GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיהוד בהט: קרוב למיליון שקלים נכנסים לכאן, לעיר מודיעין, בשנת לימודים אחת כדי לכסות את תחום קליטת העלייה לא רק באולפן.
עמיהוד בהט: זה כולל הסעות, זה כולל אגרות חוץ שהעירייה מקבלת ממבשרת בגין הילדים מאתיופיה, אגרות חוץ שהרשות מקבלת ממשרד החינוך ולא ממבשרת כדי שהילדים יוכלו ללמוד כאן, זה כולל שעות לאולפן, זה כולל את האולפן עצמו, את האולפן שראינו כאן, כאשר כ-52 הוקצו לאולפן וזה לבד רבע מיליון שקלים.
עמיהוד בהט: מדובר בסכומים מאוד מאוד גדולים.
עמיהוד בהט: יש פה מגשר, יש פה מורות חיילות, יש פה הכל מכל כל.
עמיהוד בהט: עכשיו הולך להיכנס כאן פרוייקט עם קרוב ל-100 אלף שקלים לחינוך תוספתי.
עמיהוד בהט: העניין הוא שכל שקל שמגיע לכאן מנוצל בצורה הטובה ביותר על ידי העירייה וזה מה שחשוב כאן.
עמיהוד בהט: נכון שאנחנו לא מתקצבים הסעות לאולפן העירוני וזאת בעיה.
עמיהוד בהט: יכול להיות שחלק מההורים מסוגלים, אולי הורים במצב מסוים, אבל יכול להיות שיש הורים אחרים שלא מסוגלים.
עמיהוד בהט: גם העלייה מארצות המערב – צרפת וארצות-הברית – גם היא לא מקשה אחת וישנם עולים, במיוחד מצרפת, שאנחנו יודעים שיש בעיות לא פשוטות גם בקטע הכלכלי ולא רק.
עמיהוד בהט: את הקטע הזה צריך להבין.
עמיהוד בהט: הדבר הכי חשוב שצריך כדי שנוכל להקים אולפנים עירוניים במקומות אחרים בארץ, אלה פשוט עולים.
עמיהוד בהט: כשאין עולים, אין למי להקים אולפן.
עמיהוד בהט: אם ברשות שלמה יש ארבעה-חמישה-שבעה ילדים בעשרה בתי ספר, קשה לעשות אולפן במערכת כזאת.
עמיהוד בהט: ככל שהמספרים במודיעין עולים, כך יותר קל ויותר משמעותי.
עמיהוד בהט: עדיין יש כמה רשויות שאנחנו יודעים שיש בהן כמה עשרות ילדים בחינוך היסודי, כמו באשדוד, כמו בחיפה אולי, אבל במיוחד באשדוד.
עמיהוד בהט: שוב, זה באותם מקומות לשם מגיעה העלייה הקבוצתית שהיום מתמקדת בארצות-הברית ובצרפת.
עמיהוד בהט: זה קורה באשדוד, זה קורה במודיעין, זה קורה באפרת, זה קורה בנתניה ובבית-שמש.
עמיהוד בהט: בנתניה, צריך להבין, יש 29 ילדים מצרפת בחינוך היסודי וכולם בבית ספר אחד.
עמיהוד בהט: אם כן, השאלה של אולפן עירוני בנתניה, לא קיימת.
זאב אלקין: לנתניה מגיעים לא רק מצרפת.
עמיהוד בהט: בעיקר.
עמיהוד בהט: המסה הגדולה היא מצרפת.
עמיהוד בהט: אולי יש עוד 10 ילדים בעוד בתי ספר.
עמיהוד בהט: כמו שיושבי-הראש יודעים, אנחנו נותנים להם שעות פרטניות לכל ילד במידה שאין אולפן, כך שאני יודע אפילו את השמות שלהם.
עמיהוד בהט: כלומר, אני יודע בדיוק בכמה מדובר.
עמיהוד בהט: אני הרי הראשון שאעשה ימים כלילות כדי שהדברים כן יתקיימו מהסיבות שכבר נאמרו ואין צורך לחזור עליהן.
עמיהוד בהט: במודיעין יש כ-17 ילדים שלומדם בשני מוסדות, בעיקר בישיבת בני-עקיבא ובאולפנת הבנות וכל אחד מקבל את שיעורי העזר בתוך המערכת.
קריאה: יש לנו אולפן משותף לישיבת נס תמיד בחשמונאים עם ישיבת בני עקיבא כאן.
קריאה: הילדים מחשמונאים מגיעים לכאן.
זאב אלקין: מבחינת התלמיד שיושב שם, הוא נהנה מזה שהם שבעה תלמידים ולא עשרים.
זאב אלקין: העיקר שמבחינתו יש לו 18 שעת עברית.
עמיהוד בהט: אין ספק - אני לא יכול לכמת את זה בכסף – שבתי הספר גם לגבי אזרחי עירם ובוודאי לגבי האזרחים שבאים לכאן מחוץ לעיר, דהיינו ממבשרת, העלות היא יותר גבוהה ממה שהילדים האלה מכניסים לבית הספר על אף מה שאמרתי קודם.
עמיהוד בהט: זה עוד 850 שקלים כסל קליטה שאנחנו מעבירים לבתי הספר לאחר שאנחנו מקבלים את התקציב הזה ממשרד הקליטה בהעברה תקציבית בראשית שנת התקציב.
