GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דניאלה ספיר: אני רוצה לבוא בטענות על כך שלא נותנים לנו להגיע לשרת הקליטה, כאילו אנחנו אירגון לא מספיק חשוב.
דניאלה ספיר: אנחנו בפעם הראשונה בהיסטוריה מוציאים ספר, סיפורים מתורגמים מאמהרית לעברית, כדי להכניס אותו לתכנית הלימודים, כדי שתהיה קצת גאווה לתלמידים, כדי שגם התלמידים בתיכון יידעו שיש והיתה ספרות אתיופית ויכבדו את המורשת שלהם.
דניאלה ספיר: אנחנו עוד מעט נקיים פרוייקט, קונגרס, שיהיה אולי גם בינלאומי, למורים, למפקחים, לאנשי מחקר, לכל מיני אנשים וזה לא מספיק חשוב על מנת שנגיע לשרת הקליטה.
דניאלה ספיר: הפקידים הקטנים של משרד הקליטה לא נותנים לנו להגיע אלייך, גבירתי.
נעמי בלומנטל: הבנו, בסדר.
נעמי בלומנטל: שמעת עכשיו, מדובר על כשלוש מאות אירגונים.
דניאלה ספיר: אני מקווה שזה ישתנה.
דניאלה ספיר: אני מבקשת שזה ישתנה.
דניאלה ספיר: זה הכל.
יולי תמיר: תודה רבה.
נעמי בלומנטל: תודה רבה לך ואנחנו נמשיך מפה.
נעמי בלומנטל: בואו נראה איפה אנחנו נמצאים עד עכשיו.
נעמי בלומנטל: יש פה דברים פשוט אבסורדיים ולפי דעתי יש משהו שאנחנו חייבים לפעול בגינו לאלתר.
יולי יואל אדלשטיין: זו שאלתי הבאה אל המנכ"ל וזה אולי יעזור לי לפעול בדברים החשובים שמר מפציר אמר.
יולי יואל אדלשטיין: מה שחסר לי קצת זה בכל זאת בכמה מלים, מבלי להיכנס להצגה בירוקרטית של שעות, מה הם הקריטריונים החדשים.
יולי יואל אדלשטיין: אמרת שהם ברורים וחד משמעיים.
יולי יואל אדלשטיין: אם אני ארגון של מהנדסים עולים, למשל.
יולי יואל אדלשטיין: מה קורה לי מבחינת הקריטריונים?
בוריס מפציר: אני אגיד לך.
בוריס מפציר: שישים שניות ואני אנסה לענות ואתם תשפטו.
בוריס מפציר: אתה אירגון.
בוריס מפציר: בשנה שעברה היקף הפעילות שלך היה חצי מיליון שקל.
בוריס מפציר: אתה אירגון חדש.
בוריס מפציר: אתה יכול להגיש השנה פרוייקטים בתוספת חמישים אחוז למה שהיה לך.
בוריס מפציר: אתה יכול להגיש פרוייקטים ל 750 אלף שקל.
בוריס מפציר: זה מה שאתה יכול לקבל.
בוריס מפציר: יש לך תחומים.
בוריס מפציר: בכל תחום יש לך חינוך, חברה, תרבות וכולי.
בוריס מפציר: אתה יודע מה התקציב לכל תחום.
בוריס מפציר: אתה מגיש פרוייקט.
בוריס מפציר: כתוב לך מה הסכום הבסיסי לפרוייקט שאתה מקבל, מבחינת נקודות.
בוריס מפציר: נניח, פרוייקט שהערך שלו הוא עשר נקודות.
בוריס מפציר: אתה יכול לקבל בונוסים - שכתוב מה הם - עד ארבעים אחוז.
בוריס מפציר: מקסימום אתה יכול לקבל 14 נקודות עבור פרוייקט.
בוריס מפציר: אתה יכול להגיש פרוייקטים מכל התחומים, מכל הסוגים, בסך שכתוב למעלה.
בוריס מפציר: עכשיו, לוקחים תחום, נניח שהתקציב שלו מיליון שקל.
בוריס מפציר: נניח שסך כל הנקודות באותו תחום הוא אלף.
בוריס מפציר: מחלקים מיליון באלף.
בוריס מפציר: כמה נקודות קיבלת?
בוריס מפציר: אלף נקודות.
בוריס מפציר: לוקחים את הפרוייקטים המאושרים.
בוריס מפציר: כותבים כמה מאושרים, יושבים על זה צוותים ואתה יודע כמה כסף אתה מקבל.
בוריס מפציר: התהליך הוא מאד גלוי, מאד פשוט, מאד ברור.
חגי מן: ברור, אבל לא פשוט.
בוריס מפציר: מאד פשוט.
בוריס מפציר: מאד.
בוריס מפציר: עכשיו, מה שנכון, מתוך ארבעים אחוז, כעשרים אחוז תוספות - וכתוב מה הן - הן תוספות כתובות: אתה נמצא בפריפריה, מבחינת הפעילות, אתה פועל בשכונה, באוכלוסייה מיוחדת, יש לך סך הכל עשרים אחוז תוספות.
בוריס מפציר: עשרים אחוז נוספים אתה מקבל על הערכה מקצועית חתומה: אתה גדול, אתה נהדר, אתה הכי טוב מכולם, אתה מקבל בונוס.
יולי יואל אדלשטיין: מי נותן את ההערכה?
בוריס מפציר: הצוותים המקצועיים של משרד הקליטה.
