GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: אני שמחה לשמוע שהמשרד לקליטת העלייה לוקח את ההובלה הזאת, שהוא יכול לעסוק בנושא הזה, אבל מה שאני מבקשת – שיהיו תוכניות לטווח ארוך, לא לשנה ולא לשנתיים ולשלוש בלבד.
זאב אלקין: תוכניות שיימשכו כמה שנים, שיהיו בהן תוצאות – יישאר ניסיון עבודה שיוכל גם לשמש ברגע שתוכנית יוצאת.
זאב אלקין: אדוני המנכ"ל, לגבי תוכנית החומש שאתה מדבר עליה.
זאב אלקין: אני חברה בה.
זאב אלקין: תוכנית מצוינת, כולנו ישבנו – יוצאי אתיופיה, משרדי ממשלה, נציגים – כתבו את התוכנית הזאת, היא תוכנית טובה.
זאב אלקין: אני למדה מהניסיון של הפרויקט הלאומי האתיופי – גם אז כולם ישבו, כתבו, תקצבו תקציבים אדירים, שלא יצאו אל הפועל.
זאב אלקין: מה שמדאיג אותי בתוכנית הזאת – כל עוד אין לה סעיף תקציבי מוגדר מהאוצר – הממשלה הזאת מתחלפת, ממשלה אחרת מגיעה, סדר העדיפות משתנה.
זאב אלקין: התוכנית הזאת תישאר במגירה, ילדים ונערים עולים שאנחנו מדברים עליהם.
זאב אלקין: אתה יודע, אדוני המנכ"ל – אתה מינוי פוליטי.
זאב אלקין: מחר יגיע שר אחר, אתה לא תהיה.
זאב אלקין: אנחנו שמחים על מה שאתה עושה, אנחנו מאוד תומכים בך, אבל מה יהיה?
זאב אלקין: כל עוד אין סעיף תקציבי מוגדר לנושא הזה – סדר העדיפויות ישתנה, התוכנית הזאת תישאר במגירה.
זאב אלקין: אני אגיד כמה מלים.
זאב אלקין: הפרויקט הלאומי – שהוא מגיוס כספים, ו-9 מיליון שקל מהמשרד לקליטת העלייה, חינוך והאוצר, שאנחנו מקבלים – השנה יש לנו תקציב של 14 מיליון דולר.
זאב אלקין: 75%-80% מהתקציב הזה הולך לנוער גילאי 13-18, יש לנו כ- 7,000 תלמידים בסיוע לימודי והכנה לבגרויות, 750 ילדים בתוכנית "קדם עתידים".
זאב אלקין: עד אז לא היו ילדים, ארבע שנים אנחנו עובדים קשה כדי להביא ילדים ולמשוך אותם למעלה.
זאב אלקין: יש לנו כל מיני תוכניות להורים, בנושא סמים, אלכוהול.
זאב אלקין: התוכנית הזאת – היא נותנת מענה ל- 7,000 תלמידים מתוך 14,000.
זאב אלקין: ל- 7,000 התלמידים האחרים אין מענה.
זאב אלקין: אני שומעת על הרבה מאוד תוכניות, אני יוצאת מאושרת, באמת.
זאב אלקין: יש היום כל כך הרבה תוכניות שיוצאות, אבל אני רוצה לדעת האם אכן יש תוצאות לתוכניות האלה.
זאב אלקין: מכון ברוקדייל כבר סיים את המחקר בנושא סיוע לימודי והכנה לבגרויות של עולים מאתיופיה; שינינו את המספר של 17% לאותם תלמידים, כשהיום אפשר להציג את הנתונים בוועדה שלכם.
זאב אלקין: אם יש השקעה – יש תוצאות טובות, וילדים עולים באמת מביאים אותן.
זאב אלקין: אני לא רוצה שיתייגו את הילדים שיהיו ספורטאים, שיהיו מוזיקאים – כפי שהיה בארצות-הברית לגבי שחורים.
זאב אלקין: אני רוצה שהילדים שלי גם יהיו מהנדסים, שהילדים שלי יהיו רופאים, שילדים של עולים מאתיופיה יהיו גם במקצועות אחרים, אז אני מבקשת להתייחס לזה קצת יותר .
מיכאל נודלמן: למה את לא רוצה שהם יהיו ספורטאים?
מיכאל נודלמן: בילדות הם צריכים לעסוק בספורט.
מיכאל נודלמן: ד"ר נגיסט מנגשה: אני רק מציינת, מעירה.
מיכאל נודלמן: יש מצוקה, אתם משקיעים פה השקעה רבה.
מיכאל נודלמן: סליחה על הביטוי- טמבל אחד יוצא בתקשורת על ארבעה ילדים שהסתגרו במקום הזה – כל המאמץ שלנו יורד לטמיון, התדמית שלנו יורדת למטה.
מיכאל נודלמן: צריך להילחם, צריכה להיות מלחמה של כולם.
מיכאל נודלמן: יש מצוקה.
מיכאל נודלמן: יש תוצאות.
מיכאל נודלמן: אנחנו גאים בתוצאות האלה שתוך 20 שנה אנחנו השגנו במדינת ישראל – גם על זה צריך לדבר.
מיכאל נודלמן: אז יש מצוקה – במצוקה הזאת צריך לעבוד לעומק ולשנות את המצב.
