GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מוטי אביצרור: בעוד יותר מחמישים שנה.
נעמי בלומנטל: אתם לא אומרים לנו שום פתרון לגבי אותן אוכלוסיות שרוצים להביא לכאן, וגם לגבי השיפוץ, אנחנו לא מקבלים את זה.
נעמי בלומנטל: אנחנו, כוועדת העליה והקליטה לא מקבלים את זה, ונדאג שנפעל ככל יכולתנו, על מנת שישופצו הדירות הקיימות, שזה ייכנס להליך של שיקום שכונות.
נעמי בלומנטל: אנחנו נבוא בשיתוף פעולה עם הרשות המקומית, עם משרד השיכון, כדי שהמקומות האלה ישופצו.
נעמי בלומנטל: לא נקבל תשובה שזה לא אפשרי ושיש לחכות.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שזה ממש צו השעה.
נעמי בלומנטל: לגבי דיור נוסף לאוכלוסיות החזקות יותר, או לסטודנטים, כרגע משתמע שאין דיור.
נעמי בלומנטל: אנחנו נפנה בעניין הזה, יחד עם הרשות המקומית לראש הממשלה ישירות בעניין הזה.
יוסף שריקי: היישוב נמצא בטיפול נקודתי, וב-19 ביוני הוא אמור לשבת עם כל משרדי הממשלה.
יוסף שריקי: הייתי מציע להעלות את הנושא הזה אז.
נעמי בלומנטל: אנחנו ניתן גיבוי לפניה שלכם.
מוטי אביצרור: אני רק רוצה שכולנו נבין על מה אנחנו מדברים.
מוטי אביצרור: אנחנו מדברים על מסלול תלת-שנתי, כ-600 יחידות, על מסגרת סד"כ לחמש שנים, כלומר, אני רוצה לאפשר לסטודנט במשך חמש שנים לבוא, לגור, להחליט.
מוטי אביצרור: אם טוב לו, תוך חמש שנים הוא צריך לקנות את הבית.
מוטי אביצרור: לא טוב לו, הוא מפנה לבא בתור.
מוטי אביצרור: על ידי זה אני מכוון אוכלוסיה מסויימת להגיע למקום.
נעמי בלומנטל: מאה אחוז, אתם תכנסו לפרטים, כי לא יהיה לנו זמן, אבל בגדול, אתם רוצים לפנות לכיוון של כ-600 יחידות דיור.
יצחק גאגולה: אני מקווה שכל הסיעות תהיינה פה אחידות דעים, ולא צריך פה שום הסכם קואליציוני.
יצחק גאגולה: ללכת על מעבר של שלוש שנים, לתת ליישוב להתרומם.
נעמי בלומנטל: אפשר ללכת על דיור ציבורי, או לחילופין על מקבצי דיור.
מאיר סהר: בדיון שהתקיים בשבוע שעבר עם משרד האוצר, הוחלט לאפשר בניה ציבורית במנהל לבניה כפרית.
מאיר סהר: זאת אומרת, הם פרצו את מה שהם אמרו בעבר.
מאיר סהר: צריך ללכת על הכיוון הזה, שכבר יש איזושהי פריצה.
נעמי בלומנטל: אני חששתי שאין פריצה.
נעמי בלומנטל: אני בעד בניה ציבורית.
נעמי בלומנטל: לדעתי, אין מנוס מכך.
נעמי בלומנטל: אפשר לנסות להגביל את זה, אבל אין מנוס, כי המצוקה כל כך קשה.
מאיר סהר: מרבית הדירות הן של שלושים-ארבעים שנה, וגם אם עושים להן שדרוג, זה מאוד בעייתי, וזה עולה הרבה מאוד כסף.
מאיר סהר: אפשר להתחיל בבניה תקציבית בלבד.
עובדיה משייב: אתמול התקשרו אליי ממשטרת ירוחם, בקשר לילד אחד קווקזי בן 13 שלומד כאן בבית ספר.
עובדיה משייב: הוא הרביץ לתלמידה מכיתה א', וכמעט שבר לה יד.
עובדיה משייב: הבעיה היא שזה לא הדבר היחידי שבגללו אני צריך לגשת למשטרה.
עובדיה משייב: לכן, אנחנו חשבנו לגבש את הקהילה הקווקזית.
עובדיה משייב: לפני שנתיים התחלנו כאן, עשינו כמה כנסים, שבהם היו גם ראש המועצה והסגנים, וזה ממש נתן לנו כוח בהתחלה, ותקווה.
עובדיה משייב: התחלנו בפעילות, ופתחנו סניף של התאחדות עולי קווקז.
יצחק גאגולה: כמה תושבים קווקזים יש פה?
עובדיה משייב: בערך 69-70 משפחות.
עובדיה משייב: אנחנו עשינו רשימות בהתחלה, והתחלנו את הפעילות, כשבהתחלה היו רק מסיבות חג.
עובדיה משייב: היה לנו עיתון, עלון קווקזי ברוסית, שעכשיו הוא לא קיים.
עובדיה משייב: הכל היה בהתנדבות.
עובדיה משייב: היו גם חוגים לילדים.
עובדיה משייב: אנחנו מתמקדים בילדים, שזו הבעיה הגדולה כאן.
עובדיה משייב: עברו שנתיים בערך, ומה שאנחנו צריכים היום, זה לפחות שיהיה לנו מקום.