בוריס מפציר: זה חתום.
בוריס מפציר: זאת אומרת, בפעם הבאה תפגוש אותי, תמעך לי את האף, תגיד לי: למה נתת לי רק שלוש נקודות ולא ארבע.
בוריס מפציר: אתה יודע שאני נתתי לך את זה.
בוריס מפציר: התהליך הוא מאד פשוט ונורא אכזרי.
בוריס מפציר: למה הוא אכזרי?
בוריס מפציר: כי היום אף אחד במשרד הקליטה לא יכול לומר: לא יודע, כך יצא.
בוריס מפציר: יש שקיפות ברורה, אתה מעלה את זה לאינטרנט.
בוריס מפציר: ביקשו ממני היום לקבל את ההחלטות של הרשויות.
בוריס מפציר: מישהו מתלונן, מי שרוצה יקבל את כל ההחלטות, הוא ידע גם מה האחר מקבל.
בוריס מפציר: ההגיון הוא הגיון הפירמידה, כאשר אתה צובר נקודות.
יולי יואל אדלשטיין: לא נעים לי לשאול דווקא אחרי שהשרה עזבה, אבל בין העשרים אחוז תוספת יש גם שיקול דעת של השר, רשמית?
בוריס מפציר: אני אענה לך, מאחר ואני הוא זה שצריך לענות לשאלה הזאת.
בוריס מפציר: יש בתבחינים חלוקת התקציב לתחומים.
בוריס מפציר: מה שמחולק זה שמונים אחוז.
בוריס מפציר: יש עשרים אחוז, מה שכתוב: "שיקול דעת של השר", לאיזה תחומים לתת את התקציב.
בוריס מפציר: מראש.
יולי יואל אדלשטיין: לא לאירגונים ספציפיים.
בוריס מפציר: לא לאירגונים.
בוריס מפציר: עכשיו, גם בזה יש מגבלה.
בוריס מפציר: אתה לא יכול להוסיף יותר מחמישה אחוז.
בוריס מפציר: זה היה רעיון שלי.
בוריס מפציר: אני בקשתי שתישאר גמישות ומשרד המשפטים הסכים להעלות מעשרה אחוז לעשרים.
בוריס מפציר: אתה מחלק את ההחלטות האלה מראש.
בוריס מפציר: יש בדרך כלל חמישה ששה תחומים, בכל נושא, אז אתה חייב לתת מינימום לארבעה.
בוריס מפציר: אתה גם לא יכול להעדיף.
בוריס מפציר: השפיל שלך הוא לחמישה אחוז כל כולו.
בוריס מפציר: אז אתה פשוט מעבד תקציב.
בוריס מפציר: תבחינים הם לא לשנה אחת.
בוריס מפציר: זו היתה הסיבה.
בוריס מפציר: תבחינים רצים כל הזמן.
בוריס מפציר: בחמישה עשר בנובמבר כל אחד כבר ידע, האם תחום מסוים קיבל תוספת חמישה אחוז או לא.
בוריס מפציר: השר לא יכול להוסיף לאף עמותה.
בוריס מפציר: נציגי השרים לא יושבים בוועדת התמיכות.
בוריס מפציר: וועדת התמיכות לוקחת את הרישומים המקצועיים ועל פי זה מחלקת את הכסף.
בוריס מפציר: אני מקווה שעניתי.
יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז.
נעמי בלומנטל: ענית יפה מאד.
נעמי בלומנטל: זאת אומרת, שאם התקציב הוא סכום נתון ונניח שהכל הולך בצורה אובייקטיבית, הרי זה כל הזמן אחד על חשבון השני.
בוריס מפציר: תמיד.
בוריס מפציר: בתמיכות, תמיד הגופים מתחלקים.
בוריס מפציר: יכנסו שלושים גופים חדשים, הם יתחלקו.
בוריס מפציר: חד משמעית, אתה לא יכול למנוע מגוף חדש, אם הוא פועל שנתיים, להיכנס.
בוריס מפציר: זה בג"ץ תיאטרון ילדים ונוער מהחיים הקודמים שלי.
בוריס מפציר: זה לא עובר.
בוריס מפציר: לכן אני אומר: צריך להגדיל את הקופה.
בוריס מפציר: אי אפשר לעשות עסקים עם שבעה מיליון שקלים.
בוריס מפציר: זה מגוחך.
יולי יואל אדלשטיין: רק כדי שהחיים יראו לך קצת יותר קלים, בשנת 1995 חולקו תמיכות לאירגוני עולים – ויתקן אותי התקציבן שראיתי אותו כאן – חמש מאות עשרים וששה אלף ש"ח.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו כרגע מדברים על ארבעה עשר מיליון.
בוריס מפציר: אני אגיד לך מה ההבדל.
בוריס מפציר: בשנת 1995 לא היית צריך לחלק.
בוריס מפציר: עכשיו אתה צריך.
נעמי בלומנטל: אני לא יודעת אם יהיה לנו פתרון, אבל המצב נראה לנו עגום מאד.
נעמי בלומנטל: בואו נשמע רגע את הסוכנות.
נעמי בלומנטל: מייק רוזנברג או ציפי פינקוס, מי שאתם מחליטים.
נעמי בלומנטל: אתם בעצם הייתם יכולים להיות יותר גמישים.
נעמי בלומנטל: אנחנו העלינו את הנושא של ההתאחדויות בעבר.
