GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זכי חרוב: העלייה אולי הגבירה את הזה, או נתנה לזה עוד דחיפה, אבל רוב הילדים שנמצאים אצלנו, ילדי עולים, הם ילדים שבהחלט אפשר להגדיר אותם שהרקע שלהם הוא פתולוגי, אין פה בכלל ויכוח.
זכי חרוב: או שזה מצב נפשי מאוד קשה של ההורים וכולי וכולי.
זכי חרוב: אז גם את הצד הזה צריך להגיד פה בוועדה, שבהחלט הילדים שמגיעים אלינו הם כאלה ואם הם לא היו אצלנו, הם היו ברחוב.
זכי חרוב: חלק מהילדים בהחלט הבאנו מהרחוב.
זכי חרוב: זאת אומרת, אני אישית לקחתי אותם מהרחוב.
אירית הראל: צריך להגיד שבתי המשפט נותנים חשיבות מאוד גדולה היום לייצוג הורים ובמידה ויש צורך, הם ממנים מייצג ועושים את כל ההליכים הנדרשים כדי שבאמת יינתן הייצוג הנדרש.
אירית הראל: אלה לא תיקים שמסתיימים בדיון אחד, אלה תיקים שמתמשכים והשופטים מפגינים רגישות.
אירית הראל: יש לנו שופטים ספציפיים שעוסקים בנושא והם מפגינים רגישות שהיא הכרחית למקרים האלה, שמראש נידונים בבתי משפט לענייני משפחה.
אירית הראל: במידה וצד סבור שההחלטה היא שגויה, הוא יכול לערער.
אירית הראל: זה ערעור בזכות.
אירית הראל: יש לו את זכות הערעור הראשונית.
אירית הראל: אנחנו גם שותפים לוועדות השונות שמתקיימות והשופטת רוט-לוי בעצמה תלווה את הליכי החקיקה בעקבות הוועדה שלה.
אירית הראל: היא עוקבת אחרי זה כל הזמן.
אירית הראל: היא בעצמה עוקבת אחרי החוק והיא תהיה בכל הדיונים, כדי להעביר את החוק כמה שיותר מהר.
מירה בינרט: דיברו קודם על קשיי השפה שיש לעולים בפניות למשרד הרווחה וגם על הסיוע המשפטי.
מירה בינרט: אני מדברת פה על המקרה הפרטי שלי, שאני מכירה היטב.
מירה בינרט: אני הייתי להם לפה.
מירה בינרט: עברית אני יודעת, קשרים יש לי, הגעתי עד למנהל הכללי של משרד הרווחה.
מירה בינרט: לא הצלחנו להזיז החלטה שנדמה לי שהגב' הירשפלד נתנה כאן ביטוי בכל זאת לאיזה שהיא תשומת לב רגישה שצריכה להינתן בגלל ההבדלים התרבותיים הענקיים של ילדה שבאה ממקור מוסקבאי וגלשה לגבעת שאול והתחילה לפתח אפילו ציפורניים שחורות, כאות למצוקה.
מירה בינרט: אני רוצה לומר, לעולה החדש יש קושי רב בלשכות שאליהן הוא מגיע.
מירה בינרט: הוא לא מגיע כל כך גבוה, אבל גם במקומות הגבוהים ישנה איזה דבקות בתיקים שנסגרו כבר.
מירה בינרט: כאילו החלטה שהתקבלה אין ממנה נסיגה.
מירה בינרט: אין מספיק גמישות מחשבתית.
מירה בינרט: ובאשר לסיוע המשפטי, אני מכירה את אמא של נלי, שניסתה, היא תושבת לוד, היא פנתה לתל אביב, היא המציאה...
מירה בינרט: מתוך סקרנות צלצלתי לסיוע המשפטי הזה שניתן חינם לעולים החדשים, ורק שמעתי את התקליט שנותן להם את ההוראות מכיוון שלא עונה מוקדן, אלא הם צריכים להתמודד עם מענה משוקלט, מה הם צריכים להביא ואיפה הם צריכים להגיע וכל מיני כאלה, התפוצץ לי הראש מההוראות.
מירה בינרט: שמעתי את זה בעברית והוא ודאי שמע את זה ברוסית, אבל אני ראיתי על מה היא מדברת.
מירה בינרט: חוץ מזה, במגעיה שם, תוך הבאת מסמכים להצדקת קיומה העלוב והיעדר אמצעים וכל הדברים האלה, היא בסופו של דבר יצאה בלי סיוע משפטי.
מירה בינרט: היא לא יכולה לעזור לעצמה.
מירה בינרט: אז יש לה אותנו ואם אנחנו נראה שהדברים לא זזים, ניאלץ במקום להשקיע בילדות להשקיע בפרקליט.
מירה בינרט: אבל כל האנשים האחרים, אין להם את הדבר הזה.
מירה בינרט: אז אני פונה אליכם, קצת יותר רגישות.
מרינה סולודקין: שלום חבר הכנסת יעקב כהן, חבל שלא היית.
מרינה סולודקין: הדיון היה מאוד סוער, אבל מאוד מועיל, אני חושבת.
יעקב כהן: אני חושב שבכלליות הנושא של אימוץ חייב לעבור שינוי חקיקה, לאו דווקא בעולים.