עובדיה משייב: אין לנו מקום.
עובדיה משייב: אפשר לקרוא לזה מועדון, אבל זה צריך להיות איזה מקום.
עובדיה משייב: עד חג הפסח, היו לנו חוגים לילדים, והמנחים היו קווקזים, אך מאז החוגים נפסקו.
עובדיה משייב: מפסח זה ממשיך בהתנדבות, אך לא כולם יכולים לעבוד בהתנדבות.
נעמי בלומנטל: השאלה היא איך אנחנו מתמודדים עם הבעיה של בדלנות מול אינטגרציה, איך משלבים את העולים עם הוותיקים.
עובדיה משייב: אני מתמצא יותר בבעיות הקווקזיות.
עובדיה משייב: יש ילד אחד בן 14 שיושב בבית סוהר בנתניה.
עובדיה משייב: אחרי שקורה דבר כזה, אי אפשר לעשות שום דבר.
עובדיה משייב: אם אנחנו מצליחים שהילדים לא יפלו לסמים, אני חושב שזה יותר טוב ממה שאנחנו פועלים באינטגרציה.
יונתן משייב: כשאנחנו מדברים על עליה מחבר העמים, יש שוני אצל היהודים הקווקזים, מבחינה מנטלית תרבותית.
יונתן משייב: כדי לא לחזור על הדברים, אומר שיש ניסיון לעזור לעצמנו, כדי שהדברים ייפתרו.
יונתן משייב: הדוגמא הטובה ביותר שיש לנו היא בבאר שבע, בתמיכה של משרד הקליטה והסוכנות, שמקימים שם מרכז שבו יש אולפנים, לשם לימוד השפה העברית, שזה דבר חשוב מאוד, ויש בו כל מיני קורסים, למשל למחשבים, לאנגלית, וכו'.
יונתן משייב: מבחינה מנטלית, זאת קהילה מאוד סגורה.
יונתן משייב: היא לא נפתחת.
יונתן משייב: כדי להכנס אליה, זה צריך להיות מישהו מתוך הקהילה.
יונתן משייב: לא שמעתי כאן שדיברו הרבה על הנוער, אבל יש נוער שלא מוצא מקום, שנשאר ברחוב, וזה לא רק הנוער הקווקזי.
יונתן משייב: כעובד קידום נוער בעירייה, אני יודע מה זה נוער במצוקה.
יונתן משייב: כשלנוער לא מוצאים את העיסוק, הוא יוצא לרחוב.
יונתן משייב: לפחות בכמה ערים ישנו עניין המועדון, והדברים האלה מאוד מחוברים.
נעמי בלומנטל: מר רבי, בבקשה.
עובדיה רבי: נקודה אחת בקשר למשרד החינוך.
עובדיה רבי: אני עובד סוציאלי, ולי אין בעיה לפנות למשרד העבודה והרווחה ולשכנע אותם.
עובדיה רבי: כדי לשכנע אותם, הגב' שיפר, את חייבת להיות כאן במועצה.
עובדיה רבי: בבאר שבע הם משלמים שכר דירה לעירייה.
עובדיה רבי: את באה ממשרד החינוך, וזה חשוב, אבל את צריכה לעשות את זה יחד עם העירייה, יחד עם ראש המועצה, ולא לבד.
נעמי בלומנטל: הגב' שיפר לא התכוונה לעשות שום דבר לבד, להפך, היא באה עם רצון טוב.
נעמי בלומנטל: היתה איזו אי הבנה.
נעמי בלומנטל: מר אלדר, בבקשה.
שלום אלדר: רציתי להתייחס לנקודה שהשתרבבה פה ושם בנושא של נוער בסיכון.
שלום אלדר: ראשית, מתוך נייר העבודה שהציג בפניי מנהל המחלקה לחינוך של ירוחם, אני רוצה לומר שאתם נמצאים במצב די בסדר.
שלום אלדר: לא מדובר בתופעה שמחייבת התערבות מאסיבית של כל משרד ממשלתי כזה או אחר.
שלום אלדר: למרות זאת, המשרד שלי ומנהל חברה ונוער, הקצינו לירוחם השתתפות במשרה וחצי, לפתיחת יחידה לקידום נוער, שתטפל בכל הנוער שנמצא בסיכון, כולל נוער עולה בסיכון.
שלום אלדר: מדובר בנערים בודדים.
שלום אלדר: המנדט שלנו לטפל בנוער בסיכון, הוא במיוחד בנוער המנותק, ופחות בנוער שנמצא בתוך מסגרות פורמליות.
שלום אלדר: אנחנו אמורים לתת להם חלופה כזאת או אחרת, ובראש ובראשונה לנסות לשלב אותם חזרה לתוך המסגרת שממנה הם נפלטו.
שלום אלדר: אם לא, אנחנו מנסים לתת להם חלופה, ומנסים לקדם אותם.
שלום אלדר: יכול להיות שבירוחם, עיקר העבודה של היחידה הזאת תתמקד 80% בנוער בסיכון, ורק 20% בנוער מנותק.
שלום אלדר: הבעיה בדרך כלל, והשלד של יחידה כזאת, שזה נופל למעמסה על הרשות מבחינה תקציבית.