נעמי בלומנטל: אתם לא כפופים לחוקי המדינה, כך שיש לכם יותר משחק בכל העניין הזה.
מייק רוזנברג: באמת רציתי להגיד, שחשבתי שלי יש צרות עם הבירוקרטיה.
מייק רוזנברג: עכשיו אני רואה שאני במצב טוב.
נעמי בלומנטל: השאלה היא גם מה המדיניות שלכם.
נעמי בלומנטל: אנחנו בעבר גם דיברנו על קריטריונים לגבי ההתאחדויות וכולי.
נעמי בלומנטל: בואו נשמע אתכם רגע ואז אנחנו נגיע למסקנות.
מייק רוזנברג: קודם כל, באשר לעובדות.
מייק רוזנברג: זה נכון שיש צמצום בהיקפי התמיכה של הסוכנות היהודית בהתאחדויות, מצד שני אני יכול להגיד שהסוכנות היהודית מחלקת להתאחדויות בלי הגבלה ובידיעה שאחוז ניכר של הכסף הולך לתשתיות, לקיום האירגונים בלבד, 3.4 מיליון דולר בשנה.
מייק רוזנברג: זה די יציב, לפחות בשנתיים האחרונות.
מייק רוזנברג: אנחנו הצלחנו בשנתיים האחרונות לבלום את מגמת הירידה.
מייק רוזנברג: אנחנו מאד מברכים על פעילות התאחדויות עולים אנחנו ותומכים בהן בעיקרון.
מייק רוזנברג: אני לא נכנס לעיקרון, לסוגיה שמר מפציר דיבר עליה, של איך מגדירים אירגון ואירגוני עולים יש הרבה יותר מאשר עשרים וחמישה או שלושים שאנחנו תומכים בהם.
מייק רוזנברג: התמיכה שלנו נעה בין שמונת אלפים דולר לשנה לאירגון הכי קטן, לבין כארבע מאות חמישים אלף דולר לאירגון גדול וכל מה שבאמצע.
מייק רוזנברג: אנחנו באמת חופשיים לתמוך בתשתיות.
מייק רוזנברג: אנחנו גם נתקלנו בבעיה של ריבוי אירגונים ולכן חבר הנאמנים, שזה הגוף שקובע אצלנו את המדיניות קבע, שלא יהיה יותר מאירגון אחד לאיזור גיאוגרפי או מדינה אחת.
מייק רוזנברג: זאת הסיבה שבמשך השנים - וזה תהליך שהתחיל עוד לפני שנכנסתי לתפקיד, מזה, אני חושב, שמונה או תשע שנים - יש מגמה של איחוד של אירגונים.
מייק רוזנברג: כל ההתאחדויות עברו את התהליך הזה חוץ מהאירגונים מחבר העמים - גם הם נמצאים עכשיו בסדר הדיונים שלנו - לכן גם מספר האירגונים הצטמצם.
מייק רוזנברג: אם היום זה עשרים ומשהו אירגונים, אז לפני לא הרבה זמן זה היה משהו כמו שלושים או ארבעים.
מייק רוזנברג: כך שצמצמנו גם את התקציב וגם את מספר האירגונים, בשם העיקרון שהתאחדות עולים צריכה להיות לא על בסיס פוליטי ולא על בסיס של זיקה בין אנשים, חוץ מהזיקה של ארץ או איזור מוצא.
נעמי בלומנטל: אתם מחייבים בחירות?
מייק רוזנברג: אנחנו מחייבים.
מייק רוזנברג: יש תהליך שמתנהל בכמה אירגונים שנמצאים עדיין בשלבים אחרונים.
מייק רוזנברג: חבר הנאמנים שלנו החליט, לגבי שני אירגונים מסוימים, שעד שהם לא יתאחדו באופן מלא ויקיימו בחירות משותפות, הם לא יקבלו, לא זה ולא זה, תמיכה.
מייק רוזנברג: אני לא אכנס יותר מדי לפרטים בקטע הזה.
מייק רוזנברג: יש עוד בעיה וזה נושא הקריטריונים.
מייק רוזנברג: עם צמצום המשאבים שעמדו לרשות העניין, אנחנו גם הרגשנו צורך לקבוע קריטריונים.
מייק רוזנברג: זה שונה לגמרי ממה שקורה בממשלה.
מייק רוזנברג: לסוכנות היהודית יש את החופש לכוון ולקבוע קריטריונים לפי מטרותיה וחבר הנאמנים קבע שהתאחדויות עולים, לא כמו אירגוני עולים, אמורים לעסוק בנושאים כמה שיותר קרובים לקליטה הראשונית.
מייק רוזנברג: לכן קבענו השנה, בעזרת ייעוץ חיצוני, מערך של פרמטרים.
מייק רוזנברג: אני לא אכנס לפרטים לגבי החלוקה של הכסף הזה, אבל יש אירגונים גדולים שיש בהם מעט עולים ויש אירגונים שיש להם הרבה עולים ופחות כסף.
מייק רוזנברג: התקציב נקבע מאז הרבה מאד שנים והמציאות השתנתה.
מייק רוזנברג: גם בחלוקה בין העולים וגם בעבודה בפועל.
מייק רוזנברג: אנחנו קבענו קריטריונים, פרמטרים ובמשך השנה הזו אנחנו מיישמים אותם אצל התאחדויות העולים.
מייק רוזנברג: אני מעריך שחלוקת התקציב בשנת 2001 תהיה שונה מאד, או שונה במידה רבה, מהחלוקה של השנה.