יעקב כהן: לא יכול להיות שבדבר כזה גורלי באה עובדת סוציאלית והיא מחליטה להוציא את הילדים.
יעקב כהן: שומו שמים, זה גורל של הילד, של ההורים, של המשפחה לכל החיים.
יעקב כהן: עובדת סוציאלית משום מה יכולה להחליט, לבדה, שמוציאים את הילד החוצה.
יעקב כהן: איפה נשמע כזה דבר?
יעקב כהן: והיא הולכת לשופט, שופט אחד צריך את זה?
יעקב כהן: אני הייתי אומר חבר מושבעים צריך בשביל כזה דבר.
יעקב כהן: גם שלושה שופטים לא הייתי מסתפק.
מרינה סולודקין: נעשה את החוק ביחד.
יעקב כהן: לא יכול להיות דבר כזה.
יעקב כהן: רבותיי, לפעמים העובדת הסוציאלית, בשל שיקול דעתה, נכנסה לרגע והיא החליטה.
מרינה סולודקין: היא גם בן אדם, יש לה דעות קדומות, על עולים, על אתיופים.
מרינה סולודקין: יעקב כהן: והילד הזה נהיה אומלל לכל החיים.
מרינה סולודקין: המשפחה, הזקנים, הסבים והסבתות.
מרינה סולודקין: זה דבר שחייב לעבור שינוי חקיקה ואני יכול להגיד לכם שנתקלתי בהורים אומללים ולא היה להם עם מי לדבר.
מרינה סולודקין: השופט כיום, באה אליו עובדת סוציאלית אחת והוא מקבל את זה כקודש קודשים מהר סיני.
מרינה סולודקין: את זה אין באף מדינה מתוקנת.
מרינה סולודקין: זה חייב לעבור שינוי חקיקה.
מרינה סולודקין: דיברנו שעתיים.
מרינה סולודקין: הרוח היתה כמו שאתה אומר, אנחנו כולנו באותה דעה, שצריכים לשנות את הדפוסים ואני מסיימת בזה.
מרינה סולודקין: אתם שמעתם כאן מקרים.
מרינה סולודקין: אני פניתי לשר, השר נתן לנו אנשי קשר.
מרינה סולודקין: יחד עם חבר הכנסת נודלמן שהישיבה הזו היא יוזמה שלו, אנחנו נעשה בעוד שבועיים ישיבה נוספת.
מרינה סולודקין: אני מאוד מבקשת להחליט בנושא של משפחה אומנת של הילדה וייספלד.
מרינה סולודקין: אם אנחנו לא נקבל פתרונות נורמליים, אני וחברת הכנסת סופה לנדבר מוכנות ללכת לבג"צ בנושא הזה, בגלל שיש כאן רמיסה של כל הזכויות וכל הדברים הנורמליים.
מרינה סולודקין: דבר שני, כאן היה גם מקרה של גברת בת 21, אמא.
מרינה סולודקין: סבא וסבתא מתפקדים בצורה מאוד טובה.
מרינה סולודקין: אנחנו גם רוצים פתרון בשביל המשפחה הזו.
מרינה סולודקין: אנחנו לא רוצים להאשים אף אחד, אבל המקרה נראה מאוד רע, עם כל הרקע שאתם ואנחנו יודעים ומכירים, בגלל שזו ענישה שנייה של הגברת.
מרינה סולודקין: שמענו כאן גם מקרים שלוקחים ילדים לפנימיות, בניגוד למצב הנפשי של הילד, שלא יכול להסתדר בפנימייה.
מרינה סולודקין: צריך לחשוב גם על זה.
מרינה סולודקין: הזמנתי את האבא עם הילד, דיברתי עם הילד וראיתי את הטראומה, בגלל שיש אנשים שלא מסתדרים.
מרינה סולודקין: הוא אוהב את האבא, יש לו בית חם ויש דברים.
מרינה סולודקין: הילדה, זה דבר אחר, היא מסתדרת במקום שאתם נתתם.
מרינה סולודקין: אבל לפגוע, אין לאף אחד זכות.
מרינה סולודקין: גם דיברתי בזמן הישיבה שלנו עם השר.
מרינה סולודקין: אני אמרתי, קודם כל העובדים הסוציאליים צריכים להיות נייטרליים, רק לראות, לדווח וזהו, בגלל שכשהעובדים הסוציאליים לוקחים צד של העשיר, המקושר, זה נראה רע מאוד.
מרינה סולודקין: אמרתי לכם שיש לי סדרה של מקרים של נשים שאפילו לא היו נשואות ורק במקרה שהן מבקשות את המזונות, מגיע מצב שהאבא של הילד, שלא התחתן, שביקש הפלה, מקבל זכויות.
מרינה סולודקין: זכויות רבות.
מרינה סולודקין: אני מבינה שאנחנו מדינה דמוקרטית, אבל זה הפוך מדמוקרטיה מה שקורה, וכשעובדת סוציאלי עומד בצד של האבא העשיר והמקושר זה מצב אחר לגמרי.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאולי אתם יכולים לעשות סדנאות במשרד ולומר שמבחוץ אנחנו רואים את כל הדבר ואנחנו עוקבים ומספיק מבינים, אחרי 17 שנה של העלייה הגדולה והעלייה האתיופית של שנות ה-80.
מרינה סולודקין: במקרה של האתיופים, אני חושבת שנעשה ישיבה נפרדת.
