GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרה כהן: אבל אני לא דיברתי, השבעה מיליון זה לא כולל הmatching.
שרה כהן: השבעה מיליון כולל כל שנה לדוגמא תוספות שמגיעות לפעמים מהסכמים קואליציוניים, זאת אומרת שבעצם זה לא מופיע בבסיס התקציב.
שרה כהן: למשל במהלך השנתיים, זאת אומרת ב-2004 ו-2005 כל פעם קיבלתי, פעם דרך שינוי ופעם דרך ישראל ביתנו כל פעם איזו שהיא תוספת תקציבית שאיפשרה את הביצוע של התכניות, וחלק מהתקציבים גם אחר כך באמצעות האופן שבו אנחנו יוצרים התקשרויות נגיד יכולים להגיע כעודפים מחוייבים, ובין היתר זאת אחת הסיבות שאני יכולה כאילו להראות בשעה מסויימת איזה שהוא תקציב שהוא גדול יותר מהתקציב שהיה לפני כן.
שרה כהן: אבל זה הולך ודועך, כי ההתחייבויות נגמרות, הכסף נגמר, וזהו, ואין כסף חדש.
שרה כהן: שוב, זה בעצם התהליך שבו אנחנו עושים.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, צריך להבין שבמשרד הקליטה יש הרבה מאוד תקציבים שנקראים בשמות אחרים אבל מיועדים לאותם ילדים ונוער.
אלי זרחין: כדוגמא אם אנחנו מסתכלים על העצמת השפה העברית, ה רבה מאוד תקציבים משם מופנים לחינוך בלתי פורמלי לילדים ונוער.
אלי זרחין: אם אנחנו מסתכלים על תקציב המיועד ליוצאי אתיופיה, מלא תקציבים משם הם מיועדים דווקא לילדים ונוער.
אלי זרחין: אני חושב שאי אפשר להתעלם מהדבר הזה.
שרה כהן: מה שאלי אומר הוא נכון, כי זה בדיוק מה שניסיתי לשקף כשנעשתה העבודה כשוועדת שמיט עשתה את העבודה אצלנו במשרד היא בחנה את כל הסעיפים גם ביחידות אחרות, ובחנה בתוך הסעיף מה הרכיב שקשור לנושא של ילדים ונוער.
זאב אלקין: זה בדיוק מה שציפיתי מהישיבה הזאת.
זאב אלקין: כי הרי לא במקרה הכותרת של הישיבה לא היתה פעולת האגף לקליטה חברתית או פעולת המחלקה לנוער בסיכון אלא הכותרת של הישיבה היתה שירותי הרווחה.
זאב אלקין: התקציב שאת מציינת לנו קשור לנוער.
שרה כהן: גם.
שרה כהן: לא רק.
שרה כהן: זה גם, בעצם יש בו שלושה נדבכים עיקריים: הנושא של נוער וילדים בסיכון, הנושא של התמודדות עם אלימות במשפחה והנושא של התמכרויות.
זאב אלקין: אני אגיד לך מה ציפיתי, זה גם נראה לי די ברור מהכותרת, מההצגה של כל מכלול פעילות המשרד בתחום הזה, דיוק מה שכרגע אלי ציין, ומה שעשית בשביל ועדת שמיט בנושא של נוער בסיכון, אני מצפה בכל החזית הזאת בנושא של קליטת ילדים עולים.
זאב אלקין: שננסה להצליח להבין כאן בוועדת המשנה מהו סך ההקצאה של המשרד לתחום הזה, באילו אפיקים היא נעשית.
זאב אלקין: ומבחינתי פחות חשוב לי מה הכותרת של איזו מחלקה בתוך משרד אחראית על זה.
זאב אלקין: אני אולי אחר כך אשאל למה זה כך, למה המשרד לא ניסה ליצור אולי יחידה שתאגוד תחת חסותה את כל הנושאים של חינוך, אם זה כל כך הרבה פעילויות והם מפוזרים בכל כך הרבה יחידות.
זאב אלקין: אבל זה כבר שאלה אחרת.
שרה כהן: זו שאלה אחרת שצריכה להיות מופנית בודאי להנהלת המשרד.
זאב אלקין: אמרנו את זה לאנשי משרד החינוך, אני אגיד את זה לך ולבוריס.
זאב אלקין: מבחינתי כאן אין הפרדה ביניכם לבין הנהלת המשרד.
זאב אלקין: זה לא דיון פנימי בתוך משרד.
זאב אלקין: בדיון הפנימי במשרד הקליטה אתם יכולים להגיד זה לא אליי, זה למנכ"ל.
זאב אלקין: ברגע שלשכת המנכ"ל, הרי אני לא שלחתי הזמנה לאגף זה או אחר.
זאב אלקין: ההזמנה יוצאת מהוועדה ללשכת המנכ"ל.
זאב אלקין: אגב זה היה ביום חמישי, לא היה ביום ראשון.
זאב אלקין: כל מה שקורה עם ההזמנה הזאת אחר כך זו ההחלטה של לשכת המנכ"ל.
זאב אלקין: הם מחליטים מי הולך לייצג את המשרד, הם מחליטים באיזה לוח זמנים הם מעבירים להם את ההזמנות, הם מחליטים מה הנתונים שהם מספקים להם, כן או לא.
זאב אלקין: אבל מבחינתי המנכ"ל מדבר מפיכם ומגרונכם.
