GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה קורת: כי ב-2006 היו כמאה ארבעים עמותות שקיבלו תמיכה, ב-2007 היו רק כשמונים עמותות.
זאב אלקין: אני הבנתי שב-2008 בסיס התקציב הוא שלוש וחצי, שזה אומר שזה גידול משמעותי מאוד.
אלי זרחין: הסכם קואליציוני הבטיח matching.
זאב אלקין: אתה כבר יודע מה שאפילו ראש ממשלה עוד לא יודע להגיד.
אלי זרחין: יש דברים שידועים כבר.
זאב אלקין: מה זה ידועים, עוד לא הצביעו על תקציב המדינה, עוד לא נחתם שום הסכם קואליציוני.
אלי זרחין: אני מאמין שבקטע הזה זה מה שיהיה.
אריה קורת: זה זכותו.
אריה קורת: אני לא יכול להגיד את זה, אבל אני חושב שהוא צודק.
זאב אלקין: אני לא יודע איך תיראה הקואליציה כשיצביעו פה על התקציב ואתה כבר ידוע איזה הסכם קואליציוני יהיה.
זאב אלקין: זה מצויין.
אריה קורת: יש לנו פרוייקט להעצמת השפה לילדים עם הטלוויזיה החינוכית, שזה חטף פתח, וב-2007 בנינו עוד שתי תכניות בסך של כשני מיליון שקל.
: אגב, איך מתחברים לתכנית הזאת, צריך לשלם מנוי?
אריה קורת: לא, בכלל לא, זה בערוץ 22, 23, 11.
אריה קורת: היה לנו פרוייקט עם מוזיאון הילדים בחולון, כאלפיים חמש מאות ילדים בגילאי שלוש עד שבע.
אריה קורת: לזה היה מאה חמישים אלף שקל.
אריה קורת: ביקור במוזיאון, מבחינת העשרה ופעילות תרבותית.
זאב אלקין: זה היה בשפות העולים?
אריה קורת: תראה, ילד אתיופי או ילד עולה מכל מדינה שהיא עדיין אין לו את היכולת ולא את האמצעים להגיע לבד עם משפחתו לביקור במוזיאון הילדים.
אריה קורת: סיבסדנו משמעותית את הכניסה, ילד שילם חמישה שקלים, והוא יחד עם ההורים היו וטעמו את החוויה.
זאב אלקין: מישהו ארגן את זה?
אריה קורת: אנחנו ארגנו ילדים ממשפחות של עולים.
אלי זרחין: פנתה אלינו רכזת קליטה ואמרה אלי, אם יש לך ילדים, לנו יש אוטובוס ואפשרות לעשות.
: אלי אתה קרוב לצלחת.
: השאלה איך הגיעו לאלה שלא קרובים לצלחת.
אלי זרחין: לא יודע איזה צלחת, אני פשוט עובד שם.
אריה קורת: זו תמיד בעיה.
אריה קורת: כל פרוייקט שלא נעשה תמיד נשאלת השאלה הזאת ואנחנו תמיד בבעיה.
אריה קורת: אבל יש לנו היום בכל יישוב יועץ לקליטה של האגף, והוא בעצם מגיע לכל מוקדי הקליטה, הוא מגיע לכל המקומות איפה שהעולים נמצאים, לריכוזים.
אריה קורת: אני אשמח פעם לבוא ולפרוש את פעילות האגף.
אריה קורת: בכל יישוב שבו יש ריכוז גדול של עולים, מעל לשלוש מאות עולים ביישוב, יש לנו יועץ לקליטה בקהילה מטעם האגף.
אריה קורת: הוא בתוך משרד הקליטה והוא בעצם מרכז את כל הפעילות של האגף ביישוב.
אריה קורת: אנחנו עובדים היום מול מאה עשרים יישובים, רשויות, מועצות איזוריות.
אריה קורת: יש כמה יועצים שמכסים כמה יישובים.
אריה קורת: האחריות שלו, לכל רכז יש אולי שלושה ארבעה יישובים, האחריות שלו היא להגיע לכל מוקד.
זאב אלקין: אם ברשות מקומית יש רכז קליטה, עובדים אחד מול השני.
אריה קורת: אבל אם יש עמותות מקומיות, פרוייקט כזה או אחר, הוא איש הקשר שלנו.
אריה קורת: אם זה הפרוייקטים של אלי אז מול אלי יש יועץ בלוד או בקרית גת שהוא עובד מולו.
אריה קורת: אם אנחנו עדיין בקטע של פעילויות העשרה, אז למשל העברנו תקציב של מאתיים חמישים אלף שקל למועצת תנועות הנוער עבור פעילויות של בני נוער.
אריה קורת: זה נושא שגם כן העליתם אותו כאן בשעתו והבטחנו לסייע.
זאב אלקין: אתם התניתם את התוספת הזאת במשהו?
אריה קורת: התנינו ב- matching שלהם לנושא הזה.
זאב אלקין: matching שלהם לעומת מה שהיה בשנה קודמת?
אריה קורת: כן, ודאי.
זאב אלקין: כי הם השקיעו גם ככה.
אריה קורת: נכון, אבל אין להם תפקיד מסומן לקליטת עלייה.
אריה קורת: יש שם בעיות, חבל שאודי לא פה.