מיכאל נודלמן: אני מודה לכם שבאתם בחופש לדון כאן, ואני מאוד מעריכה את זה.
מיכאל נודלמן: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: אני מבקש לענות לגבי ועדת החומש לעולי אתיופיה.
מיכאל נודלמן: ראשית, אתמול ראש הממשלה הודיע שהוא מביא את זה לוועדת שרים לאישור בתחילת ינואר.
מיכאל נודלמן: כפי שציינתי – התקציב הזה, אין לו תקנה תקציבית, כי קודם כול זה תקציב שהאוצר מביא בנפרד לחמש שנים.
מיכאל נודלמן: כפי שאת יודעת, מבחינת הביורוקרטיה הישראלית – אני כמשרד קליטה יכול להתחייב אך ורק לשנת עבודה אחת ולא יכול להתחייב כי אני לא יודע מה יהיה התקציב.
מיכאל נודלמן: אני לא יכול להכין תוכניות כשהתקציב יקוצץ או יתווסף.
מיכאל נודלמן: התקציב הזה של מיליארד שקל – אגף התקציבים הסכים עליו והוא לוקח את זה .
מיכאל נודלמן: ד"ר נגיסט מנגשה: אני רוצה סעיף.
ארז חלפון: גם אני רוצה הרבה דברים, נגיסט.
ארז חלפון: תביני.
ארז חלפון: חלק מהחלטת ממשלה שתאשר את התוכנית מתקציב חיצוני של מיליארד שקל – מדברת על חמש שנים, ואגף התקציבים יודע.
ארז חלפון: הוא האגף היחידי במדינת ישראל שיכול לשריין כסף, כפי שאומרים ברכבת שנוסעת לכמה שנים, ולכן התוכנית הזאת – לא משנה, יהיה או לא יהיה, אלא אם פתאום יתחלף ראש אגף תקציבים, מה שלא קורה כי זה מינוי לארבע שנים והוא התמנה אתמול – הוא יודע שזה סכום שיש לו שהוא מקציב אותו לחמש שנים.
ארז חלפון: בנושא הזה אני יכול להגיד לך שהמיליארד שקלים – ברגע שיאושרו בממשלה בתחילת ינואר – זו תהיה תוכנית שתופיע בהחלטה לחמש שנים, כי רק הם יכולים להתחייב.
ארז חלפון: קריאה: רם בלניקוב התמנה לראש אגף התקציבים.
ארז חלפון: מרינה סולודקין: סוף סוף יש לנו עם מי לדבר.
ארז חלפון: אנחנו מכירים אותו ממשרד הפנים – הוא היה מאוד מאוד מקשיב.
ארז חלפון: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: כעס על האוצר...
ארז חלפון: אברהם נגוסה: אברהם נגוסה, יושב-ראש נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה בישראל.
ארז חלפון: מה שקרה בפתח-תקווה – כל אחד שומע וקורא – אני מבקש שהוועדה תקבל החלטה לגנות את התופעה שקרתה.
ארז חלפון: דנה גורדון: יש לנו ישיבה בוועדה ביום רביעי.
ארז חלפון: אברהם נגוסה: אני חושב שלהציג תוכניות כל הזמן – והתוכניות האלה לא יוצאות לפועל – זה מה שאנחנו רואים בשטח.
ארז חלפון: אנחנו היינו עדים לכך.
ארז חלפון: גם לפני כמה חודשים דיברו על הדברים האלה, ובאופן מעשי אנחנו לא רואים.
ארז חלפון: לכן, אני חושב שדי לדיבורים, בואו נעבוד.
ארז חלפון: אני מסכים עם חברי הכנסת – הם ניתחו את המצב בדיוק.
ארז חלפון: והמעשים – צריכים להיעשות.
ארז חלפון: נגיסט מתארת את המציאות.
ארז חלפון: מאין באה המציאות הזאת?
ארז חלפון: כי אין טיפול שורש בעניין הזה.
ארז חלפון: לכן, בואו נטפל.
ארז חלפון: לדבר, לדבר כל הזמן – שר בא, שר הולך – הבעיה נשארת.
ארז חלפון: ממשלה הולכת, ממשלה באה – הבעיה נשארת.
ארז חלפון: וזה מה שקורה.
ארז חלפון: ואם אנחנו נטפל ביסודיות, מהשורש – זה מה שצריך להיות, אבל לצערי הרב, זה לא קורה.
ארז חלפון: אני רוצה להתייחס למוקד קליטה.
ארז חלפון: פה דובר על מוקד קליטה כאילו זה מצליח.
ארז חלפון: אני אומר לכם: מוקד קליטה הוא מלכוד.
ארז חלפון: מלכוד.
ארז חלפון: זה לא מוקד.
ארז חלפון: זה מלכוד.
ארז חלפון: אני אסביר למה.
ארז חלפון: במוקד קליטה שמים כמה עובדים, 400,000 שקל תקציב, וזה הולך רק למשכורת – אין תוכניות.
ארז חלפון: עולה חדש הולך למערכת הרווחה, אומרים לו: יש לך מוקד קליטה; הולך למערכת החינוך, אומרים לו: יש לך מוקד קליטה.
ארז חלפון: כשהוא מגיע למוקד קליטה, אין מענה.
