GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: יש לנו סטטיסטיקה שכאשר ילדים היו מגיעים בתחילת העלייה, הם היו מקבלים ציונים בבגרות פי 2 מאשר הוותיקים, והיום המספר הוא חצי בהשוואה לוותיקי המדינה.
סופה לנדבר: האם זה נכון?
רחלה שיפר: שנת השיא היתה 1997 כשאצל העולים מברית-המועצות לשעבר הממוצע בבגרות היה 1.5% גבוה מהמגזר היהודי, אבל לא פי 2.
רחלה שיפר: לגבי 1999 עדיין לא קיבלתי את המספרים.
רחלה שיפר: בימים הקרובים אני אקבל את התוצאות של הבחינות משנה שעברה, מבחינת החתכים, ויש עלייה במספר הזכאים לתעודת בגרות ביחס לשנה שעברה.
רחלה שיפר: דרך אגב, אפשר להיכנס לאגף הבחינות במשרד החינוך ולראות את הנתונים.
יואב הס: לגבי נוער מנותק ונוער בסיכון, אחת הבעיות במשך השנים היתה, בייחוד מתוך הקהילה של יוצאי אתיופיה, שבכלל לא הבינו שיש בעיה.
יואב הס: היום כבר יודעים, ולמרות שיודעים אין מספיק תוכניות.
יואב הס: להיפך, מה שקורה הוא שמרכז מידע לנוער יוצאי אתיופיה, כמו שאנחנו הקמנו במסגרת האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה לפני כחמש שנים, המרכז הזה עומד להיסגר מפני שאין לו תקציבים.
יואב הס: אז אותו נוער שמסתובב בתחנה המרכזית, שאת ראית אותו ואת יודעת מה הבעיות שלו, ואת יודעת שהמענים לנוער יוצא אתיופיה צריכים להיות שונים במהות שלהם מאשר המענים לנוער אחר, מעצם העובדה שהם שונים, הדברים האלה פשוט ייגמרו.
יואב הס: אני פונה בענין הזה גם לשרת הקליטה וגם לכל אדם אחר שיושב בחדר הזה, אם זה מהסוכנות היהודית ואם זה ממשרד החינוך ומכל משרד שהוא – את המרכז הזה, לדעתי, אסור לסגור.
נעמי בלומנטל: מי מתקצב את המרכז הזה?
יואב הס: המרכז הזה תוקצב עד היום בעיקר על-ידי קרנות פרטיות מחוץ-לארץ, שיש להן סדר-עדיפות משלהן.
יואב הס: יום אחד הם אומרים: אנחנו לא נותנים יותר.
יואב הס: זה מה שקורה והמרכז עומד להיסגר.
נעמי בלומנטל: האם המרכז הזה מופיע בין העמותות שאמורות לקבל את התקצוב?
יולי תמיר: פניתם לתמיכות?
יואב הס: אולי אני אסביר את זה אחר-כך, כי זה קצת יותר מורכב.
יואב הס: השאלה היא איך מוצאים דרך שהמרכז הזה לא ייסגר ושמאות ואלפי נערים שמקבלים סיוע לא יקבלו אותו יותר.
נעמי בלומנטל: נדבר על זה אחר-כך.
נעמי בלומנטל: כי אם זה לא מופיע במסגרת התמיכות שהמשרד אמור לתת, וזה אפילו לא בבקשות, אז תהיה בעיה.
יואב הס: הנסיון שלנו בעבר היה שהגשנו בקשות והן לא בדיוק התקבלו.
יואב הס: לכן, להגיש כל פעם בקשה ולא לקבל, זה לא במיוחד יעיל.
יואב הס: אם נדע שיש נכונות ופתיחות לתת סיוע למרכז הזה, מבחינתנו אפילו המרכז הזה יכול להיות עמותה נפרדת, בלי שום קשר לעמותה שבה אני עובד.
יואב הס: אפשר להקים עמותה נפרדת לטיפול בענין הזה, ואפשר להרחיב את הפעולה לא רק לתחנה המרכזית בתל-אביב אלא גם למקומות אחרים בארץ שהבעיה הזאת קיימת והיא גדלה ומתרחבת במימדים מדהימים.
יואב הס: אני רוצה לקשור את זה במשפט קצר לענין הדיור.
יואב הס: רוב האנשים שקנו דירות במסגרת המשכנתאות המאד טובות שניתנות ליוצאי אתיופיה, קנו דירות בשכונות מצוקה והילדים האלה, שבאתיופיה לא ידעו מה זה עבריינות נוער, כי לא היה שם המושג עבריינות נוער בחברה היהודית, היום הדבר הזה תופס מימדים מפלצתיים.
יואב הס: אני חושב שאם לא תהיה התייחסות ברמה לאומית לענין הזה, אנחנו יוצרים לעצמנו פה בעיה שתוך כמה שנים כבר אי-אפשר יהיה להחזיר את הגלגל אחורה.
נעמי בלומנטל: בעבר פניתי לראש הממשלה הקודם ואמרתי לו: בואו נתמקד בנקודה הזאת.
נעמי בלומנטל: שר העבודה והרווחה דאז, שהוא גם שר העבודה והרווחה דהיום, אמר שהוא מוכן לקחת על עצמו את הנושא.
נעמי בלומנטל: אני לא מרגישה שמשהו ממש התקדם.