זאב אלקין: ברגע שהוא שלח אתכם לכאן הוא הסמיך אתכם ואמר זאת הנציגות שלנושא, יש להם את כלל התמונה שלי כמנכ"ל, של משרד הקליטה, והם יציגו אותה בפני הכנסת.
זאב אלקין: ולכן מבחנתי אין כאן הפרדה.
זאב אלקין: אני לא מוכן לתשובה זאת שאלה שאתה צריך לשאול את המנכ"ל, ומבחינתי המנכ"ל מוזמן לכאן והוא היה יכול להתייצב בעצמו ולענות.
זאב אלקין: כל אחד יש לו משנה למנכ"ל שברך כלל שולט בתקציבים לא פחות ממנו, מהיכרותי איתו, וכו'.
זאב אלקין: ברגע שהם בחרו לשלוח אתכם אז הם החליטו שיש לכם את כל הידע כדי לשתף אותנו בידע כזה כדי שנראה את התמונה במלואה.
זאב אלקין: ואם לא תספיק לנו ישיבה אחת נקיים עוד ישיבה.
זאב אלקין: בשום ספר תורה לא כתוב שאנחנו צריכים לגמור את הנושא הזה בישיבה אחת.
זאב אלקין: הצפי שלי מכם הוא שתהיה לכם תמונה כלל משרדית, ולא ייווצר מצב שאנחנו נשמע כאן על שני אגפים ונחשוב שזה הכל, ונבוא לדוגמא בטענות למשרד הקליטה למה זה הכל, ואז פתאום יגיד לנו המנכ"ל או השר רגע, אבל יש לנו עוד שלושים מליון שקל שאתם בכלל לא יודעים עליהם, שהם הולכים זה מפה וזה מפה וזה מפה, אז יהיה מצב לא נעים שהמשרד כביכול לא הציג אותם מול הוועדה או הסתיר את המידע מהוועדה.
זאב אלקין: לכן הצפי שלי שתתנו את התמונה המלאה בשם כל המשרד על כל מכלול התקציבים.
שרה כהן: במה שקשור לתחום שבו אני עוסקת.
זאב אלקין: בדיון הזה אין דבר כזה.
שרה כהן: אני מסכימה איתך, אבל עדיין אני אומרת, זאת אומרת שני דברים, האחד האגף המרכזי במשרד שעוסק בנושא של ילדים ונוער זה האגף שבוריס מייצג אותו, וזו תמונת המצב המרכזית.
זאב אלקין: טוב, אז שבוריס יציג.
זאב אלקין: אני לא קורא למשרד הקליטה מי אחראי על הצגת כלל התמונה אבל אני מצפה לתמונה כלל משרדית ולא כלל אגפית.
זאב אלקין: חד משמעית.
בוריס חנוכייב: אני רשמתי גם את השאלה שלך, בהחלט אני מציע שאנחנו נקיים עוד ישיבה בנושא ואנחנו נבוא עם התשובות לשאלות שאתה שאלת.
בוריס חנוכייב: ואני מבקש גם מהוועדה המכובדת קצת לפני כמה ימים לפחות, נגיד בעוד שבוע שאנחנו נבוא.
בוריס חנוכייב: כי יש מיליון דברים, לא היה לי זמן פשוט לנשום, מתוך הקצב של הדברים שאני מבצע בתוך המשרד.
דנה גורדון: ברגע שהם מקבלים זימון שידאגו להעביר את זה.
בוריס חנוכייב: בכל אופן זאת הבקשה, ואני חושב שדנה גם יודעת על הנושא הזה.
בוריס חנוכייב: בהמשך לדברים, אני בכל אופן הולך לפרט לכם את מה שאנחנו עשינו בשנת 2007 ומתוך זה אתם בעצם תראו מה ההשקעה של המשרד, לפחות המחלקה שלנו.
זאב אלקין: אנחנו הפסקנו אותך בנקודה, שתקציב הבסיס של הסעיף הזה, 04.11.28 ב-2007 היה שלושה עשר מיליון שקל, וכמה תקציב בפועל?
בוריס חנוכייב: לא לקחתי את הנתון.
זאב אלקין: אם היו העברות תקציביות או תוספות תקציביות או גרירות תקציב משנים אחרונות, או כסף קואליציוני, ודווקא באגף שלך נדמה לי היה כסף קואליציוני.
בוריס חנוכייב: מתוך הזמן שהיה לי להתכונן להיום אני אציג את הנתונים שיש לי.
בוריס חנוכייב: אני מבקש מכם לתת לנו עוד אפשרות להציג את הדברים, כי אם אתה כל הזמן תשאל עוד ועוד שאלות אני לא אוכל להציג את מה שאני הכנתי.
זאב אלקין: אנחנו פה כדי להבין את מה שאתה מציג.
זאב אלקין: המטרה שלנו היא לא שתעביר לנו דברים שניסחת, כי זה אפשר לעשות בהתכתבות, לצורך זה לא צריך להתכנס כאן.
זאב אלקין: המטרה שלנו בעקבות ההצגה שלך לנסות להבין האת הדברים.
זאב אלקין: אני רשמתי לפרוטוקול שתקציב 04.11.28 היה שלושה עשר מיליון שקל בתקציב הבסיס שלו.
זאב אלקין: בהתאם לזה ברגע שתביא לי תקציב בבסיס התקציב של 04.11.28 ב-2008 אני אתחיל לשאול שאלות איך זה עומד מול שלושה עשר מיליון.