ארז חלפון: ולכן, העולה הוא במלכוד.
ארז חלפון: הוא לא מקבל מהרווחה, הוא לא מקבל מהחינוך, הוא לא מקבל משיכון.
ארז חלפון: בכל מקום אומרים לו: יש לך מוקד קליטה.
ארז חלפון: במוקד קליטה אין פתרון, אין מספיק תקציב, אין מספיק כוח-אדם מקצועי שיכול לענות על בעיות כאלה, ולכן אני קורא לו מלכוד.
ארז חלפון: צריך לשנות את הדבר הזה.
ארז חלפון: צריך לתת תקציב, צריך לתת אנשים מקצועיים שיטפלו, יענו לצרכים של העולים.
ארז חלפון: ראש הממשלה הצהיר אתמול – אני שמחתי על ההצהרה הזאת, אבל אני חושב שכל שנה יש לנו הצהרות כאלה.
ארז חלפון: יש לנו הצהרות כאלה.
ארז חלפון: קורה משהו, יוצאים ומצהירים.
ארז חלפון: אחר כך נעלמים.
ארז חלפון: אתה יודע, אותה ועדה שאתה מדבר עליה – אני גם חבר בה ועבדנו יום ולילה.
ארז חלפון: מתי הניחו את המסקנות?
ארז חלפון: כמעט שנה, ופתאום עכשיו מדברים על זה.
ארז חלפון: המטרה היתה שהתוכנית תצא לפועל ב-2007.
ארז חלפון: השטח בוער, ועדיין כל הזמן דוחים את הדברים האלה.
ארז חלפון: לכן אני אומר: די לדיבורים.
ארז חלפון: בואו נעשה.
ארז חלפון: ואני לא יודע אם ההצהרה הזאת של ראש הממשלה תצא לפועל – כמו שהיה בעבר.
ארז חלפון: לכן אני מבקש – מספיק לנו עם כל הדיבורים.
ארז חלפון: בואו נעשה בשיתוף פעולה.
ארז חלפון: דיברת על פרויקט אלונים, אני גם נמצא שם.
ארז חלפון: אנחנו יודעים שהממשלה לא נותנת את ההתחייבות שלה - 50%.
ארז חלפון: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: למה אתה אומר?
ארז חלפון: אברהם נגוסה: 9 מיליון.
ארז חלפון: אתה נתת 50%?
ארז חלפון: לא.
ארז חלפון: בואו נגיד את האמת.
ארז חלפון: ולכן, כל מה שאנחנו מדברים – צריך למדוד את זה במעשים.
ארז חלפון: אנחנו מוציאים תוכניות – כמה השתתפו, כמה סיימו?
ארז חלפון: האם יש לנו נתונים כאלה?
ארז חלפון: אין לנו, אבל יש לנו על הנייר תוכנית.
ארז חלפון: אם 100 התחילו, כמה סיימו?
ארז חלפון: אין לנו נתון כזה.
ארז חלפון: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: מר נגוסה, לגבי אישור של תוכנית חומש לבני הקהילה האתיופית – זה לא קשור למקרה המזעזע שקרה בפתח-תקווה.
ארז חלפון: רענן דינור כינס אותנו, היתה בעיה להביא את המיליארד שקל.
ארז חלפון: זה מיליארד שקל.
ארז חלפון: ידעתם, הייתם בישיבה, נציגים שלכם – אדמסו, אדון ליברקן, פנינה תמנו – אמר רענן - - - אברהם נגוסה: מתי סיכמנו?
ארז חלפון: מתי היא נגמרה?
ארז חלפון: קריאה: בספטמבר.
ארז חלפון: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: מה זה משנה.
ארז חלפון: נגוסה, ידענו מראש שזה מגיע בינואר, אחרי אישור התקציב, כי משרד האוצר סירב בכל תוקף לאשר את זה בתוך 2007, בגלל חוסר כסף ובגלל דרישות קואליציוניות.
ארז חלפון: מראש ידענו, וראש הממשלה חיזק את זה אתמול בישיבת הממשלה, ואמר: אני מביא את זה בתחילת ינואר לאישור בוועדת שרים, כולל את התקציב של מיליארד שקל, וזה לא קשור למקרה המזעזע בפתח-תקווה.
ארז חלפון: אז צריך גם להיות הוגנים.
ארז חלפון: מראש הם אמרו, בשיתוף נציגי הקהילה, שיביאו את זה לאישור ועדת שרים ב-15 בינואר.
ארז חלפון: אני מקווה שזה יהיה לפני כן.
ארז חלפון: זה בנושא ועדת החומש.
ארז חלפון: בנושא הפרויקט הלאומי האתיופי – אני לא מכיר 50%.
ארז חלפון: כשאני נכנסתי למשרד, אני מכיר 9 מיליון – שגם בזה היתה בעיה – את זה סידרנו, אחרי מלחמות קשות.
ארז חלפון: זה מה שאנחנו נותנים, על-פי חוזה, על-פי הסכם.
ארז חלפון: לגבי 50%, אתה רוצה – תסביר לי בחוץ אחר כך מאיפה הגיע 50%.
