאים המון המון תיסכולים, שבעצם זה אומר שהם כן פתוחים לדיאלוג, אבל הם צריכים שלב של העצמה.
אנג'לה סקליאר: הם צריכים למעשה להרגיש באיזה שהוא שלב שווי ערך לותיקים ובשביל זה הם צריכים שלב מוקדם יותר שיעבדו רק איתם.
אנג'לה סקליאר: זו דעה שלי שאני בעצם אוספת מאותם מנחים שמדברים בשטח.
אנג'לה סקליאר: זאת אומרת אפילו באופן חלקי יש לדעתי אפשרות, וגם נכונות, כן לעזור להם להיכנס לאותן קבוצות שיהיו קבוצות הטרוגניות עם הכנה מסויימת.
אנג'לה סקליאר: יכול להיות שזה גם הכנה של ההורים, כי חלק נכבד בכל ההכנה הזו זה בעצם חוויה משפחתית.
אנג'לה סקליאר: אי אפשר להעצים את הילד שבא כל יום הביתה, ואפשר לומר שעושה כמה צעדים אחורה.
אנג'לה סקליאר: זו עבודה מאוד מקיפה, ויש גם לקחת בחשבון את הנקודות האלה.
זאב אלקין: על זה דיברנו, על ההורים, וכאן אני מניח שגם משרד הקליטה יעמוד על המשמר.
מיכל צידון: אולי היות וזה פיילוט, בכוונה ננסה חלק ככה וחלק ככה.
זאב אלקין: לגבי המודל שאנג'לה מדברת עליו, שוב, אם להזדקק לאותו ארכיון לפני שנת 96', באותם סמינרים שהמשרד הפעיל כמכרז לפני 96', גם בסמינרים הטרוגניים שהוגדרו מראש כסמינרים של מפגשים השלב הראשון של הפעילות היה בנפרד בשתי הקבוצות ואחר כך הפגישו אותם.
זאב אלקין: זאת אומרת נעשתה גם וינטלציה וגם הכנה לעצם המפגש.
עמיהוד בהט: אני לא בטוח שאני צודק, אני חושב, אני לא הייתי אז בעניין הזה, שאז דובר על עולים חדשים ממש.
עמיהוד בהט: פה יש ילדים שאם תגיד להם עולה חלק מהם יעלבו.
עמיהוד בהט: אני אומר לך את זה באחריות, אני ראיתי אותם.
עמיהוד בהט: תיכנס לכיתה ח' ותגיד כל מי שעולה חדש יקום, אף אחד לא קם.
זאב אלקין: יכול להיות שפעולת ההכנה, הרי שוב, אף אחד לא אומר שהתכנית צריכה להיות, גם לגבי תלמידים עולים, אחידה.
זאב אלקין: יכול להיות שתלמידים עולים טריים יותר צריכים איזו שהיא הכנה ובני עולים ותלמידים עולים ותיקים פחות.
זאב אלקין: מאוד חשוב שלא תשימו הטרוגניות כתנאי ייהרג ובל יעבור, כי אז בית הספר מייד ייכנס לעניין הזה, וגם איפה שצריך הוא לא יילך למפגשים ייחודיים.
זאב אלקין: ופה אני מניח, שוב, אני מקווה שבנושא הזה, כמו גם בנושא של פעולה עם הורים וכמו גם בנושא דרישה שבכל צוות בית ספרי שעוסק בזה יהיה לפחות עולה אחד או ילד או מבוגר, כאן אני סומך על משרד הקליטה שיעמוד על המשמר.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, בוא נהיה ריאלים, מאוד קשה בשטח לגייס הורים עולים.
אלי זרחין: זה עבודה מאוד קשה, הם לא באים לבתי ספר רגיל ברוב המקרים.
זאב אלקין: אבל יש מורים עולים וילדים עולים, כל מקום יכול להיות פתרון משלו.