מרינה סולודקין: אני אמליץ לחבר הכנסת נודלמן, בגלל שהמקרים האלה לא הגיעו אליי.
מרינה סולודקין: אני יכולה להבין ששם שום זכויות ושום הבנות בנושאים האלה אין, אז אנחנו נשמע את החומר עם האנשים שמוכנים להגיע, נעשה ישיבה בנושא זכויות של משפחה אתיופית שיש זכויות וגם לחשוב כאן, בין הקירות של הכנסת, שיש זכויות של הורים, שילדיהם יהיו במשפחותיהם.
מרינה סולודקין: לעזור - בטח, להדריך – בטח, אבל רק במקרים שאנחנו לא מדברים כאן.
מרינה סולודקין: אנחנו לא מדברים על משפחות של אלכוהוליסטים, נרקומנים.
מרינה סולודקין: אנחנו לא מדברים על זה, זה מחוץ, אתם מבינים.
מרינה סולודקין: מקרי חירום – אנחנו לא מדברים, כי כאן אתם עושים עבודת קודש ואין לנו טענות.
מרינה סולודקין: אבל כשאתם מגיעים למשפחה חד –הורית, ענייה, עם אנשים שעדיין דור ראשון, דור של מדבר, וגם לוקחים מהם את הילד, אני חושבת שזו עבירה וזה פשע וכאן בכנסת אנחנו נחשוב על כל הדרכים כדי שזה לא יקרה.
מרינה סולודקין: תודה רבה לכולם.
זאב אלקין: היום לשם שינוי, המשרד העיקרי שיציג כאן את התכניות שלו לדיון זה יהיה משרד הקליטה, אחרי שבמשך תקופה ארוכה בעיקר שמענו את משרד החינוך ומשרד הקליטה הגיב אז עכשיו אנחנו נחליף את סדר הדברים ונתחיל בדיון עם משרד הקליטה, כאשר המטרה שלנו זה לנסות ללכת בשני מהלכים, שמצד אחד לשמוע על התכניות של המשרד בתחום שאנחנו עוסקים בו, קליטת ילדים עולים בשנת 2007.
זאב אלקין: אנחנו מתקרבים באיטיות לסוף השנה אז אני מניח שפחות או יותר ניתן להעריך לא רק מה שתוכנן אלא גם מה קרה בפועל, גם בפן התוכני וגם בפן התקציבי, כמו שאנחנו תמיד עושים כאן, ומצד שני חשוב לשמוע על היערכות המשרד לקראת שנת 2008, מה הצפי.
זאב אלקין: ספרי התקציב כבר הונחו מזמן, בין השאר גם על שולחן הכנסת, אני מניח שבמשרדים כבר פחות או יותר יכולים להעריך מה יופיע בחוברת הירוקה אם ספר התקציב יישאר בלי שינויים, אני מניח שבמשרדים כבר החלה העבודה של פילוח התקציב לתקנות ולתת סעיפים ולכן המשרדים יכולים להעריך מה הולך לקרות ב-2008, וזאת הציפייה שלי ממשרד הקליטה, שהוא יציג גם מה קרה השנה ומה יקרה, בלשון חיובית או שלילית, זאת אומרת שמשהו יתווסף, האם זה יימשך, או להיפך האם זה ירד ויבוטל בגלל קיצוץ כזה או אחר בשנת התקציב 2008.
זאב אלקין: יש לנו כאן שני נציגים של משרד הקליטה והנושא הזה הוא למעשה איזה שהוא נושא חתך במשרד, זה לא מחלקה אחת שעוסקת בזה, אז תחליטו ביניכם האם אחד ידבר או אם שניכם תדברו אז מי ידבר ראשון, כי המטרה שלנו כאן זה לקבל את התמונה הכלל משרדית, לצורך העניין פחות מעניין אותנו איזה מחלקה מבצעת אלא לראות איזו שהיא תמונה כללית.
בוריס חנוכייב: אני אתחיל ואני חושב ששרה אחר כך תוסיף, מה שקשור למחלקה שלה.
בוריס חנוכייב: המשרד לקליטת עלייה רואה את הטיפול בילדים העולים כאחד היעדים החשובים ביותר ופועל למען שיפור קליטתם, שילובם המוצלח במערכת החינוך ובמציאות הישראלית.
בוריס חנוכייב: על מנת להשיג את המטרות המשרד מפעיל את המחלקה לחינוך הבלתי פורמלי.
בוריס חנוכייב: באמצעות המחלקה מתבצעות תכניות ארציות, עם שותפים ממשלתיים וגורמים חיצוניים אחרים, מופעלים פרוייקטים דרך הרשויות, נתמכים ארגוני עולים באפיק התמיכות והעזבונות.
זאב אלקין: כשאתה אומר שמשרד הקליטה רואה בזה כאחד מהיעדים המרכזיים, בדרך כלל כשזה כך יש דרך מאוד פשוטה לבדוק את זה, כשמשרד מציג יחד עם משרד האוצר את התקציב שלו לכנסת בדרך כלל יש פרק, מעבר לפרק התקציבי תמיד יש פרק מילולי שהוא נפתח באופן קבוע בסעיף שנקרא פרק א', יעדים מרכזיים לשנת 2008.