ארז חלפון: לגבי מוקדי הקליטה, אנחנו מפעילים 20 מוקדי קליטה - תכף אתן לדוד להתייחס – שלא באים לפתור את הבעיות שהרשות, שמחלקת חינוך, שאגף הרווחה, צריכים לטפל, אלא כדי לתת מקום נוסף לבני הקהילה שרוצים לבוא למקום, לדבר, לא להרגיש מבודדים, וזה לא נכון מה שאתה אומר.
ארז חלפון: אמרת 450,000 למשכורות – ממש לא.
ארז חלפון: התקציב הוא בסביבות חצי מיליון, 600,000 למוקד, כשחצי ממנו הולך למשכורות וחצי לפעילויות.
ארז חלפון: נגוסה, אני מזמין אותך למוקד קליטה.
ארז חלפון: אברהם נגוסה: אני מכיר את הדברים.
ארז חלפון: מה שאני אומר הוא שפשוט לא מקבלים את השירות.
ארז חלפון: נגוסה הציע לסגור את מוקדי הקליטה.
ארז חלפון: זכותו להציע לסגור.
30095: אני אמרתי לתת תקציבים.
30095: דוד יאסו: - - - מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: זה לא נכון.
30095: התקציב הוא 50% למשכורות ו- 50% לפעילות.
30095: דוד יאסו: הבעיה שלנו, כאשר מצביעים – זוהי האשמה ישירות למשרד הקליטה, קרי דוד יאסו, או לבורא עולם.
30095: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: זה לא כך.
30095: דוד יאסו: אמרתי משרד הקליטה, כי אני – כמשרד הקליטה אני מדבר – אבל שלוש אצבעות מופנות לאותו אדם שמאשים.
30095: המצב של בני העדה לפני שהקמנו את מוקדי הקליטה היה קטסטרופה, מבחינת כל נושא הקליטה.
30095: מוקדי קליטה הם דוברי השפה – מאגמים את כל המשאבים, את כל הפעילויות.
30095: פרויקט לאומי לא עובד בשטח לבד, בלי מוקד הקליטה.
30095: פרויקט לאומי – יושבת ועדה, גם אתה יודע את זה.
30095: זה לא מלכוד.
30095: ההיפך הוא הנכון.
30095: כיוון נכון של התעסוקה.
30095: סליחה, כשמגיעים, תראה לי איזושהי רשות שיש שם דוברי שפה שיכולים לקבל אותם.
30095: מגיעים למוקד, פורקים את כל הבעיות שלהם, והמוקד מנווט אותם לאן ללכת.
30095: אברהם נגוסה: דוד, אתה יודע את האמת - -
דוד יאסו: אני יודע את כל האמת.
דוד יאסו: אברהם נגוסה: - - אבל אתה לא רוצה להגיד אותה בפני הבוסים שלך.
דוד יאסו: אתה יודע את האמת.
דוד יאסו: דוד יאסו: עם כל הכבוד, יש לי דאגה רבה לבוסים שלי.
דוד יאסו: בעניין עבודה אין לי בוסים, במקרה הזה.
דוד יאסו: אברהם נגוסה: אתה יודע את האמת שזורקים רק את העצמות, לא נותנים את התקציבים, את זה אתה יודע.
דוד יאסו: דוד יאסו: אני לא יודע על מה אתה מדבר.
דוד יאסו: אברהם נגוסה: לעובדים שלך אין מענה.
דוד יאסו: אין מענה.
דוד יאסו: את זה אתה יודע - - דוד יאסו: יש לך עניין – תפתח אותו, בוא נעשה את הדיון.
דוד יאסו: אברהם נגוסה: - - אבל קשה לך להודות בזה – בגלל הבוסים שלך.
דוד יאסו: דוד יאסו: לא בגלל הבוסים שלי.
דוד יאסו: אברהם נגוסה: פשוט אני מכיר אותך.
דוד יאסו: הטענות שלך הן לא נכונות בעניין הזה.
דוד יאסו: היו"ר מיכאל נודלמן: לא עובדים ככה.
דוד יאסו: הוא מדבר, אתה שותק.
דוד יאסו: אתה מדבר, הוא שותק.
דוד יאסו: אין כאן בעיה.
דוד יאסו: אם יש טענות – אני מוכן לקבל, כל מה שקשור למוקדי קליטה.
דוד יאסו: בבקשה, תבוא עם כל הטענות.
דוד יאסו: אתה רוצה – ישוב-ישוב, נשב.
דוד יאסו: לכן, לא צריך להאשים, לא לזרוק סתם האשמות בלי לבדוק לעומק.
30095: אמרתם לנו שאין תקציבים.
30095: לא נותנים לנו תקציבים.
30095: דוד יאסו: תראה לי מוקד אחד שהוא בלי תקציב.
30095: תן לי מוקד אחד שהוא בלי תקציב – לא לפעולות ולא לכוח-אדם.
30095: אברהם נגוסה: ירושלים, בית שמש, פתח-תקווה, ראשון לציון.
30095: ..
30095: דוד יאסו: הכל עובד.
30095: הכל עובד.
30095: חנוך צמיר: יש שתי אפשרויות: או שאתה יודע את הנתונים, ואתה עושה את עצמך שאתה לא יודע, או שאתה לא יודע, אין לך מושג, ואני מציע שבזה יסתיים העניין.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: נכון.
30095: חנוך צמיר: אבל לצעוק זה קל.
30095: אין לך מושג על מה אתה מדבר.