יואב הס: לא התקדם.
יואב הס: נקודה נוספת נוגעת ל-700 יחידים, ואני מנצל את העובדה שהשרה יולי תמיר נמצאת כאן – 700 יחידים יוצאי אתיופיה שהם זכאים לדיור, אין להם שום סיכוי לכלום.
יואב הס: הם מגיעים עוד פעם ועוד פעם אל חביב קצב ואין להם שום פתרון.
יולי תמיר: דיברתי על כך בתחילת הדיון, כשלא היית כאן.
יואב הס: בזמנו פניתי אלייך במקרה ספציפי.
יולי תמיר: אתה פנית אליי, אבל אני לא יכולה להגדיל משכנתאות ליחידים.
יולי תמיר: אנחנו נמצאים במאבק עם האוצר בענין הזה.
יולי תמיר: אין מה לעשות.
יואב הס: אני מאד מברך על כל מה שאת עושה במשרד ועל כל הכוונות הטובות שלך, אבל בממשלה הקודמת היו כ-700 יחידים ועכשיו יש ממשלה חדשה, ולא זו בלבד שלא נפתרה הבעיה של 700 היחידים, אלא שכל פעם נוספים יחידים שמשתחררים מהצבא ואין להם פתרון.
יואב הס: זה דבר שאי-אפשר לחיות אתו.
יואב הס: לא יכול להיות שבן-אדם יהיה טוב בשביל לשרת שלוש שנים מלאות בצבא והצבא פותר לו את בעיית הדיור כשהוא משרת בצבא, וכשהוא יוצא מהצבא אין לו איפה לגור.
יואב הס: אני חושב שאנחנו לא יכולים להשלים עם זה ואני פונה לשרה ולכל מי שיושב פה, גם אלייך גברתי היושבת-ראש, חייבים לעשות דיון ממוקד לגבי 700 הבודדים שיש להם זכאות ואין להם איפה לגור.
נעמי בלומנטל: הם פשוט ברחוב.
נעמי בלומנטל: אנחנו מכירים חלק מהם.
יורי שטרן: אני חייב להוסיף בצער רב שזה נוגע לא רק ליוצאי אתיופיה.
30095: אנשי הסוכנות היהודית אמרו שצריך להעלות את זכאי חוק השבות.
30095: הלוואי שזה היה קורה, כמו שהם אמרו.
30095: אנחנו יודעים שבאתיופיה סובלים אננשים שהם זכאי חוק השבות, וגם מתים שם.
30095: אני רוצה לשאול את שרת הקליטה.
30095: אנחנו יודעים שיש עולים זכאי חוק השבות שקיבלו אשרת עלייה והם ממתינים באתיופיה בגלל בעיות של קליטה בארץ, כי אין דיור.
יולי תמיר: המידע הזה לא נכון.
מייק רוזנברג: אין דבר כזה.
מייק רוזנברג: בדרך-כלל זה לוקח בין עשרה ימים לשבועיים והם עולים מייד ברגע שהם מקבלים את האישור.
מייק רוזנברג: אני אחראי על זה.
30095: יש שם, למשל, משפחה גדולה ומשפחה קטנה.
30095: הם אומרים שבגלל שאין מקום אתם לא תעלו השבוע.
חביב קצב: זה לא ענין של מקום.
חביב קצב: יש מקום.
חביב קצב: יש לנו היום 250 דירות ריקות.
30095: אתה יכול להסביר לי מדוע מתעכבים עכשיו 200 עולים באדיס-אבבה?
מייק רוזנברג: קודם-כל, זה לא שייך למשרד הקליטה.
מייק רוזנברג: זאת אחריות של הסוכנות היהודית, ואני אומר במפורש שזה לוקח בין עשרה ימים לשבועיים – שלושה שבועות.
מייק רוזנברג: הבעיה היא שלאנשים האלה אין תיעוד.
מייק רוזנברג: הם צריכים לקבל דרכונים ולעבור את ההכנה הזאת ואז הם באים לארץ.
מייק רוזנברג: ברגע שיש להם אישור של משרד הפנים הם לא מתעכבים.
מייק רוזנברג: יש אנשים שממתינים לטיפול של משרד הפנים.
מייק רוזנברג: לפני פסח הייתי שם עם השר שרנסקי.
מייק רוזנברג: יש תוכנית מאד מורחבת לטפל בזירוז הבדיקה.
מייק רוזנברג: מי שמקבל אישור של משרד הפנים מגיע לארץ תוך שבועיים – שלושה.
משה באטה: אני רוצה לברך את שרת הקליטה על הדיווח הנרחב מאד ששמענו מפיה בנושא תעסוקה וקליטת עלייה.
משה באטה: אבל יש דבר אחד שמדאיג אותי מאד, והוא התעסוקה.
משה באטה: כידוע, נושא התעסוקה בקרב העולים מאתיופיה הוא מאד מדאיג.
משה באטה: זו בעיה שגורמת לכל התופעות שיש היום, כמו נשירה של בני-נוער מבתי-הספר, ואחרות.
משה באטה: אם יש תעסוקה בשכר מינימום, כמו בקרן קימת, האנשים בקושי מסיימים את החודש.
משה באטה: בקשתי היא להגביר את המאמצים בנושא תעסוקה.
משה באטה: יש כמה בודדים שנקלטו בחברת החשמל.