זאב אלקין: ואני מחזיק כאן את ספר התקציב של משרד הקליטה, של 2008, מבחינתי זאת היתה גם הסיבה שלצערי התעכבתי, רציתי לבוא לכאן עם הספר הזה, ובהחלט אני מדפדף בו, באותו פרק א', ואני לא מוצא את זה שם, כשזה אחד מהיעדים המרכזיים של המשרד.
זאב אלקין: אני מוצא עידוד עלייה, אני מוצא תעסוקה ויזמות, אני מוצא תושבים חוזרים, אני מוצא העצמת השפה העברית, קליטת עולי אתיופיה.
זאב אלקין: אלה הם יעדים מרכזיים.
זאב אלקין: יש אחר כך פירוט שלהם.
זאב אלקין: אני מוצא עוד סעיף שנקרא נושאים נוספים שיטופלו במסגרת תקציב 2008, וכאן, אחרי שורה של נושאים למיניהם אני מוצא אמירה קצרה, חינוך: המשרד ימשיך לסייע לתכניות לימודיות לעולים בחינוך הלא פורמלי, הן באופן ישיר והן באמצעות גופים נוספים.
זאב אלקין: במסגרת זאת ימשיך המשרד לקיים תכניות ללימוד עברית מחוץ לאולפנים בדגש על אוכלוסיית הצעירים והקשישים.
זאב אלקין: הפרק הזה על חינוך הוא באופן מפורש לא מדבר אך ורק על ילדים, שלא להגיד להיפך, מהשפה שלו משתמע שהוא מדבר על כלל האוכלוסיה, ובין השאר מוזכרים כאן הילדים.
זאב אלקין: מעבר לפרק העמום הזה שעוסק בנושא החינוך לרוחב ונותן דווקא את הדגש על עברית והאולפנים אין מלה אחת על מה שאמרת כרגע על היעדים המרכזיים של המשרד.
בוריס חנוכייב: כבוד היושב ראש, אמרתי שהמשרד רואה את הטיפול בילדים עולים כאחד היעדים החשובים.
זאב אלקין: למה זה לא מופיע?
בוריס חנוכייב: מתוך השיחות האחרונות עם השר לקליטת עלייה ועם המנכ"ל ועם מנהל האגף הבכיר לקליטה בקהילה אני הגעתי למסקנה ואמרתי את זה שהנושא באמת ב-2008 הולך להתרחב ובתקציבים גדולים בהרבה ממה שהושקע עד אז.
בוריס חנוכייב: אין לי עכשיו את הגודל של התקציב של 2008.
זאב אלקין: למה אין?
זאב אלקין: איך אתה מצפה שאני אצביע בעד אם אין לך, אתה מייצג את הממשלה לצורך העניין, אתה כממשלה, משרד קליטה, הצגת לכנסת תקציב לפני חודשיים, אנחנו כבר נמצאים בעיצומו של הדיון בו.
זאב אלקין: יותר מזה, שר הקליטה הופיע בוועדת הכספים נדמה לי כבר פעם אחת, לאחר שהתקציב הוצג, וכחלק מהממשלה הוא מבקש ממני כחבר כנסת בקואליציה להצביע בעד התקציב.
זאב אלקין: איך אתה יכול להגיד לי שאין לך?
בוריס חנוכייב: אין לי היום את המספר המדוייק של תקציב 2008 בנושא הזה ואני לא יכול להציג אותו.
זאב אלקין: אבל איך אתה מסביר את זה?
זאב אלקין: המשרד לא נערך על בסיס ההצעה שהוא הציג לנו?
זאב אלקין: הנה, למשל אני אביא לך דוגמא ממשרד החינוך, משרד החינוך כשהוא בא לפה אמר זה מה שעשינו ב-2007.
זאב אלקין: אנחנו מודעים למה שנכון לעכשיו מתוקצב ב-2008, אנחנו מאוד מקווים שהגזירה לא תהיה בהיקף כזה, אף אחד עוד לא יודע כמה בדיוק, אבל אם מה שהוצג זה מה שהוצג אז יש לזה השלכות כאלה וכאלה והם הוצגו כאן, ואחרי שהם הוצגו כאן אנחנו גם מנסים לפעול בעניין כדי למנוע את הבעייה.
זאב אלקין: השאלה היא, מה מונע ממך להציג לנו תמונה דומה?
זאב אלקין: אבל לפני שנגיע לפן התקציבי, שוב אני מנסה להבין, דווקא כשאני מסתכל על ספר התקציב של 2007, של שנה שעברה, אני מוצא אזכור, אמנם לא ביעדים מרכזיים ולא ביעדים חשובים אבל בנושאים נוספים שטופלו במסגרת תקציב 2007 אני מוצא למשל טיפול בנוער בסיכון.
זאב אלקין: שם זה היה.
זאב אלקין: דווקא במעבר לספר התקציב של 2008, בפן המילולי של המשרד, זה נעלם.
בוריס חנוכייב: על הישיבה של היום נודע לי ביום ראשון, שזה שלשום, והנתון שהייתי אמור לקבל, הייתי אמור לקבל אותו מהמנכ"ל, והמנכ"ל יצא לחו"ל, ולא היה זמן להביא לכם את הנתון הזה, מה שקשור ל-2008.
בוריס חנוכייב: מה שקשור לביצוע של 2007 אני יכול להציג.