30095: אברהם נגוסה: גוף נייטרלי יבדוק, ויבדוק מי טועה.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: תסיימו את זה ביניכם.
30095: אני מבקש לשאול: במצגת שלכם ראיתי שמצב הקהילה הקווקזית יותר גרוע ממצב יוצאי אתיופיה.
30095: מה אתם עושים שם?
30095: שרה כהן: בחלק.
30095: לא בכל.
30095: אנחנו הראינו דיפרנציאציה – שיש שיפורים מאוד גדולים בחלק מהדברים, בנושאים של הלימודים.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: אבל שם, גם המצב לא כל כך טוב.
30095: שרה כהן: המשמעות כאן, שזה בעצם מכוון אותנו לעשייה, מה אנחנו צריכים להשקיע כרגע.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: אפילו פעם אחת לא ראיתי כאן נציגות של הקהילה – הם פועלים בשקט.
30095: מי שכאן כל הזמן- הם עושים מלחמות, והם מקבלים מה שהם צריכים לקבל.
30095: אלה פועלים בשקט בשקט.
30095: אני דואג שגם הקווקזים יקבלו.
30095: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: אדוני היושב-ראש, בנושא הזה אנחנו מקבלים את החומר.
30095: לכן חשוב מאוד לקבל את העבודה המחקרית, כדי לדעת איפה הבעיות, כדי לטפל.
30095: בנושא הקווקזים, ספציפית, כבר אנחנו פועלים.
30095: ראינו שיש בעיה קשה עם הלימודים האקדמיים, ואנחנו הולכים להגדיל את שנות הזכאות לעולים שעלו מקווקז, כדי להיות זכאים לקבל את התואר.
30095: מעבר לכך, אנחנו כרגע עובדים גם עם הג'וינט – בדקנו, אנחנו כבר רואים את הדברים.
30095: אנחנו מתקדמים גם עם הג'וינט להתאמות לצרכים של בני הקהילה הקווקזית.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: אני מפחד שמי שחי בשקט – לא מקבל.
30095: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: אנחנו מכירים, והבעיה מוצפת.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: אני הנציג של הקווקזים.
30095: ד"ר נגיסט מנגשה: אני חושבת שאתה גם הנציג שלנו.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: גם נציג שלכם.
30095: חנה דשבסקי: שלום, שמי חנה דשבסקי, המועצה לשלום הילד.
30095: אני אגיד כמה מילים, ואני מצטערת, אני חייבת לעזוב.
30095: אני אהיה קצרה ואני אגיד דברים מוזרים.
30095: בדרך כלל, אני אומרת ההפך הגמור ממה שאגיד היום.
30095: אל"ף, אני מאוד מאוד מאוד שמחה שסוף סוף – אני 15 שנים רואה חילופי מנכ"לים, חילופי צוות המשרד – אני מאוד שמחה שסוף סוף במשרד הקליטה התגבש צוות רציני שעובד ברצינות, ממש בשיטות מדעיות, לגבי הבעיות הרציניות שקשורות לקליטת נוער עולה, כי הבעיה היא סבוכה, מאוד סבוכה, ועד היום, המדינה – במיוחד במשרד הקליטה – פשוט לא העיזה להסתכל לאמת בעיניים, ואני שמחה שיש עכשיו חבורה שבאמת מתעקשת לפתור את הבעיה מיסודה.
30095: מי שיודע – כולם יודעים – אני ממש לא יודעת לחלק שבחים, במיוחד למשרדי ממשלה, והיום אני אהיה מוזרה.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן:
30095: אני מחכה מתי האדון יגיד את זה.
חנה דשבסקי: קודם כול, אני חושבת שמי ש"אשם" בהצלחה זה שרה כהן – ותודה לה על קיומה ועל זה שהיא עובדת, ובעקשנות עושה את המלאכה.
חנה דשבסקי: שרה כהן: תודה רבה.
חנה דשבסקי: חנה דשבסקי: שנית, אני חושבת שמאוד חשוב שיהיה כתוב בפרוטוקול, ושסוף סוף מישהו יקח על עצמו ויחקור את הנושא הסבוך, איך מורכבים הנתונים הסטטיסטיים, כי הרי עד היום, לצערנו – אולי במכוון ואולי לא – במדינה שלנו, המושג של עולה זה משהו מאוד מאוד אנטי-מדעי.
חנה דשבסקי: כל משרד ממשלתי מגדיר עולה בצורה שונה.
חנה דשבסקי: אתם הזכרתם כאן את הנתונים של המשטרה, ואני במיוחד התכוננתי לישיבה הזאת והלכתי למי שאחראי אצלנו במועצה על הסטטיסטיקה.
חנה דשבסקי: בדקתי, והסתבר לנו שהשנה, המשטרה פשוט שינתה את ההגדרות של ילד עולה.
חנה דשבסקי: ואז, מה שקורה, שבשנה שעברה, הפשיעה בקרב הילדים העולים – לפחות לגבי ברית-המועצות, אני רוצה להיות בטוחה במה שאני אומרת – המדד היה: ילד שהגיע משנות ה-90 ועדיין מוגדר קטין, עד גיל 18, בנתונים של השנה שעברה הוא השתייך לקבוצה בקרב העולים.
