GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על בעיות חמורות בקליטת נוער עולה - יוזמה לתוכנית בין-משרדית, יוזמה של משרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: מה אני יכול להגיד?
מיכאל נודלמן: כשאתה מבקש – לא תמיד מבצעים מה שאתה מבקש.
מיכאל נודלמן: אני שמח שהיום מנכ"ל משרד הקליטה יכול לדווח לנו על תוכנית, מי משתתף בתוכנית ומה מתכוונים לעשות בתוכנית.
מיכאל נודלמן: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: תודה, אדוני היושב-ראש.
מיכאל נודלמן: כפי שציינת, אנחנו נמצאים כרגע באמצע הדרך.
מיכאל נודלמן: אנחנו התבקשנו על-ידי הוועדה לתכלל את כל המשרדים – את העבודה של המשרדים השונים שעוסקים בנוער עולה – וכפי שאתה יודע, הרבה משרדים עוסקים בנוער עולה, ואנחנו מנסים כמשרד לתכלל את כל העבודה.
מיכאל נודלמן: אנחנו ערכנו אצלי דיון אחד גדול לפני כחודש ימים, בהשתתפות משרד הרווחה, משטרת ישראל, נציגי המשרד לביטחון הפנים, נציגי משרד החינוך, הרשות למלחמה בסמים, כמובן בשיתוף "אשלים" והג'וינט, כי אנחנו רואים את כל הארגונים האלה כארגונים שאמורים לעסוק בנושא של טיפול בנוער עולה.
מיכאל נודלמן: הכוונה היא שבסופו של התהליך – שתכף אתם תראו ואנחנו נציג אותו – נגיע פחות או יותר לעבודה משותפת ושלא יהיה מצב שכל משרד או כל ארגון, או כל גוף, משקיע כספים.
מיכאל נודלמן: לפעמים מדובר בכפל, זאת אומרת שני ארגונים עושים אותו דבר, ולפעמים מדובר בתוכניות שהן כבר לא אפקטיביות לבעיות שאנחנו נתקלים בהן היום בנושא הנוער העולה.
מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים להציג בפני הוועדה – לפני שניכנס למצגת, לפעילויות שנעשות – תמונת מצב וכיוונים לפיתוח מדיניות, שמכון ברוקדייל אסף עבורנו.
מיכאל נודלמן: מדובר במחקרים שעוסקים בילדים ובנוער בכלל, כאשר הם הוציאו את נושא הנוער העולה מתוך המחקרים שעשו עד היום.
מיכאל נודלמן: אנחנו הנחינו את מכון ברוקדייל לבצע מחקר ולהתמקד אך ורק בנוער עולה, שהם כרגע נמצאים בתחילת העבודה, ולאחר מכן אנחנו נצטרף למצגת ונראה איפה הם נמצאים, מתי אנחנו חושבים, על-פי הנתונים שנקבל, שנוכל להתחיל לבנות את התוכניות, אבל את זה אציג בפרק ב', לאחר שנדע כולנו היכן אנחנו עומדים מבחינת תמונת המצב.
מיכאל נודלמן: היו"ר מיכאל נודלמן: אנחנו עומדים במקום לא טוב.
מיכאל נודלמן: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: גב' שרה כהן, בשם מכון ברוקדייל, תציג את המצגת הקצרה ולאחר מכן נעבור למצגת הגדולה.
מיכאל נודלמן: שרה כהן: כשם שמר ארז חלפון ציין, המצגת הזאת הוצגה בפני פורום רחב שהתקיים אצל המנכ"ל בחודש נובמבר, והמגמה שלה היתה לרַשֵת את כל המשתתפים בתמונת מצב עדכנית ביותר, שתהווה סוג של פלטפורמה או Base Line משותף לכל הנציגים – איפה אנחנו עומדים כרגע בנושא של הידע שקיים לגבי נוער עולה באופן כללי.
מיכאל נודלמן: המצגת הוצגה למשרד באמצעות גב' טלל דולב, שהיא מנהלת המרכז לילדים ולנוער במכון ברוקדייל, והיא זו שגם מלווה היום את כל הפעולה של התוכנית הלאומית לילדים ולנוער בסיכון, שאלה המלצות של ועדת שמיד.
מיכאל נודלמן: כשם שתתרשמו, המטרות היו: מתן תמונה רחבה על מצבם וצרכיהם של נערים ונערות עולים, תוך איגום מידע ממקורות שונים.
מיכאל נודלמן: הכוונה היתה גם לנסות ולראות את הדיפרנציאציה בקרב הקבוצות השונות - לראות בקרב הקבוצות איזה סוגים של פעילויות אנחנו יכולים לכוון בתוך הדיפרנציאציה: מה השונה ומה הדומה.
מיכאל נודלמן: היתה כאן כוונה להתייחס לכל המכלול, זאת אומרת אין כאן התייחסות רק לנוער שהוא בקצה הרצף; יש כאן התייחסות למצבו של הנוער העולה, כשם שידוע במדינת ישראל, ולכל מכלול תחומי החיים של הנערים והנערות, ושוב – המטרה הסופית היא ניסיון להצביע על כיוונים לפיתוח מדיניות, מתוך ראייה מתכללת של המשרד.