אריה קורת: אנחנו בנינו סולם משותף עם תנועות הנוער עבור מה נותנים את הסיוע.
אריה קורת: אני בשלב מסויים הייתי מוכן להגדיל את התקציב, רק לא היה להם matching, והתנאי שלי היה שיהיה matching, שהכסף שלי יהיה שקל מול שקל של משרד החינוך לנושא הזה.
אריה קורת: היה לנו ב-2007 פרוייקט עם קרן הקיימת שנקרא מאירים את הנגב, שמביאים בני נוער מכל הארץ לביקור בנגב.
אריה קורת: הוא יהיה עכשיו בחנוכה.
אריה קורת: וגם פה אנחנו מגיעים אל אוכלוסיות.
אריה קורת: אני לא יכול להבטיח לך שאנחנו מצליחים להגיע לכל האוכלוסיה.
אריה קורת: לזה הוקצבו כארבעים אלף שקל.
אריה קורת: אחר כך יש לנו פרוייקט פלא, שאנחנו מעבירים למשרד החינוך, גם כן אודי לא פה, צביקה פה.
אריה קורת: חשוב להגיד שאני חושב שזה פעם ראשונה וזה שני המשרדים היחידים שיצאו עם מכרז לפרוייקט אחד כדי ליצור איגום משאבים.
אריה קורת: כי עד אחד משרד הקליטה עבד מול החברה למתנ"סים בנושא פלא ומשרד החינוך עבד.
אריה קורת: נכון שהיתה הפרדה וכל אחד עשה אוכלוסיות אחרות, אבל לראשונה יצאנו במכרז משותף, עם איגום משאבים מוחלט, שהמשרד מעביר למשרד החינוך תקציב של למעלה משמונה מיליון שקל לנושא של פלא.
אריה קורת: שמונה וחצי זה בפועל.
אריה קורת: זו שנה ראשונה, וצביקה יעיד שלא היתה שנה קלה ולא היתה שנה חלקה, והוא כבר בקושי אומר לי שלום.
אריה קורת: אבל בכל זאת זה לא פשוט לקחת שני משרדי ממשלה, ליצור ועדה משותפת, לשבת מול חברה חיצונית, להגיע לתאום מקסימלי, אני חושב שהיתה שנה בעייתית, מורכבת, אבל אני מקווה שאנחנו יוצאים ממנה.
צביקה לוטן: שילמנו הרבה שכר לימוד.
אריה קורת: הוא אופטימי.
אריה קורת: היה לנו פרוייקט עם הסוכנות היהודית של בגרות בעלייה בסך של חצי מיליון שקל.
אריה קורת: הפרוייקט שהוא נתן מענה רק לנושא של בגרויות באותם יישובים שבהם פרוייקט פלא לא פועל.
אריה קורת: בסך הכל פרוייקט פלא לא פועל בכל היישובים.
אריה קורת: אנחנו מנסים היום להגיע ולתת מענה לכל היישובים.
זאב אלקין: זה היה עם matching עם הסוכנות?
אריה קורת: שקל מול שקל.
זאב אלקין: ומי הפעיל את זה?
אריה קורת: מי שהפעיל את זה, זו חברת המתנ"סים.
אריה קורת: ההתקשרות היתה של הסוכנות מול חברת המתנ"סים.
זאב אלקין: דרך מכרז?
אריה קורת: אני לא חושב.
אריה קורת: מול הצעות מחיר, מיני מכרז.
זאב אלקין: אבל היו עוד מתחרים?
זאב אלקין: היה מכרז על פלא, שאני מבין ששם זה היה matching של משרד החינוך.
אריה קורת: התקציב הוא תקציב של המשרד, וזה עובר למשרד החינוך לצורך הפעלת התכנית.
זאב אלקין: יש שני דברים שונים, יש פרוייקט פלא, שמפעילים אותו משרד החינוך ומשרד הקליטה.
אריה קורת: בנושא של פלא יש חלוקה לשתי אוכלוסיות.
אריה קורת: אוכלוסיה בעיקר של חמ"ע בעל יסודי ובתיכון זה במימון המשרד, והאוכלוסיות של היסודי שזה בעיקר עולי אתיופיה זה במימון משרד החינוך.
זאב אלקין: רק סדרי גודל הם שונים.
זאב אלקין: ועל זה, רק אני אסביר לחבר הכנסת מיכאלי מה שלמדנו בינתיים, זה למדנו בישיבה הקודמת, על זה היה מכרז פתוח, שזכתה בו חברה למתנ"סים באופן מקרי, היא זאת שגם ניהלה את שני הפרוייקטים האלה לפני המכרז ההוא בנפרד מול כל אחד מהגופים, והיא זכתה לשלוש שנים, עם אופציית הארכה לשנה.
זאב אלקין: ובנוסף לזה יש פרוייקט קטן לאותן אוכלוסיות שלא נכנסות לפלא, שזה בין משרד הקליטה לסוכנות.
אריה קורת: יש לנו עוד פרוייקט שזה מול הג'וינט שנקרא אופק לבגרות.
אריה קורת: עוד פעם, לגבי ילדים בעיקר יוצאי אתיופיה שלא משתתפים בפלא.
אריה קורת: וזה פרוייקט שלנו מול הג'וינט.
אריה קורת: בהיקף של מיליון מאתיים.