משה באטה: כפי שאמרה חברת-הכנסת לנדבר, חברת החשמל מפטרת מאות עובדים, ובכל יום פונים אליי אנשים שעומדים להיות מפוטרים.
משה באטה: הם העזו לקנות לעצמם דירה במשכנתא גבוהה מאד ואם הם יפוטרו מהעבודה זה בעצם יחסל את המשפחות, כי רובם קנו דירות.
משה באטה: אני מבקש מאד גם מיושבת-ראש הוועדה וגם משרת הקליטה להתערב לטובת העולים האלה שלא יפוטרו מעבודתם, במיוחד בחברת החשמל.
נעמי בלומנטל: תפנה אלינו.
משה באטה: בענין דיור ליחידים, יושבת-ראש ועדת העלייה והקליטה קיימה בענין הזה דיון נרחב ואני מברך על כך.
משה באטה: עומדים להוציא את העולים היחידים שנמצאים בהוסטלים.
משה באטה: יש אלינו פניות בענין הזה.
משה באטה: יש צו של בית משפט.
משה באטה: אני מבקש לא לגעת בהם עד שיימצא פתרון.
יולי תמיר: הסוכנות יכולה להבטיח שלא יגעו בהם?
ישראל שוורץ: אתמול ישבתי עם מנכ"ל "עמיגור" והוא אמר לי שהם הקפיאו את כל צווי הפינוי.
משה באטה: יש לי פסק-דין.
משה באטה: העברתי למשרדך העתק ממנו.
וילמה מאור: פסקי-דין יש, אבל צווי הפינוי עוכבו.
משה באטה: אם הם לא יפונו, יש גם קנסות.
נעמי בלומנטל: אנחנו דיברנו על אותם יחידים שאמורים לעזוב את ההוסטלים, ואין לנו עדיין תשובה.
חביב קצב: אין לנו תשובה.
חביב קצב: אמרנו שתהיה ועדה משותפת וננסה לפתור את הבעיה על-ידי הצעות חלופיות.
חביב קצב: העיקר הוא שאנחנו רוצים לתת להם משכנתאות, כמו שהיו פעם, והמבצע הזה הסתיים.
חביב קצב: זאת הדרך היחידה.
נעמי בלומנטל: לחדש את המבצע הזה.
יולי תמיר: אין לזה אישור של האוצר כרגע.
יולי תמיר: מדובר על סכום של חמישים אלף דולר.
חביב קצב: הסכום הכולל הוא כ-200 אלף שקל.
חביב קצב: יש כ-200 – 220 כאלה.
חביב קצב: אנחנו מדברים על ההוסטלים.
משה באטה: שאלתי האחרונה היא לגבי קשישים יחידים שנמצאים באתרי קראוונים.
משה באטה: המשכנתא שניתנת לקשישים משום-מה לא ניתנת להם.
משה באטה: אני לא יכול להבין את זה.
חביב קצב: דנו על כך בישיבה הקודמת.
חביב קצב: כל העולים שעלו ארצה וגרים בהוסטלים, וגם עולים שנמצאים באתרי קראוונים שעלו אחרי 30 ביוני 1993, כל המשכנתא המוגדלת שזכאים לה העולים היחידים מכלל הארצות, כולל העולים היחידים מאתיופיה שנמצאים באתרים, מתייחסת לאלה שעלו ארצה עד 30 ביוני 1993.
חביב קצב: זה חלק מהמשא-ומתן שלנו ומהבקשות שלנו ושל משרד השיכון ומשרד האוצר.
חביב קצב: אבל כל עולה קשיש שרוצה הוסטל מקבל בעדיפות הוסטל.
נעמי בלומנטל: גב' ויולטה קליינמן, בבקשה.
ויולטה קליינמן: אני מייצגת את עיריית ירושלים, הרשות לקליטת עלייה.
ויולטה קליינמן: השרה הזכירה בסקירתה את הענין של הגדלת משכנתאות וסיוע בשכר-דירה עבור עולים שמתגוררים בירושלים.
ויולטה קליינמן: לא הבנתי במה מדובר ומה מהות התוכנית.
נעמי בלומנטל: השרה יצאה לכמה דקות וכשהיא תחזור תשאלתי אותה, כי גם אני לא יודעת במה מדובר.
ויולטה קליינמן: בנוסף, חברת-הכנסת סופה לנדבר דיברה על חוק הווטראנים.
ויולטה קליינמן: אני מקבלת הרבה מאד תלונות מעולים שאינם יודעים במה מדובר.
ויולטה קליינמן: הם פונים בענין הפטור מתשלום אגרת טלוויזיה - - -
סופה לנדבר: יש פרסום על כך בכל העתונים ברוסית.
סופה לנדבר: הם צריכים למלא טופס ולשלוח אותו למשרד הביטחון.
סופה לנדבר: כל מי שמילא טופס, משרד הביטחון אישר אותו.
ויולטה קליינמן: בינתיים זה לא עובד.
ויולטה קליינמן: אבל אני מבינה שאני יכולה להפנות אותם למשרד הביטחון.
נעמי בלומנטל: אומר לי עכשיו חבר-הכנסת יורי שטרן שהוא פנה אלינו לוועדה בבקשה שנקיים ישיבה עם כל הגורמים שעוסקים בחוק הווטראנים כדי לראות איפה הוא עומד ומה ממנו מיושם.