מיכאל נודלמן: (שקף: מספר הנערים והנערות עולים בני 14-17) זאת תמונת המצב לגבי מספר הנערים והנערות העולים בני 14 עד 17.
מיכאל נודלמן: הנתונים כאן לפניכם.
מיכאל נודלמן: זה האחוז שקיים בקרבם מתוך ילידי ישראל, ילידי ברית-המועצות, יוצאי אתיופיה – עם חלוקה של ילידי אתיופיה וילידי ישראל.
מיכאל נודלמן: (שקף: מאפיינים סוציו-דמוגרפיים של נערים ונערות עולים, לפי ארץ לידה) אלה המאפיינים הסוציו-דמוגרפיים של הנערים והנערות.
מיכאל נודלמן: ברוקדייל ערך את זה בטבלה משווה, כשגם פה אנחנו יכולים לראות את המשמעות של המאפיינים והשונוּת בין הקבוצות השונות.
מיכאל נודלמן: שימו לב, לדוגמה, במאפיין הראשון של משפחות חד-הוריות אנחנו רואים את השונוּת בין האוכלוסיות השונות, וזה בהחלט נתון שחשוב לנו, שהוא גם מוליד אולי אחר כך סוג מסוים של התנהגויות סיכון וגם אחר כך מכוון את הידע.
מיכאל נודלמן: יש מאפיין של משפחות עם ארבעה ילדים ויותר; התייחסות לנושא של השכלת אם כפקטור שהוא מאוד משמעותי בכלל בנושא של תהליכי למידה; אבות מועסקים; אמהות מועסקות; משפחות ללא מפרנס.
מיכאל נודלמן: שוב, איסוף מידע מהרבה מאוד גורמים, זה מונח לפניכם ליצירה של טבלה כוללת.
מיכאל נודלמן: (שקף: התנהגויות סיכון בקרב בני נוער עולים) אי-אפשר להימנע מהתייחסות לנושא של התנהגויות סיכון.
מיכאל נודלמן: אנחנו חושבים שמשברי הקליטה וההתבגרות יכולים ביחד ליצור מצב של חשיפה מוגברת להתנהגויות ולמצבי סיכון; על-אף מגמות של שיפורים, כשם שאנחנו רואים אותם מתוך נתונים שמגיעים אלינו ואנחנו עוקבים אחריהם באופן שוטף – אנחנו רואים שעדיין יש אחוזים גבוהים יותר בקרב העולים שמעורבים בהתנהגויות סיכון, כגון: אלכוהול וסמים, עבריינות, אלימות.
מיכאל נודלמן: יחד עם זאת, חשוב לציין.
מיכאל נודלמן: הנתון האחרון של המשטרה – בהשוואה בין 2007 ל- 2006, על פרק הזמן של 11 החודשים הראשונים של 2007 לעומת 2006 – מדובר על ירידה נוספת של 18% בתיקים שנפתחו לנוער עולה, לעומת ירידה של 3.6% בקרב נוער ותיק שהם ילידי ישראל, ואנחנו חושבים שזה בהחלט נתון שהוא מעודד והוא מראה מבחינתנו על מגמות.
מיכאל נודלמן: (שקף: תהליכי הקליטה – אתגרים מרכזיים) כשאנחנו מסכמים את האתגרים המרכזיים של תהליכי הקליטה – הם כאן רשומים לפניכם: רכישת שפה, השתלבות בבית-הספר, השתלבות חברתית, שינויים במשפחה ובקהילה.
מיכאל נודלמן: כל מה שקשור לנושא מקומה של המשפחה והשינויים בה.
מיכאל נודלמן: המקום של ההורים הוא מקום קריטי כיוון שההורים הם גורם התמיכה המרכזי של ילדים ומתבגרים, וחלים שינויים ביחסים וביכולות התמיכה של ההורים.
מיכאל נודלמן: חלים גם שינויים בעמדות ובתפיסות, והנושא של התמודדות עם זהות, כשם שתראו בהמשך – הוא מבחינתנו אחת מהסוגיות הקריטיות שקשורות לנושא של קליטת ילדים ובני נוער עולים.
מיכאל נודלמן: (שקף: השתלבות בבית-הספר: בני נוער שאינם לומדים בבתי-ספר בפיקוח משרד החינוך) המצגת יחסית ארוכה, וכדי לא להלאות את המשתתפים, נעבור בקצרה לגבי מספר אינדיקטורים עדכניים שקשורים לכמה תחומי קליטה של ילדים ובני נוער.
מיכאל נודלמן: התחום הראשון מדבר על השתלבות בבית-הספר, וזה הנתון שעומד בפניכם.
מיכאל נודלמן: השונוּת בין האוכלוסיות השונות.
מיכאל נודלמן: אנחנו בכוונה ביקשנו כאן התייחסויות שהן דיפרנציאליות כי המשמעות היא שצריך לכוון – כשם שציינתי – התערבויות מכוונות לפי הצרכים הדיפרנציאליים של קהלי היעד השונים.
מיכאל נודלמן: גם פה יש את ההבדל בין גילאי 14 לגילאי 17, כי בגיל 17 בדרך כלל רואים קפיצה שמתבטאת בנשירה מבית-הספר ובאי-סיום בית-הספר, וכן חשוב להראות מה המצב של הקטנים יותר מבין העולים, והבגירים יותר.