עמיהוד בהט: לא בפלא ולא בפרוייקט הלאומי.
עמיהוד בהט: שלא יהיה חופף.
: עולי אתיופיה נכנסים בשני הפרוייקטים ההם בקריטריונים אחרים.
עמיהוד בהט: עולי אתיופיה קודם כל נכנסים במאסות בפרוייקט הלאומי, באלפים.
עמיהוד בהט: ששת אלפים, שבעת אלפים מתוך חמישה עשר אלף בחטיבות העליונות.
זאב אלקין: אגב שמענו כאן תלונה בדיון הקודם, זו שאלה אליך אריה, כי אודי העיר על זה אפילו בדיון הקודם, שיש לכם טענה במשרד הקליטה שילדים שנכנסים לפרוייקט הלאומי לא נותנים להם להשתתף בפלא.
אריה קורת: אנחנו רוצים למנוע כפל.
זאב אלקין: אתם תומכים במדיניות הזאת?
זאב אלקין: כי זה הושמע בישיבה הקודמת כמעין האשמה מטעם משרד הקליטה כלפי הפרוייקט הלאומי.
עמיהוד בהט: בוריס אמר שלא נותנים לילדים של הפרוייקט הלאומי להשתתף בפלא.
אלי זרחין: לא, בוריס אמר שהמטרה להגיע לכמה שיותר ילדים.
אריה קורת: לאודי ולי יש לנו חלום להגיע באיזשהו שלב לסדין שבו נוכל לשבת עם כל הארגונים שעוסקים באותם התחומים ולפרוש את זה, כדי למנוע כפל סיוע.
אריה קורת: הלא יש הרבה מאוד כספים, אתם רואים את זה.
אריה קורת: מושקע פה הרבה מאוד כסף.
אריה קורת: כסף במקרה הזה לא חסר.
אריה קורת: העניין הוא עכשיו התאום ואיגום המשאבים בין כולם.
זאב אלקין: וגם העניין הוא הילדים.
זאב אלקין: כשאנחנו נגמור את הסקירה אני תיכף אשאל מהזווית השנייה של הילד.
אריה קורת: התכנון שלנו זה לשבת מול ארבעת הגופים המובילים בנושאים האלה, שזה הג'וינט, והפרוייקט הלאומי, וחברת המתנ"סים, ולעשות פריסה של כל הפעילויות כדי לוודא שבאותו מגדל העמק ילד לא ישב גם באופק, גם בבגרות בעלייה, גם בפרוייקט הלאומי וגם בפלא.
אריה קורת: לכן באנו ואמרנו ילד, יישובים שבהם הפרוייקט הלאומי נכנס אין צורך שגם יהיה פלא.
זאב אלקין: אז כנראה שהיתה כאן אי הבנה בדיון הקודם, כי בדיון הקודם זה הושמע כטענה של משרד הקליטה כלפי הפרוייקט.
זאב אלקין: אתה כרגע מנסח את זה להיפך, כדרישה שבאה מתוך המשרד.
אריה קורת: זה בתאום איתנו, אני חושב שזה גם הגיוני.
אריה קורת: אם ילד כבר הולך לפרוייקט דומה אז אין צורך שהוא ילמד בשתי מסגרות.
עמיהוד בהט: אני רוצה להגיד שני דברים בקשר למה שאריה אמר.
עמיהוד בהט: בשנה שעברה היה כינוס אחד שקיימנו עם מנהלת האגף לחינוך על יסודי לגבי כל אותן תכניות שעובדות לקראת בגרות כדי באמת לראות את כל המגוון של הדברים, זו היתה פגישה מאוד חשובה, מאוד גם מרשימה.
עמיהוד בהט: והגופים עצמם אמרו שהם מאוד נזהרים שלא ליצור, באמת את תנאי הקבלה שיהיו ברורים, שלא משתתפים בפרוייקט אחר.
עמיהוד בהט: הרעיון הוא גם לראות בסופו של דבר, גם ליצור דינמיקה.
עמיהוד בהט: כי למשל הפרוייקט הלאומי האתיופי הולך, ואני אומר את זה לטובה, וכובש את השוק של יוצאי אתיופיה מכיוון שהם מגייסים משאבים אדירים מארצות הברית.
עמיהוד בהט: ואגב ככל שהוא הולך ומתרחב אנחנו לא לוקחים את הכסף חזרה למשהו אחר אלא לאוכלוסיה אחרת שאין לה מענה כדי ליצור איזה שהוא דבר מתקבל על הדעת מבחינת ההיקף שלו ומבחינת הפריסה.
אריה קורת: נכון להיום, הפרוייקט פלא הוא מיועד לעולים יוצאי מדינות אתיופיה, בוכרה, קווקז, גרוזיה קצת, אבל עדיין יש הרבה מאוד ילדים יוצאי מדינות רוסיה שמבקשים ומתחננים, בואו תנו לנו אפשרות להיכנס ולהשתלב.
אריה קורת: ברגע שנעביר עוד ועוד ילדים לפורומים אחרים ולמסגרות מקבילות אז נוכל לשחרר כספים.
אריה קורת: בשמחה.
אריה קורת: טיולי פסח לילדים, ארבעים אלף.
אריה קורת: והפרוייקט של הקונגרס הציוני.