יורי שטרן: חלק מהמשרדים לא גיבשו עדיין נוהל.
וילמה מאור: זה שלב מאד ראשוני.
וילמה מאור: התפרסמו בכלי התקשורת הודעות.
וילמה מאור: צריך לתת לזה הזדמנות.
וילמה מאור: אם את רוצה לקבל את תוכן המודעה, תפני אלינו וניתן לך אותה.
יורי שטרן: זה גם ענין של היכולת שלנו לזרז את המאמצים.
יורי שטרן: היועץ המשפטי של משרד הביטחון פנה לכל הגורמים שמוזכרים בחוק הווטראנים ואחראים על החלקים השונים שלו, עוד באמצע מאי, בבקשה לגבש נוהל ולתאם דברים.
יורי שטרן: למשל, איך עוברות רשימות, איך רושמים וכו'.
יורי שטרן: חלק מהמשרדים עשו את זה וחלק לא.
יורי שטרן: ברגע שאנחנו מזמינים אותם לדיון בוועדה אנחנו מזרזים אותם והחוק נכנס לתוקפו מ-1 ביוני.
יורי שטרן: זאת אומרת, האנשים כבר צריכים לדעת איך, ולמשרדי הממשלה היה בכל-זאת זמן.
יורי שטרן: זה לא מסובך מדיי.
יורי שטרן: פרט לאגרת טלוויזיה כל היתר בכלל טריביאלי.
ויולטה קליינמן: הם אומרים שהם בכלל לא שמעו על זה.
יורי שטרן: לכן חשוב לנו מאד לכנס את כל הגורמים.
נעמי בלומנטל: לסיכום הדיון, בסקירה של השרה הועלו הבעיות העיקריות שהיא ומשרדה מנסים להתמודד אתן.
נעמי בלומנטל: אני מקווה שגם יהיו פתרונות.
נעמי בלומנטל: אני לא רואה שקיבלנו הרבה פתרונות, אלא דיברנו על איתור הבעיה.
נעמי בלומנטל: אנחנו מדברים, למשל, על הגדלת משכנתאות, הקלה בתנאי ההחזר, הגדלת הסיוע בשכר-דירה, קידום בתעסוקה , ועוד.
נעמי בלומנטל: אני יודעת שלגבי בתי המהנדס אין שום התקדמות.
יורי שטרן: אני חושב שיש פה מעבר להצגת בעיות.
יורי שטרן: אני התרשמתי, גם בשיחות שהיו לי ובמיוחד בנושא מהנדסים, שגובשו כמה תוכניות מפורטות שכוללות, למשל, החייאת הנושא של מרכזים טכנולוגיים, אבל כשלב מסוים בביצוע תוכנית יותר רחבה לגבי מהנדסים.
יורי שטרן: אני חושב ששרת הקליטה הוכיחה שאפשר להיות לא עולה, במיוחד בצירוף עם המנכ"ל שהוא עצמו עולה, להתמצא די מהר בתחום ולהגיע לראייה יותר כוללת.
יורי שטרן: חלק מהדברים רציתי בכל-זאת לציין בנוכחות השרה.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שיהיו לנו ישיבות על כל נושא ונושא.
נעמי בלומנטל: בדיור עסקנו לא מעט.
נעמי בלומנטל: לגבי האנשים שאמורים לעזוב את ההוסטלים אני מקווה שיימצא להם פתרון, כי אנחנו לא רוצים לצרף גם אותם לאוכלוסיית דרי הרחוב שאנחנו מטפלים בהם כבר.
נעמי בלומנטל: לגבי הכשרה מקצועית אני מבינה שיש קצת שינוי בהדגשים.
יורי שטרן: זה שינוי מאד נכון.
נעמי בלומנטל: ואני מקווה באמת שזה יפעל.
נעמי בלומנטל: כרגע זה רק בגדר תוכניות.
נעמי בלומנטל: לגבי המשטרה, ייתכן שנקיים דיון בנושא זה.
נעמי בלומנטל: אני לא קיבלתי דיווח מן השטח.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שיש היום שיטור קהילתי ויש נסיון ליצור יותר הידברות בין העולים לבין המשטרה.
יורי שטרן: התוכנית היפה של שיטור קהילתי לא כל-כך יוצאת לפועל.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לומר לשרה, שנכנסה כעת, שהתוכניות והבעיות עלו על השולחן.
נעמי בלומנטל: לגבי פתרונות – נצטרך לעקוב מה מיושם.
יולי תמיר: אני אשמח לתת דו"ח תקופתי.
נעמי בלומנטל: העלינו גם את הנושא של מהנדסים-עולים.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שבתי המהנדס מוקפאים במידה מסוימת, כדי לחשוב על רעיונות אחרים.
נעמי בלומנטל: לגבי העולים והמשטרה אנחנו נקיים דיון.
נעמי בלומנטל: בעבר היתה תחושה של ניכור בין העולים לבין המשטרה.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לשמוע אם המצב השתפר או שהוא עומד בעינו.
ויולטה קליינמן: אני גם שאלתי בענין הגדלת משכנתאות והגדלת הסיוע בשכר-דירה לעולים בירושלים.
יולי תמיר: בוועדת שרים לענייני ירושלים נתקבלה אתמול החלטה לשפר בכלל תמריצים להשתכנות בירושלים, וחלק נכבד מהתמריצים יופנה למתן סיוע לעולים, גם בשכר-דירה וגם במשכנתאות, כי אנחנו מאד-מאד רוצים שעולים יישארו בירושלים.