בוריס חנוכייב: אז פרוייקט פלא, שזה פיגור לימודי ושילוב חברתי של הנוער, עלות הפרוייקט קרוב לתשעה מיליון ₪, וזה לשלושת אלפים תלמידים.
בוריס חנוכייב: הפרוייקט מופעל בשותפות של משרד החינוך ובביצוע של חברת המתנ"סים.
זאב אלקין: וזה מתייחס לתלמידים מאיזה מוצא?
בוריס חנוכייב: הפרוייקט קודם כל מופעל לטובת עולים מקווקז, בוכרה, אתיופיה, ארגנטינה, עם אפשרות לשלב גם עולים אחרים באחוזים
עמיהוד בהט: אבל פחות ופחות מאתיופיה, ככל שהפרוייקט הלאומי האתיופי תופס מקום יותר רחב כך חלקם של העולים מאתיופיה, גם בתכניות אופק של הג'וינט וגם בתכניות פלא הולך ויורד.
עמיהוד בהט: הם עוברים לפרוייקט הלאומי.
זאב אלקין: תשעה מיליון זו הקצאה של משרד הקליטה בלבד, תזכיר לי עודי כמה אתם מקצים לפלא?
עמיהוד בהט: בשנה שעברה זה היה שניים וחצי מיליון בערך.
זאב אלקין: ומי היו עוד שותפים שם?
עמיהוד בהט: זה מכרז של הממשלה שיצא פעם ראשונה בהיסטוריה, כמכרז משותף.
זאב אלקין: באיזו שנה?
עמיהוד בהט: בשנה שעברה, זה התחיל בראשון בפברואר 2007, באמצע שנת הלימודים הקודמת.
זאב אלקין: ב-2006 לא היה פלא נפרד?
עמיהוד בהט: היה פלא נפרד למשרד החינוך ופלא נפרד למשרד הקליטה.
זאב אלקין: באותם מימדים תקציביים בערך?
עמיהוד בהט: לפחות במשרד החינוך, כן.
עמיהוד בהט: אצלנו היה יסודי ואצל משרד הקליטה היה החטיבות העליונות.
עמיהוד בהט: זו היתה החלוקה.
עמיהוד בהט: ואז אמרנו זה לא, זה הזוי.
זאב אלקין: אתה צודק לחלוטין.
זאב אלקין: אפילו עלתה פה שאלה, אני זוכר כשהיה פה דיון של שתי מליאות הוועדה והופיעו פה שני המנכ"לים של שני משרדים והציגו פרוייקטים, היה פה רגע של מבוכה.
עמיהוד בהט: אני רוצה להגיד לך שאחרי שלוש שעות שהגעתי לתפקידי לפני כמה שנים, שלוש שעות, לא ידעתי איפה החדר שלי, שלחו אותי לחשב הכללי להסביר לו למה שני משרדים מגישים פטור ממכרז.
עמיהוד בהט: אז עוד החברה למתנ"סים היתה פטורה ממכרז.
עמיהוד בהט: בינתיים חייבו אותנו והיה מכרז.
עמיהוד בהט: למה שני משרדים עושים, והסברנו שזה יסודי וזה על יסודי.
זאב אלקין: אני זוכר שפה למנכ"לים זה היה רגע של מבוכה ולקח להם זמן להבין למה כל אחד מהם, כשהביא הצגה תקציבית יש לו אותה כותרת ויש שם הקצאות, וחברי הכנסת עמדו משתאים ושאלו אם לא מוכרים פה אותו דבר פעמיים.
זאב אלקין: ואז התברר את כל הרקע הזה.
זאב אלקין: עכשיו, רק כדי להבין לעומקו ואת זה אולי בוריס יידע להגיד, עמיהוד אמר שזה פרוייקט שמבחינתו ההיקפים לא השתנו רק השתנתה דרך הפעלת הכסף, שהיא עכשיו בשותפות עם משרד הקליטה.
זאב אלקין: מבחינת משרד הקליטה המעבר מ-2006 ל-2007 גם הוא היה דומה?
זאב אלקין: זאת אומרת שגם ב-2006 היו אותם סדרי גודל תקציב?
בוריס חנוכייב: כן.
זאב אלקין: וזה היה מתוך אותו סעיף תקציבי?
בוריס חנוכייב: כן, נכון.
זאב אלקין: אני מחזיק ספר ירוק של תקציב 2006.
זאב אלקין: ומופיע לי בתקציב 04.11.28, פעולות חינוך לעולים, שלושה מיליון שבע מאות שישים ושלוש.
זאב אלקין: זה כבר פחות מאותם תשעה מיליון שאמרת על פלא.
זאב אלקין: אז איך יכול להיות שמהסעיף הזה תוקצב פלא מבסיס התקציב ב-2006 אם אתה אומר שההיקפים לא השתנו.
בוריס חנוכייב: לא השתנו, זה אותו הדבר.
זאב אלקין: זה ספר שלך, לא שלי.
זאב אלקין: שאותו אגב לא קיבלתי אפילו לא ממשרד האוצר.
בוריס חנוכייב: אני לא הייתי ב-2006.
זאב אלקין: אבל המשרד היה קיים, לפי מיטב זכרוני.
זאב אלקין: ולכן כשאתה רושם שאלות תרשום לך את השאלה הזאת, מה היה בפלא ב-2006, מה היה היקף תקצוב, כמה מתוך זה בא מבסיס התקציב ומה קרה עם הפרוייקט הזה במעבר מ-2006 ל-2007.