מיכאל נודלמן: (שקף: השתלבות בבית-הספר – דפוסים שונים של נשירה סמויה) יש כאן שקף שמראה לנו את השונוּת במאפייני הנשירה הסמויה בין קבוצות אוכלוסייה שונות בקרב העולים.
מיכאל נודלמן: מצבם של יוצאי אתיופיה – אנחנו רואים עדויות למעברים תכופים בין מסגרות.
מיכאל נודלמן: יש דיווח של צוותים על חוסר מוטיבציה ללימודים וחוסר רצון להשתתף במסגרות שמעניקות עזרה.
מיכאל נודלמן: בקרב יוצאי קווקז אנחנו רואים ריבוי היעדרויות מבית-הספר ומשיעורים, ובקרב יוצאי חבר מדינות העמים – חמ"ע – יש תחושות ניכור מבית-הספר, אבל יותר מוטיבציה ללימודים, נתון שמבחינתנו הוא בהחלט משמעותי.
מיכאל נודלמן: (שקף: היעדרויות מבית-הספר בקרב בני נוער בכיתות ח'-י') הנושא של היעדרויות מבית-הספר – 4 ימים ויותר בחודש האחרון – גם פה אנחנו רואים את השוני.
מיכאל נודלמן: שימו לב שבקרב ילידי ברית-המועצות ההיעדרויות מבית-הספר נמוכות יותר מאשר בקרב ילידי ישראל.
מיכאל נודלמן: (שקף: ניכור מבית-הספר בקרב בני נוער בכיתות ח'-י' בשנת 2004, לפי ארץ לידה) ניכור מבית-הספר – זה על בסיס מדד שנבנה במכון ברוקדייל, שמדבר על מספר ביטויים שההצטברות שלהם ביחד נותנת תמונת מצב לגבי תחושת הניכור וההשתלבות של הילדים בבתי-הספר.
מיכאל נודלמן: שימו לב, רשום למטה בשקף בקצרה: הניכור בבית-הספר כולל לפחות 3 מ-5 היבטים, כאשר חמשת ההיבטים הם: 1.
מיכאל נודלמן: לא אוהבים את בית-הספר; 2.
מיכאל נודלמן: אני מרגיש שייך לבית-הספר שלי; 3.
מיכאל נודלמן: החוקים והכללים של בית-הספר הוגנים; 4.
מיכאל נודלמן: המורים מתייחסים אלי בצורה הוגנת; 5.
מיכאל נודלמן: המורים מתעניינים בי כאדם.
מיכאל נודלמן: בקרב ילידי ברית-המועצות לשעבר יש אחוז יותר גבוה של תחושות ניכור מבית-הספר, מאשר בקרב ילידי ישראל.
מיכאל נודלמן: (שקף: דיווח התלמידים על החוויה בלימודים, בקרב תלמידי כיתות י') גם פה יש את השוני בין הדיווח של התלמידים על החוויה בלימודים.
מיכאל נודלמן: ילידי ישראל מדווחים על ביטוי גבוה יותר של שייכות לבית-הספר וגם על תחושה של הוגנות בהתייחסות של המורים כלפיהם.
מיכאל נודלמן: (שקף: הערכה סובייקטיבית של הישגים בלימודים על-ידי תלמידי כיתות י', לפי ארץ לידה) הערכה סובייקטיבית של הישגי הלימודים של תלמידי כיתות י', לפי ארץ לידה, באחוזים- שימו לב שילידי ברית-המועצות, ההישגים הלימודיים שלהם גבוהים יותר מאשר ההישגים הלימודיים המדווחים על-ידי ילידי ישראל.
מיכאל נודלמן: בקרב יוצאי קווקז – מעט נמוכים יותר מאשר בקרב ילידי ישראל.
מיכאל נודלמן: (שקף: דיווח התלמידים על הישגים לימודיים והכנת שיעורי בית, באחוזים) דיווח התלמידים על הישגים לימודיים והכנת שיעורי בית.
מיכאל נודלמן: דרך אגב, פה כל הנתונים טרם פורסמו.
מיכאל נודלמן: אלה נתונים שלקוחים ממחקר השוואתי בין-לאומי שעושה ד"ר יוסי הראל – זהו החלק השלישי בטרילוגיה של מחקרים.
מיכאל נודלמן: מכון ברוקדייל קיבל את האפשרות להציג את הנתונים מתוך המחקר, ששוב, טרם פורסם, אבל הוא העדכני ביותר שקיים.
מיכאל נודלמן: אם תשימו לב, יש כאן נתונים שמתייחסים להישגים לימודיים.
מיכאל נודלמן: ילידי ברית-המועצות מקדישים להכנת שיעורי בית שעתיים ויותר - 41% מתוכם, לעומת 24% מקרב ילידי ישראל.
מיכאל נודלמן: הציונים טוב וטוב מאוד בקרב ילידי ברית-המועצות – 37% מתוכם מדווחים על ציונים גבוהים מהסוג הזה, לעומת 26% מקרב תלמידי ישראל.