מייק רוזנברג: אנחנו נתנו להתאחדויות שנה ללמוד את הפרמטרים ולהסב את הפעילות שלהם בהתאם.
מייק רוזנברג: למשל, אנחנו חושבים – ואני לא סתם נותן דוגמא – גם אני חושב, שמאד חשוב שהתאחדות עולים תדאג לקבל את העולים בשדה התעופה ולטפל בקליטה ראשונית וזה אולי יותר חשוב אצלנו מפעילות תרבות עבור עולים מאותה מדינה, שהגיעו לפני עשר שנים.
מייק רוזנברג: הדגש של הסוכנות היהודית, גם בחלוקה עם משרד הקליטה, היא הקליטה הראשונית.
מייק רוזנברג: קליטה יותר ארוכת טווח היא לדעתנו לא בתחומנו.
מייק רוזנברג: באיזשהו שלב העולה מפסיק להיות עולה ועובר להיות אזרח והממשלה נכנסת יותר לפעילות.
מייק רוזנברג: ישבנו יחד, אני ומר מפציר והצוותים נפגשו.
מייק רוזנברג: אנחנו בודקים עכשיו, קובעים, יתר תאום.
מייק רוזנברג: יש אפשרות לתאום יותר הדוק בין משרד הקליטה והסוכנות בתמיכות, כדי לעזור קצת לעולים.
מייק רוזנברג: כפי שמר מפציר אמר, דרך עשרת האחוזים של התקורה גם הם תומכים בתשתיות.
מייק רוזנברג: אנחנו תומכים בתשתיות ובפעילות.
מייק רוזנברג: במידה והתאחדויות עולים יוכלו לקבל יותר כסף לפעילויות מהמשרד, זה ישחרר כסף שהם מקבלים מהסוכנות לתשתיות.
מייק רוזנברג: זאת אומרת, שיש דרכים לשפר את המצב, גם במסגרת החקיקה הקיימת.
מייק רוזנברג: זה, כמובן, תלוי גם בפרוייקטים שההתאחדויות יגישו ובהתאמתן לקריטריונים שנקבעו.
מייק רוזנברג: הם צריכים להתאים את עצמם.
מייק רוזנברג: ואז, גם בתמיכה מהסוכנות היהודית וגם בתמיכה ממשרד הקליטה, אם התאחדויות עולים יתאימו את הפעילות שלהם לפרמטרים וקריטריונים, נוכל לעזור להם יותר.
מייק רוזנברג: זאת ההערכה שלי כרגע.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת כהן, בבקשה.
אמנון כהן: כמה סך התקציב שמחולק כרגע על ידי הסוכנות?
מייק רוזנברג: אמרתי, 3.4 מיליון דולר, להתאחדויות עולים.
מייק רוזנברג: לא לאירגוני עולים, אני שוב אומר.
ירדנה ספיר: מה עם עמותות?
נעמי בלומנטל: הם לא נותנים.
נעמי בלומנטל: רק להתאחדויות.
מייק רוזנברג: בסוכנות היהודית יש יחידת הקצבות שנותנת כספים לפעילויות ופתוחה לכל עמותה.
מייק רוזנברג: לא רק עולים, לא רק אירגוני עולים ולא רק התאחדויות עולים.
מייק רוזנברג: גם אתם יכולים לפנות לשם.
מייק רוזנברג: עד עכשיו דיברתי רק על המחלקה לעלייה וקליטה של הסוכנות, בסעיף התמיכה להתאחדויות עולים.
נעמי בלומנטל: כמה גובה התקציב שם?
נעמי בלומנטל: בפניות להקצבות לעמותות?
ציפי פינקוס: שמונה מיליון דולר.
מייק רוזנברג: כן ויש גם במחלקה לעלייה וקליטה פעולות במרחבים השונים, שעמותות יכולות להגיש בקשה לגביהן.
בוריס מפציר: אני מבקש רק להעיר, שמה שתואר כאן כדרך הפעולה של הסוכנות, מבחינתנו כמשרד ממשלתי, זה בלתי אפשרי.
בוריס מפציר: אין לנו אפשרות, רבותי, להגיד: עשרים וחמישה אירגונים וזהו.
בוריס מפציר: אין לנו.
נחליאל דיסון: במצב הקיים.
נחליאל דיסון: אם יהיה שינוי בחקיקה ויהיו סטנדרטים, אז אולי.
בוריס מפציר: תרשו לי לומר, אני יודע שאנחנו לא מסכימים בנקודה הזאת.
בוריס מפציר: אני רוצה לחדד.
בוריס מפציר: הבעיה היא לא משפטית.
בוריס מפציר: ברגע שנקבל תקציב ראוי ובמקום פרוייקטים נגדיר תמיכה בתשתית פלוס פרוייקטים, כל אירגון יכנס בפנים.
בוריס מפציר: אסור לנו לצבוע אירגונים.
בוריס מפציר: אסור לנו.
בוריס מפציר: אני מנסה להסביר את זה.
אתי פרץ: מה מונע ממך לשנות את העיקרון המשפטי?
נחליאל דיסון: אף אחד לא מבקש לצבוע אירגונים.
נחליאל דיסון: גברת פרץ הסבירה את זה, אני חושב, בצורה הכי בהירה.
נחליאל דיסון: אנחנו באים כמייצגים של כל אותם מאתיים וחמישים אירגונים.