חנה דשבסקי: השנה, שינתה המשטרה את ההגדרות, ועכשיו כמה שנים אחורה מ-2007, הילד העולה הוא עולה –מי שהגיע בשנות ה-90 והוא נער היום – הוא לא עולה.
חנה דשבסקי: ואז פתאום, באורח פלא, הפשיעה בקרב העולים יורדת.
חנה דשבסקי: אני קיבלתי את הנתונים האלה מאנשים שעובדים אתכם – אצלנו יפה, את מכירה, מי שמרכיב את השנתון הסטטיסטי – והיא אמרה שהיא דיברה עם האחראי שלכם, וזאת ההחלטה שאתם החלטתם, המשטרה החליטה בשנה הזאת לשנות את ההגדרה.
חנה דשבסקי: ופתאום, הנתונים, דרך פלא, משתנים.
חנה דשבסקי: אז חשוב לי מאוד שמי שעוסק בתחום – יבדוק מה נכנס להגדרה של ילד עולה או נער עולה, כי אחרת יש אי-סדר, אין לנו נתונים אמיתיים, ובדרך כלל זה גורם להטעיה לצד החיובי – לא לצד השלילי – לצערנו.
חנה דשבסקי: נושא שלישי – ילדים שהיו נערים בשנות ה-90 המוקדמות: 91', 95' נניח – הם היום אנשים מבוגרים.
חנה דשבסקי: הם לא נכנסים להגדרה של הנוער.
חנה דשבסקי: לילדים האלה – והם היו הרבה יותר מאשר היום – נעשה עוול גדול.
חנה דשבסקי: לא נתנו להם ללמוד עברית כפי שצריך, הם הידרדרו לשוליים, הרבה מהם הלכו לסמים, הידרדרו לפשע.
חנה דשבסקי: בסופו של דבר, האנשים האלה הם היום אוכלוסייה של שוליים מבוגרים- שחשה ניכור.
חנה דשבסקי: זאת התחושה מהשטח.
חנה דשבסקי: לאנשים האלה היום יש ילדים.
חנה דשבסקי: הילדים האלה הם בני עולים.
חנה דשבסקי: איך אתם חושבים, באיזו אווירה הם גדלים במשפחה שלהם?
חנה דשבסקי: – משפחה שהרגישה את עצמה מקופחת, שלא קיבלה השכלה כתוצאה מקליטה נכשלת.
חנה דשבסקי: אנחנו דיברנו על כך בתת-ועדה עם חבר הכנסת זאב אלקין.
חנה דשבסקי: יש אלפים של ילדי עולים שלא קיבלו בגרות, והם מסוגלים לקבל אותה.
חנה דשבסקי: פשוט אין להם איך, כי המדינה הכשילה אותם אז על-ידי קליטה לא נכונה, והיום אין להם כסף כדי לעשות את זה באופן פרטי.
חנה דשבסקי: זה מצריך תקציבי עתק, זה מצריך השקעה גדולה.
חנה דשבסקי: למדינה אין כסף.
חנה דשבסקי: עד שנושא ילדי עולים ונוער עולה לא יעלה בסדר עדיפות ממשלתי – פתרון לא יהיה, כי אנחנו כאן, בשקט בשקט, מגדלים את הדור הבא מנוכר, דור הבא שמסתכל על המדינה הזאת בעיניים מלאות כעס, ובעיקר דור הבא שסובל.
חנה דשבסקי: ואלה בני עולים.
חנה דשבסקי: אתם חייבים.
חנה דשבסקי: אם אתם רוצים לפתור את הבעיה, האנשים האלה – הילדים האלה – חייבים להיכנס איכשהו בתוך המחקרים שלכם ובתוך התוכניות שלכם, כי אחרת התעלמות מהבעיה מביאה פירות רקובים.
חנה דשבסקי: תודה רבה.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול, בהמשך לדברים של חנה דשבסקי – לגבי הגדרת עולה.
מיכאל נודלמן: מפקח אפרת וולך: אין שום שינוי.
מיכאל נודלמן: עולה נחשב מי שעלה משנת 90'.
מיכאל נודלמן: לא היה שום שינוי בשנה האחרונה.
מיכאל נודלמן: היו"ר מיכאל נודלמן: בכל המשרדים, משנת 90'?
מיכאל נודלמן: זאב אלקין: בכל שאלה זה הוגדר אחרת.
מיכאל נודלמן: היא צודקת.
מיכאל נודלמן: מפקח אפרת וולך: היא צודקת במה שהיא אמרה, שכל משרד מגדיר אחרת.
מיכאל נודלמן: במשטרה לא היה שינוי.
מיכאל נודלמן: היו"ר מיכאל נודלמן: זה נכון שאנחנו צריכים לקרוא לכל המשרדים – צריך שהגדרה של עולה תהיה אחידה.
מיכאל נודלמן: ליטל מעודה: שמי ליטל, מעמותת סל"ע.
מיכאל נודלמן: זוהי עמותה שמסייעת לעולים חדשים שעברו אסון – אתם ודאי מכירים.
מיכאל נודלמן: אני מרכזת שם כמה פרויקטים, כשאחד מהם זה קבוצה של אחים בוגרים יוצאי אתיופיה שמגדלים את האחים הקטנים שלהם.