מיכאל נודלמן: (שקף: אחוז הזכאים לבגרות מקרב בני 17, לפי ארץ לידה בשנת 2006, באחוזים) אחוז הזכאות לבגרות מקרב בני 17 ומעלה – גם פה יש כמעט זהות מוחלטת בין ילידי ברית-המועצות בזכאות לבגרות – 50.4%, ילידי ישראל 51.7%, ילידי אתיופיה – אנחנו רואים שהזכאות היא 31.1%.
מיכאל נודלמן: נעשתה כאן דיפרנציאציה גם בבגרות – בגרות שהיא רלוונטית לאוניברסיטה.
מיכאל נודלמן: גם פה יש זהות בין ילידי ישראל לילידי ברית-המועצות, ויש כאן נתון שהוא בהחלט נמוך יותר בצורה משמעותית בקרב יוצאי אתיופיה.
מיכאל נודלמן: (שקף: השתלבות חברתית) מבחינת ההשתלבות החברתית, אנחנו מדברים על הקשרים החברתיים עם הוותיקים, שנרקמים בעיקר בתוך מסגרת בית-הספר.
מיכאל נודלמן: גם פה יש את הדיפרנציאציה שיוצאי חבר המדינות ויוצאי קווקז מרגישים פחות טוב בבית-הספר ונוטים הרבה יותר לחוש בודדים.
מיכאל נודלמן: יוצאי אתיופיה ויוצאי קווקז גם ממעטים להשתתף במסגרות לפעילות פנאי.
מיכאל נודלמן: (שקף: בעיות חברתיות של בני הנוער בכיתות ח'-י' בשנת 2004) אנחנו רואים פה את הניתוח של ד"ר יוסי הראל של בעיות חברתיות – שני ביטויים ויותר- שהן גדולות יותר מקרב יוצאי ברית-המועצות מאשר אצל ילידי ישראל, וגם גדולות יותר בקרב יוצאי קווקז במידה ניכרת.
מיכאל נודלמן: זה יוצר לנו בהחלט סוג של מראה מול עינינו לגבי מיקוד התערבויות בהמשך.
מיכאל נודלמן: (שקף: יחסים עם הורים) היחסים עם ההורים – זה עוד תחום שמבחינתנו מוגדר כתחום קריטי ובעל חשיבות מרבית בנושא קליטתם של ילדים עולים – גם פה אנחנו רואים שהיחסים מושפעים משינויים במבנה והרגלים של המשפחה.
מיכאל נודלמן: למשל, הגידול באחוז המשפחות החד-הוריות בקרב עולי קווקז ואתיופיה, ויציאת יותר אמהות לעבודה בקבוצות אלה.
מיכאל נודלמן: אנחנו רואים שהיחסים עם ההורים מושפעים גם משינויים בעמדות ובתפיסות של בני הנוער.
מיכאל נודלמן: למשל, יש שינויים בעמדות כלפי השכלה, עבודה, נישואין ושירות צבאי, בקרב חלק מהאוכלוסיות, והם מושפעים מהקשיים של ההורים עצמם, היכרותם עם המערכת ויכולתם להעניק תמיכה.
מיכאל נודלמן: (שקף: דיווח בני הנוער על יחסים עם ההורים) זה הדיווח של בני הנוער על היחסים עם ההורים, לגבי כמה סוגים של אינטראקציה עם ההורים.
מיכאל נודלמן: אני לא אכנס לרמה של רזולוציה, אבל נראה שילידי ישראל – למשל, בנושא של קבלת תמיכה ועידוד מההורים – מרגישים שההורים נותנים להם יותר תמיכה מאשר ילידי ברית-המועצות.
מיכאל נודלמן: כנ"ל לגבי נכונות ההורים לשוחח עם המורים, בקרב ילידי הארץ יש 92% לעומת 77% בקרב ילידי ברית-המועצות.
מיכאל נודלמן: מרינה סולודקין: אלה שלא מדברים – קשה להם.
מיכאל נודלמן: שרה כהן: הכוונה היא כאן לעשות מקסימום מיקוד של הדפוסים הקיימים כדי שההתערבויות אחר- כך תהיינה ממוקדות ולא באוויר.
מיכאל נודלמן: זוהי בעצם המשמעות של רישות כל השותפים לתמונת מצב עם ידע, שהוא ידע שמגיע ממערכת מחקרית.
מיכאל נודלמן: (שקף: דפוסי היעדרות של נערות ונערים) דפוסי ההיעדרות של הנערים והנערות – גם פה, מקורות התמיכה ה"טבעיים" אלה חברים- 76% - זה באופן כללי.
מיכאל נודלמן: בנות נעזרות יותר מבנים, ומיעוט קטן נעזרים בקרב אנשי מקצוע.
מיכאל נודלמן: זה מחקר שנערך בפתח-תקווה – נשלף איזשהו סוג של מידע לגבי תמונת המצב.
מרינה סולודקין: פתח-תקווה היא מאוד ייצוגית.
מרינה סולודקין: שרה כהן: מאוד ייצוגית.
מרינה סולודקין: זה גם המחקר שנערך בברוקדייל – שנעשה ספציפית לגבי פתח-תקווה.
מרינה סולודקין: (שקף: סיכום האתגרים ונקודות החוזק של הקבוצות השונות) פה אנחנו מנסים לסכם את האתגרים וגם את נקודות החוזק של הקבוצות השונות.