זאב אלקין: טיולי פסח לילדים, אתם מפעילים את זה ישירות או דרך מישהו?
אריה קורת: עשינו את זה דרך תנועת הצופים לפרוייקט לילדים יוצאי אתיופיה.
: למה דווקא הצופים?
אריה קורת: כי הם פנו בנושאים האלה.
אריה קורת: יש להם פרוייקט מאוד ייחודי, לצופים יש שבטים לילדים יוצאי אתיופיה.
: אני מכיר במקרה שיש שבטים שלמים של ילדי אתיופיה גם בבני עקיבא ובמקומות אחרים.
: לכן אני שואל, סתם, אין לי בעיה שהם יקבלו, אבל שיהיה משהו הוגן.
אריה קורת: אני מודה, הם פנו אלינו.
: זה נותן לי רעיון גם להגיד להם שיפנו.
אריה קורת: שיפנו, הדברים הם פתוחים ושקופים.
אריה קורת: ויש את הפרוייקט של הקונגרס הציוני, זה יש להם פעם בשנה קונגרס לבני נוער, של ההסתדרות הציונית.
אריה קורת: משלבים ילדי עולים בסמינרים שלהם ובפעילויות שלהם.
זאב אלקין: שזה גוף שהוא חלק מההסתדרות הציונית העולמית?
אריה קורת: מדובר בארבעים וחמישה אלף שקל.
אריה קורת: לעניות דעתי הגענו ל-22,000,066 מיליון, פחות או יותר.
אריה קורת: זה 2007.
זאב אלקין: שאלה לא פשוטה, אבל האם את כל מה שאמרת בעל פה אנחנו נוכל לקבל ממך גם בכתב?
זאב אלקין: אפשר עכשיו?
אריה קורת: בבקשה, רק תנו לי עותק.
אריה קורת: עכשיו אתה יכול להשוות את זה מול 2006, התקציבים די דומים, להוציא רשויות שהשנה היה קיצוץ מסויים בנושא הרשויות ואז זה בא לידי ביטוי.
זאב אלקין: מה הצפי שלך ל-2008 לכל רשימת המלאי הזאת?
זאב אלקין: אצל שרה הבנתי שיהיה גידול.
אריה קורת: אנחנו מתחילים מבסיס תקציב של שלושה מיליון שקל.
אריה קורת: זה הנתון.
אריה קורת: אני יוצא מתוך הנחה שחלק גדול מהפרוייקטים אנחנו נמשיך להפעיל אותם.
אריה קורת: על פרוייקט פלא לא נוותר, על פרוייקטים עם הרשויות לא נוותר.
אריה קורת: אני בדיוק אמרתי שלגבי תנועות הנוער יש כוונה להגדיל אפילו.
אריה קורת: אני חושב כן שחשוב להגדיל את הסעיף הזה של תנועות הנוער.
זאב אלקין: עד כמה שאני מבין בבסיס התקציב אין לך קיצוץ מול שנה שעברה, או כמעט ואין, נכון?
זאב אלקין: עכשיו לכן השאלה היא, אתה כרגע התחלת להתנסח כציפייה לקיצוץ דרמטי, אמרת על זה נשמור ועל זה נשמור, בדרך כלל כשמנסחים כך יש גם את הצד השני של המטבע.
זאב אלקין: מה שלא אומרים שנשמור אז הוא יורד או מקוצץ.
אריה קורת: לא, יש דברים שהם על הסף, שהם בראש סדרי העדיפויות של המשרד.
אריה קורת: הנושא של פלא הוא אחד הנושאים המרכזיים של המשרד, וכל שנה התחלנו עם תיקצוב של שלושה מיליון וסיימנו פחות או יותר עם תיקצוב של שבעה, תשעה מיליון.
אריה קורת: עכשיו התהליך הזה הוא בעייתי לשותפים שלנו, גם לאודי וגם לצביקה.
אריה קורת: כי אני בעצם לא יכול לחתום איתם על חוזה התקשרות בזמן אמת, כי בינואר יש לי רק שלושה מיליון שקל.
אריה קורת: והם בצדק באים ואומרים אנחנו רוצים לדעת אם תהיה מסגרת או לא תהיה.
אריה קורת: יש תמיד הבטחה אבל לכן אנחנו מנסים למשוך שנת תקציב.
עמיהוד בהט: אריה מתאר את זה, כמו שכל דבר הוא מתאר, בעדינות האופיינית לו.
עמיהוד בהט: זה פשוט דבר בלתי נסבל.
עמיהוד בהט: זה מוציא את כל האנרגיות ואת כל המשאבים וכוחות הנפש והגוף והשכל לטובת הסיפור הזה, שצריך לתכנן כל שלושה חודשים עוד פעם, ועוד ועדת רכישות ועוד ועדת מכרזים, והכל תקוע, ואתה לא יוצא מזה.
זאב אלקין: אתה מדבר על שמונה וחצי מיליון.
עמיהוד בהט: אני מדבר עליי, עם השלושה עשר מיליון שחוזרים באמצע השנה מתוך השלושים וחמישה, שאתה יודע אותם בעל פה.
עמיהוד בהט: אז פה דבר שהוא פשוט, זה עבודה כפולה ומשולשת.