ויולטה קליינמן: מתי זה אמור לצאת לפועל?
יולי תמיר: זה אמור להגיע לישיבת הממשלה בעוד שבועיים לאישור, כי זו החלטה של ועדת שרים.
יולי תמיר: אני מקווה שבעוד שבועיים ההחלטה תאושר ואז היא תיושם.
יולי תמיר: ברגע שאפשר יהיה לממש אותה, הממשלה תצטרך לקבל החלטה על כך.
יורי שטרן: גברתי השרה, אני מבין שנגמרה שורה שלמה של זכאויות, ומכתב שלי בענין זה נמצא בדרך אלייך.
יורי שטרן: את העלית נקודה חשובה מאד בסקירתך – אולפנים.
יורי שטרן: יש פה מצבור של נסיון, עוד מרוסיה, של למידה הרבה יותר מתוחכמות וכוחות שאפשר לגייס אותם בפורום הציוני, עם תוכניות שאנשים העבירו אותן בצורה התנדבותית.
יורי שטרן: תוכנית השיטור הקהילתי לא כל-כך יוצאת לפועל ולכן קשה לבסס עליה עוד תוכניות.
יורי שטרן: אבל לאור המשקעים מן העבר, הדברים שהמשטרה עשתה נגדם, לטענתם של עולים רבים, אם לא יפתרו את הדברים האלה יהיה קשה מאד לשפר לעתיד.
יורי שטרן: לכן אני חושב שהמשרד יכול לסייע בכך שילחץ על המשטרה לעשות חקירה של ממש של המקרים שהועלו בזמנו בישיבת הוועדה עוד בכנסת הקודמת וכמעט ולא מצאו פתרון.
נעמי בלומנטל: בחלק מהמקרים השתכנענו שבאמת לא עמד מאחוריהם שום דבר.
יורי שטרן: דבר אחרון, בעיית בני-נוער, שהיא בעיה שמחריפה והולכת.
יורי שטרן: חלק מהבעיה הוא טיפול בהורים עצמם, כי אם המשפחה מתרסקת גם הנוער הולך לאיבוד וקשה מאד לשפר את המצב.
יורי שטרן: חלק מהבעיה הוא קליטת מורים-עולים במערכת החינוך במעמד הנכון ואז יש לזה השלכה גם על מעמדם של ילדים-עולים בבתי-הספר, ולכן זה נושא מאד מרכזי.
נעמי בלומנטל: בזה אני רוצה לסיים את הישיבה ולהודות לשרה יולי תמיר ולכל המוזמנים.
נעמי בלומנטל: בוקר טוב, אני פותחת את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להגיד שהסעיפים של הצעת החוק של חבר הכנסת אמנון כהן ושאר חברי הכנסת, ושל חברי הכנסת צינקר, סולודקין, ריגר, ברונפמן, לנדבר ופינס – הכל כרגע מופיע כנוסח אחד.
יולי יואל אדלשטיין: כאשר החוק הוא של יולי אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: היו"ר נעמי בלומנטל: כאשר החוק הוא של השר לשעבר יולי אדלשטיין.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לומר שהחוק הוא מאד בעייתי.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו הרי רוצים לקבוע – אמרנו את זה גם בישיבה הקודמת ונדמה לי שכולנו ערים לכך – שכשאנחנו באים לדבר על מה מגיע לעולה חדש שמגיע למדינת ישראל, כאשר אנחנו מצד אחד בוודאי מדינה שרוצה לקלוט עליה, ומצד שני אנחנו יודעים שהיום, העולים החדשים מקבלים את ההטבות שהם מקבלים...
יולי יואל אדלשטיין: אמנון כהן: מה שקבעה מדינת-ישראל.
נעמי בלומנטל: זה מגיע לפי מדינת המוצא ממנה הם מגיעים.
נעמי בלומנטל: זמן רב – עוד מתחילת כהונתי כיושב-ראש הוועדה – דיברנו על כך שיש בזה גם הרבה אי צדק.
נעמי בלומנטל: יכול לבוא לכאן מארצות הברית מישהו שירד מנכסיו או מישהו שגם לא היה אף פעם איש עשיר, שגר אפילו ברובע של מצוקה – החליט לעלות למדינת-ישראל.
נעמי בלומנטל: על ידו עולה עכשיו מישהו מרוסיה, כשהמצב השתפר – אני לא רוצה לדבר על גוסינסקי ואחרים אבל יש גם דרגות ביניים, והם אנשים שבאמת מצבם הכלכלי טוב – חלק מהם – מגיעים לכאן ומקבלים הרבה יותר הטבות מאשר מישהו עני שמגיע.
נעמי בלומנטל: האוצר בזמנו נתן לנו תשובה – אני מדברת על לפני שנים – שאין לו דרך למעשה לקבוע מי עשיר ומי עני ואיך נקבע זאת.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להעלות זאת שוב, תתכונן רוני.
נעמי בלומנטל: רוני ארד: אני כבר יכול להגיד לך מה יהיה – יבואו לכאן רק "עניים".
נעמי בלומנטל: זה החשש שלכם.
נעמי בלומנטל: אין לכם אמון בהצהרת ההון.