בוריס מפציר: רבותיי, אין לי מייצגים.
בוריס מפציר: אני מתחנן בפניכם.
בוריס מפציר: אני, על פי חוק התמיכות, לא יכול לשבת אתכם אפילו.
בוריס מפציר: אני לא יכול לכוון אתכם.
אתי פרץ: אז תקבע סטנדרטים אחרים.
נעמי בלומנטל: לא, גברת פרץ, אי אפשר.
נעמי בלומנטל: נניח שיש לך קבוצה מסוימת - אנחנו רואים את זה הרבה מאד למשל אצל עולי אתיופיה - את לא יכולה למנוע מהם להגיד שהם אירגון של עולי אתיופיה.
נעמי בלומנטל: אתי פרץ: צריך לקבוע מהו אירגון.
נעמי בלומנטל: ברשותך, גבירתי.
נעמי בלומנטל: מועצת אירגוני עולים לא מכשירה אף אירגון.
נעמי בלומנטל: אין לה תעודת הכשר.
נעמי בלומנטל: היא בעצם נתונה לשיקול דעת ולסטנדרטים כמו כל אירגון אחר והיא לא קובעת מהו אירגון.
נעמי בלומנטל: המערכת הממלכתית תקבע מה הם הסטנדרטים לתקצב אירגון כזה או אחר.
נעמי בלומנטל: אתה מחייך אדוני, אנחנו עשינו שיעורי בית.
מייק רוזנברג: אני לא מחייך, זה פשוט בלתי אפשרי.
מייק רוזנברג: לפי מה שאתם מבקשים, יהיו כל כך הרבה אירגונים שהכל ילך על תשתיות של אירגונים שלא עושים כלום ולא יהיה לכם כסף לפעילות.
מייק רוזנברג: מבטיח לכם.
אתי פרץ: רגע, אבל אתה יודע מה קורה היום?
מייק רוזנברג: זה גם יגרום לפילוג באירגונים שלכם.
מייק רוזנברג: כל אחד יבוא ויגיד: אני אירגון.
אתי פרץ: לגיטימי.
מייק רוזנברג: זה יהרוס את כל המפעל היפה שאתם עושים.
אתי פרץ: אתה יודע מה קורה היום?
נעמי בלומנטל: בואו, נתחיל להתקדם.
נעמי בלומנטל: הפורום הציוני, בבקשה.
אפרים חולמיאנסקי: אני חושב שיש כאן בלבול של כמה נושאים.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים באמת לעשות סדר ולהתחיל לסיים את הישיבה.
אפרים חולמיאנסקי: כל דבר חשוב, כל דבר בנפשנו, אבל בצורה כזאת לא נוכל להתקדם.
אפרים חולמיאנסקי: אנחנו בהחלט מסכימים עם מה שנאמר כאן, שיש משמעות לתמיכה בתשתיות.
אפרים חולמיאנסקי: בלי תשתיות אנחנו מגיעים למצב של פעילות ארעית, שבה אי אפשר לתכנן דברים לטווח ארוך.
אפרים חולמיאנסקי: התבחינים יכולים להיות לשנה, שנתיים, שלוש.
אפרים חולמיאנסקי: זה מצוין, אבל המציאות מחייבת תכנון לטווח ארוך, קשירת קשר עם מומחים בשטח.
אפרים חולמיאנסקי: אנחנו דוגלים בנוסחה של עבודה מקצועית ואחרת לא ניתן לעשות.
אפרים חולמיאנסקי: אירגוני העולים - אני חושב שכולם יסכימו אתי, הם למעשה הזרוע המבצעת של משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית ואנחנו שמחים שיש לנו שיתוף פעולה טוב לאורך זמן.
אפרים חולמיאנסקי: אנחנו לומדים איך לעשות אותו יותר הדוק ויותר יעיל, אבל בלי תכנון לטווח ארוך לא ניתן לעשות דבר.
אפרים חולמיאנסקי: אנחנו נראים מגוחכים.
אפרים חולמיאנסקי: אני בכוונה מדגיש את הדבר.
אפרים חולמיאנסקי: החשיבות של המגזר השלישי בעולם המפותח הולכת וגדלה.
אפרים חולמיאנסקי: אני כבר ציטטתי בפורום מכובד מחקר שנעשה במדינת אילינוי, אם אני לא טועה, שהגיע למסקנה שאירגונים ללא כוונות רווח זאת הדרך היעילה ביותר לביצוע תכניות רחבות היקף, בקנה מידה ממלכתי.
אפרים חולמיאנסקי: קל וחומר אנחנו, קל וחומר אירגוני העולים.
אפרים חולמיאנסקי: יש חשיבות מכרעת לנושא של תשתית.
אפרים חולמיאנסקי: צריך באמת להגיע לקריטריונים שכל אחד יוכל להתמודד אתם.
אפרים חולמיאנסקי: אם אנחנו נצליח להגיע לנוסחה משביעת רצון, מוטב.
אפרים חולמיאנסקי: לא נצליח, זה אומר שאנחנו לא מספיק מקצועיים.
אפרים חולמיאנסקי: כלומר, אני חושב שאירגוני העולים צריכים להציע מעין נוסחה רצינית ואזי ניתן יהיה לפנות למשרד המשפטים ולגורמים המתאימים במשרד הקליטה.
אפרים חולמיאנסקי: אני גם תומך בצורה חמה ונלהבת בקריאת מנכ"ל המשרד לפעול ביחד על מנת להגדיל תקציבים.