זאב אלקין: היתה עוד שאלה אחת, שאלת הגיל, השכבה.
זאב אלקין: והיא עלתה משני כיוונים.
זאב אלקין: דווקא בהקשר של המפגש לאחר מכן עם סמינרים.
זאב אלקין: לשאלה של החטיבה העליונה אנחנו עוד נחזור, האם לא כדאי אם זה המצב קצת להקדים את הסמינרים.
עמיהוד בהט: אנחנו עכשיו עוסקים בדיוק בהכנת המכרז החדש.
זאב אלקין: זה בדיוק לישיבה בעוד שבועיים.
זאב אלקין: אני אשאל את זה עכשיו מהצד של חטיבת הביניים, זה ברור שהשנה אתם מחוייבים ללכת כנראה על ז', ח' אולי, אבל בוודאי לא ט', כדי שתהיה המשכיות בשנה הבאה.
זאב אלקין: אבל השאלה אם בהפעלה כבר השוטפת, ואפשר להתחיל ליישם את זה כבר משנה הבאה וזה במילא יקרה, לא כדאי לשים את עיקר הדגש בט' כדי לבנות איזה שהוא רצף לחטיבה עליונה, כדי שלא יקרה מצב שהיתה פעילות, אחר כך שנה שנתיים הפסקה ואחר כך פתאום שוב חוזרים לנושא הזה כאילו מחדש.
זאב אלקין: ואז אתה בונה איזה שהוא רצף.
אלי זרחין: העקרון היה שכתה י', זו השנה הראשונה שמתחילים עם בגרויות, ורצו כמה שפחות להוציא את הילדים.
זאב אלקין: העומס רק גדל עם השנים.
אלי זרחין: בהרבה בתי ספר, גם של עולים, משתמשים בסמינרים שלהם כהכנה לפולין.
אלי זרחין: זו אחת מהתופעות של סמינר שבהרבה בתי ספר עם ריכוז גבוה של עולים משתמשים בסמינרים שלהם כהכנה לפולין, כי בעצם תכנים שמעבירים שם הם בעצם נותנים לילדים הרבה מאוד בסיס וזה זמן טוב ביא'.
זאב אלקין: אבל אני אגיד לך, הסיפור הזה של הכנה לפולין, בפרק זמן היסטורי, שוב אני משתמש בידע היסטורי, כשמשרד החינוך דרש ששואה יהיה חלק חובה בסמינרים, אנחנו כבר אחרי העניין הזה, משרד החינוך נסוג מהדרישה ההיא, ובאופן מסורתי זה קצת נשאר בסמינרים אבל הרבה פחות ולכן זה פחות רלוונטי.
זאב אלקין: זה נכון שכששואה תפס מרכיב מרכזי אז באו בתי הספר ואמרו יופי, אז נשתמש בזה גם כהכנה לפולין.
זאב אלקין: היום זה פחות רלוונטי, ולעומת זאת הרצף כאן נראה לי מאוד מאוד חשוב.
זאב אלקין: זה גם יאפשר לנצל את זה, זאת אומרת שהגופים שיפעילו סמינרים ידעו מה קורה בחטיבות הביניים ולא יעשו חזרה על אותו דבר.
זאב אלקין: לכן אני הייתי מציע בהפעלה הסדורה של התכנית כן לשקול את ט', ולעומת זאת לגבי הסמינרים להקדים את עיקר הכובד מיא' לי', אבל הסמינרים עוד נחזור להיבט הזה בעוד שבועיים.
אנג'לה סקליאר: הבעיה היא טכנית, מכיוון שהרבה ילדים בעצם הם לומדים לא בבתי ספר שש שנתיים, וגם אם זה בית ספר שש שנתי אף אחד לא נותן התחייבות שאותו ילד מתחיל אחרי ט' באותו י', הוא יכול בעצם לנוע.
אנג'לה סקליאר: ואז למעשה חלק מהחבר'ה יהיו מפוספסים.