זאב אלקין: זה יעזור לנו להבין את הדינמיקה של התקציבים.
זאב אלקין: אתה יכול להגיד מילה על הפרוייקט, למרות ששמענו את זה כמה פעמים בהצגה של משרד החינוך, אבל בכל זאת איזה שהוא משפט, מה עושה הפרוייקט.
זאב אלקין: כי זה פרוייקט גדול, תשעה מיליון מתוך שלושה עשר מיליון זה רוב התקציב.
בוריס חנוכייב: הפרוייקט מסייע לתלמידים לשפר את ההישגים הלימודיים שלהם.
בוריס חנוכייב: אחרי הצהריים, וגם יוצר את האינטגרציה החברתית עם כל משתתפי הפרוייקט ומאוד מאוד יזמים בתוך הישובים שלהם וחלקם נמצאים במצדים וגם במועצות נוער של הישובים שלהם.
זאב אלקין: מי מפעיל את הפרוייקט?
בוריס חנוכייב: אמרתי שזה חברת המתנ"סים שהיא הזכיין.
עמיהוד בהט: כל הצנרת האדמיניסטרטיבית עוברת דרך משרד החינוך.
בוריס חנוכייב: הבנתי.
בוריס חנוכייב: מי שמבצע את המכרז זה משרד החינוך, למרות שעיקר התקציב הוא של קליטה.
בוריס חנוכייב: מה ההסבר לזה?
עמיהוד בהט: חשבנו שתכנית שעוסקת במערכת החינוך ובתלמידים מן הסתם מן ההיגיון שהיא תצא דרך משרד החינוך.
זאב אלקין: שזה נכון בכל מה שעוסק בו האגף.
עמיהוד בהט: כן, אבל לא כל הפעולות הן משותפות.
עמיהוד בהט: ופה זו פעולה משותפת.
בוריס חנוכייב: אפשר להגיד עוד, שמשרד החינוך מממן את הכיתות של בית ספר יסודי לעולי אתיופיה, ומשרד הקליטה מממן את התלמידים של בית ספר על יסודי לכל האוכלוסיה ביחד.
זאב אלקין: החלוקה הזאת עדיין נשארה.
זאב אלקין: היא עכשיו מובלעת בתוך המכרז אבל יש חלוקה ברורה.
עמיהוד בהט: אני מקווה מאוד שנצליח בשנה הבאה להחיל יותר ויותר תכניות "מיל"ת", שזה מה שהיה פעם פנימיות היום, שהיא לא בתחום הטיפול שלנו אבל ממוקדת באוכלוסיות ייחודיות, להפעיל אותה, לנצל מהתקציב ההוא כמה שיותר לגבי עולים, לכוון אותה יותר להגיע לעולים.
עמיהוד בהט: ואז אולי גם ישתנה המבנה של האוכלוסייה של פלא.
עמיהוד בהט: לא ההרכב התקציבי.
עמיהוד בהט: אני רוצה לגייס תקציבים ליחידות אחרות.
עמיהוד בהט: בקיצור אני רוצה להגדיל את התקציב שלי בלי להגדיל את התקנה.
זאב אלקין: אני שואל את הזכיין של החברה למתנ"סים, כי הוא זה שעשה את המכרז, עד מתי?
עמיהוד בהט: לשלוש שנים.
עמיהוד בהט: זה התחיל בשנה שעברה, בראשון לפברואר נחתם ההסכם בשנה שעברה.
בוריס חנוכייב: התחלנו בפברואר 2007.
זאב אלקין: זה אומר שעוד שנתיים קדימה, ואולי אפילו שלוש שנים.
זאב אלקין: היו עוד מתחרים למכרז הזה?
עמיהוד בהט: כן, היו עוד שניים שלושה מתחרים.
זאב אלקין: מי הגופים שהתחרו?
עמיהוד בהט: זה היה מכרז מאוד מורכב.
עמיהוד בהט: עשינו אותו לגיל הרך לחוד, ליסודי לחוד ולעל יסודי לחוד.
עמיהוד בהט: פירקנו אותו לשלוש מודולות.
עמיהוד בהט: וביסודי ובעל יסודי זכתה החברה למתנ"סים, אבל גם שם היריבים לא היה אותו יריב על כל האורך.
עמיהוד בהט: פעם אחת היתה חברת קומפדיה, כל מיני חברות שמפעילות תכניות לחינוך בלתי פורמלי.
עמיהוד בהט: אבל לא כל אחת הלכה על כל האורך.
עמיהוד בהט: החברה למתנ"סים אגב הלכה על כל האורך אבל זכתה רק ביסודי ובעל יסודי.
עמיהוד בהט: קומפדיה זכתה בגיל הרך, מה שאנחנו הולכים להשיק השנה, אני סקרתי את זה בסקירה שלי.
זאב אלקין: לא היו ארגוני עולים שאז ניגשו למכרז הזה?
עמיהוד בהט: למיטב זכרוני, לא.
זאב אלקין: איך אתה מסביר את זה?
עמיהוד בהט: לא יודע, אבל זה בכל אופן מכרז ככל המרכזים.
עמיהוד בהט: תראה, הדרישות היו אבל מצד שני הפעלה במישור ארצי, ובאמת החברה למתנ"סים היא אחד מהגופים שיש לה תשתיות בכל הארץ באופן שהם מסוגלים לבצע.