מרינה סולודקין: אנחנו רואים שבקרב יוצאי אתיופיה יש יותר קשיים לימודיים, לצד עדויות לקשיים גם בתחום ההשתלבות בבית-הספר ולהשתלבות חברתית.
מרינה סולודקין: בקרב יוצאי קווקז אנחנו רואים התקדמות משמעותית בהישגים ושאיפות לימודיות, בעקבות סיוע משמעותי שניתן בנושא של קידום לימודי, אבל אנחנו גם רואים קשיים ביחסים חברתיים.
מרינה סולודקין: בקרב יוצאי ברית-המועצות לשעבר אנחנו רואים הישגים שהם ממוצעים ומוטיבציה מאוד גבוהה, ויש נקודה שבהחלט מעוררת תחושה של אי-נוחות, שמדברת על תחושה של ניכור מבית-הספר וקשיים ביחסים עם ההורים.
מרינה סולודקין: (שקף: מה אנחנו לא יודעים?
מרינה סולודקין: ) מה אנחנו לא יודעים?
מרינה סולודקין: אנחנו לא יודעים איך העולים מתמודדים עם הנושא של השפה; אנחנו לא יודעים מספיק על הנושא של יחסים חברתיים עם ותיקים; כל הנושא של תפיסת הזהות, השייכות לישראל והתוכניות לעתיד; מרינה סולודקין: שרה, אבל אנחנו כן יודעים.
שרה כהן: אנחנו יודעים את זה בצורה של תחושות, אנחנו יודעים את זה ממחקרים קטנים שנעשו פה ושם על-ידי חלק מארגוני העולים – שגם אנחנו את המחקרים האלה מכירים.
שרה כהן: אנחנו לא מכירים את זה ברמה של עולם ידע אמפירי שאנחנו יכולים לבוא ולהגיד שהוא גם כרגע מתוּקף.
שרה כהן: הנושא של ההשתלבות בבית-הספר – ההשתלבות החברתית ויחסים עם ההורים בקרב יוצאי אתיופיה; אנחנו לא יודעים על צרכים לא מסופקים ושירותים נדרשים מנקודת מבט של העולים עצמם.
שרה כהן: בסקר הגדול - שכרגע אנחנו הולכים לערוך עם מכון ברוקדייל – מתכוונים לעשות ראיונות עם בני הנוער עצמם, רחבי-היקף, עם מדגם מאוד מאוד רחב.
שרה כהן: (שקף: כיווני פעולה) כיווני פעולה – אחר כך נמקד אותם במצגת שהמנכ"ל יציג.
שרה כהן: אנחנו מדברים על כיוונים שקשורים לנושא של המשך התמודדות עם התנהגויות סיכון, על מנת לחזק את מגמות השיפור.
שרה כהן: אנחנו מדברים על המשך התמודדות עם נשירה גלויה; אנחנו מדברים על הצורך בפיתוח והענקה של מענים לימודיים בהתאם למאפיינים ולצרכים של הקבוצות, כל קבוצה בהתאם למה שאופיין כצורך של אותה קבוצה: אוניברסליים ליוצאי אתיופיה; קבוצתיים ליוצאי קווקז; סלקטיביים ליוצאי ברית-המועצות לשעבר.
שרה כהן: אנחנו מדברים על הצורך בעבודה בתוך בתי-הספר – גם עם הנערים והנערות וגם עם הצוותים; על עבודה עם ההורים בנושא של הקשר עם הנערים והנערות והקשר עם בית-הספר; ועל איסוף המידע הייחודי שחסר כבסיס לגיבוש תוכניות מותאמות, וזה הסקר הארצי של העולים.
שרה כהן: נמצאת פה גם גב' פאולה כהאן, שהיא החוקרת הראשית מטעם מכון ברוקדייל – אם אחר כך תרצו מידע נוסף לגבי המשמעות של הסקר ואיזה דברים אנחנו רוצים להשיג בו – אפשר יהיה לקבל את המידע גם ממנה.
שרה כהן: תודה רבה.
שרה כהן: דוד רותם: האם אנחנו יודעים מועד משוער שבו נדע תשובות לכל הדברים הללו?
שרה כהן: שרה כהן: לוח הזמנים של הסקר הוא כזה שעד חודש אפריל יהיה איסוף של מידע ונתונים.
שרה כהן: בחודש יולי יוצג לנו דו"ח הביניים, ובסוף חודש דצמבר – הדו"ח הסופי.
שרה כהן: דוד רותם: עדיין אנחנו מדברים על עוד יותר משנה.
שרה כהן: שרה כהן: על שנה.
שרה כהן: מדובר במחקר מאוד גדול.
שרה כהן: דוד רותם: והאם יש לנו איזשהן תוכניות לשלבי ביניים?
שרה כהן: שרה כהן: יש תוכניות שקיימות כל העת.
שרה כהן: אלה תוכניות שגם שתוצגנה במצגת ההמשך.
שרה כהן: אנחנו לא מדברים על התחלה מנקודת אפס.
ארז חלפון: חבר הכנסת רותם, שלום, אתה לא היית בהתחלה.