אפרים חולמיאנסקי: זה דבר חשוב מאד.
אפרים חולמיאנסקי: אני אגיד לכם, בפניות הרבות של הפורום לתורמים פרטיים וקרנות, כולם כאחד כמעט שואלים איפה המדינה.
אפרים חולמיאנסקי: איפה המדינה, למה אתם פונים אלינו?
אפרים חולמיאנסקי: אתם קיימים כבר עשר שנים, שתים עשרה וחמש עשרה שנה.
אפרים חולמיאנסקי: איפה הקהילה שלכם?
אפרים חולמיאנסקי: איפה המדינה?
אפרים חולמיאנסקי: בשביל מה קם המשרד?
דניאלה ספיר: גם אני רוצה מילה אחת.
נעמי בלומנטל: שניה, גברת ספיר, באמת.
נעמי בלומנטל: עם כל הכבוד, אתם אירגון חדש, דיברת כשהשרה היתה פה, את רוצה אתה פגישה, יש פה אירגונים וותיקים שעוד לא דיברו.
דניאלה ספיר: אני לא דיברתי.
נעמי בלומנטל: את כבר אמרת את עיקרי הדברים.
דניאלה ספיר: לא אמרתי כלום, מה פתאום?
דניאלה ספיר: רק בקשתי ממנה פגישה.
אמנון כהן: את צריכה אותי?
נעמי בלומנטל: אתה כרגע החבר היחידי שיושב כאן מוועדת הכספים.
נעמי בלומנטל: הייתי רוצה שתחשוב על דרך, אתה המומחה, איך להגדיל את התקצוב לאירגוני העולים, בגדול.
נעמי בלומנטל: מה שקורה כרגע זה, שמשרד הקליטה, אחרי מאבק רציני מאד, הגיע למצב שהם מקבלים לאירגוני העולים כארבעה עשר מיליון ש"ח.
בוריס מפציר: אני מצטער, גבירתי היושבת ראש.
בוריס מפציר: לא לאירגוני עולים, אלא לעמותות הנתמכות על ידי משרד הקליטה.
נעמי בלומנטל: לעמותות שנתמכות על ידי משרד הקליטה.
נעמי בלומנטל: זה כולל, כמובן, את אירגוני העולים.
נעמי בלומנטל: כאשר צריך להבין, שהרבה מן העבודה בקליטה, נעשית על ידי אותן עמותות.
נעמי בלומנטל: הם עושים הרבה מאד עבודה בקליטה, עבודה שלמעשה היית מצפה שהמדינה תעשה והמדינה, כפי שאנחנו יודעים, לא מצליחה לעשות את הכל.
נעמי בלומנטל: לכן, מה שקורה כרגע זה מצב קצת מגוחך.
נעמי בלומנטל: כל התקציב של משרד הקליטה לתמיכה הזאת, הוא כארבעה עשר מליון שקלים.
נעמי בלומנטל: מדובר על כשלוש מאות עמותות שעוסקות בקליטת עליה.
נעמי בלומנטל: בין בקליטה ישירה, בין כל מיני פעילויות, שילוב בין תרבותי, מה שגברת ספיר מייצגת, להוציא ספר של העולים, זה פשוט תקציב מגוחך בשביל כולם.
דניאלה ספיר: זה לא רק הספר.
דניאלה ספיר: תני לי לדבר אני אסביר.
נעמי בלומנטל: גברת ספיר, תאמיני לי שאני יודעת.
דניאלה ספיר: ככה נוצר הרושם.
דניאלה ספיר: זה לא רק זה.
נעמי בלומנטל: לא, אנחנו לא מדברים כאן על העמותה שלך לעומת עמותות אחרות.
נעמי בלומנטל: אנחנו מדברים על כל הבעיה.
נעמי בלומנטל: הפורום הציוני שעושה פעילויות מפעילויות שונות, למשל.
נעמי בלומנטל: מבלי שניכנס לבעיות שקיימות כרגע שתכף אני אכנס אליהן, בגדול, התקציב הוא מגוחך.
בוריס מפציר: גם בקטן הוא מגוחך.
נעמי בלומנטל: גם בקטן מגוחך.
נעמי בלומנטל: מכל הבחינות מגוחך.
נעמי בלומנטל: לכן הייתי מבקשת ממך, בוועדת הכספים, למצוא איזשהו סעיף בין העודפים שנשארו או שלא נשארו ולמצוא דרך לתקצב את זה.
נעמי בלומנטל: דבר נוסף: רוצים להכניס לתקציב של השנה הבאה, 2001, סעיף חדש שיקרא: תמיכות בתשתיות.
בוריס מפציר: צר לי לומר, אין סעיף כזה.
בוריס מפציר: סליחה שאני אומר, אבל יושב פה חבר כנסת מוועדת הכספים.
בוריס מפציר: הוא צריך לקבל את הפרטים.
בוריס מפציר: סעיף התמיכה הוא סעיף כללי.
בוריס מפציר: במבחני התמיכה, אתה יכול לשנות את מבחני התמיכות ולומר שזה יחול על א', ב', ג', ד'.
אתי פרץ: ניתן להוסיף סעיף.
בוריס מפציר: זה לא סעיף אלא שינוי מבחני התמיכה.
בוריס מפציר: אבל – ואני מבקש שזה יהיה רשום בצורה ברורה – אתה לא יכול לשנות קריטריונים בלי שיש לך כסף.