מיכאל נודלמן: אני התרשמתי מאוד לטובה מתשומת-הלב שאתם נותנים, או מתכוונים לתת, לקשר בין הורים עולים למוסדות, ויש פה תת-קבוצה שהיא מאוד מאוד פגיעה.
מיכאל נודלמן: אין שם מסגרת, יש שם ילדים בני 20 ו-24, שמוותרים על לימודים אקדמיים כדי לעבוד במפעלים לאריזת עופות או למיון בוטנים, או באסם, ואני חושבת שצריכה להינתן במחקרים תשומת-לב לתת-הקבוצה המאוד מאוד פגיעה הזאת כי הם בהחלט מראים איזשהו חוסר הסתגלות – מההיכרות האישית שלי איתם, אני מלווה אותם ביום-יום.
מיכאל נודלמן: הייתי באמת רוצה לשמוע שיש איזשהו דגש ותשומת-לב של המשרד, וגם סיוע שהוא מעבר לסיוע הרגיל, לקבוצה הזאת – למשפחות האלה.
מיכאל נודלמן: אלכס אלטשולר: שמי אלכס אלטשולר, אני גם מעמותת סל"ע ואני מרכז את הפרויקטים בצפון.
מיכאל נודלמן: אנחנו מטפלים בתוך קבוצת העולים במשפחות, בילדים ובנוער שהם הכי פגיעים.
מיכאל נודלמן: הם עברו אסון – בין אם כתוצאה מפיגוע, בין אם אלה אנשים שנפגעו במלחמה, בתאונת דרכים קשה, במחלה, או מכל סיבה אחרת.
מיכאל נודלמן: יש גם קבוצה בתוך הילדים והנוער העולים, שהם זקוקים להתייחסות נוספת.
מיכאל נודלמן: נוסף למה שליטל הציגה, יש קבוצה של סבים וסבתות עולים שמגדלים נכדים.
מיכאל נודלמן: ואז אותם בני 70 ו- 80 – שגם להם יש בעיות – הם הולכים לאסיפות הורים והם צריכים להתמודד עם הרבה מאוד אתגרים וקשיים.
מיכאל נודלמן: אני חושב שגם על הקבוצה הזאת בקרב הילדים והנוער, חייבים לתת את הדעת.
מיכאל נודלמן: מעבר לכך, הייתי אולי מוסיף נקודה שלא עלתה כאן.
מיכאל נודלמן: כמובן, שהתוכנית עצמה היא מאוד מבורכת ומהווה פריצת-דרך, אבל לפני קצת יותר משנה היתה מלחמת לבנון השנייה, ועבור חלק לא קטן מהעולים בצפון – ילדים ונוער עולים בצפון – תוצאות המלחמה עדיין ניכרות.
מיכאל נודלמן: לכן, מתוך הניסיון שלנו בשטח, אני הייתי ממליץ לשים גם דגש מיוחד למה שקורה באזור הצפון בעקבות המלחמה, כי מבחינה פסיכולוגית – ולא רק פסיכולוגית – יש עדיין הרבה מאוד השלכות, ואני חושב שיש לזה בהחלט מקום.
מיכאל נודלמן: היו"ר מיכאל נודלמן: תודה.
מיכאל נודלמן: בקיצור בבקשה, המנכ"ל צריך לסיים.
מיכאל נודלמן: יוליה דור: קודם כול, תודה שאתה נשאר לשמוע.
מיכאל נודלמן: יוליה דור, האגודה הישראלית למען ילדים עולים.
מיכאל נודלמן: עיקר העיסוק שלי בעבודה זה תוכניות שעובדות בשעות הפנאי.
מיכאל נודלמן: אני עובדת גם עם שרה כהן ועם אריה קורת.
מיכאל נודלמן: ההתרשמות שלנו, שאנחנו מדברים פה הרבה על ניכור, על בדידות – בעיקר במסגרת בית-הספר.
מיכאל נודלמן: אני קודם כול מברכת על היוזמה שלכם לרכז את כל הנתונים.
מיכאל נודלמן: מה שמאד חסר לי במצגת שלכם זה כל מה שקורה אחרי בית-הספר, כי זה תחום שהוא כל כך לא מוגדר.
מיכאל נודלמן: בבית-ספר מאוד קל יחסית לעשות סקרים, להבין מה ההערכה.
מיכאל נודלמן: ילדי עולים אחרי שעות בית-הספר נמצאים ברחוב, הם לא מגיעים למתנ"סים.
מיכאל נודלמן: דיברו פה על תנועות נוער – זה טיפות במים.
מיכאל נודלמן: מדובר פה על פרויקטים מאוד מאוד נקודתיים.
מיכאל נודלמן: עניין המשאבים פה הוא מאוד מאוד קריטי, ואני חושבת שבנוסף ליוזמה הגדולה שאתם עושים לרכז את העבודה של כל המשרדים – חשוב מאוד לרכז אותה גם אחר כך, גם אחרי בית-הספר, בשעות הפנאי.
מיכאל נודלמן: והעבודה פה בעיני היא הרבה יותר קשה, כי בית-ספר נסגר בשעה שלוש, מתנ"סים נסגרים בשעה חמש, ואת הסיפורים שאת מספרת אני רואה כל יום כי אני עושה סיורים בפרויקט שלנו "ציפורי לילה".