נעמי בלומנטל: יולי-יואל אדלשטיין: זה לעומת עשרות אלפי עשירים שכל שנה מגיעים.
נעמי בלומנטל: היו"ר נעמי בלומנטל: רוני צודק.
נעמי בלומנטל: הוא אומר: אדם חי וגדל בחוץ-לארץ, אין לנו דרך למעשה – גם לא מבחינת זכויות הפרט – לפשפש בתוך מעשיו ולדעת בדיוק מה מצבו הכלכלי.
נעמי בלומנטל: לכן, כמו שרוני אומר:
נעמי בלומנטל: הרבה מהם – אני לא מאמינה שכולם – יכולים לבוא ולומר: מצבי לא טוב, ולהשאיר מיליון דולר בשווייץ.
נעמי בלומנטל: לכן, יש בעיה אמיתית, אבל יכול להיות – ולכן אני רוצה בכל זאת להעלות את זה – שאנחנו כמדינה יכולים בכל זאת לנסות למצוא עוד דרכים כן לנסות להתמודד.
נעמי בלומנטל: אני לא אומרת- גם אם נגיע בסוף למסקנה שאין לנו דרך ושבאמת יהיה מצב שכולם פתאום יהיו עניים, יחד עם זה אני חושבת שמגיע לעולים החדשים – בעיקר אלה שמצבם הכלכלי לא טוב ומגיעים מארצות שנחשבות לארצות רווחה, מגיע להם שלפחות נדון בזה עוד פעם, שנעלה זאת על השולחן, שנשמע את משרדי הממשלה השונים: גם האוצר, גם המשפטים, מה ניתן לעשות.
נעמי בלומנטל: אולי נהיה יותר נדיבים ונאמר שאם מישהו יצהיר, שנקבל את ההצהרה שלו.
נעמי בלומנטל: אם הוא יגיד: אני עני, נקבל שהוא עני, ומי שעשיר – אנחנו נאמין לו.
נעמי בלומנטל: בכל זאת, זה מתייחס במידה מסויימת לחוק שעומד בפנינו, כי אנחנו אומרים – מה הדבר הבסיסי שאנחנו חושבים שמגיע לעולה חדש שמגיע לארץ, וכאן אנחנו נכנסים בדיוק לנישה הזאת.
נעמי בלומנטל: אם באמת מצבו הכלכלי טוב – למה המדינה צריכה לתת לו נניח הכשרה מקצועית ולימודי עברית ועוד כהנה וכהנה.
נעמי בלומנטל: ולכן, אין ספק שהיינו רוצים להגיע כאן לאיזשהו בסיס שיהיה לכולם, כמו שיש לנו בחקיקה סוחפת גם בביטוח הלאומי – ואתם אמונים על כך - שזה כמו אמנה חברתית שקיימת, שגם עשיר וגם עני מקבל קצבת ילדים, גם עני וגם עשיר מקבל קצבת זקנה.
נעמי בלומנטל: אני זוכרת – נחשפתי לכך בעבר – מה הרציו שבזה.
נעמי בלומנטל: הרי הדבר הקל ביותר הוא לומר: אנשים שמצבם הכלכלי טוב, בואו נוריד להם את קצבת הילדים למשל, ואותו דבר לגבי קצבת הזקנה.
נעמי בלומנטל: אבל מדובר על אמנה חברתית, ומה שאז הוסבר לי, אבל ודאי ג'ודי ואחרים שנמצאים כאן מהביטוח הלאומי יוכלו להיות הרבה יותר מיומנים וחכמים ממני בעניין – מה שנאמר לי שזה בבחינת אמנה חברתית.
נעמי בלומנטל: ברגע שנניח העשירים או אלה שמצבם הכלכלי טוב, יתחילו לחתוך להם מקצבת הילדים ומקצבת הזקנה, לא תהיה להם שום מוטיבציה במשך כל השנים לשלם, ואלה הראשונים שיתחילו לברוח מהאמנה הזאת, ולכן לא כדאי היה לשנות.
נעמי בלומנטל: אולי דעתה של ג'ודי שונה, אבל אמרתי בכמה מלים פילוסופיה גדולה ורחבה על רגל אחת.
נעמי בלומנטל: לענייננו – אנחנו צריכים להסתכל להערכתי גם על החוק הזה בבחינת חוק בסיסי של קליטת עליה כחלק מהאמנה, כחלק מהמסר של מדינת-ישראל, ולראות מה בכל זאת ניתן לעשות בתור בסיס.
נעמי בלומנטל: דיברנו על כך גם בישיבה הקודמת, אני רוצה לשאול מי מחבריי רוצה בשלב הזה לומר את דברו, ואז הייתי רוצה לשמוע – נדמה לי שפנינו למשרדי הממשלה השונים לומר מה עמדתם נניח אם אנחנו מדברים על הכשרה מקצועית, אם מדברים על לימודי עברית, אם מדברים על סל בסיסי, על מענקים בדיור – כל הנושאים האלה שעולים כאן בהצעת החוק הזאת, הייתי רוצה לשמוע את ההתייחסות של משרדי הממשלה לגביהם.
אמנון כהן: חבריי, מדינת-ישראל היא הבית היחיד שקיים לעם ישראל.
אמנון כהן: העם שלנו עבר הרבה מאד תלאות, שאני חושב שאף עם לא עבר.
אמנון כהן: עברנו את השואה, עברנו הרבה מאד פוגרומים.