עמיהוד בהט: לא הרבה גופים בהיקפים האלה יכולים להיערך לתכנית כזאת.
בוריס חנוכייב: אני שמעתי מכמה ארגוני עולים שהם כן רצו להיכנס למכרז אבל כנראה שהם קראו את כל הקריטריונים והדרישות.
זאב אלקין: הקריטריונים גם כן לא נבראו עם בריאת העולם, מישהו בנה אותם .
אלי זרחין: לדוגמא במכרז אחר סף המכרז פעילות במשך חמש עשרה שנים ביותר מחמישים ישובים, אז סביר להניח שמי שכתב את זה הוא מתכוון שאף ארגון עולים לא יכול להיות מתחרה.
זאב אלקין: זו דוגמא מצויינת, אבל אני מקווה שבמכרז הזה לא היה סף כזה.
זאב אלקין: אתם כשפרסמתם את המכרז בהחלט לקחתם אפשרות שארגוני עולים ייגשו.
עמיהוד בהט: בהחלט, אין לנו גם מניעה לתת להם, עובדה שאת הסמינרים עושים ארבעה ארגוני עולים.
עמיהוד בהט: להיפך, זה אפילו טוב מהרבה בחינות.
עמיהוד בהט: זה גם מורכב מהרבה בחינות אבל זה גם טוב מהרבה בחינות.
עמיהוד בהט: לנו זה מסרבל את המהלכים האדמיניסטרטיביים אבל מצד שני זה נותן.
אלי זרחין: מה שקורה היום, ניגשים ארגוני עולים למכרזים.
זאב אלקין: זה מכרז טרי יחסית, זה מכרז מלפני פחות משנה.
אלי זרחין: הרבה מאוד מכרזים דורשים איזו שהיא ערבות כספית, וארגון עולים הרבה פעמים מאוד קשה לו להציג ערבות כספית בסכום כסף גדול.
אלי זרחין: שזה דברים אובייקטיבים.
אלי זרחין: אבל לדוגמא אפילו הארגון שלי שהוא ארגון לא קטן להמציא חמישה מיליון שקל של ערבות קשה לו.
רונית רדה-יונה: יש לי רק שאלה לגבי תכנית פלא.
רונית רדה-יונה: אני כשעבדתי עם משרד הקליטה הייתי גם אחראית תכניות פלא, שהיה מופעל גם על ידי החברה למתנ"סים.
רונית רדה-יונה: זה כבר תשע שנים, אם לא יותר.
רונית רדה-יונה: השאלה אם בוחרים את הגוף המבצע על פי תשתית או על פי הרמה הארצית ולא על פי ההישגים, תשע עשר שנים, השאלה מה ההישגים של אותם גופים שמבצעים את התכניות האלה.
רונית רדה-יונה: זה הייתי רוצה להבין.
זאב אלקין: את שואלת מה הם מדדי ההצלחה של התכנית, גם כתכנית, אני יכול להגיד שאפשר להשקיע את הכסף הזה בתכניות אחרות, וגם של הגוף הספציפי.
זאב אלקין: החברה למתנ"סים היתה מפעילה גם לפני המכרז הנוכחי, של שני הגופים?
עמיהוד בהט: אני באתי ב-2002, זה כבר היה באוויר הרבה זמן.
עמיהוד בהט: את צודקת, באמת צריכים, ואני חושב שאפשר.
עמיהוד בהט: החברה למתנ"סים יש לה גם הרבה מה לומר בתחום הזה של מדידה והערה וכו'.
עמיהוד בהט: כשאמרנו תשתיות לא אמרנו שהתנאי היחידי בעולם הוא שיהיו תשתיות, ולא חשוב מה הם ההישגים או הכישלונות.
עמיהוד בהט: אמרנו שבתנאי סף היו איזה שהם מערכות של תשתית.
עמיהוד בהט: לא אמרנו שגם נכשלים וגם מצליחים זה בסדר, העיקר שיש להם מבנים ושטחים פתוחים לעשות את הפעולה.
עמיהוד בהט: ודאי שלא.
עמיהוד בהט: אבל זה באיזה שהוא מקום כשאתה עושה משהו ארצי בהיקפים כאלה, של עשרת אלפים ילדים, צריך ליצור איזו שהיא תשתית.
אלי זרחין: ללכת אחורה זה בעייתי, כי עד לפני שנתיים לחברה למתנ"סים היה פטור ממכרזים.
אלי זרחין: זה דבר שהשתנה.
אלי זרחין: היום זה אחרת.
רונית רדה-יונה: יש כאן עניין לגוף אחד זה המון כסף, אני חושבת שיש המון גופים שיכולים לחלק אפילו את העבודה ולבצע ולבדוק ביניהם מי מצליח ומי לא.
אלי זרחין: אני יכול להגיד לך על פרוייקטים שאני עושה, אני מבצע מכסף שלי, אני מגיש לשר או לבוריס דו"ח ביצוע, הם בודקים את זה ובדיעבד משלמים.
רונית רדה-יונה: גם הם עושים את זה, זה לא העניין.
רונית רדה-יונה: העניין הוא האם זה מלווה במחקר, הערכה, לפני ואחרי.