עמיהוד בהט: 850 שקלים, כל אחד כאן שיש לו גישה, יודע שבמערכת החינוך היום 850 שקלים זה סכום קטן שכולל גם את ספרי הלימוד, את הטיולים, את האירועים ואת כל השאר.
עמיהוד בהט: כ-60 אחוזים מהקהילה האתיופית נמצאת בטיפול הרווחה מבחינה כלכלית והמצב הוא בהחלט מחייב איזשהו טיפול.
עמיהוד בהט: למשרד החינוך אין ואין לו גם צנרת ואין לו גם את הסכומים לתת סכומי רווחה למשפחות וזה גם לא בתחום שלנו אלא בהחלט בתחומים של משרד הקליטה, אולי של משרד הרווחה, אולי של מקומות אחרים.
עמיהוד בהט: המצוקה הזאת בוודאי קיימת.
זאב אלקין: לגבי הצרכים שהעלו החברים לגבי מה שחסר להם.
זאב אלקין: איזה כיוונים אתה רואה לנסות לפתור את הצרכים האלה?
זאב אלקין: דיברו כאן על סוגיית ההסעות, על העזרה כמו שיש מגשר בכיתה האתיופית, דיברו על האולפן העירוני ועל העזרה בשירות פסיכולוגי.
זאב אלקין: אלה הם אולי שני הדברים הגדולים.
קריאה: ושעות הפרטניות.
זאב אלקין: נכון, והשעות הפרטניות.
עמיהוד בהט: אני לא רואה היום אפשרות לתת את הנושא הזה של השעות הפרטניות.
עמיהוד בהט: אני חושב שאנחנו בעצמנו ראינו שיושבים כאן 42 ילדים בשתי כיתות וראינו שיש הטרוגניות גדולה מדי.
עמיהוד בהט: יוזמה שיצאה מכאן ואנחנו מיד נענינו לה והקצינו עוד 12 שעות לאולפן כדי לאפשר את המסגרת השלישית.
עמיהוד בהט: אנחנו בוועדה דיברנו על שתי כיתות אולפן וכאשר באתם היום, ראיתם שלוש כיתות אולפן וזה לא בא כהפתעה אלא זה עוד 12 שעות שהקצינו לכאן לפני שבוע או לפני עשרה ימים כדי לפתוח את המסגרת השלישית.
עמיהוד בהט: מאוד הייתי שמח לבדוק את נושא ההסעות.
עמיהוד בהט: מספר האולפנים העירוניים הוא קטן יחסית, הייתי הולך ופונה – יבקשו בוודאי מהרשות לפנות – לשוש ימין שמכירה את הסיפור הזה יותר טוב ממני והייתי מבקש מאיזושהי ועדת חריגים של המשרד לאפשר איזושהי הסעה לילדים באולפן.
עמיהוד בהט: אני מוכן לקבל על עצמי לברר את זה אבל כמובן אתם יודעים כולכם שזה לא בתחום סמכותי ולא בתחום תפקידי בכספים שעומדים לרשותי, אבל אני כן מוכן להיכנס לזה ולבדוק.
זאב אלקין: אנחנו נשמח באחת מהישיבות הבאות לשמוע בנושא.
משה ספקטור: את שוש ימין אני מכיר הרבה שנים ואנחנו חברים טובים.
זאב אלקין: אבל זה יעלה לא רק ממך אלא גם ממנו.
זאב אלקין: כששני חברים באים, אולי זה יבוא על פתרונו כי עד כמה שאני מבין, כך יצא, שכל ארבעת האולפנים החדשים למעשה מרוכזים במחוז ירושלים.
זאב אלקין: אחד היה תמיד במחוז ירושלים, ושלושת החדשים נמצאים בבית-שמש, אפרת ומודיעין שכולם באותו מחוז.
זאב אלקין: בסך הכל אנחנו מדברים על ארבע רשויות בנושא הזה של ההסעות.
עמיהוד בהט: מחוז ירושלים הוא אחד הקולטים של העלייה המרוכזת בארץ.
זאב אלקין: אני אומר שגם מבחינת המשרד, אין כאן תקדים.
זאב אלקין: לצערי, אני הייתי שמח אם היו לנו עוד ארבעה-שישה-שמונה כאלה, אבל נכון להיום אין כאן תקדים.
עמיהוד בהט: אנחנו נבדוק עוד דבר אחד ואני לא יכול להבטיח אותו כרגע כי אנחנו במצב לחוץ בעניין הזה, להפנות לכאן שעות לנציגה של שפ"י בתחום הייעוץ יותר, אבל כרגע זה לא משנה.
עמיהוד בהט: היא יכולה לרכז את פעולות שפ"י בעיר מודיעין כלפי ציבור העולים מכל ההיבטים.
עמיהוד בהט: אנחנו עושים את זה עכשיו ב-20 ישובים אבל השעות נגמרו.
עמיהוד בהט: אולי נצליח לאתר עוד כמה שעות ולהוסיף גם את מודיעין לרשימת הישובים האלה.
זאב אלקין: אם לפי האינדיקציה שאתם מקבלים העיר מקבלת הרבה ילדים עולים במידה הארצית.
עמיהוד בהט: העולים החדשים הם במספר כזה שיש לו אולי צורך.
עמיהוד בהט: אני אבדוק את העניין הזה מבחינתנו.
עמיהוד בהט: זה כן בתחום טיפולי הישיר ואני אבדוק אותו.