זאב אלקין: אבל בכל זאת, אם יש לתכנית איזה שהוא מיתאר כללי.
עמיהוד בהט: זה יענה על חלק מבתי הספר.
זאב אלקין: גם איפה שיש פיזור עדיין הידיעה שהתלמידים עברו משהו, הרי ברגע שתכנית תעבוד בפריסה ארצית היא תיתן מענה לאותן רשויות עם אחוז גבוה של עולים ולרוב העולים לא ישנו את הרשות, ישנו אולי בית ספר, יעברו לתיכונים אבל לא יעברו מעיר לעיר.
זאב אלקין: זה פחות נפוץ.
זאב אלקין: לא יסעו בשביל תיכון לעיר אחרת לרוב.
זאב אלקין: אני מציע לסיכום, אנחנו כאן למדנו את התכנית בשלב הראשוני שלה, אנחנו שמענו כאן עדכון על לוח הזמנים שבעקבות לוח הזמנים המעודכן אחרי פסח כבר התחנות הן כך שבפברואר ייבחרו בתי ספר ויקבלו את כל המידע הדרוש, לקראת סוף מרץ הם כבר יציגו את התכניות הבית ספריות, ואחרי פסח התכנית תתחיל לפעול, אז אנחנו כאן נשמור לעצמנו את הזכות, הרי אתם צריכים גם לאשר את התכנית.
זאב אלקין: אם רוצים שאחרי חופשת פסח התכנית תפעל בית ספר צריך להציג אותה לכם במרץ.
מיכל צידון: תחילת אפריל.
זאב אלקין: עד תחילת אפריל לא תספיקו להגיב.
זאב אלקין: ואנחנו שומרים לעצמנו את הזכות מייד לאחר חזרתנו מחופשת פסח, אני מקווה שהבית הזה יפעל והקואליציה תישמר ואנחנו נחזור לכאן, אז עד אז אנחנו נקיים כאן או אולי יציאה לשטח כסיור או אולי דיון במהלך מושב הקיץ לפני סוף שנת הלימודים על ההפעלה הנסיונית של התכנית.
זאב אלקין: ההערות העיקריות שהושמעו כאן, ומקובלות על השותפים: לשאוף לשיתוף עולה בצוות הבית ספרי, או ילד או מבוגר, או הורה או מורה או תלמיד.
זאב אלקין: רשימת הגופים שבית ספר מורשה לפנות אליהם כדי להפעיל את התכנית, תיבנה על בסיס מקומי ולא על בסיס ארצי, עם דרישות סף שיאפשרו גם לעמותות עולים להיכנס להתמודד לרשימה הזאת.
זאב אלקין: ייעשה ניסיון שיפעל בעיקר משנת הלימודים הבאה, לפעול גם עם ההורים, בעיקר באמצעות הכוונה ממשרד הקליטה ודרך הרשות, ואולי כשותפות תקציבית אפילו של הרשות.
זאב אלקין: ייבנה מחקר מלווה שינסה לקחת בחשבון לא רק את הפיילוט הזה אלא גם תכניות אחרות, אם קיימות, באותה שכבת גיל של חטיבת ביניים בתחומים האלה של שייכות וזהות כדי שהמחקר יהיה השוואתי.
זאב אלקין: המשרד גם ישקול את סוגיית הגיל, שכבת גיל, לגבי העתיד.
זאב אלקין: הנושא של כיתה הטרוגנית לא יהווה תנאי גורף אלא המשרד ישאיר לשיקול דעתו של בית הספר לקיים פעילות גם עם קבוצת עולים, טריים במידה כזאת או אחרת, כהכנה לפעילות כוללת, ובודאי ובודאי לגבי השלב המוניציפלי והשלב הארצי, היכולת לבודד של אוכלוסיית עולים תישאר.
זאב אלקין: אלה פחות או יותר הנושאים שעלו כאן, ואני מבין שהם מקובלים גם עליכם.