רונית רדה-יונה: כי בסך הכל אני רוצה להבהיר פה נקודה מסויימת, יש המון כסף וזה נשפך בתוך התכניות האלה, וכל שלוש שנים עושים מחקר על יוצאי אתיופיה, ובסוף מסתבר שהבעיה היא יוצאי אתיופיה ולא התכניות האלה.
רונית רדה-יונה: בואו נבדוק האם התכניות האלה יעילות או לא.
זאב אלקין: כמה שאני הבנתי גם את בוריס ואחר כך את אודי היום דווקא האוכלוסיה של יוצאי אתיופיה, מה האחוז בתוך פלא של יוצאי אתיופיה?
זאב אלקין: שלושת אלפים תלמידים זה כולם ביחד?
בוריס חנוכייב: לא, זה רק משרד קליטה.
זאב אלקין: ואצלכם?
עמיהוד בהט: אלף ארבעים ושישה.
זאב אלקין: ביחד זה כארבעת אלפים וחצי תלמידים.
רונית רדה-יונה: דרך אגב, התקציב של הפרוייקט הלאומי צריך להיות תוספת ולא במקום תקציב משרד החינוך ומשרד הקליטה מקציב.
רונית רדה-יונה: זה צריך להיות תוספת לאותן אוכלוסיות שונות כל פעם מצליחות להגיע לתכניות האלה.
רונית רדה-יונה: הפרוייקט הלאומי יצטרך להוסיף כסף.
עמיהוד בהט: כן, אבל בסך הכל כמה יש ילדים יוצאי אתיופיה בכלל בארץ, ילד אחד לא יכול להיכנס כל יום בארבע תכניות.
זאב אלקין: אז כמה יש, מסך הילדים של פלא?
בוריס חנוכייב: כארבע מאות אתיופים, שש מאות בוכרים וכאלפיים קווקזים.
עמיהוד בהט: כל האלף ארבעים ושישה אצלי הם יוצאי אתיופיה.
בוריס חנוכייב: גם עולי אתיופיה הם מפני שבישובים אנחנו שמענו, מפני שקיים הפרוייקט הלאומי אז הפרוייקט הלאומי לא מאפשר לילדים האלה לחזור לפרוייקט פלא, גם אם קודם הם היו בפלא.
עמיהוד בהט: זה נושא מאוד מעניין ושווה לדבר עליו, אבל אני רוצה לומר משהו.
בוריס חנוכייב: היתה שיחה לנו קשה בנושא הזה בחיפה.
עמיהוד בהט: אני רוצה לומר כמה דברים.
עמיהוד בהט: אלף הפרוייקט הלאומי הוא לא עסק פרטי.
עמיהוד בהט: הוא ממשלת ישראל, ומשרד החינוך ומשרד הקליטה הם חלק ממנו.
עמיהוד בהט: ולכן איגום המשאבים וחלוקת המשאבים היא נכונה.
עמיהוד בהט: אף אחד לא אמר שלוקחים את תקציב קליטת עלייה ומפנים אותו למשרד החוץ אלא מפנים אותו לעולים אחרים.
עמיהוד בהט: כולם היו בניי, זה ממש לא עניין.
עמיהוד בהט: אני יודע שיש תורמות שאומרות אנחנו לא רוצים לבוא במקום, הממשלה תוציא את הכסף, אנחנו נביא את התרומות.
עמיהוד בהט: אבל זה לא אותו דבר.
עמיהוד בהט: גם הממשלה שותפה בתשעה מיליון שקל בפרוייקט הלאומי.
עמיהוד בהט: וזה אמנם לא כל הכסף, רוב הכסף בא מחוץ לארץ, אבל יושב אני ויושב חנוך צמיר בוועד המנהל של הפרוייקט הלאומי, ואנשים שלנו מעורבים בתוך התכניות ובוועדות המקצועיות שלו והם חלק מהעניין.
עמיהוד בהט: כלומר זה חלק מהמערך של קליטת העלייה גם במשרד הקליטה וגם במשרד החינוך.
זאב אלקין: בקיצור עמיהוד, מה שאתה אומר שאם יש בעיה לגבי כל מיני התניות של הפרוייקט הלאומי לגבי השתתפות בפלא אתה מציע לבוריס לפנות לחנוך.
עמיהוד בהט: נכון, גם לוועד המנהל וגם לאגף הכספים של הפרוייקט.
זאב אלקין: עמיהוד אומר שאחד מהאנשים המרכזיים שמקבלים החלטות על המדיניות של הפרוייקט הלאומי זה דווקא חנוך צמיר, משנה למנכ"ל משרד הקליטה.
זאב אלקין: ולכן אם אתה מרגיש שיש איזו שהיא בעייה בשיתוף פעולה מול הפרוייקט הוא אומר הדרך הכי פשוטה לטפל בזה זה לא פה אלא לפנות לחנוך, שהוא זה שמייצג את המשרד בהנהלת הפרוייקט, ויש לו, מהיכרותי גם עם חנוך מן הסתם יש לו משקל לא קטן בהחלטות שמתקבלות שם.
בוריס חנוכייב: לנו בגדול, אין בעיה.
בוריס חנוכייב: הילד בוחר איפה להיות בעצם, זה מה שצריך לקרות.
בוריס חנוכייב: מה שסופר לנו שאם בית הספר מזהה את הילד אתיופי הוא קודם כל מכניס אותו לפרוייקט הלאומי, ואם הוא נמצא בפרוייקט הלאומי אז הוא כבר לא זכאי להיות בפרוייקט פלא.