עמיהוד בהט: אם זה ניתן, אנחנו נודיע על זה לרשות תוך שבוע-שבועיים.
זאב אלקין: אולי החברים מהסוכנות רוצים להתייחס לנושא.
ויני שלום: הסוכנות חתומה עם מודיעין על חוזה והיא מממנת את האולפן למבוגרים.
אברהם מיכאלי: השאלה מה המימון של הסוכנות בכל הקשר הזה של מבשרת לכאן, כאשר באים לכאן ילדים אתיופים.
ויני שלום: אנחנו מחויבים לחתום הסכם עם כל גוף שיש לו את התשתית לממן עולים בתקופת הזכאות, עד שלוש שנים בארץ.
אברהם מיכאלי: התלמידים שגרים במרכז הקליטה בו ביקרנו.
אברהם מיכאלי: חלק מהילדים האלה באים משם לכאן.
אברהם מיכאלי: למה הילדים האלה לא זכאים דרך הסוכנות לאיזשהו מימון כך שהרשות לפחות תוכל להיעזר בכם.
אברהם מיכאלי: במקום שהם יקבלו את סל הקליטה שם, הם יקבלו אותו כאן.
זאב אלקין: לגבי הסוכנות, יש כאן שתי שאלות.
זאב אלקין: יש את הסיפור של מבשרת שמצד אחד אמר עמיהוד בהט שמה שלא נותנים, ברור לו שהעיר משקיעה.
זאב אלקין: מצד שני אפשר לומר - אם ראש העיר לא צעק, אני אצעק במקומו – שזה יפה מאוד שמשקיעים את המאמץ ואת המשאב האנושי שיש כאן, שהוא גם שווה הרבה כסף, אבל מעבר למשאב האנושי, מה הסיבה שרשות תשקיע משאב כספי או שווה כסף בילדים שהמשימה הציונית היא ברורה אבל הם לא תושבי העיר וגם כנראה לא יהפכו לתושבי העיר.
עמיהוד בהט: לפי דעתי הסוכנות תאמר שתקציבה מקורו במשרד הקליטה.
אברהם מיכאלי: אני לא מסכים לזה כי הבנו בביקור במבשרת שזה בעצם מרכז קליטה מתופעל על ידי הסוכנות.
אברהם מיכאלי: מאחר ששם אין את המסגרת הזאת, הילדים מובאים לכאן.
עמיהוד בהט: זה נכון, אתה צודק.
זאב אלקין: השאלה הראשונה היא למה הסוכנות לא תבוא ולא תבדוק את הפער הזה בזמן שמשרד החינוך יכול לתת ונותן לכיתה הזאת לבין ההוצאות בפועל שיוצאות.
זאב אלקין: אם יש כאן פער, שהעירייה תוכיח שהיא משקיעה מעבר למה שהיא מקבלת ממשרד החינוך, יש הרבה הגיון שהסוכנות תשתתף בכיסוי הפער הזה כי אם הילדים האלה היו נשארים במבשרת, הכסף הזה היה מן הסתם היה יוצא מהתקציב והיו מטפלים בהם שם באותן שעות.
זאב אלקין: שאלה שנייה היא שאלה שהיא מערכתית על, אבל נכון להיום אנחנו מדברים על ארבעה אולפנים, מסגרת שיכולה להתרחב בעתיד.
זאב אלקין: אני גם אומר לך שהעליתי את זה בזמנו מול יושב-ראש הסוכנות והוא אמר שצריך לחשוב וכולי, אבל מאז זה לא התקדם.
זאב אלקין: לכן אני שואל אותך כנציגו כאן לגבי האולפנים האלה שהולכים ומקימים לילדים במתכונת של אולפנים עירוניים.
זאב אלקין: אחת מהבעיות שכל הזמן עולה כאשר מנסים לשדל רשות לפתוח את זה, זאת שאלת ההסעות.
זאב אלקין: הרשות אומרת שאין לה מאיפה לממן, משרד החינוך אומר שבקריטריונים שלו הוא לא מממן הסעות לאולפן עירוני, ואז או שזה נופל על ההורים ובעיר שהיא עדיין קטנה יחסית כמו מודיעין, ההורים יכולים לעמוד בזה, אבל כאשר מגיעים למקום כמו חיפה, שם ראש הרשות אומר מראש שזה לא מעשי כי ההורים לא ירצו וכולי ואז זה נופל.
זאב אלקין: כאן השאלה היא אם בנושא כל כך חשוב שגם אנחנו מדברים בינתיים על ארבע מקומות בארץ שם מתקיים הפיילוט, במקביל לאותה בדיקה שתיעשה מול משרד החינוך, האם לא ניתן לעשות בדיקה מול הסוכנות והאם הסוכנות ברמת הפיילוט לארבעת האולפנים בכל הארץ לא יכולה לשקול עזרה בהסעות לאותם אולפנים.
ויני שלום: לגבי השאלה השנייה, לגבי הפיילוטים שפועלים, לראשונה אני שומע על האולפן לילדים.
ויני שלום: אנחנו קיבלנו רק מנדט לממן עולים חדשים מבוגרים בכיתות אולפן בכל הארץ ואנחנו משלמים פר תלמיד לחמישה חודשים סכום של 10,000 שקלים.
ויני שלום: מדובר ב-500 שקלים לתלמיד לתקופה של חמישה חודשים, כפול 20 תלמידים בממוצע בכל כיתה, זה 10,000 שקלים.