מיכאל נודלמן: המדריכים שלנו פוגשים שם כ- 10% ילדים נורמטיביים שגרים בעיר.
מיכאל נודלמן: אלה ילדים שבבוקר מגיעים לבית-ספר, אחרי שתיים-שלוש בלילה שהם שתו, שהם קיבלו סמים.
מיכאל נודלמן: אני אשמח אם תקיימו המשך לאותה תוכנית שאתם עושים, ותתרכזו דווקא בחינוך הבלתי פורמלי ובשעות הפנאי, כי אם דיברנו על פערים תרבותיים – וסיפרו פה על ארמונות יפים שהיו ברוסיה - גם אני, את רוב הקריירה שלי עשיתי בסוכנות היהודית.
מיכאל נודלמן: אנחנו עובדים שם עם הקהילה היהודית, וילדים אחרי בית-הספר מגיעים אלינו עד שעות הערב המאוחרות, וזה מה שאנחנו עושים עם ילדים שם, אז למה לא לעשות את זה פה, במיוחד שההורים שמגיעים לפה ולא עושים את הקליטה השלמה, בתקווה שמישהו יעסיק את הילדים שלהם פה, וזה לא קורה.
מיכאל נודלמן: להם אין כסף, אין זמן, ואני חושבת שהסיכון ברחוב הוא הרבה יותר גדול.
מיכאל נודלמן: היו"ר מיכאל נודלמן: הרחוב קולט יותר מהר ממשרד הקליטה... יוליה דור: נכון, אבל משרד הקליטה כן עושה מאמצים.
מיכאל נודלמן: ראשית, אני מלא תודה לך שלקחת על עצמך לרכז את כל הפרויקטים שקיימים בכל המשרדים וליצור תוכנית אחת, שכולם יהיו באותה תוכנית, ואחד ידע מה עושה האחר.
מיכאל נודלמן: שנית, אני בטוח ומסכים שתוכנית צריכה להיות לטווח ארוך.
מיכאל נודלמן: אי-אפשר להכין תוכנית לשנה, זהו בזבוז כסף.
מיכאל נודלמן: אני יודע שלקהילה האתיופית יש תוכנית לחמש שנים, לאחרים לשנה.
מיכאל נודלמן: אני יודע שבמדינה שלנו, תוכנית לטווח ארוך זאת בעיה, אבל אנחנו צריכים לעבוד על כך שזאת לא תהיה תוכנית חד-שנתית, צריכה להיות תוכנית עד שילדים הופכים להיות יותר מבוגרים.
מיכאל נודלמן: יש פה בעיה גדולה – אצלי ואצל חברים שלי – ביחסים עם משרד החינוך.
מיכאל נודלמן: אם אנחנו הגענו לסנקציות בוועדת הכספים, זה אומר שאנחנו לא יכולים להביא לכאן את שרת החינוך – היא לא רוצה לענות על המכתבים שלנו.
מיכאל נודלמן: אני פניתי ליושבת-ראש הכנסת, אמרתי שזה לא בסדר – הרי רוב הבעיות אצלנו קשורות בחינוך.
מיכאל נודלמן: מדובר בסגירת אולפנים – זה קשור למבוגרים, זה לא שייך לנושא הזה, אבל גם קיצוץ תקציבים לנוער עולה זה בלתי אפשרי.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאני צריך להיפגש עם יושב-ראש ועדת השרים לעלייה, קליטה ותפוצות ולדבר איתו, אנחנו גם נוציא מכתב.
מיכאל נודלמן: לגבי זה אני לא יכול להגיד שום דבר.
מיכאל נודלמן: אם יש קיצוץ גדול בחלק מהתוכנית – אני רק יכול להגיד כל הכבוד שאתה עושה מאמצים כדי לרכז את כל הדברים.
מיכאל נודלמן: יש הרבה בעיות.
מיכאל נודלמן: שמענו פה על הבעיות, יש אצלנו מידע על בעיות.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד למי שטוען שלא נראה טוב שאתם עושים סקרים.
מיכאל נודלמן: אני חושב שטוב שאתם עושים סקרים עמוקים; רק כאשר אתה יודע בדיוק את המצב – ולא רק בנקודה אחת או שתיים, אלא כולל כל הבעיות שקיימות – אתה יכול לקבל החלטות טובות, ואחר כך אתה יכול לדרוש תקציבים.
מיכאל נודלמן: לדרוש תקציבים על סמך תחושות זה קשה מאוד; לדרוש תקציבים כשיש מספרים, כשיש קשר בין המספרים – זה יותר קל, ואנחנו נעבוד אתכם בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: רק כאשר אנחנו נהיה בטוחים שמה שאנחנו רואים זה מה שאנחנו מצפים, זה מה שצריך להיעשות, ורואים שיש ירידה בפשיעה, ירידה בנשירה וכו' – אם אנחנו נהיה בטוחים שבכספים האלה, בפעולות כאלה אפשר להוריד – אנחנו נהיה פעילים שלכם.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד לכולם תודה שבאתם.
מיכאל נודלמן: ראיתם שהיה דיון טוב, אני חושב.
מיכאל נודלמן: אני מקווה שבעוד שלושה חודשים אנחנו שוב נתכנס, כי זהו נושא חשוב מאוד, נושא שמטריד את כל אזרחי מדינת ישראל – המצב של הנוער העולה.