זאב אלקין: אם אתה אומר שזה נכון, כי זה איגום משאבים ולא לעשות פעולה כפולה, אז אין בעיה.
זאב אלקין: אם אתה אומר שזה לא נכון ואתה מצטער על המדיניות הזאת אז חנוך צמיר הוא הכתובת.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, זו דוגמא מצויינת לאיך צריך לעבוד.
אלי זרחין: כשמשרד החינוך הוא לא שם.
אלי זרחין: אתה יודע שבשלושים מיליון שקל שמיועדים לעולים אצל אודי בהט כמעט שבעה עשר הולך ליוצאי אתיופיה.
אלי זרחין: לאותו מיעוט קטן שיש בארץ.
אלי זרחין: ורוב הילדים העולים לא מקבלים דבר.
אלי זרחין: זאת דוגמא למשל שהמשרד לא פחד מהמילים, אמר מתפנה כסף, נפנה אותו ליוצאי קווקז, ליוצאי בוכרה, לאחרים.
אלי זרחין: זה דוגמא אני חושב מאוד טובה, כי ילד לא מפסיד.
אלי זרחין: מה זה משנה לילד מי מפעיל אותו, אם הוא מקבל את המענה.
אלי זרחין: וזה בדיוק הקטע, שהכסף לא הלך לתעסוקה או למדענים או משהו, הוא נשאר כאן לאותם דברים.
אלי זרחין: אני חושב שזה מצויין.
זאב אלקין: עוד מילה על פלא, הערכה, עמיהוד אמר שצריכים לשאול את חברה למתנ"סים.
זאב אלקין: לך יש משהו להוסיף בעניין לגבי הערכה של הפרוייקט, עד כמה הוא נותן תוצאות, לא נותן תוצאות, עד כמה החברה למתנ"סים מפעילה אותו נכון או לא, אתם עושים איזה שהוא מעקב כמשרד הקליטה, כי בכל זאת אתם המממן העיקרי.
בוריס חנוכייב: פרוייקט פלא הוא אחד הפרוייקטים הממשלתיים שיש לו מוניטין, כשאתה מגיע לכל ישוב וישוב ושואל איזה פרוייקט יש לכם, קודם כל מזכירים את פלא.
בוריס חנוכייב: זאת מפני שהפרוייקט באמת זכה להערכה בתוך כל הישובים, גם בגלל תחושה של עולים שהם באמת מקבלים משהו אמיתי, וגם כל רשות רואה את התוצאות.
זאב אלקין: בוריס, התחושה היא שזה מצויין.
בוריס חנוכייב: זה לא רק אינטואיציה.
בוריס חנוכייב: וילדי פלא, אני ציינתי, כבוד היושב ראש, שילדי פלא מהווים חלק של המועצות נוער בישובים.
זאב אלקין: זה עדיין לא מדד.
זאב אלקין: אתה ציינת מטרה מסויימת לפרוייקט, בין השאר פתחת במטרה לימודית.
זאב אלקין: עכשיו אחד מהדברים הכי פשוטים למדידה זה לראות איך משתנים ההישגים הלימודיים של משתתפי הפרוייקט.
זאב אלקין: אם אני מבין נכון זאת היתה בין השאר השאלה של רונית.
זאב אלקין: הפרוייקט פועל כבר שנים רבות, אי אפשר להגיד שזה פיילוט, חברה למתנ"סים זה גוף מנוסה שמפעיל אותו שנים רבות, אי אפשר להגיד שהיא מחפשת את דרכה באפלה.
רונית רדה-יונה: לעומת זאת יש תכנית אופק לבגרות, שגם שם יש לכם תוצאות ונתונים וזה ניתן להמחשה, רואים את זה.
זאב אלקין: אפשר לקחת את הילדים שמשתתפים בפלא ולנסות לראות כמה התכנית מקדמת אותם.
זאב אלקין: יותר מזה, אני מאוד אופתע אם תגידו לי שאף פעם לא ניסיתם לעשות את זה.
זאב אלקין: כי זה לכאורה, זו הקצאה ממשלתית מאוד גדולה, בודאי ובודאי אצלכם משרד הקליטה.
בוריס חנוכייב: אני אגיד שבתוך הפרוייקט בכל שנת לימודים יש שתי ועדות היגוי, כאשר בתחילת השנה הוועדה קובעת את היעדים לשנת הלימודים ובסוף השנה משיגים את התוצאות, גם הישגים לימודיים.
זאב אלקין: אתם יכולים להביא לנו את זה, את אותם הישגים לימודיים, היות וזה לא הפעלה, זה אמנם מכרז שנה ראשונה אבל היות וההפעלה היתה קודם אז מן הסתם יש לכם את זה אחורה של כמה שנים, לראות שבאופן עקבי התוצאה וההישגים של המשתתפים משתפרים.
בוריס חנוכייב: כן, אנחנו יכולים לבקש שיכינו משהו.
זאב אלקין: זה לדיון הקרוב, כן, אותו דיון שיהיה עוד שבועיים, דיון המשך.
זאב אלקין: אנחנו נסכם סיכום ביניים, בין השאר נדאג להזמין את החברה למתנ"סים, כי זה בכל זאת מרכיב מאוד חשוב של התקציב.
זאב אלקין: ואנחנו נבקש לשמוע גם מכם וגם מהם איזה שהם נתונים שמראים לנו על תרומת הפרוייקט, מעבר להתרשמות.