בוריס מפציר: אתה לא יכול להתחיל את המהלך, עד שפתרת בעיה תקציבית.
בוריס מפציר: לכן אני חוזר לתחילת דברי:
בוריס מפציר: עד שלא יהיה תקציב ראוי, אתה לא יכול לגשת למשרד המשפטים ולשנות את התבחינים.
אמנון כהן: מה זה תקציב ראוי?
בוריס מפציר: תקציב ראוי הגדרתי – אם זה תשתיות – בין מאה למאה ועשרים מיליון שקל.
אמנון כהן: התקציב של ארבעה עשר מיליון שקל…
בוריס מפציר: זה לא תקציב.
בוריס מפציר: אני כל הזמן מתערב ומתקן.
בוריס מפציר: התקציב הוא שבעה מיליון שקלים ועוד שלושה מיליון ממשרד החינוך.
בוריס מפציר: ארבעה עשר מיליון זו חבילה חד פעמית, שאתה יודע איך היא נרקמה.
בוריס מפציר: היא ממש חד פעמית.
בוריס מפציר: היא אד – הוק.
בוריס מפציר: לשנה הבאה, נכון לרגע זה, אני נכנס עם בסיס של שבעה מיליון שקלים.
בוריס מפציר: כעיקרון.
בוריס מפציר: עוד לא התחלנו דיונים.
אמנון כהן: מר מפציר, איך אתה רואה שאנחנו מגדילים את זה?
אמנון כהן: קודם כל צריכה להיות בקשה מן המשרד.
בוריס מפציר: צריכה להיות בקשה מן המשרד.
בוריס מפציר: תיאורטית זה חצי עמוד.
בוריס מפציר: אם תראו לי איך לפתור את הבעיה מעשית, הרווחתי את הבמבה שלי.
אילן ארכיטקטר: תן לי לענות, להסביר לך.
אמנון כהן: רגע, אני רוצה תשובה ממנכ"ל משרד הקליטה.
אמנון כהן: עם כל הכבוד.
אמנון כהן: אני רוצה להיות מעשי, רוצה להתקדם עם זה.
אמנון כהן: כל מה שתגיד כרגע, לא חשוב לנושא, כי אני רוצה לצאת, פשוט.
אמנון כהן: מר מפציר, אני יכול לקבל ממך איזשהו נייר מסודר למשרד ?
אמנון כהן: ואז נעשה איזושהי פגישה מקדימה עם נציג משרד האוצר.
אמנון כהן: המטרה שלנו היא להכניס את זה לבסיס התקציב לשנה הבאה, עם כל מה שמשתמע מכך.
אמנון כהן: יכול להיות שאחרי שכבר נסגור נושא תקציב או נראה איך סוגרים את זה, ננסה גם במשרד המשפטים להכניס את השינויים בתקנון שהם רוצים בנושא התשתיות.
בוריס מפציר: סליחה.
בוריס מפציר: אני מנתק דיון על התשתיות מדיון תקציבי, אני, כמשרד, יש לי בעיית תקציב, היא נפרדת והיא קיימת בכל מקרה.
בוריס מפציר: בנושא תשתיות, צריך לקחת תקציב, לראות איך אתה תומך בשלוש מאות אירגונים ולראות איפה אתה נמצא.
נעמי בלומנטל: אילן ארכיטקטר, בבקשה.
אילן ארכיטקטר: אני רוצה פשוט להסביר ואם אני טועה, אני רוצה שתגיד לי.
אילן ארכיטקטר: אני יודע וזה לא סוד, שתקציב המדינה הוא 227 מיליארד שקל.
אילן ארכיטקטר: אני יודע וזה לא סוד, שתקציב משרד הקליטה הוא בסביבות מיליארד ושבע מאות אלף שקל.
בוריס מפציר: יותר.
בוריס מפציר: יותר משני מיליארד.
אילן ארכיטקטר: שני מיליארד.
אילן ארכיטקטר: יפה.
אילן ארכיטקטר: אני רוצה שאתה תשמע מה שאני הולך להגיד.
אילן ארכיטקטר: תסתכלו על מה אנחנו מתווכחים פה.
אילן ארכיטקטר: מדובר על משרד עם שני מיליארד שקל תקציב.
אילן ארכיטקטר: אנחנו, כאירגונים, כהתאחדויות, כעמותות - תקרא להם איך שתקרא להם - שדואגים לעלייה, לא יכולים לקבל.
אילן ארכיטקטר: איך זה יתכן?
אילן ארכיטקטר: יכול להיות שטעינו במשרד.
אילן ארכיטקטר: יכול להיות שמשרד החינוך או משרד האוצר או משרד אחר יגיד: לתשתיות אנחנו מוכנים לתת 40% או 50%.
בוריס מפציר: תרשה לי לתת לך תשובה מספרית.
בוריס מפציר: משני מיליארד שקלים, התקציב הגמיש של משרד הקליטה, שלא מחויב על פי החוק לסל קליטה ותשלומים ישירים, הוא פחות ממאה מיליון שקל שמיועדים ליזמות, לתעסוקה, לקליטה בקהילה ולכל השאר.
אילן ארכיטקטר: אז זה גורנישט מיט גורנישט.
בוריס מפציר: אתה יודע מה התקציב הגמיש של משרד החינוך?
בוריס מפציר: מאתיים מיליון שקל.
נעמי בלומנטל: אלה לא הבדלים גדולים.
נעמי בלומנטל: אל תחפש בית אחר.