שלום אלדר: אמנם אנחנו משתתפים בחלקיות של המשרה, ויתר ההפעלה היא מתוך חוק חינוך חינם לנוער, ולרשות כמעט אין שום נגיעה בעניין התקציבי ולא הכבדה, אבל בהחלט יש פה בעיה קשה מאוד של יצירת אותו בסיס של בניית יחידה כזאת, בייחוד בצד התקציבי.
שלום אלדר: המצ'ינג הוא בעייתי.
שלום אלדר: בנושא הכללי יותר, מנהל חברה ונוער מעורב בנעשה ביישוב מבחינת החינוך הבלתי פורמלי.
שלום אלדר: לא מזמן נקלט מנהל מחלקה לנוער.
שלום אלדר: יש כאן פעילות שוטפת של מנהל חברה ונוער, בתוך בית הספר, שהוא גם בית ספר קהילתי.
שלום אלדר: במסגרות הבלתי פורמליות שאנחנו פועלים בהן, מבחינה חינוכית ערכית, אנחנו משתדלים לשלב גם בני נוער עולים, למשל בקורסים שפותחים בקיץ יש פה שלוש קבוצות שהולכות לצאת, בנושא של מנהיגות צעירה, וגם שילוב של בני נוער עולה בתוך מועצת הנוער העירונית.
נעמי בלומנטל: עד עכשיו אין יחידה כזאת כאן?
שלום אלדר: אין.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שאתם נותנים רק חצי מהתקציב.
שלום אלדר: חלק ממנו.
ישראל בודיק: באגף הרווחה יש עובד שהייעוד שלו הוא טיפול בנוער.
ישראל בודיק: הוא ממומן על ידי משרד העבודה והרווחה.
ילנה יגודין: אני עובדת סוציאלית מבאר שבע, ואני לא מאלה שיכולים לדבר על ירוחם, אבל יש שאלה שמעסיקה אותי, והיא אוכלוסיית הקשישים בעיר.
נעמי בלומנטל: הרב אורי אומן, בבקשה.
אורי אומן: אני רוצה לגעת בפן שאף אחד לא הזכיר כאן.
אורי אומן: בל נשכח שההסטוריה שלנו מתחילה לפני 3,500 שנה, ובהחלט בניגוד גמור לכל שאר האוכלוסיה שהגיעה ממקומות אחרים במערב ובמזרח, העולים שהגיעו מרוסיה הגיעו לאחר נתק של שלושה דורות מהשורשים והתרבות שלהם.
אורי אומן: גם לזה צריך לתת מענה, אי אפשר להתעלם מהחסר הזה.
אורי אומן: בנושא הזה אני יכול לבשר לכם שיש מהפכה.
אורי אומן: זוג עולים שהשתתפו בסמינר במדרשת "ביחד" אמרו בסוף הסמינר בהתרגשות כמה שהם פתחו את העיניים וגילו עולם שלם שלא הכירו.
אורי אומן: הם אמרו: שינינו את דעתנו מהקצה אל הקצה בנושא היהדות.
אורי אומן: רבותיי, האנשים האלה הם חילונים, ונראה לי שהם יישארו חילונים.
אורי אומן: אין לנו מגמה לשנות אורח חיים של אנשים, אבל לפתוח להם את התרבות הזאת.
אורי אומן: אני חושב שכולם כאן מסכימים שיותר מהכל חסרה לאנשים האלה תמיכה נפשית, מה השורשים שלהם.
אורי אומן: זה נותן להם, ביחד עם שאר הטיפולים הפיזיים את המענה הנכון.
אורי אומן: אני רוצה לתקן טעות.
אורי אומן: בקשר לנושא הסקטורלי, היה משתמע שלומדים ב בשפה הרוסית.
אורי אומן: זה לא נכון, לומדים בעברית, והשיטה היא שיטת החינוך הישראלית הרגילה.
אורי אומן: אין לנו שאיפה לאחדות יותר מאשר היה במעמד הר סיני.
אורי אומן: העולים צריכים התייחסות מיוחדת, ואנחנו עושים פעולות כדי לאחד את כולם.
בת שבע ראובני: אני רוצה לפנות אליכם ואל משרדי הממשלה.
בת שבע ראובני: אני חושבת שביישובי הנגב, המעורבות של הרשות למלחמה בסמים בנושא מניעה, לא מספיק באה לידי ביטוי.
נעמי בלומנטל: אנחנו נפנה גם לרשות.
מיכאל פינטו: מדינת ישראל רואה בעליה ובקליטת עליה יעד לאומי, אבל זאת גם צריכה להיות ההתייחסות לאותם יישובים, שמלכתחילה היו במצב של קושי של השרדות, ולכן אני מקווה שהוועדה הזאת תצא עם מספר החלטות, ביניהן של בניה שתתן תנופה כלכלית.
מיכאל פינטו: אנחנו מדברים על אינטגרציה, ובמרכז ישנן הרבה פעולות של אינטגרציה, שזה תאטרון של עולים, בית מדרש ללימוד של דתיים וחילונים, ותוכנית לזהות יהודית, וכו', אבל חלקה של המדינה במאמץ לקלוט קליטה חברתית, תרבותית, ממשרד הקליטה, עומד בסך כולל של 300 אלף שקל.
מיכאל פינטו: זה תקציב לשתי משרות ואולי לכמה פעולות.