ויני שלום: זה המנדט שיש לנו.
ויני שלום: אנחנו לא מממנים לא את ההסעות, לא את התשתית, אלא אנחנו יוצאים מנקודת מוצא שהמפעיל מספק לנו את כל השירותים הנלווים כדי להפעיל את זה.
זאב אלקין: הסוכנות, כמי שבא מתוך הארגון אני מודע לזה, לפני שנתיים קיבלה החלטה שהיא נכנסת לפעולה הרבה יותר מסיבית.
זאב אלקין: בתוכנית האסטרטגית של הסוכנות שאושרה בחבר הנאמנים שהיא נכנסת - כאחד מהיעדים המרכזיים לשנים הקרובות – לפעילות בישראל.
זאב אלקין: הסוכנות גם מרימה פרוייקטים ייחודיים שחלקם מאוד מתוקשרים וחשובים, וזה היה בזמן המלחמה, זה היה בשדרות שם הסוכנות מאוד מעורבת.
זאב אלקין: הסוכנות מעורבת בנושא של מפוני גוש קטיף ויש הרבה דברים ממוקדים בארץ, מעבר למנדט הקבוע שלה, שהסוכנות היום עושה.
זאב אלקין: זה גם הוכיח את עצמו שזה אולי אפילו יותר קל יחסית.
זאב אלקין: הסוכנות עושה את זה וזאת שאלה של יוזמה.
זאב אלקין: היא לא אומרת שזה המנדט והיא לא יוצאת מעבר לו, במיוחד ברמת הפיילוט.
זאב אלקין: אנחנו כאן מדברים על פרוייקט ארצי שהוא ברמת הפיילוט.
זאב אלקין: יש לו 4 מקומות שהוא מתבצע – ירושלים, מודיעין, בית-שמש ואפרת.
זאב אלקין: השאלה אם אתה תהיה מוכן להעלות את זה כלפי מעלה כנושא.
משה ספקטור: אין לו מנדט כי הסוכנות היום מתמקדת בנגב ובגליל.
משה ספקטור: לכן צריך לשנות את ההחלטה ולהסביר שוועדת המשנה יושב-ראש ועדת הקליטה מבקשים מהסוכנות להתחשב במצב שראיתם היום כאן ובלי לתת לנו מחמאות.
משה ספקטור: גם אנחנו מקבלים הרבה מחמאות מהסוכנות, אבל לא כסף.
זאב אלקין: זה נכון שהסוכנות החליטה לטפל בנגב ובגליל, אבל באותה נשימה הסוכנות החליטה לטפל גם בנוער והיא העלתה את כל נושא הנוער על דגלה.
אברהם מיכאלי: הסוכנות החליטה, ומאוד תמכנו בה – הופיע בפני הוועדה שלנו זאב ביילסקי – לגבי זהות יהודית בחוץ לארץ.
אברהם מיכאלי: אני עכשיו מקשר בין מה שהסוכנות משקיעה בעלייה ובזהות היהודית בחוץ לארץ לבין עלייה וקליטה כאן במודיעין.
אברהם מיכאלי: את אותם עולים הוא יכול לדרבן להגיע למודיעין ולהיקלט טוב כאן בזכות אותם דברים שאתם נותנים כאן.
אברהם מיכאלי: לא מספיק להביא עולים אלא צריך לקלוט אותם טוב.
משה ספקטור: בשם כל חבריי אני מאחל לוועדה הצלחה.
משה ספקטור: תצליחו.
משה ספקטור: רק תאמרו לנו ותראו שאנחנו נשלח שליח מיוחד לקבל את ההמחאה.
זאב אלקין: אתה כאן מייצג את הסוכנות.
זאב אלקין: מה שאנחנו מבקשים ממך זה שני דברים.
זאב אלקין: האחד, לגבי השאלה השנייה, לגבי מחוז ירושלים, להעלות את זה לבדיקה מול הגורמים הממונים עליך כהצעה ליוזמה, ואם צריך, אני גם יכול לדבר עם זאב ביילסקי.
זאב אלקין: לגבי ילדים אתיופים, זה נראה לי משהו שהוא מתבקש בגלל המאמץ המיוחד של הסוכנות באולפן במבשרת.
זאב אלקין: זה דורש בדיקה מול הרשות.
זאב אלקין: תיכנס לעובי הקורה.
זאב אלקין: זה אתה יכול לעשות ואת זה לא צריכים להעלות לגורמים למעלה.
זאב אלקין: תבדוק מה ההוצאות, תבדוק מה הם מקבלים ותראה מה הפער.
משה ספקטור: מודיעין לקחה על עצמה את האתיופים שלנו וראיתי שראשי הערים – כמו עיריית דימונה למשל – אמרו שהם יותר לא מקבלים יותר אתיופים.
משה ספקטור: היה עוד ראש עיר שאמר שהוא לא רוצה יותר אתיופים בעירו.
משה ספקטור: אנחנו לא אמרנו את זה.
משה ספקטור: אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים אבל אל תטילו עלינו את הכל.
משה ספקטור: הסוכנות צריכה לעזור.
משה ספקטור: לשם כך יש את ממשלת ישראל.
משה ספקטור: אנחנו ניתן את הידע, את האנשים הנהדרים, אבל מישהו צריך לממן את זה.
משה ספקטור: אי אפשר לומר כל הזמן שאת זה אנחנו נעשה.