זאב אלקין: את זה נשמע בהמשך, אבל איך אתה מסביר את זה שבהכרזה הרשמית של המשרד היעד הזה בכלל לא מוזכר?
בוריס חנוכייב: זה גם לא כל כך ברור לי, כי מתוך הישיבות והצהרת הכוונות הבנתי שזה בהחלט בתוך חמשת הנושאים המרכזיים, כאשר גם נושא הנוער והילדים נלקח כיעד מרכזי.
זאב אלקין: שרה, את אולי יכולה לעזור לנו?
זאב אלקין: כי זה דווקא נושא שלך שנעלם בכלל מהיעדים.
שרה כהן: אני רוצה לחדד איזושהי זווית.
שרה כהן: כשנעשתה העבודה במסגרת ועדת שמיט באמצעות מכון ברוקדייל נעשתה עבודה תשתיתית בכל המשרדים הממשלתיים וגם בתוכם במשרד הקליטה היא בחנה את ההוצאה של המשרד מתוך תקציבי המשרד הגמישים לטובת הנושא של הטיפול בילדים ובנוער באופן כללי.
שרה כהן: כשזה נבדק בשנת 2004, למעלה מארבעים ושלושה מיליון שקל מתקציבי המשרד, שהיוו למעלה מעשרים אחוז מתקציבי המשרד הפנויים, ובהשוואה מול משרדי ממשלה אחרים זה היה המשרד המוביל אחרי משרד הרווחה אם אינני טועה, באחוז ההקצאה של משאבים לטובת ילדים ונוער.
שרה כהן: מאז לא נעשה שום מהלך דומה על ידי מכון ברוקדייל, אבל בתוך המערכת שלנו נעשית כל העת הקצאה נוספת של משאבים לטובת הטיפול בילדים ובנוער, וההערכה שלנו, שוב, אם תיעשה אותה הבחינה שנעשתה על ידי כלכלנית מטעם מכון ברוקדייל, שתהיה כאן עלייה בלמעלה משלושה או חמישה מיליון שקל מתקציבי המשרד לטובת הטיפול בנושא.
שרה כהן: אי אפשר להתעלם מן העובדה שהתחלפו שרים, וחלק מתוך קביעת מדיניות בתוך המערכת של משרד הקליטה היא הפררוגטיבה של השר.
שרה כהן: אני יכולה לבוא ולהגיד שהנושא של ילדים בסיכון, שהוא יותר נתון לאחריות שלי, אכן הופיע במסגרת יעדי 2007, שוב, לא מבין היעדים המרכזיים שהמשרד הציב, אבל המשרד כל פעם מציב לו איזו שהיא שורה של יעדי על, שעדיין לא אומר שאין עיסוק או אין עבודה או אין פעולה באותם יעדים אחרים שהוגדרו גם לפני כן.
זאב אלקין: אבל אלה בכל זאת, היעדים שהמשרד מציב הם מלמדים על איזה שהוא סדר עדיפויות.
שרה כהן: אני מסכימה אתך.
שרה כהן: בתפר שבין השרים.
שרה כהן: מה שאני יכולה לבוא ולהגיד שהוא מתייחס לגבי התקציבים שאני אחראית עליהם בשירות שלי, אחרי שלוש שנים של קיצוצים, זאת אומרת של ירידה של כשלושה מיליון שקל מבסיס התקציב שלי, לראשונה במעבר מ-2007 ל-2008 יש לי עלייה של מיליון שקל בבסיס התקציב, וזאת החלטה של השר החדש שנכנס כרגע.
שרה כהן: אז גם אם זה לא בא כרגע לידי ביטוי בתוך החוברת הזאת, שאני לא יודעת להגיד מתי היא בפועל נכתבה, בקיץ, אז אני יכולה לבוא ולהגיד שבפועל מה שמתרחש אצלי זה מה שקרה.
זאב אלקין: אגב, בסיס התקציב נקבע באותה תקופה, והוא מופיע בדיוק באותה חוברת.
שרה כהן: אני יודעת להגיד שמבחינתי כרגע יש תוספת והתוספת מה שנמסר לי היא רק בעת האחרונה, והיא לא היתה ידועה לי בחודש יולי.
שרה כהן: זאת אומרת התוספת של המיליון שקל הנוספים היא מבחינתי תוספת שנמסרה לי על ידי המנכ"ל, שההחלטה לגביה התקבלה בהחלטות האחרונות של המשרד.
זאב אלקין: אם כבר הזכרנו את זה, האם את יכולה להפנות אותי איפה אני מוצא את זה בחוברת התקציב?
שרה כהן: 30.02.14.50 – פעולות רווחה לעולים, שזה סעיף כוללנו שמתייחס לפעולות שנעשות באמצעות השירות שלי.
זאב אלקין: זה תחת הכותרת הכללית, "סיוע לאוכלוסיות ייעודיות"?
שרה כהן: כן, זה סעיף העל.
זאב אלקין: פה אני בהחלט רואה שיש גידול לעומת בסיס התקציב של 2007.
שרה כהן: זה אחד מהסעיפים של הפעולות, וזה מאוד חשוב לציין את זה בפרספקטיבה בתוך המשרד.
שרה כהן: כי אחת מהבעיות זה התקציבים הקשיחים שהם בנויים על מספר העולים, ושאתה לא יכול לגעת בהם.