אמנון כהן: אני מדבר על אבותינו - כי אני עליתי, אני מכיר את הדברים האלה מקרוב - ולא נתנו להם להיות יהודים באף מקום.
אמנון כהן: לפעמים, על פי מלך יישק דבר – מלך חדש מגיע, לא מקובל עליו שהיהודים שם יקיימו חיים כאלה או אחרים, מחליט להוריד את כולם.
אמנון כהן: שכונות שלמות נכחדו, אנשים נשלחו למחנות ונשלחו לעבודה בסיביר – חלקם גם לא חזרו.
אמנון כהן: סוף-סוף הוחלט שיש לנו מדינה שלנו.
אמנון כהן: במדינה שלנו, אני חושב, כמדינה, אנחנו צריכים לתת את האפשרות לכל אחד – כשיש את הנושא של מיהו יהודי – שהוא יעלה למדינה שלו ותהיה לו את האופציה שאנחנו נחזק אותו וניתן לו את הבטחון, את ההרגשה שאנחנו נעזור לו בתחילת דרכו – ולא משנה אם הוא כרגע עשיר במדינתו, עני במדינתו, זה לא רלוונטי.
אמנון כהן: הפחד קיים לעבור ממדינה למדינה.
אמנון כהן: כל אחד, היכן שהוא חי, אפילו אם הוא עני, הוא כבר מכיר את המדיניות, מכיר את החיים כפי שהוא חי שם.
אמנון כהן: כשהוא בא למדינה אחרת, הכל מתחיל מחדש, הכל מתחיל מבחינתו מאפס, וכאן אני חושב שהמדינה צריכה לתת לו את הסיוע המרבי על מנת שיעמוד במהרה על רגליו, יוכל לעבוד בעבודה מכובדת.
אמנון כהן: יכול להיות שהוא מדען גדול מאד במדינה שלו, המדען הזה כאן לא ימצא את התעסוקה שלו, כך שבשבילו צריך את ההסבה המקצועית.
אמנון כהן: ייתכן שבשנה הראשונה-השנייה- השלישית שלו בארץ הוא לא יכול לקבל את ההסבה המקצועית כי יש עבורו חשיבות לקנות בית, לקנות קורת גג, ורק לאחר ארבע-חמש שנים הוא רוצה לקבל את ההכשרה המקצועית.
אמנון כהן: המדינה צריכה לתת לו את האפשרות הזאת.
אמנון כהן: לא ייתכן שנגיד לו: תוך שלוש שנים תמצה את כל האופציות שלך, לאחר מכן אין לך שום זכויות.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לתת את הקרדיט לקבל את הסיוע – ואני מציין, נעמי, לפי דברייך – לא משנה מאיפה הוא מגיע.
אמנון כהן: אני חושב שאת הסל הבסיסי צריכים לפרוץ, אנחנו צריכים להחליט- אנחנו רוצים לעודד עליה, לתת להם את ההרגשה שאנחנו רוצים אותם כאן.
אמנון כהן: אנחנו צריכים להגיע כאן לעשרה מיליון יהודים במהרה, אנחנו צריכים רוב יהודי במדינת-ישראל לטובת ילדינו ונכדינו כאן, ואנחנו הרי הגענו למדינה שלנו.
אמנון כהן: כאן אנחנו צריכים לטפח, לתת להם את האפשרות.
אמנון כהן: לי חשוב שהמדינה משקיעה הרבה משאבים בנושא בטחון, בנושא חינוך, אבל אני חושב שעליה וקליטה זה אל"ף-בי"ת, כי אם אנחנו נשלב את האנשים שמגיעים נכון, הם יוכלו לתרום למדינה הזאת מהשכלתם, מהדברים היפים שהם הביאו איתם, ואנחנו רואים את הדברים האלה יומיום.
אמנון כהן: יש לנו כאן שרים וסגני שרים, שברוך השם, התברכנו בהם, שהם היום מוליכים את המדינה ומשתתפים גם בתהליכים המדיניים של מדינת-ישראל.
אמנון כהן: בשלב זה, אני רוצה גם לתת לחבריי להתבטא.
אמנון כהן: יש עוד הרבה מה להגיד בנושאים האלה.
אמנון כהן: אני חושב שהחוק שמוצע כאן הוא חוק טוב לקליטה.
אמנון כהן: אני מחזק את הגישה שאנחנו צריכים לתת אפשרות לכל העולים – ולא משנה מאיפה הם מגיעים – בשנה הראשונה, בשנתיים-שלוש, עד שיעמדו על הרגליים, שיקבלו את מה שמגיע להם כי אנחנו רוצים אותם כאן.
אמנון כהן: שהם ירגישו שאנחנו רוצים אותם כאן ואנחנו נעזור להם.
אמנון כהן: יולי-יואל אדלשטיין: גברתי היושבת-ראש, אני לא רוצה לגזול זמן מן הדיון שתיכף ניכנס אליו.
אמנון כהן: אני מאד מודה לך שאת קובעת, כבר לא בפעם הראשונה – עם כל הלחץ שיש בוועדה ועם הייעוץ המשפטי שכידוע לא עומד לרשותנו כל פעם – שאת קובעת כבר כמה פעמים ישיבות בנושא של החוק לקליטת העליה.
אמנון כהן: אבל, אני רוצה להבין משהו, ובאמת יסלחו לי אם אני קצת אתבטא בחריפות.