דבורה גיני: אני רוצה בבקשה להוסיף על זה, קצת אפילו יותר קרוב לשטח, מה שקורה בשטח שהכספים לא מגיעים מתי שאומרים שהם יגיעו, זה שברוב המקרים גם לא מבצעים תכניות כי לרוב המקומות אין.
דבורה גיני: אז אם ניקח נגיד ילדים שהיו צריכים לקבל תכנית הכנה לכיתה א' באיזה שהוא מקום, והיו צריכים לקבל בינואר, ולא מתחילים, ולא מתחילים, מתחילים ביולי, מגיע כל הכסף ביחד, ואז כבר אי אפשר לעשות תכנית, הילדים האלה כבר עברו את החצי שנה.
דבורה גיני: אז עושים איזה טיול בזבזני, כמובן כדי לדווח שנעשה משהו כהכנה לכיתה א'.
דבורה גיני: אנחנו אז שואלים את עצמנו, הוצאנו שלושה מיליון על העיר, מה קרה, למה הם לא התקדמו?
דבורה גיני: והבעיה היא לא בתכניות ולא כספים כמו שאריה אומר ולא במאמצים אלא באמת בלוגיסטיקה שהכל נופל שם.
אלי זרחין: עכשיו בדצמבר לחלק מהרשויות ייפול כסף, וייפול בגדול, ויגידו להם עד אחד בינואר אתם לא מממשים, הלאה.
: איפה הבעיה, אודי?
עמיהוד בהט: הבעיה היא הפער העצום בין בסיס התקציב לבין התוספות המזדמנות במהלך השנה.
: אז אנחנו פותרים את זה אם נרצה לשנה הבאה?
אריה קורת: עוד משפט אחד, אנחנו יש לנו נוהל רשויות מול השלטון המקומי, עם הגדרות לגבי תחומי הסיוע וגם לגבי הנושא של חינוך.
אריה קורת: אז ב-2008 יופיע הנושא של נוער כאחד הנושאים המרכזיים והמובילים.
אריה קורת: ואנחנו התגמשנו עם שנות הזכאות מבחינת הפעילויות.
אריה קורת: אנחנו היום בעצם מתחילים את הפעילויות מגיל שלוש.
אריה קורת: וזה חדש לעומת 2007, שזה היה מגיל חמש, שש.
זאב אלקין: אריה, כדי לנסות להבין את הקושי הזה בוא יחד איתנו ננסה להבין מאיפה העשרים ושניים מיליון האלה הגיעו.
זאב אלקין: ואז אולי תהיה יותר ברורה התשובה לשאלה של חבר הכנסת מיכאלי איך לעשות כך שזה לא יחכה כל הזמן עד דצמבר אלא איך להבטיח שהכספים האלה יגיעו מראש.
זאב אלקין: יש לנו עשרים ושניים מיליון מצד אחד ויש לנו שלושה מיליון וקצת בבסיס התקציב מצד שני.
זאב אלקין: אז תאר לנו את כל השלבים שהובילו מ-3.3 מיליון שהיו לך בראשון בינואר 2007 לעשרים ושניים מיליון.
זאב אלקין: מאיפה באו התוספות, מתי.
אריה קורת: לגלות לך את כל הסודות?
אריה קורת: אלה תהליכי עבודה.
זאב אלקין: אם זה תהליכי הטובה אז לא נוכל לעזור לך, כי זו תשובה כללית מידיי, אני רק יכול לאחל לך עבודה מוצלחת.
אריה קורת: קודם כל לעלות משמעותית בבסיס התקציב לפי תכניות העבודה של כל האגפים המקצועיים.
אריה קורת: בתכנית העבודה הגשתי לנושא של פלא נגיד עשרה מיליון שקל.
אריה קורת: עכשיו אם מתוך עשרה מיליון שקל אני מקבל שלושה מיליון שקל אז אני חייב אחרי אישור התקציב להתחיל לעשות העברות פנימיות מתוך סעיפים אחרים שלנו.
זאב אלקין: אני אסביר לך למה אני מנסה להבין את התהליך ואני כן אבקש שתגלה את הסודות.
זאב אלקין: הדברים האלה הם לא סוד מדינה, כי אם זה העברות תקציביות אז הם נמצאים בארכיון של ועדת הכספים.
זאב אלקין: זה עבר בוועדת הכספים ואושר.
זאב אלקין: לכן אם לעשות מחקר אפשר להגיע לעניין.
זאב אלקין: אם חלק מהכסף הוא כסף קואליציוני אז גם הוא מופיע.
זאב אלקין: הדברים מופיעים על הנייר.
זאב אלקין: אבל למה אני שואל את זה, כי במקרה הזה זה באמת אפילו עוד יותר חריף ובולט מאשר הסיטואציה אצל אודי.
זאב אלקין: אם זה חוזר על עצמו עוד שנה ועוד שנה, עולה השאלה למה לא לארגן מראש את התקציב אחרת, אותם סעיפים שכל שנה לוקחים מהם להוריד, והסעיפים שכל שנה מוסיפים עליהם להגדיל בבסיס התקציב, ואז זה ימנע מגופים שאתה עומד מולם התרוצצויות, גם לך זה יקל על העבודה וגם משרד האוצר וגם החשבים של משרד הקליטה יהיה פחות ריצה לוועדת הכספים לאשר העברות תקציביות כל פעם.
זאב אלקין: אז בוא תנסה לקחת את הדוגמא הזאת.