שרה כהן: היכולת שלנו לתכנן פעולות, לבצע פעולות, היא בעצם רק על בסיס תקציבים שאנחנו יכולים לשלוט בהם, והתקציבים הגמישים בדרך כלל בתוך המערכות הם תמיד התקציבים שמאוד אוהבים לקצץ בהם.
זאב אלקין: אולי לא אוהבים, אבל הרבה פעמים אין ברירה אלא לקצץ דווקא בהם.
שרה כהן: הדבר השני שאני יכולה לבוא ולומר שוב, והוא מתייחס לגבי בסיס התקציב שלי, בשני הקיצוצים האחרונים שנעשו קיצוצי פלט בתוך המערכת שלנו לא היתה נגיעה בתקציב שלי.
שרה כהן: היתה כאן החלטה שלא נוגעים בתקציב שלנו.
זאב אלקין: 0214 הוא כולו שלך?
שרה כהן: לא, 1450 הוא שלי.
שרה כהן: בתקציב שלי היתה כאן החלטה, ולהיפך, אני מקבלת כרגע גם לקראת סוף השנה עוד תוספת תקציבית, זאת אומרת שוב, מהיכולת של המשרד להתארגן עם היתרות הפנויות שלו, לטובת תכניות שכבר נאלצתי בעצם כמעט לקצץ אותן וחלקן אפילו להפסיק לחלוטין.
שרה כהן: שוב בגלל שהיתה לי ירידה בבסיס התקציב.
זאב אלקין: אם כבר הגענו לכל זה את יכולה לציין מספרים, של התקציב, שלך בלבד, 02.1450.
שרה כהן: התקציב שלי היה בשנת 2003 שישה מיליון שקל, הוא ירד עד שלושה מיליון ארבע מאות לבסיס התקציב, שזה קיצוץ של כחמישים אחוז, ובשנת 2008 הוא עומד להיות ארבעה מיליון ארבע מאות.
זאב אלקין: וב-2007 כמה הוא היה?
שרה כהן: שלושה מיליון ארבע מאות בבסיס התקציב.
זאב אלקין: האם את זוכרת במקרה, כמה היתה ההוצאה למעשה ב-2006?
שרה כהן: אגיד משהו שאולי אנשי האוצר אוהבים זאת פחות, אני עובדת על עודפים, על יתרות, אני עובדת על הארכת התחייבויות.
שרה כהן: אני עושה מהלכים שמבחינתי מאפשרים לי גם לנסות ולהשתמש בתקציבים שאני עושה להם איזו שהיא גרירה משנה לשנה, כך שתקציב המזומנים שלי עומד על שבעה מיליון.
שרה כהן: ב-2006 זה היה אפילו תשעה מיליון בסיס מזומנים, ב-2007 שבעה מיליון בסיס מזומנים, כי פשוט זה נגמר, אז זה כולל עודפים.
שרה כהן: אני רוצה גם לציין איזושהי נקודה של עבודה תוך משרדית, עם האגף שבוריס מייצג אותו, שחלק מתוך התכניות שאני בעצם הייתי ונמצאת בתוך פיתוח ועבודה הם בנויים על איגום תקציבים בין היחידה של אריה והיחידה שלי.
שרה כהן: המגמה כאן היא בעצם להוסיף לתוך תכניות שמפותחות בתוך היחידה של אריה רכיבים שקשורים לנושא של התמודדות עם אוכלוסיות של נוער בסיכון, והבנייה של תפיסת עבודה בתוך מהלך עבודה אוניברסאלי של תפיסת עבודה שהיא מכוונת אוכלוסיות בסיכון.
שרה כהן: אנחנו עושים את זה כרגע, הפיתוח האחרון שכרגע נמצא על סדר היום זה לאחר הפעלה למשל של תכנית שנקראת ציפורי לילה, יחד עם האגודה הישראלית למען ילדים עולים, שהיא בנוייה על איתור של נוער שהוא נוער משוטט שלא בהכרח נמצא בקצה רצף הסיכון, אז תוך כדי תהליך האיתור מתגלה אוכלוסיה שאנחנו כן מזהים בה מצבי סיכון חדים או קשים יותר.
שרה כהן: לדוגמא במקרה של נערות, שאנחנו כן מזהים כרגע כחלק מתהליך השטח אוכלוסיה של נערות שמחייבת כרגע איזה שהוא פיתוח של תהליך של ייסוג, שנעשה כרגע באמצעות הרחבה של התכנית, הכנסה של מדריכות רחוב, שתעבודנה בקו לדוגמא יחד עם מדריך הרחוב הגבר, וזה הכל תחת מטריה מקצועית משותפת למשרד שלנו ולמשרד הרווחה, השירות לנערה, והאגודה, שהיא העמותה המבצעת.
שרה כהן: אז זה חלק מתוך איזו שהיא הרחבה או יצירה של פלטפורמת עבודה תוך משרדית שהיא כרגע כן בנוייה גם כמו שציינתי על איגומי משאבים בין מספר יחידות.
שרה כהן: בגדול אני יכולה לבוא ולומר, ואני לא רוצה לגזול כרגע את הסקירה של בוריס, הרבה מתוך העבודה שנעשית כרגע בתוך השירות שלי בנוייה על איגומי תקציבים עם יחידות אחרות בתוך המשרד שלי ועם גופים שהם חוץ ממשלתיים או ממשלתיים אחרים.