מיכאל פינטו: זה לא רציני.
אריה אזולאי: כל התקציבים שלנו מלווים את היישוב בחיזוק בכמה מערכות – את המרכז למדעים, בהשקעה של 900 אלף דולר, שעקרונית עומד להיות פתוח, את מועדוני הנוער, את מעונות היום.
אריה אזולאי: בתחום של קליטת עליה, כל התוכניות של שילוב ותיקים ועולים, ממומנות במסגרת של תקציב של פרטנרשיפ 2000 של קהילות מחוץ לארץ, בעיקר מאירופה, במקרה זה של ירוחם, שהן משתתפות במתנ"ס במעל 110 אלף שקל.
אריה אזולאי: כל היחידה לליווי כלכלי ממומנת כולה על ידי הסוכנות היהודית.
אריה אזולאי: הסוכנות היהודית נמצאת בעצם בכל אותן הנקודות שנופלות בין המערכות, ומרוכזות בעיקר בחינוך ובאינטגרציה.
אריה אזולאי: הקצבנו עכשיו תקציבים מיוחדים לאוכלוסיות ייחודיות, לאתיופים, לקווקזים, לחד-הוריות.
אריה אזולאי: סביר להניח, אחרי שגמרנו בחודש האחרון את ההתרכזות ביישובי העימות, המשימה הבאה היא היישובים האלה.
נעמי בלומנטל: אנחנו רואים צורך מיוחד בכיוון של אינטגרציה.
נעמי בלומנטל: מר חודורוב, בבקשה.
נעמי בלומנטל: חזקל חודורוב: יש לנו במקום קבוצת וטרנים.
נעמי בלומנטל: אני יושב ראש קבוצת וטרנים ממלחמת העולם השניה.
נעמי בלומנטל: יש לנו קבוצה של שמונים נכים מהמלחמה, ויש לנו ספר שהבאנו לכאן.
נעמי בלומנטל: אני מרגיש שקבוצת הווטרנים לא מקבלת מספיק כבוד.
נעמי בלומנטל: אנחנו מודים לכנסת על ההנחות שקיבלנו כעולים חדשים.
נעמי בלומנטל: לתלמידים ותיקים אין ידע על מלחמת העולם השניה, ואני רוצה שיהיה להם ידע.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות לראש העיר על פעולתו.
יאנה זינגר: אני כבר שבע וחצי שנים בארץ, ולא דוברת עברית.
יאנה זינגר: שני הילדים שלי לומדים ב"שובו".
יאנה זינגר: אני מרוצה מבית הספר, אבל לומדים בקרוונים, ואין מגרש ספורט.
יאנה זינגר: בלי מבנה מתאים, קשה להמשיך.
נעמי בלומנטל: למה הלכתם לבית ספר "שובו"?
יאנה זינגר: לא רציתי שבני יצא נרקומן מבית הספר הזה.
יאנה זינגר: העברתי אותו מבית ספר אחר, כי הרמה שם היתה נמוכה.
יאנה זינגר: הרבה הורים רוצים להכניס את ילדיהם לבית ספר "שובו", ואין מקום.
יאנה זינגר: הלימודים הם רק בעברית, אבל אין איסור לדבר ברוסית.
יאנה זינגר: אנחנו משלמים 150 שקל לחודש, תשלום חודשי עבור נסיעות וארוחה .
מוטי אביצרור: אני שמח על הדיון הפתוח הזה, שהוביל אותנו לכמה צמתים, שהם המהות והבעיה המרכזית.
מוטי אביצרור: אם אנחנו רוצים לחולל שינוי, ראשית, בצד הפיזי, אם לא ייבנה דיור ציבורי בירוחם, אין סיכוי שנביא את בני ירוחם חזרה למקום.
מוטי אביצרור: אין סיכוי שנביא סטודנטים ואקדמאים, כי אין לי דירות כאלה.
מוטי אביצרור: נקודה שניה מאוד חשובה, היא שהגיע הזמן שמשרדי הממשלה ישנו את מדיניות הקריטריונים להעברת אוכלוסיה באמצעות הדיור הציבורי, ובמקום אוכלוסיה חלשה, שהמדיניות תהיה אוכלוסיה חזקה וצעירה.
מוטי אביצרור: אם אנחנו לעת זקנה רוצים איכות חיים, ורוצים שהאוכלוסיה הצעירה תטפל באוכלוסיה הקשישה, אז שייתנו לנו את האמצעים.
מוטי אביצרור: אנחנו עושים את זה, ונעשה את זה עוד יותר טוב, כדי שהאוכלוסיה הזאת תרגיש בבית.
מוטי אביצרור: אני מדבר על דיור מוגן, ועל הפעלת מרכז יום שכרגע בבניה.
מוטי אביצרור: לגבי אוכלוסיה החלשה, אי אפשר להתעלם ממנה.
מוטי אביצרור: חייבים לתת לה מענה וטיפול בכל המסגרות, מגיל אפס, עד אחרי סיום התואר באוניברסיטה.
מוטי אביצרור: תעזרו לנו כוועדה, תלוו אותו, כשנגיש לכם את התוכנית.
מוטי אביצרור: רק כך נחזיר את הבנים למקום, כולל את בני העולים, שקשורים למקום בכל מובן.