אריה קורת: התהליך הוא תהליך מורכב כי בינואר אני אף פעם לא יודע מה מסגרת התקציב האמיתית שיש לי.
אריה קורת: כי אני לפעמים עד חודש מרץ משלם עבור ביצוע משנה קודמת.
אריה קורת: ואני מקבל אותם כעודפי תקציב לפעמים ביולי אוגוסט.
אריה קורת: זאת אומרת יש קושי בתכנון שנתי אמיתי.
אריה קורת: בגלל הגמישות והשינויים במסגרות של התקצוב.
אריה קורת: אני היום בביצוע מזומנים בעייתי כי חלק גדול מהארגונים, מהרשויות, עוד לא שלחו לנו דו"חות ביצוע.
אריה קורת: ואז אני בפועל מוצא את עצמי בינואר, פברואר, מרץ, משלם מתקציב 2008 על 2007.
זאב אלקין: אבל עודפי תקציב של 2007, מאיפה יש לך עודפים?
אריה קורת: כי עבור מה ששילמתי אני מקבל בחזרה.
זאב אלקין: ממי?
אריה קורת: מהאוצר.
אריה קורת: בדרך כלל, העודפים לא מגיעים תמיד מאה אחוז.
אריה קורת: האוצר מחלק את זה, פעם לשישים אחוז, במרץ, ועוד עשרים אחוז ביולי.
אריה קורת: לכן אני בינואר פברואר לא במצב.
זאב אלקין: תסביר לי נקודה אחת, אני מנסה להבין איך המערכת פועלת.
זאב אלקין: מהעודפים אתה מקבל רק את מה ששילמת, נכון?
זאב אלקין: אתה לא מקבל יותר.
זאב אלקין: אז מבחינה זאת זה לא כל כך משנה.
אריה קורת: כן, אבל יחד עם זה יש פרוייקטים שהתחייבתי בגינם מאה אלף שקל, הביצוע היה שמונים.
אריה קורת: אז חסכתי עשרים אלף שחוזרים אליי לפעילות בשנת 2008.
אריה קורת: על ידי כך אני לפעמים מגדיל את סעיף התקציב שלי.
זאב אלקין: בוא ניקח שנת 2007 כ- case study, יש לנו כאן עשרים ושניים מיליון.
אריה קורת: אבל התקציב שלי היום הוא חמישים מיליון שקל.
: זו גם שאלה מאיפה אתה לוקח ומה זה פוגע בך במקום אחר.
זאב אלקין: הוא לוקח מתוך המשרד, כי האגף שלו מקבל יותר ממה שהוא על הנייר, אז הוא בסוף יוצא מורווח כאגף.
זאב אלקין: זה חלקים אחרים במשרד משלמים.
אריה קורת: אבל יחד עם זה למשל יש כמה סעיפים שהם גמישים.
אריה קורת: סעיף 20, שיש נגיד חמישה מיליון שקל, חלק ממנו אני מעביר עבור פרוייקט פלא.
אריה קורת: כי פרוייקט פלא חשוב לי.
: כן, אבל מחר לא יורידו לך בסעיפים האחרים שתקצבת ולא השתמשת שם?
אריה קורת: לא, כי זאת התחייבות סגורה.
אריה קורת: תראה, אני מבחינת ביצוע ברישום היום אני בסוף נובמבר, אני קיבלתי תשעים ושמונה אחוז.
: אני שואל שאלת מסגרת.
: אם האגף שלך תוקצב בחמישים מיליון שקל, ורואים בסוף שאתה העברת מאותם סעיפים בתקציב האגף שלך לפלא, יגידו לך שאתה לא זקוק לו ויורידו לך משם.
אריה קורת: בתחומי האגף, להוציא אולי הסעיף בנושא רשויות, בנושא תמיכות, הם סעיפים גמישים, שכולם עוסקים בנושא קליטת ילדים.
אריה קורת: אפיק כזה או אפיק אחר.
אריה קורת: גם פעולות בנושא תרבות אני מוציא מהסעיפים האלה.
אריה קורת: זאת אומרת אני מבחינתי יכולתי גם לקבל סעיף תקציבי אחד, וממנו לעשות את הניוד לפי סדרי עדיפויות של המשרד, של האגף.
זאב אלקין: שוב, בוא ניקח את העשרים ושניים מיליון.
אריה קורת: אז נגיד שני מיליון שקל זה מסעיף העצמת השפה למשל, דוגמא.
זאב אלקין: שאגב מה זה עושה לכל הסעיף הזה?
זאב אלקין: מה היתה המטרה של עצמת השפה?
אריה קורת: פרוייקטים מהסוג הזה.
אריה קורת: זה מעבר לתקציב שעובר למשרד החינוך.
אריה קורת: למשל שני מיליון.
אריה קורת: נושא של פרוייקטים לעולי אתיופיה, אני מסתייע מסעיפי תקציב של האגף לעולי אתיופיה.
אריה קורת: כל הנושא של קייטנות קיץ וכו'.
זאב אלקין: אני מנסה עכשיו לקחת עשרים ושניים מיליון שלך, שאתה פילחת אותם לפי פרוייקטים, ולפלח אותם לפי הכנסות, זו משמעות השאלה שלי.