שרה כהן: הרבה מאוד מהתכניות שאנחנו פיתחנו אנחנו יצרנו מינוף תקציבי באמצעות גם משרדי ממשלה אחרים, תקציבים שלא הוקצו בעבר על ידם מוקצים כרגע בעקבות פיתוח תכניות שלנו, שאני אחר כך גם אשמח להתייחס אליהן, וגם קרנות למיניהן, שבעקבות למשל תכנית למשל דוגמת סיכויים לדוגמא, שזו אחת התכניות המובילות לטיפול בנוער עולה עובר חוק, שמהקצאה ראשונית של המשרד שהיתה מחצית מעלות התכנית מול עמותת למשל ידידים, אנחנו מגיעים לזה שהיום המשרד בשנת 2007 נותן רק רבע.
שרה כהן: כי יש גורמים נוספים שבעצם הרחיבו והגדילו את התכנית, ועדיין הראייה הכוללת והריכוז של התכנית נעשה באמצעותי.
זאב אלקין: החלוקה ביניכם היא מאוד פשוטה, נוער עולה בסיכון זה אצלך, כל שאר הנושאים, שזה בלתי פורמלי של הנוער, כי הפורמלי נמצא במשרד החינוך, זה באגף של אריה שבוריס מייצג אותו כרגע.
זאב אלקין: אני מבין נכון את החלוקה?
שרה כהן: מכיוון שלפחות בגישה המקצועית שלי אני מתייחסת לנוער כנמצא על פני רצף הסיכון אז אי אפשר להתעלם מזה, לא גישה אימפריאליסטית אבל גישה שלדעתי יותר כוללנית או יותר מערכתית, אני משתדלת את הגישה הזאת, גם כיוון שאני מייצגת את המשרד גם בכמה מהלכים שקשורים לנושא של מדיניות בכלל של המדינה בהתמודדות עם ילדים במצבי סיכון, אני נציגת המשרד בוועדת שמיט ובמטה ההקמה של התכנית הלאומית לילדים בסיכון, כך שאני מביאה את כל הנתח של ההתמודדות עם סוגיית עולים במצבי סיכון על פני כל רצף הסיכון, בהחלט גם בדגש של מניעה, גם לתוך הסטינג של ועדת שמיט.
בוריס חנוכייב: מאחר ושרה כבר ציינה את פרוייקט "ציפורי לילה", שאנחנו מקיימים ביחד עם האגודה הישראלית למען ילדים עולים אני מוסיף שהאגודה היא גם אחד הארגונים שאנחנו עובדים איתם באפיק התמיכות, ובאפיק התמיכות העבודה מקבלת גם סיוע למרכז מידע לעולים, שזה אחד הדברים גם חשובים.
זאב אלקין: לפני שאתה נכנס לפירוט אתה יכול לתת לנו תמונה גדולה, אתה הצגת יעד, ואני הערתי שהיה ראוי, אם זו באמת העמדה של המשרד, וזה אני מפנה אליכם, גם אליך וגם לשרה, לחזור למשרד ולהפנות את תשומת לב המנכ"ל והשר שביעדים של ספר התקציב היעד הזה לא צויין מספיק.
זאב אלקין: הספר הירוק לא מגדיר יעדים שונה מהספר הכחול.
זאב אלקין: תפקידו של הספר הירוק זה לתת תרגום מדוייק לספר הכחול, הוא לא יכול לסטות ממנו, רק יכול לקחת שורה תקציבית מסויימת ולפרט אותה.
זאב אלקין: לדוגמא, השורה של 02.14 שמופיע כאן שלושים ושישה מיליון תשע מאות תשעים ושמונה, יכול לקחת הספר הירוק ולהגיד מתוך זה 02.14.50 יקבל כך או כך.
זאב אלקין: ובמסגרת הזאת אפשר לשחק מחדש עם סדרי עדיפויות.
זאב אלקין: אבל הספר הירוק לא יכול לתת ל-02.14 יותר ממה שמופיע בספר הכחול.
זאב אלקין: זה אסור על פי החוק.
זאב אלקין: כל מה שמעבר לזה ידרוש העברה תקציבית.
אלי זרחין: המנכ"ל הופיע לפני שבועיים בוועדת הקליטה והוא אמר במפורש שהיעדים של המשרד השתנו, והוא הציג כאן על הקיר חמישה יעדים, והוא אמר נוער וילדים זה אחד מחמישה יעדים.
זאב אלקין: היה מצופה ממנכ"ל, אם זאת העמדה, בהתאם לזה לדאוג להכניס את זה לספר התקציב.
זאב אלקין: זה אותו מנכ"ל, אגב, המנכ"ל לא השתנה.
זאב אלקין: אני חושב שזה יותר עניין של חוסר תשומת לב, ועל כן אני מעיר.
בוריס חנוכייב: רשמתי את ההערה שלך ואעביר את זה למנכ"ל.
זאב אלקין: אני מאוד אשמח אם באמת זה יהיה אחד מהיעדים המרכזיים של המשרד, אני גם לא מופתע מזה שהשר החדש נותן לזה דגש, אני כך גם הבנתי מהשיחות שהיו לי איתו.