אמנון כהן: כשהעברנו את הצעות החוק השונות – הרי הצטרפו כמה נוסחים ועשינו את זה במודע, לא היתה לאף אחד מוטיבציה להיות ה"קופירייטר" של החוק לקליטת העליה – כי כפי שאמרת בצדק רב, זהו חוק מקיף, מסובך, לא מדובר על להעביר איזשהו תיקון.
אמנון כהן: זה היה אם אני לא טועה בנובמבר אשתקד.
אמנון כהן: שמענו באותו יום שהממשלה מתכוונת להגיש הצעת חוק משלה.
אמנון כהן: בסדר, שמחנו.
אמנון כהן: שישה-שבעה חודשים עברו.
אמנון כהן: זכרוני כבר לא מה שהיה פעם, אבל ביקשתי לפני רבע שעה מן העוזרים שלי למצוא פרוטוקול של איזושהי שאילתה בנושא אחר ששאלתי את שרת הקליטה, וחבר הוועדה הזאת, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, שאל כפי שנהוג בכנסת לפי התקנון שאלה נוספת.
אמנון כהן: הוא שאל את שרת הקליטה ב-23 בפברואר מה קורה עם החוק לקליטת העליה.
אמנון כהן: משיבה לו השרה לקליטת העליה: "אני מניחה שבתוך כשישה שבועות תהיינה לנו תשובות והחוק יונח על שולחנה של הכנסת" – 23 בפברואר.
אמנון כהן: אמנון כהן: לא עברו שישה שבועות.
אמנון כהן: .. יולי-יואל אדלשטיין: כבר שישה חודשים עוד מעט יעברו, לא שישה שבועות.
אמנון כהן: אני רוצה להבין – זה שהפטרון הפוליטי שלה חושב שהכנסת זה רק קומבינות ופוליטיקאים קטנים ושהוא אחראי רק לעם – בסדר, קיבלנו את זה, שמענו את זה, אני קטונתי מלתת את הדעת מה זה עושה לדמוקרטיה, אבל אני מקווה שהכנסת תיתן את הדעת.
נעמי בלומנטל: אני מקווה שזה יעלה.
נעמי בלומנטל: יולי-יואל אדלשטיין: זה שהשרה מתייחסת בצורה כזו לוועדת העליה והקליטה זה פשוט לא מניח את הדעת.
נעמי בלומנטל: אנחנו נקבע עוד שבוע ישיבה, ועוד שבוע ישיבה, ועוד שבוע ישיבה, וכל פעם נשמע שבמשרד זה יש הסתייגות לסעיף קטן (ג) ובמשרד אחר לסעיף ג', וככה זה יימשך.
נעמי בלומנטל: כמה אפשר?
נעמי בלומנטל: אם הממשלה לא מתכוונת להניח הצעת חוק משלה, בואו נעביר.
נעמי בלומנטל: יש לנו יועצים משפטיים מנוסים, הם איחדו את הנוסחים, בואו נעביר את זה.
נעמי בלומנטל: אם הממשלה מתכוונת לעשות משהו, אז ריבונו של עולם, שלא ישקרו לכנסת, שייעשו כבר.
נעמי בלומנטל: אופיר פינס-פז: מי משקר?
נעמי בלומנטל: יולי-יואל אדלשטיין: הנה, השואל הגיע.
נעמי בלומנטל: אופיר פינס-פז: אתה במצב רוח לוחמני?
נעמי בלומנטל: יולי-יואל אדלשטיין: מה זה לוחמני, אני מצאתי פרוטוקול של התשובה לשאלה שלך.
נעמי בלומנטל: היו"ר נעמי בלומנטל: השרה אמרה שכבר הממשלה מגישה הצעת חוק לקליטת העליה.
נעמי בלומנטל: אופיר פינס-פז: אם זה היה לשאלתי, מוכרחים ללכת עם זה עד הסוף.
נעמי בלומנטל: היו"ר נעמי בלומנטל: עוד מישהו מחברי הכנסת רוצה לדבר בשלב הזה?
נעמי בלומנטל: אני רק רוצה להגיד לך – אנחנו כוועדת כנסת לא נתחשב בעניין.
נעמי בלומנטל: אנחנו נתקדם בחקיקה, אין מה לומר.
נעמי בלומנטל: סופה לנדבר: אנחנו כבר ארבע שנים מתקדמים בחקיקה.
נעמי בלומנטל: היו"ר נעמי בלומנטל: בסדר.
נעמי בלומנטל: .. סופה לנדבר: למה בסדר?
נעמי בלומנטל: ארבע שנים, נעמי.
נעמי בלומנטל: היו"ר נעמי בלומנטל: אין מה לדבר שזה לא חוק פשוט.
נעמי בלומנטל: אמנון כהן: נעמי, מה ההליך עכשיו?
נעמי בלומנטל: היו"ר נעמי בלומנטל: אני רוצה לשמוע את משרדי הממשלה השונים ואז נמשיך בחקיקה, נכין את זה לקריאה ראשונה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לשמוע התייחסות של משרדי הממשלה.
נעמי בלומנטל: ייתכן שיש כאן סעיפים שנוכל ללכת עליהם, שהם לא כל כך בעייתיים, ויש סעיפים אחרים שהם יותר בעייתיים, כפי שאנחנו עושים בדרך כלל.