אלי זרחין: יהיה טוב שחברי הכנסת ידאגו להכניס תקציב נוסף למחקרים, אני חושב שגם השר וגם בוריס ישמחו לקבל אותו, כי זה הכל כסף ולא משנה מי עושה את זה.
זאב אלקין: אלי, בפרוייקט שעולה יותר מעשרה מיליון שקל, שמושקעים משנה לשנה, אני מאמין שאפשר פעם בכמה שנים.
אלי זרחין: זה בסך הכל כמעט אלפיים שקל עבור ילד לשנה.
אלי זרחין: זה לא כזה כסף ענק.
אלי זרחין: זה בגדול נראה מיליונים.
אלי זרחין: זה אלפיים שקל בשנה, בעצם שש שעות בשבוע לימודים.
זאב אלקין: אני מכיר את התקציבים של אודי, אצלו שניים וחצי בתוך שלושים זה עדיין כסף גדול, אבל בוודאי ובוודאי אם לוקחים את סך התקציב של פלא, אם משווים את זה למשל למשרד החינוך הוא שליש מכל ההשקעה של כל המדינה בתוך משרד החינוך בנושא של ילדים עולים.
זאב אלקין: אם לוקחים את התקציב שבוריס ציין, הוא דיבר על שלושה עשר מיליון שקל תקציב הבסיס ואמר שמתוכם תשעה מיליון הולכים לפלא, שוב, זה שני שליש מהתקציב.
זאב אלקין: גם החלטת ממשלה זה לא תורה מסיני, מישהו מכין אותה.
זאב אלקין: זו מן הסתם החלטה לא של מליאת הממשלה אלא ועדת שרים, כתוצאה מהמשרדים שהובילו את זה.
זאב אלקין: אני לא חושב שזה פתאום נחת על הממשלה כהנחייה של ראש ממשלה כזה ראה וקדש.
זאב אלקין: המשרדים רצו להוביל את זה, והובילו, גם אם זו היתה החלטת ממשלה, לא בדקתי.
אלי זרחין: שזה סכום גדול יחסית, לכל התקציב בכלל.
זאב אלקין: אני רואה תימהון בעיניו של אודי אז היות והוא מבצע את המכרז אז מן הסתם הוא היה יודע אם זאת היתה החלטת ממשלה.
זאב אלקין: אם אתה מנסח את המכרז אתה צריך לדעת, כי בדרך כלל אם זאת החלטת ממשלה זה משפיע על תנאי המכרז.
זאב אלקין: העיר לי את זה בשקט חבר הכנסת שגל, ואני בהחלט שותף לדעתו, שאנחנו מתרשמים שיש פה עוד הרבה השלמות שמשרד הקליטה יצטרך לעשות מבחינת הנתונים, ואז נקבל תמונה מלאה ונוכל להגיב בהתאם.
זאב אלקין: אני אנסה לחדד לקראת הישיבה הבאה, ובעיקר זה נוגע אליך ולשרה.
זאב אלקין: אנחנו מצפים כאן לקבל תשובות לשאלות ששאלנו, גם על הפן המילולי בספר התקציב וגם על כל ההערות האחרות שהערנו במשך הישיבה.
זאב אלקין: מעבר לזה אנחנו מצפים שתציגו לפנינו את התמונה הכלל משרדית.
זאב אלקין: אני מדגיש, לא של שתי יחידות בתוך משרד שכל אחד מכם מייצג אלא תמונה כלל משרדית בנושא הזה של טיפול בקליטת ילדים ונוער, ולא משנה לי מי יציג את זה, אחד משניכם או בכלל מישהו שלישי, או שתהיה פה סוללה של עשרה אנשים וכל אחד יציג חלק.
זאב אלקין: אבל אני מצפה כתוצאה מהישיבה לראות את התמונה המלאה גם של התקציבים וגם של תוכן.
זאב אלקין: דבר שני, אנחנו נבקש שההצגה הזאת תתייחס, כמו ששרה אמרה לנו למעשה 2007 מול תכנון ל-2008.
זאב אלקין: אתם מייצגים אותו משרד.
זאב אלקין: באה לכאן שרה ואמרה הצפי שלי לגבי התקציב, ב-2007 היה לי כך, ביצוע בפועל.
זאב אלקין: ואני מבקש את כל שלושת המרכיבים.
זאב אלקין: התקציב כפי שהוא מופיע בבסיס התקציב 2007, ביצוע בפועל 2007, אם יש של 2006 זה גם מעניין לראות את הדינמיקה.
זאב אלקין: בוודאי ובוודאי מינימום מה שאנחנו מצפים זה תקציב 2007, ביצוע מצופה 2007, זה עוד לא נגמר אבל בטח יש לכם צפי, עוד מעט כבר אי אפשר לעשות שום דבר עם הכסף בכל מקרה.
זאב אלקין: ודבר שלישי זה התחזית לבסיס התקציב של 2008.
זאב אלקין: כמה יהיה ביצוע זה עוד מוקדם לדבר.
זאב אלקין: ומה ההשלכות של התחזית הזאת, הרחבה, קיצוץ, העברה מתכנית לתכנית.
אלי זרחין: בשיחה שלי עם המנכ"ל, הוא אמר לי במפורש שמכל הכסף שיש לו הוא צריך היום דחוף למצוא באוויר שני מיליון שקל לנוער עולה בסיכון ושני מיליון שקל לנוער נורמטיבי.