אריה קורת: שלושה מיליון, נגיד זה אופק לבגרות והקייטנות.
אריה קורת: אחר כך למשל כל הנושא של רשויות מקומיות זה מסעיף רשויות מקומיות.
אריה קורת: סעיף 11.
אריה קורת: חמישה מיליון.
אריה קורת: עכשיו הנושא של הטיולים, המוזיאון, הפרוייקטים המיוחדים של כל הנושא של הסיורים, זה מסעיף 31 במשרד החינוך בנושא ההישג.
אריה קורת: אני עם כל סעיף משחק עם זה, כדי לתת מענה לאותם תחומים שאני חושב שהם חשובים ונכונים.
זאב אלקין: אני אעשה לך עבודה יותר קלה.
זאב אלקין: מתוך עשרים ושניים מיליון, כמה מגיע מתוך האגף ממש?
אריה קורת: להוציא את הנושא האתיופי כל התחומים זה תחומים של האגף.
זאב אלקין: יש כסף קואליציוני בתוך העשרים ושניים מיליון?
אריה קורת: גם במשבצת של הרשויות, גם במשבצת של התמיכות.
אריה קורת: גם במשבצת של הפרוייקטים השוטפים כמו האגודה הישראלית למשל.
אריה קורת: הכסף הקואליציוני אני משחק אתו, הוא חלק מכל התהליך.
זאב אלקין: אבל הרוב זה משחק בתוך האגף.
אריה קורת: אבל נושא של פלא אני לפחות השנה כבר הגשתי בקשה לתקציבים מחוץ לאגף.
זאב אלקין: זה הבנתי.
זאב אלקין: עכשיו תסביר לי מה מפריע, אם יש בעיה כל כך גדולה, סתם, אני לוקח את פלא לדוגמא, וזה תקציבים פנימיים שלך שממילא גמישים, מה מפריע לך מראש או לארגן אחרת את הבסיס או לעשות העברה תקציבית.
אריה קורת: כי אני עוד לא יודע מה בפועל תהיה מסגרת התקציב.
אריה קורת: אני לא יודע מתוך ההתחייבות שהוצאתי למשרד החינוך כמה יהיה הביצוע בפועל.
אריה קורת: אני יודע שכבר עכשיו למשל בעיה עם השביתה אז לא כל הילדים מגיעים.
אריה קורת: זאת אומרת יכול להיות שבכלל תמונת המצב ב-2007 הביצוע יהיה שונה.
אריה קורת: אני עדיין לא יודע.
זאב אלקין: אבל רק תרוויח מזה.
אריה קורת: אבל לכן אני רק לקראת מרץ פחות או יותר מצליח ליישר קו.
זאב אלקין: אני עדיין לא מבין.
זאב אלקין: אם אתה אומר שפלא יהיה ייהרג ובל יעבור בהיקף של שמונה וחצי מיליון, לדוגמא, אז מה מפריע לך או לתקצב בבסיס תקציב שמונה וחצי.
אריה קורת: אבל עדיין אין לי את הכסף.
אריה קורת: ההסכמים הקואליציונים מגיעים גם במרץ-אפריל.
אריה קורת: אני משחק עם הכספים הפנימיים.
אריה קורת: כמו שאתה ציינת קודם יכול להיות שיש הבטחה, ובפועל יכול להיות איזה שהוא מעשה פוליטי כזה או אחר ואני אשאר בלי זה.
: למה אי אפשר לתכנן את זה בבסיס תקציב את פלא כתכנית עצמאית נפרדת?
: את האוצר תשאיר לנו, השאלה היא, אם אתה רוצה להפוך אותה כתכנית שהיא בזכות עצמה, דורשת עשרה מיליון שקלים?
: אני רוצה כרגע להשאיר את הכסף של ההעברות לדברים אחרים.
: מה שאדוני היושב ראש שואל איפה אנחנו נלך ללחוץ כפרוייקט אמיתי ודורש תקציב אמיתי ולא העברות.
אריה קורת: הנה, בנושא פלא.
אריה קורת: בואו ניקח נושא אחד, ובואו ננסה ללכת איתו.
אריה קורת: תקצבתי את זה בעשרה מיליון שקל.
אריה קורת: ביקשתי תקציב לאגף בסדר גודל של כחמישים מיליון, מתוך זה עשרה מיליון שקל לנושא של פלא.
אריה קורת: קיבלתי שלושה מיליון.
: בכמה הגדלת אז, כמה היה לך שנה שעברה?
אריה קורת: גם שלושה מיליון.
זאב אלקין: בפועל היה לו חמישים, אבל לא בבסיס.
זאב אלקין: הוא מגדיל בערך פי שניים את התקציב של האגף תוך כדי השנה, שאותו אתה מגדיל לא מתוך האגף.
אריה קורת: בדרך כלל לא.
אריה קורת: מכספים קואליציוניים, ממחלקות אחרות שעוסקות בנושאים דומים, כמו האגף האתיופי שמעביר כסף לפעילויות של האגף.
זאב אלקין: אגב מה סדרי הגודל של התוספות לאגף, אם אנחנו ניקח את זה בתמונה כלל אגפית, איזה אחוז מגיע מכספים קואליציוניים ואיזה מתוך המשרד כתוספות?
אריה קורת: לגבי רשויות, סדר גודל, תקציב הבסיס היה שבעה מיליון.