מוטי אביצרור: כדי שזה יקרה, אנחנו חייבים לשפץ את כל המבנים הקיימים.
מוטי אביצרור: חוק הדיור הציבורי עבר, ואני מבקש מכם, תעזרו לנו, שלא יתנו לקשיש לקנות את הבית, לפני שישפצו לו את הבית והתשתיות הציבוריות של הבית, כי אז אין מי שיתקן לו את הסתימה, ואין לו כתובת.
מוטי אביצרור: עלתה כאן הסוגיה של "שובו".
מוטי אביצרור: כולנו רוצים לשמר את המורשת, השאלה איך עושים את זה.
מוטי אביצרור: הגיע הזמן שתתנו לנו את ההזדמנות לעשות את זה כפי שאנחנו יודעים, וכפי שאנחנו מאמינים, ברמה המקומית בתוך בית הספר המאוחד ובית הספר קול יעקב ומסילה בערבה.
מוטי אביצרור: תתגברו אותנו בתקציבים הנדרשים.
נעמי בלומנטל: הגב' וילמה מאור, מנהלת הוועדה, תקרא את הצעות ההחלטה לסיכום הישיבה.
וילמה מאור: להלן החלטות הוועדה: 1.
וילמה מאור: הוועדה רשמה לפניה את קריאתו של ראש המועצה לסגור את ביה"ס "שובו" בירוחם, המיועד לתלמידים עולים בלבד, ובכך מביא להתבדלות העולים משאר היישוב.
וילמה מאור: 2.
וילמה מאור: הוועדה קוראת לשר החינוך והתרבות לתגבר את מערכת החינוך בירוחם בדרך שתביא לאינטגרציה אמיתית בקרב התלמידים, עולים כוותיקים, ומיצוי הפוטנציאל של כל אחד מהם.
וילמה מאור: 3.
וילמה מאור: הוועדה קוראת לשר החינוך והתרבות, לשרה לקליטת עליה, ולשר הרווחה, לפעול לחיזוק החינוך האינטגרטיבי בירוחם במסגרת תכנית קליטה בקהילה, תוך שימת דגש על נוער מנותק ונוער בסיכון.
וילמה מאור: 4.
וילמה מאור: הוועדה קוראת לראש הממשלה להקים 600 יחידות דיור בבניה תקציבית, כתכנית תלת-שנתית, לקליטתה של אוכלוסיה צעירה וחזקה הרוצה להתיישב במקום, לרבות סטודנטים.
וילמה מאור: 5.
וילמה מאור: הוועדה קוראת לשר השיכון להביא לשיפוץ מהיר של בתי המגורים בירוחם במסגרת התוכנית של שיקום שכונות.
וילמה מאור: 6.
וילמה מאור: הוועדה קוראת למשרד לקליטת עליה לחרוג מן הקריטריונים המקובלים ולהפנות לדיור ציבורי בירוחם גם אוכלוסיה של זוגות צעירים וסטודנטים, על מנת לחזק את חוסנו החברתי והכלכלי של היישוב.
וילמה מאור: 7.
וילמה מאור: הוועדה קוראת לממשלה להקצות משאבים הולמים למועצה המקומית בירוחם, להבטיח את קליטתם הנכונה של אוכלוסיית הקשישים מקרב העולים, המהווים 20% מכלל העולים שנקלטו ביישוב ושל האוכלוסיות החלשות מקרב העולים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה שוב להודות לכם, ואני מאוד מקווה שלא נאכזב אתכם.
נעמי בלומנטל: שמחנו להגיע לכאן, ואנחנו שמחים על קבלת הפנים.
נעמי בלומנטל: אני מקווה שנפעל לכך שההחלטות שקראנו כאן אמנם ייושמו.
נעמי בלומנטל: נהיה לכם שליחים של רצון טוב, אבל גם שליחים של לחץ על ראש הממשלה ומשרדי הממשלה השונים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות לראש המועצה, לחבר מועצת העיר, לעובדי העירייה, למשרדי הממשלה השונים שהגיעו, עם הנציגים שלהם כאן, מנהלי המחוזות, ראשי מחוזות, ועוד.
נעמי בלומנטל: בוקר טוב לכולם.
נעמי בלומנטל: קיבלנו כאן, בוועדה, הרבה מאד פניות, גם של חברי כנסת וגם של התאחדויות העולים.
נעמי בלומנטל: אנחנו נמצאים היום – ואולי הכי טוב לשמוע את הדברים מהשטח – במצב שבו הכל מוקפא.
נעמי בלומנטל: לא מקבלים תקציבים וההתאחדויות ממש קורסות.
נעמי בלומנטל: לא רק התאחדויות העולים, אלא גם הרבה מאד עמותות שעסקו בעבר, רוצות לעסוק ועוסקות בקליטת עלייה ובמיזמים שונים שקשורים לתעסוקה.
נעמי בלומנטל: הכל ממש קורס.
נעמי בלומנטל: המידע שאנחנו מקבלים הוא, שרק עכשיו, שזה חצי שנה מאז תחילת שנת הכספים, הם מתבקשים להציג פרוייקטים שעדיין לא ידוע אם יקבלו להם אישור או לא.
נעמי בלומנטל: אנחנו גם קיבלנו מידע סותר מכיוונים שונים.
נעמי בלומנטל: המידע האחד הוא, שהיה קיצוץ בכל התמיכות, של נדמה לי כעשרה מיליון שקל...