ארז חלפון: אני ציינתי שאנחנו הוצאנו כרגע איסוף נתונים שמכון ברוקדייל ערך לגבי ילדים ונוער בכלל; אנחנו הוצאנו את הנושא של נוער עולה, ממשיכים כרגע במחקר – למרות שכבר יש לנו כיוונים, ותכף אני אציין אותם – אנחנו ממשיכים כרגע בתוכניות שמוצגות במצגת, וכאשר יהיו לנו הנתונים – כפי ששרה ציינה, אנחנו מקווים מאוד שבחודש יולי יהיו בידינו כל הנתונים – אז נוכל לתכלל את כל המערכות שעוסקות: כל המשרדים, כל הגופים, שעוסקים בטיפול ובתקציבים לנוער עולה, לתכלל את הכל כדי שלא יהיו כפילויות, כדי שהדברים ילכו לאן שצריך על-פי המחקר, ולא נבזבז משאבים על דברים שכבר אין בהם צורך.
ארז חלפון: היו"ר מיכאל נודלמן: חבר הכנסת רותם, זאת הבעיה הכי גדולה שקיימת עכשיו בוועדה.
ארז חלפון: אנחנו דנו בזה כבר ארבע פעמים.
ארז חלפון: דוד רותם: אין ספק, אבל מטריד אותי שאנחנו דנים, דנים, דנים, דנים – ואני לא רואה שום דבר שקורה בפועל.
ארז חלפון: מרינה סולודקין: קורה.
ארז חלפון: לטוב ולרע.
ארז חלפון: כמו בפתח-תקווה – גם רוסים וגם אתיופים.
ארז חלפון: אברהם נגוסה: כל הזמן באים עם תוכניות חדשות, ואחר כך סוגרים ואחר כך עוד פעם מעבירים – זה מה שקורה.
ארז חלפון: במציאות, הבעיה בוערת.
ארז חלפון: פשוט הנוער משתולל, ואין טיפול, אין מערכת שפועלת בשטח.
ארז חלפון: מביאים לנו כל הזמן מצגות, ניירות, "פאואר פוינט", אבל זה נשאר במגירה.
ארז חלפון: כמה פעמים הצגתם לנו תוכניות, ואין מעשה בשטח?
ארז חלפון: היו"ר מיכאל נודלמן: אני מסכים אתך, אבל זאת בעיה מאוד רחבה.
ארז חלפון: צריך שכולם יטפלו בבעיה הזאת.
ארז חלפון: אנחנו פה דנו ושמענו – משרד הקליטה, משרד החינוך, רווחה – כל אחד עושה מה שהוא רוצה, מה שהוא רואה.
ארז חלפון: עכשיו המטרה שכולם יהיו בתוכנית אחת, רק ככה אפשר לעבוד.
ארז חלפון: אם כל אחד עושה מה שהוא חושב וכל אחד מזמין סקרים – ולפי הסקרים הוא עובד – זה לא כל כך טוב.
ארז חלפון: המטרה שאנחנו הצבנו מול משרד הקליטה היא לאחד את כל מי שנוגע לבעיה הזאת, בתוכנית אחת.
ארז חלפון: אני חושב שכך זה צריך להיות.
ארז חלפון: אתה צודק.
ארז חלפון: אנחנו שמענו על רווחה, על קליטה – כל המשרדים ששייכים לתחום, אבל כל אחד מדבר בקול אחר.
ארז חלפון: אנחנו רוצים שכולם ידברו בקול אחד, והתוצאות אולי יהיו יותר טובות מאשר עכשיו.
ארז חלפון: אברהם נגוסה: תסכים אתי, אדוני היושב-ראש, בעוד חצי שנה עוד פעם יבואו עם "פאואר פוינט", עם תוכנית חדשה.
ארז חלפון: אם זה כדי לספק את התעסוקה לחוקרים – זה בסדר, אבל אם אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, זאת לא הדרך.
ארז חלפון: כבר יודעים את המציאות.
ארז חלפון: צריך לפעול, לא צריך כל הזמן לבוא עם תוכניות.
ארז חלפון: מר נגוסה, אני אענה לך לפני שאני אכנס למצגת.
ארז חלפון: ראשית, אנחנו מביאים את הנתונים ואנחנו יודעים שיש בעיה.
ארז חלפון: כל מי שיושב פה – נציגי המשרדים – מכירים בבעיה.
ארז חלפון: יש בעיה, אנחנו באים – והצגנו פה את המצגת – כדי שכולם יראו.
ארז חלפון: כל משרד, כפי שאמר היושב-ראש, עד היום עשה את התוכניות והכין תוכניות.
ארז חלפון: אני יכול להגיד לך - כמובן, בלי להתפאר – שאנחנו במשרד הקליטה שמנו את הנוער העולה כיעד מרכזי לתוכנית 2008, וגם תקצבנו.
ארז חלפון: הורדנו כספים שגם כך, חברי הכנסת יודעים שאין, אבל לקחנו מאגפים אחרים כדי להשקיע, והוספנו כמעט 4 מיליון שקלים לטיפול בנוער עולה בשנת 2008.
ארז חלפון: אבל, זה לא העיקר.
ארז חלפון: לא באתי פה להגיד מה המשרד עושה – חלק מזה אתם תראו משום שהיושב-ראש ביקש שנציג.