זאב אלקין: אבל כדאי שהדברים יופיעו גם בתורה שבכתב ולא רק בתורה שבעל פה, וכמובן הכי חשוב הדברים יופיעו בתורה שבמספר.
זאב אלקין: ולכן מכאן אני מצפה שלפני שתיכנס לפרוייקטים ספציפיים תיתן לנו איזו שהיא תמונה כללית, בדומה למה ששרה אמרה, על איזה סעיף תקציבי אנחנו מדברים מבחינתך, הפעילות שלכם בנושא של נוער וילדים עולים, מתוך איזה סעיף תקציבי זה מתבצע ומה גודל התקציב ב-2007 וכו'.
בוריס חנוכייב: אני יכול להגיד שהסוף, אני לא זוכר את כל המספרים, הסוף זה עשרים ושמונה, זה הסעיף חינוך.
זאב אלקין: אם אתה מדבר על הספר הירוק אז הסוף הוא הדבר היחיד שלא עוזר לי, כי זה מה שאני לא רואה מול העיניים, מלבד לפחות כדי לראות איזו שהיא מסגרת כללית אני צריך לפחות עוד שתי ספרות לפני זה, אז אני כבר אצליח לאתר את זה לבד.
זאב אלקין: 04.11.28, כנראה לכך אתה מכוון, במקרה יש לי פה צילום של העמודה הרלוונטית מהספר הירוק אז אני יכול להבין על מה אנחנו מדברים, אבל זה במקרה בלבד.
זאב אלקין: שזה חלק מהתקציב הכללי של פעולת קליטה בקהילה ושילוב תרבויות, נכון, זה הכותר הכללי, ובתוכו עשרים ושמונה זה תקציב החינוך.
זאב אלקין: ועל כמה עמד התקציב הזה ב-2007?
בוריס חנוכייב: כשלושה עשר מיליון ₪, חינוך, בבסיס התקציב.
בוריס חנוכייב: כי יש לנו פרוייקט פלא שהוא התקציב שלו השנתי קרוב לתשעה מיליון, רק פרוייקט אחד.
זאב אלקין: והוא חדש, הוא לא היה ב-2006?
בוריס חנוכייב: הוא היה ב-2006.
זאב אלקין: אסביר לך למה אני שואל, למה סימן תמיהה הופיע בעיניי כשהזכרת את המספר שלוש עשרה מיליון.
זאב אלקין: כי באותו צילום מהספר הירוק של 2006.
בוריס חנוכייב: ב-2006 היתה קצת הפסקה עם הפרוייקט הזה.
זאב אלקין: אצלי ב-04.11.28, מופיע שלושה מיליון שבע מאות שישים ושלוש.
זאב אלקין: ואם אתה אומר לי שבסיס התקציב של 2007 הופיע שלושה עשר מיליון, זה דבר מדהים.
בוריס חנוכייב: אני אפרט את התכניות ואתה תראה שזה מתבטא גם בפרוייקטים שפעלו בשנת 2006.
זאב אלקין: לא, אבל אני שאלתי על בסיס התקציב.
זאב אלקין: כי אני מודע לזה, הנה שרה עכשיו נתנה לנו שיעור מאלף איך מתבצעת פעילות הרבה פעמים במשרד שהיא בערך פי שניים או פי שלושה מבסיס התקציב.
זאב אלקין: שמענו למשל שב-2007 בסיס התקציב של היחידה שלה היה שלושה מיליון ארבע מאות והתקציב המלא היה כשבעה מיליון.
זאב אלקין: יהיה כשבעה מיליון.
זאב אלקין: השנה עוד לא הסתיימה.
זאב אלקין: דברים דומים אנחנו מכירים אצל אודי, אנחנו יודעים שבסיס התקציב מקוצץ.
זאב אלקין: לעומת זאת היתה התחייבות של השרה שההיקף המלא, עד כמה שאני מבין גם המשרד עמד בה ב-2007, שהיקף הפעילות הועמד על שלושים ומשהו מיליון, בערך כשליש יותר ממה שהופיע בבסיס התקציב.
אלי זרחין: דבר אחד ששרה אמרה ככה כבדרך אגב אבל זה סכומים מאוד משמעותיים, אני יכול להגיד כארגון שהוזמן על ידי השר והמנכ"ל גם להתייעצות לגבי התקציב שחלק גדול מהפעילות ששרה ובוריס עושים יחד עם ארגוני חוץ, וזה בעצם לא כמו כסף של המשרד.
זאב אלקין: לא הייתי מעלה על הדעת שמשרד הקליטה בבואו לכאן לציין תקציב היה מציין תקציבי matching.
זאב אלקין: בוודאי שלא.
אלי זרחין: אבל אני אומר שהמקום שלי כארגון חברתי תקציבי matching הם לא כסף של המשרד, אבל הנכונות של המשרד להעמיד תקציבים שלו מול תקציבי matching זה האפשרות שלו להעביר פי שתיים יותר כסף.
שרה כהן: מה שאני אומרת, אם אני אחדד את זה כאן, מרבית הפעולות בדוגמא שאני עושה, אם אני מדברת למשל על זה שהשתמשתי בתקציב כולל, למשל בשנה מסויימת בשבעה מיליון, אז אם אני מתייחסת אל תקציבי matching אז לפחות אני מדברת על ארבע עשרה.