יולי תמיר: אני אוכל להסביר את זה?
נעמי בלומנטל: כן, וודאי.
נעמי בלומנטל: אני מיד אתן לך לענות על הכל.
יולי תמיר: כן.
יולי תמיר: אני רוצה לתת איזו הבהרה, כדי שנחסוך חלק מן הדיון.
יולי תמיר: כפי שאני רואה את הדברים, יש שלוש בעיות נפרדות שקשורות לתמיכה באירגוני עולים.
יולי תמיר: שתיים מהן, לשמחתי, נפתרו ואחת לא נפתרה.
יולי תמיר: אני רוצה להתחיל מזאת שלא נפתרה.
יולי תמיר: משרד הקליטה, על פי היכולת המשפטית שלו, לא יכול לתמוך במה שנקרא Seed Money לאירגונים.
יולי תמיר: זהו אותו כסף שמאפשר לאירגון את הקיום הבסיסי שלו.
יולי תמיר: לא הכסף לפעילות, אלא לתמיכה באירגון.
יולי תמיר: זאת בעיה שנובעת מאופי המימון שניתן למשרד הקליטה.
יולי תמיר: זאת אומרת: במה מותר לנו לתמוך ובמה אסור לנו.
יולי תמיר: זו בעיה שנמשכת כבר הרבה מאד שנים.
יולי תמיר: על מנת לשנות אותה צריך לעשות שינוי חקיקה.
יולי תמיר: צריך לפתוח סעיף תקציבי וצריך לתת איזושהי הכרה במתן כסף תשתיתי לאירגוני עולים.
יולי תמיר: היום, אם יש אירגון, הוא מוציא איקס כסף כדי להחזיק מקום, מזכירות, פקס, טלפון, כל מה שקשור בתפעול היומיומי שלו.
יולי תמיר: אני כבר אומרת לכם עכשיו: אנחנו, על פי הכללים שהמשרד כפוף להם, לא יכולים לתת כסף תשתית.
יולי תמיר: דרך אגב, היו אצלי חלק מהאנשים שיושבים פה מאירגוני העולים, ביקשנו מהם הצעה לשינוי חקיקה בנושא הזה ולא קיבלנו אותה.
יולי תמיר: אנחנו עדיין ממתינים.
אתי פרץ: אני מצטערת.
אתי פרץ: אני רוצה להתייחס לזה, אבל אני אחכה עד שהשרה תסיים.
יולי תמיר: יש כאן בעיה שאתם צריכים להיות מודעים לה, שכדי לתת כסף תשתית, אנחנו צריכים לקבוע קריטריונים לאירגונים.
יולי תמיר: מי הוא אירגון שזכאי לקבל.
יולי תמיר: כי ברור לכם שברגע שאנחנו נודיע שיש כסף–תשתית לאירגונים, יהיו אינספור אירגונים.
יולי תמיר: תהיה בעיה מאד קשה להחליט איך לעשות את זה.
יולי תמיר: הבעיה הזאת מחריפה גם לנוכח העובדה – ואני שמחה שיש פה גם נציגות של הסוכנות – שהיתה בעבר תמיכה מאד מסיבית של הסוכנות באירגונים.
יולי תמיר: הסוכנות היתה כפופה – ועדיין כפופה – לכללים אחרים מאשר משרד הקליטה.
יולי תמיר: בשנים האחרונות היה צמצום די ניכר גם בכיוון הזה ואין לי ספק שאירגוני העולים, במובן הזה, יוצאים ניזוקים.
יולי תמיר: אם רוצים לשנות את זה ואם הוועדה תציע לנו הצעה אחרת – שוב, ברוח הדברים שדיברנו אז.
יולי תמיר: לא קיבלתי עדכון על הפגישה שהיתה אחר כך – משהו שיאפשר שינוי חקיקה, שיאפשר מתן תמיכה של Seed Money לאירגוני עולים, אנחנו נלך לאוצר ונתעקש לקבל את הכסף הזה.
יולי תמיר: כרגע, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
יולי תמיר: אנחנו יכולים לתמוך רק בפעילות.
יורי שטרן: את בטוחה שזה שינוי בחוק ולא בחקיקת משנה, לא בתקנות?
יולי תמיר: איך אנחנו תומכים?
יולי תמיר: אנחנו נותנים תמיכות לפעילות, או ברמה המוניציפלית או ברמה המרכזית.
יולי תמיר: תמיכות ניתנות לפעילות, לא לניהול והקמת אירגון.
יולי תמיר: זה המצב כרגע, אם תסתכל על כללי התמיכות כפי שאושרו על ידי משרד המשפטים.
יולי תמיר: אני חושבת שישבנו על הבעיה הזאת.
יולי תמיר: בשיחות שלי עם משרד המשפטים הבעיה המרכזית, הסף הראשון שלא עברנו אותו, עוד לפני שבכלל הגענו לשלב האישורים ולאוצר, זה הגדרת אירגון.
יולי תמיר: איך מגדירים אירגון?
יולי תמיר: איך אתה מונע שלכל קהילה יקומו, ברגע שתתן כסף, עשרים אירגונים שתצטרך אחר כך לממן את כולם?
יולי תמיר: זאת בעיה שאני אומרת לכם בכנות, אני לא יודעת איך לפתור אותה.