ארז חלפון: העניין הוא שאנחנו מנסים לראשונה לתכלל – שכל המשרדים ייכנסו לתוכנית כוללת – על מנת שנוכל לפנות לנוער.
ארז חלפון: נכון, זה לוקח זמן.
ארז חלפון: אני בכל אופן מאמין בשיטת המחקר.
ארז חלפון: כדי להבין מה הבעיה ולתת את התרופה הנכונה צריך לחקור ולהביא נתונים.
ארז חלפון: אברהם נגוסה: אני לא נגד מחקר.
ארז חלפון: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: אתה אומר: חוקרים.
ארז חלפון: החוקרים עושים עבודה טובה.
ארז חלפון: על-פי חוקרים אנחנו יכולים לתת את התרופות הנכונות.
ארז חלפון: המצגת שמוצגת כאן לחברי הכנסת היא כדי שכולם יראו, יוכלו לשאול שאלות.
ארז חלפון: חלק מזה אנחנו תוך כדי תנועה מתקנים, וזה המצב נכון לרגע זה.
ארז חלפון: לכן, להביע ביקורת נגד החוקרים, נגד המחקרים – לפי דעתי זה לא במקום.
ארז חלפון: אני אסיים את הצגת המצגת ולאחר מכן תוכלו לשאול שאלות.
ארז חלפון: אברהם נגוסה: אני נגד שלא עושים – גם משרד הקליטה.
ארז חלפון: היו"ר מיכאל נודלמן: זה לא נכון.
ארז חלפון: אני מוכרח להגיד שלא רק המשרדים צריכים לעבוד עם הנוער.
ארז חלפון: גם ראשי קהילות צריכים לעבוד עם הנוער.
ארז חלפון: אברהם נגוסה: אנחנו מנסים.
ארז חלפון: היו"ר מיכאל נודלמן: אולי לא עובדים כמו שצריך.
30095: האחריות על המדינה.
30095: היו"ר מיכאל נודלמן: אני מבקש ממך ומגב' נגיסט מנגשה שתיכנסו אלי לאחר הישיבה, אני רוצה לדבר אתכם.
30095: יש לי חומר לא כל כך טוב.
30095: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: (שקף: מהלכי טיפול מערכתיים בין-משרדיים לטיפול בנוער בישראל) לפני שניכנס לכיוונים ולתוכנית, אני רוצה לכוון את כולנו למהלכי טיפול מערכתיים שכרגע המשרדים עוסקים בהם, לצד התוכנית המיוחדת שכרגע נמצאת בשלבי תכלול, של נוער עולה.
30095: ראשית, כולנו מכירים את ועדת שמיד.
30095: אנחנו עמדנו על כך במשרד הקליטה שנהיה נציגים ובעלי דעה בוועדה כדי שהטיפול בנוער בסיכון ובמצוקה יופנה לערים שבהן יש כמויות של נוער עולה, ובכלל אוכלוסיות עולים בכמויות גדולות.
30095: לכן, ישבנו בוועדה הזאת, חלק מהתוכנית הגדולה של הטיפול בוועדת שמיד ילך לערים ולשכונות שבהן נמצא נוער עולה, והתוכנית כפי שאתם יודעים תתחיל מייד בינואר 2008.
30095: התוכנית הנוספת – תוכנית החומש לטיפול באוכלוסיית עולי אתיופיה – אני מעריך שכולכם קראתם עיתונים הבוקר.
30095: אנחנו כבר התחלנו לעבוד עליה ב- 15 בפברואר 2007, כשאז הצגנו חלק מהתוכנית.
30095: נתבקשנו לעשות מספר שינויים ולצרף משרדים נוספים.
30095: התוכנית- כמובן בשיתוף בני הקהילה, שממוקדת בנוער בני הקהילה האתיופית – כבר מוכנה.
30095: אנחנו מחכים לתקצוב ולאישור בוועדת שרים לעלייה וקליטה.
30095: ראש הממשלה אתמול, בישיבת ממשלה, הבטיח שבתחילת ינואר הוא יאשר את התוכנית, וזוהי תוכנית שמדברת על מיליארד שקל לחמש שנים, שאמורה לתת מענה בנושא של נוער בכלל, אצל הקהילה האתיופית.
30095: אני רוצה לציין שבני הקהילה ונציגים של הקהילה היו שותפים לתוכנית, מתחילתה ועד סופה.
30095: מרינה סולודקין: האם מישהו מתכוון לטפל במשפחות חד-הוריות של עולים?
30095: זה שורש הבעיה.
30095: נוער בסיכון הוא במשפחות חד-הוריות, לצערי הרב.
30095: מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה ארז חלפון: אני מוכן לשבת אתך אחר כך ולהראות לך על מה מדובר.
30095: זה אמור לתת מענה כללי.
30095: יש דברים שאני יכול להגיד לך שב- 70% נתנו פתרון לכל רמות הגיל; יש חלק שלא הצלחנו לתת לו פתרון כי היו סדרי עדיפויות – ואינני רוצה להיכנס כרגע – אבל אני מוכן אחר כך להראות לך את תוכנית החומש ולשמוע אם יש לך הערות.
30095: הנושא השלישי שכרגע מתנהל – "עיר ללא אלימות".
30095: לקחנו את אילת כמוקד פיילוט, כאשר על העיר הזאת אנחנו עושים את ההתאמות ומתאימים את הצרכים שנכונים מבחינתנו לנוער עולה.