אילן ארכיטקטר: זה לא בגלל שאני רוצה לחפש בית אחר.
נעמי בלומנטל: לא, בוא נישאר בבית הזה.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת כהן, אני רוצה להציע, בעקבות מה שאתה אמרת, שאנחנו נקיים ישיבה שלא במסגרת הוועדה.
נעמי בלומנטל: תגיע אתה, אולי נדבר גם עם חבר הכנסת אלי גולדשמידט, שגם יגיע ואולי עוד מישהו מוועדת הכספים, יחד עם מנכ"ל משרד הקליטה.
נעמי בלומנטל: נעשה ישיבה אצלי בחדר וננסה לראות, לגבש איזושהי אפשרות לגבי השנה הבאה.
אמנון כהן: בשמחה.
אמנון כהן: בכל מה שקשור לעלייה וקליטה אנחנו קשובים ונעזור.
נעמי בלומנטל: יש לי כאן כמה בקשות לרשות דיבור, אבל מכיוון שאנחנו יודעים מה אתם רוצים לומר ואני רוצה להגיע להחלטות איך אנחנו מתקדמים, הייתי רוצה שלא נדון עכשיו.
נעמי בלומנטל: אתם רואים, רוב חברי הכנסת כבר הלכו.
נעמי בלומנטל: אני הייתי רוצה לסכם את הדיון הזה.
בלה גל: אני הייתי רוצה להגיד מספר מילים.
בלה גל: העמותות הקטנות לא עלו כאן לדיון.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להעלות אותן.
בלה גל: האירגונים הגדולים כנראה עושים עבודה מאד טובה, אבל בשטח, כמו למשל בנגב המערבי, האירגונים הגדולים לא מורגשים ומי שמורגש זה אנחנו.
בלה גל: מה שאני מבקשת ובגלל זה עשיתי את כל הדרך לכאן, זה שקראתי את הקריטריונים.
בלה גל: הם יפים, הם הוגנים, הם כנראה יעזרו להרבה אירגונים.
בוריס מפציר: הם באמת הוגנים.
בלה גל: אני אומרת את זה.
בלה גל: תן להגיד מילה טובה.
בלה גל: נראה שהשקעתם הרבה עבודה.
בלה גל: חבל שעשיתם את זה שנה מאוחר מדי, אבל גם זה טוב.
בלה גל: מה שאני מבקשת, ההתייחסות לאירגונים ולעמותות הקטנות לא מתאימה.
בלה גל: הקריטריונים האלה לא מתאימים.
בלה גל: אולי כדאי – אני מדברת על החלק המעשי – למצוא גם ערוץ לעמותות הקטנות שעושות עבודה מאד יפה.
בוריס מפציר: למה זה לא מתאים לעמותות הקטנות?
בלה גל: אני יכולה להסביר.
בלה גל: חבל להלאות את כולם.
בלה גל: אני אשמח לעזור לך, אני כתבתי מכתב ולא ענית לי, אז הנה, זו ההזדמנות שאנחנו מדברים.
בלה גל: אז עכשיו אני אומרת: בואו נחשוב – רציתי שהשרה תשמע את זה ואני סומכת עליך שתעביר לה את הדברים – גם על האירגונים הקטנים, כי אנחנו מדברים על משהו כמו שנים עשר אלף שקל שיכולים להציל מפעל.
בלה גל: אתם מדברים פה על מיליונים.
נעמי בלומנטל: זה לא רק זה.
נעמי בלומנטל: הכל יכנס למסגרת הדיונים.
בלה גל: לכן, אני מבקשת שתחשבו גם על ערוץ לעמותות הקטנות שחייבות לקבל תשובה מיידית כי אין לנו רזרבות ואין לנו שום מקום אחר לקחת את זה ממנו.
בוריס מפציר: אפשר לראות את המכתב שלך?
בלה גל: אני אראה לך.
בלה גל: הוא מופיע פה.
נעמי בלומנטל: דניאלה ספיר, בבקשה.
דניאלה ספיר: חשוב לי שמר מפציר ישמע את הדברים, במיוחד.
בוריס מפציר: רק תספרי איך הכרנו.
דניאלה ספיר: הכרנו בעניין קרן האמנים העולים, שיש לי משהו לספר גם עליה, אבל לא משנה.
דניאלה ספיר: דיברנו על אבסורד.
דניאלה ספיר: אני מדברת על דרישות אבסורדיות, חוסר אחריות, עד להכשלה ממשית, שהיא גם הטעייה.
דניאלה ספיר: אני אתן רק דוגמא קטנה.
דניאלה ספיר: אנחנו ביקשנו מאתיים ושלושים אלף שקל בשנה שעברה ממשרד הקליטה, קיבלנו תקציב של 36,000 שקל, שחלק ממנו קיבלנו בשנת 1999 – 7000 שקל – וכל השאר בשנת אלפיים, עם דרישה שאנחנו נשלם כפליים, אוטומטית, עם קבלות מראש ורק אחר כך אולי נקבל את הכסף.
דניאלה ספיר: בצמוד למתן אותם שבעת אלפים שקל היתה דרישה, שנעבור לרחובות ונקים בה מרכז.
דניאלה ספיר: רבותיי, בשבעת אלפים שקל רצו שנקים מרכז ברחובות.
דניאלה ספיר: אמרנו: או שאנחנו מתייחסים לזה כבדיחה, או שאנחנו כן הולכים עם זה.