אברהם מיכאלי: אחד מאלה שאמר הוא ראש העיר שלי, ראש עיריית אור יהודה, ומסכן, תקפו אותו.
משה ספקטור: לא הזכרתי שמות.
אברהם מיכאלי: אבל אני מזכיר.
אברהם מיכאלי: תקפו אותו ולא בצדק.
משה ספקטור: כאשר סביון מתנגשת עם אור יהודה, לא סובלת לא סביון ולא אור יהודה אלא האתיופים סובלים כי לא קיבלו אותם.
משה ספקטור: הראינו לכם היום מה אנחנו עושים ולא עשינו מהומות.
משה ספקטור: אני חושב שרק כאשר באים ורואים דבר יפה, מבינים.
משה ספקטור: כשאני בא לבית ספר ואני רואה שהם עושים פרוייקטים מחוץ לכדור הארץ, אני אומר לראש המינהל שלי שאני לא יודע מאיפה אבל שיאשר לפרוייקט הזה 10,000 שקלים.
משה ספקטור: זאת הדרך שהם יודעים שמעריכים את מה שהם עושים.
משה ספקטור: זה לילדים.
משה ספקטור: מחמאות קיבלנו הרבה, אבל עם המחמאות אי אפשר לשלם.
מאיר שמעוני: האולפן העירוני שנפתח כאן לפני שנתיים, אני חושב שהוא גם הראשון, הוא אולפן משותף שלומדים בו ביחד דתיים וחילוניים.
מאיר שמעוני: זה דבר ייחודי ולדעתי גם ראשון בארץ.
חנניה מרמור: כמו שאמר סגן ראש העיר, אנחנו משתתפים כאן במסגרת קליטה בקהילה.
חנניה מרמור: במסגרת קליטה בקהילה, משרד הקליטה משתתף בפעילויות.
חנניה מרמור: מיכאל לא דייק לגבי התקציבים, אבל התקציבים הם ללא ספק לא מספיקים אבל מי כמוכם יודע מה התקציבים שעומדים לרשות המשרד.
חנניה מרמור: ללא ספק התקציבים לא מספיקים לעיר כמו מודיעין, שהיא עיר קולטת עלייה.
חנניה מרמור: מנו כאן חבריי את הסיבות ואת כל התירוצים.
חנניה מרמור: מעבר לנושא של תקציבים של קליטה בקהילה שבמסגרתם אנחנו מממנים את האולפן אחר הצהרים ופעילויות נוספות, יש כאן נושא של עלייה קהילתית שבמסגרתו עולות לכאן משפחות מדרום אפריקה ומארצות אנגלו-סכסיות נוספות, ארצות-הברית ואנגליה.
חנניה מרמור: כמו שנאמר, שרי היא רכזת של הפרוייקט הזה מטעמנו ומשכורתה משולמת על ידי העירייה אבל היא מתקציבים שלנו.
זאב אלקין: זה מעבר לתקציב השוטף?
חנניה מרמור: מעבר לתקציב.
חנניה מרמור: התקציב ההוא נקרא תקציב קליטה בקהילה וזה תקציב שלטון מקומי שמועבר לרשויות.
חנניה מרמור: יש לזה כל מיני פרמטרים שהם סמויים וחבויים, מצב סוציו-אקונומי של הרשות וכולי.
חנניה מרמור: משה ספקטור יודע שאם זה היה תלוי בי, מודיעין הייתה מקבלת לפחות כפול, אבל יש אילוצים.
משה ספקטור: 40 אלף?
חנניה מרמור: 21,500 שקלים זה הבסיס, אבל מה עם התוספת?
חנניה מרמור: הבסיס של התקציב הוא 21,500 שקלים, אבל כאשר אתה מגיע לסוף השנה, זה יותר.
משה ספקטור: אמר לי אתמול שר הקליטה שהוא במקומי רק מהבושה היה מחזיר את ה-20 אלף שקלים שאני מקבל.
זאב אלקין: שר הקליטה אומר את זה לעוד עשרים ראשי רשויות, ואז יש לו תקציב חופשי.
חנניה מרמור: שלא יצטייר פה מצב ש-20 אלף שקלים האלה שאתם אוהבים לציין אותם, אלה לא התקציבים שמודיעין נהנית מהם.
חנניה מרמור: בתקציב של עלייה קהילתית מודיעין מתוקצבת ב-250 אלף שקלים או אפילו 300 אלף שקלים ויש תקציבים נוספים שזה אולפן קיץ שהתקיים בקיץ האחרון שבזכות מודיעין מנהל המחוז השיג תקציב מיוחד מהמשרד לנושא של אולפן קיץ לילדים, בקשה שהועלתה כאן, ומדובר בעשרות אלפי שקלים.
חנניה מרמור: בנוסף לכך, יש תקציבים נוספים.
חנניה מרמור: הבסיס בתחילת השנה, נכון, הוא 21 אלף שקלים לפי הפרמטרים ועם זה יוצאים לדרך, אבל מעבר לזה יש תקציבים נוספים.
חנניה מרמור: יש תקציבים לווטרנים ויש תשלומי פרט לעולים וכיוצא בזה.
חנניה מרמור: אמנם המשרד הוא לא משרד החינוך, אבל משרד הקליטה יש לו מקום של כבוד גם במקום כמו מודיעין שנתוני העלייה, ראינו אותם כאן על הלוח.