30095: רשומים בפניכם כל המשרדים שקשורים לכל התוכניות, וגם לתוכנית הזאת.
30095: התוכנית אמורה להתחיל לפעול מייד עכשיו, בחודש דצמבר.
30095: היא אמורה להגיע ל-11 ישובים בסופו של תהליך.
30095: אתמול התקיימה ישיבה כדי להגדיל ליישובים נוספים; כרגע החליטו להתמקד ב-11 ולהוסיף את העיר לוד - שנמצאת כרגע בבעיה מאוד מאוד קשה – לאותה תוכנית.
30095: אלה הן תוכניות בנוסף – שאמורות להתחיל בינואר 2008 – כדי לתת מענה נוסף לבעיות בנושא של נוער.
30095: (שקף: כיוונים משותפים להמשך פיתוח מדיניות) כיוונים משותפים שלמדנו מהמצגת שהוצגה לנו על-ידי מכון ברוקדייל – שגב' שרה כהן הציגה – אנחנו על-פי הדברים האלה מתכוונים להמשיך ולפתח את המדיניות, כמובן גם על-פי המחקר שנקבל באמצע יוני.
30095: הכיוונים הם: פיתוח תוכנית מערכתית בין-ארגונית, שכל הגורמים יתאחדו, ואנחנו נוכל לתכלל את כל הנושא הזה כדי לבנות תוכניות משותפות לנוער עולה.
30095: הנושא השני הוא ראיית תהליך הקליטה כתהליך הדדי.
30095: אנחנו בודקים איך אנחנו משלבים את החברה הקולטת – שאנחנו מצאנו שהיא מאוד מאוד חשובה – בערים עצמן; איך אנחנו משלבים אותה בעזרה וסיוע – ודאי בנושא של נוער – אנחנו קוראים לזה קליטה הדדית, כדי שהם יהיו שותפים לתהליך הזה, לעזור בכל התוכניות של נוער עולה.
30095: כמובן, שיתוף הקהילה.
30095: כמו שעשינו בוועדה, כמו שציינתי לגבי תוכנית החומש לבני הקהילה האתיופית – הנציגים והקהילה יהיו שותפים בתוכניות על מנת שנוכל לשמוע אותם, לשתף אותם בתוכניות.
30095: אנחנו חושבים שאם הקהילה תהיה שותפה בתוכנית מהתחלה – נוכל להגיע לתוצאות טובות יותר.
30095: הנושא הרביעי הוא עבודה עם ההורים – איך מחזקים את הקשר עם הילדים ועם בית-הספר.
30095: ראינו במצגת שגם שם הנתונים לא טובים, וזה נושא רביעי שאנחנו מתכוונים להתמקד בו בהמשך הדרך.
30095: נושא נוסף – שבדקנו וראינו שהוא נושא קריטי, שמתחיל להיות משמעותי בכלל בקרב הנוער במדינת ישראל ובקרב נוער עולה – זה כל נושא ההתמכרויות לאלכוהול ולסמים, מבתי-הספר ועד שעות הערב כאשר בני הנוער מסתובבים עם החברים, וכמובן הפחתת אלימות.
30095: זוהי תוכנית משותפת עם המשרדים, עם המשטרה, עם הרשות למלחמה בסמים – שכרגע כבר פועלת במוקדים ובנקודות קטנות יותר, אבל אנחנו מתכוונים בנושא הזה לשים דגש.
30095: כפי שציינתי, כבר התחלנו תוכניות שנציין אותן בהמשך, אבל אנחנו חושבים שצריך להיות פה משהו יותר מערכתי.
30095: המשך ההתמודדות עם כל נושא נוער, עם התנהגויות הסיכון - אנחנו גם נדווח בהמשך.
30095: אני יכול להגיד שבשנה האחרונה ראינו ירידה בנושא של עבריינות, בנושא של פשיעה ואלימות בקרב נוער עולה.
30095: זה גם נתון שקיבלנו מנציגת המשטרה – זה מעודד, אבל כמובן זוהי רק תחילת מהלך, אנחנו נצטרך להשקיע תקציבים בנושא כדי להמשיך ולהביא לירידה הזאת.
30095: אומנם זה נתון מעודד, אבל נצטרך להמשיך לתת את הדעת על הנושא הזה.
30095: כמובן, המשך התמודדות עם בעיית הנשירה – גם הגלויה וגם הסמויה – מבתי-הספר באוכלוסיות מסוימות.
30095: כמו שאנחנו יודעים וראינו זאת במצגת – בקרב בני נוער קיימת נשירה, גם גלויה וגם סמויה.
30095: ילד לא מגיע לבית-ספר; לפעמים קורה מצב שלא יודעים מה קרה, מאבדים את הקשר אתו, לא מתקשרים, והילד הולך לאיבוד.
30095: לכן, גם בנושא הזה – יחד עם משרד החינוך – אנחנו מתכוונים לטפל ולתת דגשים בתוכנית הגדולה.
30095: המשך מתן מענים לימודיים בהתאם לצרכים.
30095: אנחנו מדברים על תוכניות אופ"ק, תוכניות פל"א, כל מה שאוכלוסייה צריכה.