אריה קורת: בפועל חילקנו חמישה עשר מיליון.
אריה קורת: סך הכל.
אריה קורת: היתרה היתה הסכמים קואליציוניים.
אריה קורת: זה משמעותי.
אריה קורת: כנ"ל לגבי התמיכות.
אריה קורת: אנחנו התחלנו עם חצי מיליון שקל תמיכות.
אריה קורת: ואז היתה תוספת של שני מיליון.
זאב אלקין: זה כעשרה מיליון תוספת.
אריה קורת: קיבלתי תוספות נוספות, גם לתרבות.
זאב אלקין: אז כמה סך הכל היה כסף קואליציוני?
אריה קורת: הסכמים קואליציוניים שנים עשר מיליון.
זאב אלקין: שנים עשר מיליון לאגף, ומתוך כמעט עשרים וחמישה שהיה לכם, זה כבר הגדיל אותך לשלושים ושבע, ואז עוד כשלושה עשר מיליון גייסת מתוך המשרד.
זאב אלקין: אני גם סוגר התחייבויות שהתחייבנו ולא ביצענו אותם.
זאב אלקין: אני עדיין לא מבין למה לא לארגן את זה אחרת, אבל זו לא שאלה אליך, לכן אני לא אטריד אותך.
זאב אלקין: זה תלוי לכל המבנה הכללי של ספרי התקציב.
אריה קורת: הכספים מגיעים בגלים.
אריה קורת: חלק מהעודפים הגיעו לפני חודש.
אריה קורת: זה לא שאתה יודע.
אריה קורת: כל שנה זה משתנה.
אריה קורת: היו תקופות שהיינו מקבלים את העודפים בינואר.
אריה קורת: עכשיו מקבלים אותם במרץ, ואז מקבלים שבעים אחוז.
אריה קורת: לכן מאוד קשה, גם לגבי ההסכמים הקואליציוניים גם הם מגיעים בגלים.
זאב אלקין: אגף התקציבים למד שלזמן יש ערך תקציב.
צביקה לוטן: אדוני היושב ראש, הבעיה עוד יותר גדולה.
צביקה לוטן: מבחינת המשרדים הם ממשיכים להתנהל כמו שהיה קודם.
צביקה לוטן: בעבר משרד הקליטה היה אומר, התחילו לעבוד, היינו עובדים, והוא תוך כדי תנועה היה מגייס את התקציבים ומשלם אחר כך.
צביקה לוטן: היום אתה לא יכול להתחיל בלי חוזה.
צביקה לוטן: אודי אומר לי צביקה, חכה, חכה, אתה לא מתחיל עד שהחשב שלו, בלי שאודי מעביר את ההתחייבות של החשב שלו אין חוזה.
צביקה לוטן: אז אנחנו הכל מתעכב פי שתיים.
צביקה לוטן: ואחר כך הוא תקוע.
זאב אלקין: את הנקודה הזאת הבנתי.
זאב אלקין: עכשיו שאלה מכיוון אחר לגמרי, היא קשורה לעמודה הזאת של מספרי ילדים.
זאב אלקין: כשמופיעים כאן מספרי ילדים, אתה התחלת קצת להתייחס לזה, ברשותך אנחנו נמשיך עוד דיון אחד.
זאב אלקין: בעוד שבועיים כשנתכנס כאן, השאלה העיקרית תהיה, ויכול להיות שיתעוררו עוד אצל החברים שאלות על התקציב, וגם אנחנו עוד לא פתחנו את זה לשאלות מהקהל מה שנקרא, לשאלות של המשתתפים האחרים, אז אנחנו נפתח את זה.
זאב אלקין: אחרי שנפתח את זה להתייחסות ולשאלות על הניירות האלה אנחנו גם נניח אותם בפגישה הבאה על השולחן מראש ואז יהיה יותר קל להתייחס.
זאב אלקין: אנחנו נבקש ממך להתייחס לעמודה של מספרי ילדים, איך אתם דואגים לכך שאלה הם ילדים שונים, וכאן מאוד חשוב לי הדיאלוג עם משרד החינוך, זאת אומרת שמה קורה ברמת הילד, כשאני בסופו של דבר ילד עולה, האם לא קורה מצב שאני כילד עולה פוגש כמה תכניות בו זמנית, חלקן של משרד החינוך, חלקן של משרד הקליטה, חלקן של הג'וינט.
עמיהוד בהט: בו זמנית זו שאלה כפולה, כי בו זמנית יכול להיות אם אותו ילד לומד שתי תכניות, ובו זמנית זה ממש באותה משבצת של זמן.
עמיהוד בהט: זה לפי דעתי לא קורה.
זאב אלקין: אני שואל לגבי שתי תכניות.
זאב אלקין: מצד שני אם כל הילדים שלדע
זאב אלקין: ת
זאב אלקין: כם צריכים את העזרה הזאת הם נהנים ממנה.
זאב אלקין: אנחנו נפתח את זה לדיון.
עמיהוד בהט: השאלה שעומדת מאחורי כל העניין, והיא לא קשורה לוועדת הקליטה, היא קשורה בכלל לתפיסת עולם חינוכית, היא השאלה של מעט להרבה או הרבה למעט.
זאב אלקין: זו גם שאלה, ואנחנו נפתח את זה לדיון.