חנניה מרמור: אנחנו היינו בדין ודברים ושוחחנו רבות וארוכות לגבי הנושא הזה של האולפן לילדים האתיופים שמגיעים לכאן ממבשרת.
חנניה מרמור: העירייה פנתה אלינו בניסיון לעזור בנושא הזה של הארוחות והפערים האדירים בין העלויות לתשלומים, ל-850 שקלים שהמשרד מעביר דרך משרד החינוך לרשות, אבל לדאבוננו הרב במשרד הקליטה אין לזה תשובה למרות שניסינו לעזור דרך חנוך צמיר והמחלקה לעולי אתיופיה אבל לא מצאנו פתח לעזרה הזאת.
חנניה מרמור: אולי דרך הסוכנות זה יגיע.
זאב אלקין: אני חוזר לסוגייה הזאת כי באמת זה נחמד שיש פה שני משרדי ממשלה ומוסד לאומי אחד – משרד החינוך, משרד הקליטה והסוכנות היהודית.
זאב אלקין: כולם מודים שמדובר כאן בעבודת קודש שעושה העירייה לתושבים שהם לא שלה.
זאב אלקין: כולם אומרים שזה מצוין שהילדים האלה כאן, כולם אומרים שזה עולה יותר ממה שהמדינה מעבירה, אבל כולם אומרים שאין להם פתרון.
זאב אלקין: זה מצב שהוא לא נכון כי אני מניח שכאשר הלכו לעסקה כזאת, לא אמרו לעיריית מודיעין שהיא גם הולכת לשלם יותר.
מיכאל נודלמן: מדברים על שינוי מדיניות, על עלייה ממדינות המערב.
מיכאל נודלמן: אם יש לנו את העיר מודיעין שמוכנה לקלוט את העולים והיא מתאימה לעולים מהמדינות האלה, למה אנחנו לא משתמשים בדבר הזה?
מיכאל נודלמן: למה אנחנו לא נותנים יותר תקציבים לעיר הזאת כעיר שיכולה לקלוט עלייה כמו שצריך?
מיכאל נודלמן: קריית שמונה לא יכולה לקבל עולים חדשים כי המצב הסוציו-אקונומי שם גרוע יותר ושם אתם נותנים יותר.
מיכאל נודלמן: כאן צריך לשנות את המחשבה ואני אדבר עם ביילסקי בנושא הזה ועם שר הקליטה.
מיכאל נודלמן: אם אנחנו נשנה את המדיניות שלנו, אנחנו צריכים לחשוב היכן אנשים כאלה רוצים לגור.
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה שיקרה מה שקרה עם העלייה הרוסית כאשר החינוך הוא לא טוב, יש נשירה גדולה ויש מקרים שאנשים שולחים את הנכדים והילדים שלהם בחזרה לרוסיה כי שם הם מקבלים חינוך כמו שהם רוצים.
מיכאל נודלמן: למה אנחנו לא יכולים לעזור לעיר מודיעין לעשות את העבודה כך שעולים אותם אנחנו רוצים יגיעו לכאן?
חנניה מרמור: אני לא יכול לענות לך על השאלה אבל אני רוצה לשתף אותך ולומר שאנחנו אנשי השטח רואים את הבעיות האלה והעלינו אותן למעלה, ואני יודע שהדברים האלה מונחים על שולחנו של המנכ"ל.
מיכאל נודלמן: בדימונה ובקריית שמונה למשל המצב הסוציו-אקונומי הוא לא כמו שקיים כאן אבל אתם מעדיפים להעביר לשם תקציבים.
מיכאל נודלמן: צריך לשנות את המדיניות ואכן ועדת העלייה והקליטה צריכה להעלות את הנושא לסדר יומה כך שיהיה שינוי במדיניות העלייה.
קריאה: יש מצבים בהן קהילות בחוץ לארץ עומדות בקשר ישיר עם מקום הקליטה בארץ.
זאב אלקין: זה בדיוק מה שקורה כאן.
זאב אלקין: אני מציע שננסה לסכם את הישיבה.
זאב אלקין: אני אציע כאן איזשהו סיכום בשמי ובשם הוועדה ונשמע התייחסות, אם תהיה.
זאב אלקין: אני חושב שבסעיף הראשון אנחנו צריכים לברך את עיריית מודיעין ואת משרד החינוך על הפרוייקט היפה הזה של האולפן העירוני כאחד מהמקומות הראשונים בארץ.
זאב אלקין: האולפן פועל בהצלחה גדולה וגם מלמד אותנו על כך שמדובר כאן בדגם נכון לקליטת ילדים עולים.
זאב אלקין: אנחנו מביעים את התקווה שלנו להתרחבות הדגם הזה גם מעבר לגבולות של מחוז ירושלים.
זאב אלקין: בגלל החשיבות הגדולה של הפיילוט הזה של האולפן העירוני, אנחנו פונים בבקשה גם למשרד החינוך וגם לסוכנות היהודית לבדוק במקביל את סוגיית ההסעות ולנסות לחפש להן מימון.
זאב אלקין: בנושא הזה אני פונה גם למשרד החינוך וגם לסוכנות היהודית.
זאב אלקין: אנחנו רושמים בפנינו את ההודעה של משרד החינוך על כך שהוא ינסה למצוא פתרון לסוגיית התמיכה בשעות של ייעוץ פסיכולוגי דרך הפרוייקט המשותף עם שפ"י ואנחנו נבקש ממשרד החינוך לדווח לנו באחת מן הישיבות הבאות על שני הדברים, גם על סוגיית ההסעות, מה העלתה הבדיקה, וגם בסוגיית שפ"י.