יולי תמיר: הבעיה השניה היתה הבעיה של התבחינים לתמיכות.
יולי תמיר: אנחנו הגענו למצב - המנכ"ל יוכל להרחיב על זה - שמשרד המשפטים דרש מאיתנו לשנות את התבחינים שלנו.
יולי תמיר: בחלקו בגלל הנושא של כפל תמיכות, שמאד מקפידים עליו עכשיו ובחלקו בגלל סיבות אחרות שלהם.
יולי תמיר: במשך כמה חודשים ניהלנו מאבק עם משרד המשפטים.
יולי תמיר: אני רוצה להסביר לכם מה היה טיב המאבק.
יולי תמיר: אם היינו הולכים באופן ישיר על כפל תמיכות, היה נוצר מצב שאירגונים, שבחלקם הגדול נתמכים גם על ידינו וגם על ידי עוד גורם – כי הכסף שלנו לתמיכות הוא יחסית קטן – לא היו יכולים לקבל משני המקורות.
יולי תמיר: היו צריכים לבחור למשל, בינינו לבין משרד החינוך או בינינו לבין העיריות.
יולי תמיר: היה נוצר מצב שהאירגונים היו נפגעים.
יולי תמיר: שוב, תכף מר מפציר ירחיב על זה, אבל אנחנו ניהלנו מאבק מאד ארוך והגענו להסכמות, אמנם לא בדיוק כפי שרצינו, אבל סוף סוף הגענו להסכמות עם משרד המשפטים.
יולי תמיר: זאת היתה הסיבה לעיכוב ולא יכולנו על פי החוק להוציא את זה לפני שקיבלנו אישור.
יולי תמיר: אני מוכרחה להגיד לכם שמר מפציר בילה, לפי דעתי, שבוע ימים, רק כדי לקבל בסוף חתימה של אלייקים רובינשטיין כדי שיהיה לנו אישור.
יולי תמיר: בעניין הזה, אנחנו צריכים לעבוד לפי החוק.
יולי תמיר: מה שכן, ברגע שהתבחינים אושרו השנה, אנחנו כבר הודענו שהם גם התבחינים לשנה הבאה.
יולי תמיר: אנחנו נעבוד על רצף שיאפשר לנו, בסוף השנה הקלנדרית הזאת, להודיע לכם מהם התבחינים לשנה הבאה, כך שאפשר לעבוד בצורה מסודרת.
יולי תמיר: דרך אגב, כשאני הגעתי למשרד, אני עוד חתמתי על תמיכות שחבר הכנסת אדלשטיין אישר.
יולי תמיר: זאת אומרת שבדרך כלל זה הגיע מאד מאוחר.
יולי תמיר: בשנה הבאה זה יגיע מאד מוקדם, כי בחמישה עשר לנובמבר אתם תקבלו את התבחינים של השנה הבאה, שהם גם התבחינים של השנה הזאת.
יולי תמיר: אני מקווה שמשרד המשפטים לא ימציא משהו חדש.
יולי תמיר: אם הוא לא ימציא, אנחנו מבחינתנו סגורים פה על תבחינים לפרק זמן מתמשך.
יולי תמיר: הדבר השלישי היה כספים.
יולי תמיר: אנחנו באמת נכנסנו השנה למצב מאד קשה.
יולי תמיר: הגענו למצב שהיו לנו רק 3,400,000 מיליון שקל לחלק, בין השאר בגלל שבשנה שעברה חילקו תמיכות שלא היו וגילגלו חובות לשנה הבאה.
יולי תמיר: היה לנו מאבק מאד קשה עם האוצר, שבו ניצחנו בגדול.
יולי תמיר: שיחררו לנו כסף ואנחנו היום מחלקים אותו בדיוק כפי שחולק בשנה שעברה.
יולי תמיר: בעצם בשנה שעברה חילקו, כמו שאמרתי, יותר כסף ממה שהיה, כי גלגלו כמה מיליונים טובים לשנה הזאת.
יולי תמיר: אנחנו, לשנה הזאת, מחלקים קצת יותר מ 13.4 מיליון שקל, שזה אותו סכום כמו בשנה הקודמת ואני מקווה שבשנה הבאה זה כבר יכנס לרוטינה ולא נצטרך לריב על זה.
יולי תמיר: אם כי, אני מזהירה אתכם, זה לא כסף שנכנס לבסיס, זו תוספת שקיבלנו וכמו שאתם יודעים, כסף שלא נכנס לבסיס פתוח מחדש למאבקים כל שנה.
יולי תמיר: על כל פנים, היה פה שיתוף פעולה יפה עם האוצר וקיבלנו את הכסף הזה.
יולי תמיר: המצב הנוכחי, נכון להיום, הוא כך: התמיכות אושרו על ידי משרד המשפטים, הכסף הגיע מהאוצר, אנחנו פרסמנו את הדברים, בחמישה עשר לחודש יש פגישה, השבוע, עם כל האירגונים כדי להסביר איך למלא את הטפסים.
יולי תמיר: תאמינו לי, צריך דוקטורט בשביל זה ולא באשמתנו.
יולי תמיר: היינו רוצים לפשט את זה, אבל זה דבר כל כך מסובך.