זאב אלקין: אנחנו עומדים על דעתנו שהעירייה לא צריכה לשאת בעלויות נוספות בפרוייקט כל כך חשוב של הכיתות לילדים מאתיופיה שבאים ממרכז הקליטה במבשרת ולכן אנחנו כאן אפילו לא פונים בבקשה אלא דורשים משלושת הגורמים – משרד החינוך, משרד הקליטה והסוכנות היהודית – להיכנס לבדיקה מול העירייה ולמצוא דרך לכסות את ההוצאות הנוספות.
אברהם מיכאלי: צריך להוסיף גם שבחים כי השבחים חשובים גם להגיע לתוצאות האלה כיוון שחייבים ללחוץ בקטע הזה.
זאב אלקין: אם אין התנגדות, זאת החלטת הוועדה וזה גם יגיע בצינורות המקובלים למנכ"לים הרלוונטיים.
זאב אלקין: אתם תיידעו אותם, אבל אנחנו נוציא זאת בכתב.
עמיהוד בהט: כל הפעולה כאן מתאפשרת על בסיס או על התשתית של שיתוף פעולה מאוד גדול של קליטה פה ברשות, של חינוך פה ברשות ועל רווחה, כי אחרת באמת אי אפשר לעבוד.
עמיהוד בהט: יש פה חבירה של כל הגורמים.
עמיהוד בהט: ברגע שיש בתוך מקום מסוים איזה שהם ניגודי אינטרסים או אין חבירה כזאת, הכל נשפך ואיננו.
עמיהוד בהט: כאן זה ממש מתבצע וזה חלק מהמשחק.
זאב אלקין: נכון, לכן באנו לכאן ללמוד איך צריך לעשות את זה.
משה ספקטור: אני רוצה לעדכן אתכם לגבי ההחלטה האחרונה שלנו.
משה ספקטור: בכל עיר מחליטים עכשיו לקצץ בתקציבים.
משה ספקטור: אנחנו לא יודעים עוד מה יקרה בחינוך והשאלה מה אתם תחליטו ואיך תצביעו בכנסת.
משה ספקטור: אני אומר לכם – ואלה לא איומים והפחדות שאני רחוק מהם – שאם לא יהיה לנו תקציב, הראשון שייפגע יהיה הפרוייקט היפה הזה כי אנחנו לא נוכל להחזיק את זה עלינו כאשר נוריד לכל המערכת הרוחבית את הקיצוץ עליו מדברים.
משה ספקטור: זה לא רק לגבי חינוך אלא הבנתי שבכל משרדי הממשלה הולכים לחתוך ואמר לי את זה אתמול שר הקליטה.
משה ספקטור: כל שר שאני בא אליו, הוא אומר לי שהאוצר מכין להם קיצוץ.
משה ספקטור: אם זה יקרה, אני כבר אומר שכל הדברים היפים וכל המחמאות, אנחנו נצטרך, כדי לשרוד, לראות איפה אנחנו חותכים בבשר החי.
משה ספקטור: חבל שזה יהיה בנקודה החלשה שאתה נתחיל כי אין להם כאן הורים ואין מי שיצעק.
משה ספקטור: חבל שזה יקרה.
משה ספקטור: אנחנו מראים שיש דברים שאפשר לעשות אותם וזה לא בכסף גדול אלא בכסף קטן.
משה ספקטור: ירצו לשמור על זה – טוב.
משה ספקטור: לא ישמרו – אנחנו, כדי לשרוד, נצטרך לפעול כמו שנפעל.
מיכאל נודלמן: אני זוכר איזה קרבות היו בנושאים כאלה ואיזה סבל עבר על האנשים.
מיכאל נודלמן: אני היום מאוד מאושר כשאני רואה את הילדים באולפנים ושאין מצב שהם נמצאים בכיתות ללא ידיעת השפה העברית.
משה ספקטור: תודה רבה לוועדה.
משה ספקטור: אתם מוזמנים לבקר אצלנו בכל זמן שתרצו.
מיכאל נודלמן: שלום לכולם.
מיכאל נודלמן: הנושא היום מאוד מעניין.
מיכאל נודלמן: זה "גשר של זהב", עמותה שקמה בשנת ה-50 למדינה.
מיכאל נודלמן: מיזם כלל עולמי לקשרי ישראל-תפוצות.
מיכאל נודלמן: מי יכול לדווח לחברי הכנסת היושבים פה?
יהודה זרצקי: שלום לכולם.
יהודה זרצקי: אנחנו מכירים חלק מהיושבים כאן.
יהודה זרצקי: אני שמח שנפל בחלקנו היום להביא את הנושא בפני הוועדה החשובה הזו מכיוון שיש לנו מטרה בסיומה של הישיבה.
יהודה זרצקי: אני רוצה גם לברך.
יהודה זרצקי: יש לנו זכות לשבת עם פרופ' נודלמן, שאתה אולי מגשים, בעצם היותך יושב ראש ועדת העלייה והקליטה של הכנסת, את העלייה הגדולה שהיתה לנו בשנים האחרונות ואני חושב שבאמת אפשר לראות את זה כדבר מיוחד, שמי שעלה לא מכבר ממה שהיה פעם מסך הברזל, הוא היום מכהן כיושב ראש ועדת הקליטה, עלייה וגם התפוצות של הכנסת.
יהודה זרצקי: אני רוצה גם לקדם ברכה את פרופ' יעקב נאמן, שר אוצר ושר משפטים לשעבר, שלמרות שזמנו לא כל כך בידו והוא נמצא כמעט בכל מקום במדינת ישראל בעיסוקים שלו, בעולם היהודי, הוא הסכים לכהן כיושב ראש משותף, לא לפני שהוא התנה את זה שיהיו שניים לצדו, כדי שלא ישא בעול לבד; מר שמואל בן דרור וגב' רעיה שטראוס-בן דרור.
יהודה זרצקי: הם בעל ואישה והם חלק מאיתנו.
יהודה זרצקי: אני רוצה גם לברך את שני חברי הכנסת המכובדים שבאו לכאן.
יהודה זרצקי: נקווה שבישיבה הבאה יהיו כל חברי הוועדה.
יהודה זרצקי: אנחנו נעבוד על זה שזה יהיה, בלי נדר, או לפחות מחציתם.
יהודה זרצקי: אני חושב, מר ביילין, שהנושא הזה מאוד מאוד ידבר ללבך, כי אני שמעתי אותך בבית אביחי.
יהודה זרצקי: היית לפני שבוע יחד עם פרופ' דידיה שטרן ודיברת בדיוק על הנושא הזה.
יהודה זרצקי: אני לא יודע אם עם ישראל יודע, אתה אחד מהוגי 'תגלית'.
יהודה זרצקי: אנחנו כבר דיברנו על זה כשהיית בזמנו שר משפטים, ואם חלקנו יהיה טוב ותוכל אתה, יחד עם פרופ' נודלמן ועם חבר הכנסת שגאל, לקדם את הנושא לרמה של מפעל ממלכתי, כמו שיש 'תגלית', כמו שיש 'מסע'.
יהודה זרצקי: מן הראוי, לפי הניסיון שלנו בכמעט העשור האחרון, להתחיל את זה בגיל הבר-בת מצווה, רפורמים, קונסרבטיביים, אורתודוכסים, אנחנו עובדים עם כולם.
יהודה זרצקי: אנחנו לא מזניחים אף אחד.
יהודה זרצקי: אנחנו גשר של כולם.
יהודה זרצקי: אני כבר החלפתי הרבה שיחות עם מר שמשון שושני, וכל חבריהם זה חלק מחברינו, שהגיעו, אגב, גם מצפון הארץ וגם מדרומה.
יהודה זרצקי: כי כל אחד זוכר את גיל הבר-בת מצווה שלו ואם אנחנו נתחיל בגיל המשמעותי הזה, אנחנו יכולים לעשות דבר גדול.
יהודה זרצקי: עכשיו אנחנו נעבור למצגת שתדבר בעד עצמה, כדלקמן, (מצגת): ציונות ותפוצות – כאן סוגרים מעגל.
יהודה זרצקי: הסיפור הוא, בקצרה: אצלי זה מפעל חיים, כי ביתי נהרס במלחמת המפרץ בשנת 1991.
קולט אביטל: אנחנו מעריכים את מה שאתם עושים.
יהודה זרצקי: תודה רבה ויחד איתכם נקדם את זה מעלה מעלה, בעזרת ה'.
יהודה זרצקי: זה התחיל ב-1991 מביתי שנהרס במלחמת המפרץ.
יהודה זרצקי: מי שזוכר אותי, אני נזכרתי בתולדות מדינת ישראל כ'האיש עם הדגל'.
יהודה זרצקי: אמרתי, ליד הבית ברמת גן, במלחמת המפרץ, 'הבית נהרס והדגל נשאר שלם'.
יהודה זרצקי: אפשר לראות כאן משמאל איך שזה היה, כי אז באנו לשיר 'עם ישראל חי' עם עולים חדשים, שרק הגיעו ב-1990, על הריסות הבית הזה.
יהודה זרצקי: בהריסות הבית הזה ניצלו שני דברים – דגל ישראל, הוא היה על הבית למעלה.
יהודה זרצקי: ובתוך הלהבות אני נכנסתי והצלתי, רבותיי, את 'שמע ישראל', 13 זוגות תפילין שאני ייעדתי אותם לעולים חדשים מחבר מדינות העמים, ילדים בגיל בר מצווה.
יהודה זרצקי: אז נכנסתי והצלתי את 13 זוגות התפילין שהיו מיועדים לילדים עולים מרוסיה, שנתבקשתי בזמנו על ידי שר הקליטה פרץ, הוא ביקש ממני בשנות התשעים 'יש ילדים מרוסיה שרוצים לעשות בר מצווה בישראל ואין להם אפשרות לתפילין'.
יהודה זרצקי: ניסיתי לפנות לכל מיני גורמים וכשראיתי שנתקלתי בחומות, פניתי גם למישהו מסוים, רב מסוים, הוא אמר לי 'אני נותן לך חצי מהתפילין'.
יהודה זרצקי: ואז כאשר ראיתי שהרשויות לא שיתפו פעולה, הלכתי למקום מאוד מוכר לי שאף פעם לא בוגד בי, זה חשבון הבנק שלי, והוצאתי משם כסף וקניתי את 13 זוגות התפילין.
יהודה זרצקי: וכך אני עובד תשע וחצי שנים.