יולי תמיר: מרוב שניסו למנוע שחיתויות הפכו את זה למפלצת, אבל אין לנו ברירה, אנחנו צריכים ללכת לפי החוק.
יולי תמיר: בחמישה עשר לחודש אנחנו מציגים את זה לאירגונים, נקבל מהם כמה שיותר מהר את החומר וננסה לארגן את זה כמה שיותר מהר.
יולי תמיר: כך שמבחינתי שני הדברים האלה, גם התבחינים וגם הכסף, הם בעיות שנפתרו.
יולי תמיר: הבעיה של תמיכה בסיסית בקיום אירגונים, איך זה מתחלק בינינו ובין הסוכנות - ואולי כדאי לשמוע גם את דבר הסוכנות בעניין הזה - איך זה נבנה מבחינה חוקית, זה דבר שעדיין לא נפתר ואני אשמח לשמוע כל רעיון בנושא זה.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת אדלשטיין, אתה ביקשת להעלות את הנושא על סדר היום.
נעמי בלומנטל: אני מצטערת שלא נתתי לך כבר קודם את רשות הדיבור.
יולי יואל אדלשטיין: זה בסדר.
יולי יואל אדלשטיין: אני דווקא שמח ששמענו קודם את דברי השרה.
יולי יואל אדלשטיין: אני אעשה, במסגרת הזמן שלי, דבר שאני בדרך כלל לא עושה, אני אערב קצת היסטוריה.
יולי יואל אדלשטיין: בשנת 1996, כשהגעתי למשרד הקליטה, דרשתי שינוי גישה.
יולי יואל אדלשטיין: דרשתי תפיסה חדשה שאומרת שאירגוני עולים הם שותפים למעשה הקליטה.
יולי יואל אדלשטיין: בוועדה הזאת כולם מסכימים וכולם אומרים וודאי וודאי, אבל אז היו גם גיחוכים בתוך המשרד וגם במקומות אחרים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר, עוד פעם, שלא במסגרת הוועדה הזאת, אבל ברגע שהמדיניות הזאת התחילה לצאת אל הפועל עברתי כמה "חקירות" קשות בוועדת הכספים ואפילו בוועדה לביקורת המדינה.
יולי יואל אדלשטיין: למה פתאום דווקא אירגונים ודווקא אירגוני עולים ודווקא המילה המגונה "עמותות", למה הם כולם פתאום מקבלים כספים ממשרד הקליטה?
יולי יואל אדלשטיין: אני שמח לומר, שסך הכל גם הסכומים גדלו בהתאם וגם מספר האירגונים הפונים לקבלת התמיכות.
יולי יואל אדלשטיין: נכון שלפעמים המספר הזה היה נראה מופרז ובאמת חלק גדול מן האירגונים לא נענו בחיוב, אבל היה גידול בעשרות מונים מבחינת מספר האירגונים שקיבלו תמיכה מן המשרד.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהדבר הזה היה מאד קשה ליישום בהתחלה, מכמה סיבות.
יולי יואל אדלשטיין: האחת זאת אותה סיבה שאנחנו דנים בה כרגע.
יולי יואל אדלשטיין: היה איחור כרוני בפרסום המודעות לקבלת תמיכות ובעצם האירגונים היו במצב - מכיוון שהתשלום הוא פר ביצוע - שהם היו אמורים להשיג כספים לביצוע, לא יודע מאיפה ואחר כך אולי לקבל על זה החזר.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שלפחות לגבי השנה האחרונה, אולי אפילו השנתיים האחרונות, העניין מאד השתפר.
יולי יואל אדלשטיין: בתחילת השנה הזאת האירגונים ידעו איפה הם עומדים.
יולי יואל אדלשטיין: הסיבה השניה שזה היה קשה ליישום, זה הדבר שגם הוזכר כאן על ידי השרה.
יולי יואל אדלשטיין: אותה מערכת מאד מסובכת של כל מיני טפסים וחתימות שצריך לקבל, על מנת לגשת לוועדת תמיכות.
יולי יואל אדלשטיין: בנושא הזה אני גם הופתעתי לראות שעכשיו צריך עוד פעם הסברים, כי אני מבין שכבר שנתיים קיים תיק הנחיות ברור שהוכן על ידי הדרג המקצועי.
יולי תמיר: הוא השתנה.
יולי תמיר: הוא השתנה בהנחיות משרד המשפטים ובדיוק כדי להסביר את השינוי אנחנו מבקשים להיפגש עם האירגונים.
יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, זה דבר שנשמע מאד בירוקרטי וטכני, אבל הוא גם שינוי המדיניות, כי ברגע שאתה אומר:
יולי יואל אדלשטיין: אני אעזור לכם לקבל תמיכה על מנת לבצע פרוייקט, זו בהחלט גישה שונה מזו שאומרת: אם תהיו טובים ומתאימים, אולי קצת נעזור לכם.
יולי יואל אדלשטיין: אני מקווה שהמדיניות הזאת של שיתוף הפעולה עם האירגונים אכן תמשך.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי המצב שאנחנו נמצאים בו היום.
יולי יואל אדלשטיין: לא הבנתי אם מישהו הפריז פה בהערכות, אבל בינתיים לא שמעתי איזושהי הכחשה לעובדה שהמצב של האירגונים בכי רע.
יולי יואל אדלשטיין: כלומר, שהפעילות אכן מוקפאת.