GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: אז לכן הדבר הראשוני, אם כל ילד, אמנם מספר הילדים שמגיעים לפה הם רק קבוצה קטנה מכלל הילדים שמקבלים את זה שם, אבל עדיין הם צרכו שם סל צריכה שעלותו והיקפו לא פחות ממה שאת מעניקה להם כאן, אפילו יותר.
זאב אלקין: אם נכונה ההשערה שלי, שזה ניתן לבדיקה, רק לא אני אמור לעשות את זה, זה אתם צריכים לעשות את זה, שהיום, וזה לא היום, זה גם אתמול וגם שלשום, בשנים האחרונות אחוז גדול מאוד מהתלמידים, לא יודע להגיד חמישים אחוז או שבעים או שמונים או תשעים, צלחו את הסל הזה, אז אתם צריכים לדעת מה הם צלחו כשאתם בונים את הסל שלכם.
זאב אלקין: זה כספים של התנועה הלאומית הציונית היהודית.
זאב אלקין: שמושקעים כדי להכין את הילדים לעלייה.
זאב אלקין: ואז כשהם באים לפה מדינה אומרת אני לא יודעת מה עשו,
מיכאל ידוביצקי: לאו דווקא מדינת ישראל, במקרה של חפציבה, אז אני אקצר, אז קודם כל בנתיב של חינוך פורמלי חפציבה זה מופעל בשיתוף פעולה עם משרד החינוך בהגדרה, ולכן הקשר צריך להיות בתוך המשרד, אנחנו נשמח להצטרף אל הקשר הזה.
מיכאל ידוביצקי: אני רק רוצה אכן לחזק את מה שאמרה מיכל שאני לא מרגיש שיש פה כפילות.
מיכאל ידוביצקי: אבל אין ספק שחייב להיות רצף וחייבת להיות ידיעה של כל גוף לגבי מה היה ומה אמור להיות.
מיכאל ידוביצקי: לדעתי, הסוכנות פה במצב יותר טוב, אולי אני טועה אבל היות ואנחנו נמצאים בסביבה של מערכת החינוך הישראלית שאליה אנחנו מחוברים כל אחד בדרכו אנחנו די מודעים למה שמצופה לילד פה.
מיכאל ידוביצקי: אני חושב שאכן מאוד חשוב שמערכת החינוך הישראלית תהיה מודעת למה שקורה או מה שקרה לילד לפני שעלה.
מיכאל ידוביצקי: וזאת אחריות הדדית.
מיכאל ידוביצקי: בנוסף לפעילות בערוץ הפורמלי אכן יש מערך גדול בהרבה מהערוץ הפורמלי של פעילות בלתי פורמלית.
מיכאל ידוביצקי: שם במיוחד אין חשש שיש כפילות כי חינוך בלתי פורמלי הוא בהגדרה בעצם מאפשר להימנע מהכפילות, כי זה לא איזה שהוא מערך שיעורים עם חומר נלמד שהוא מאורגן ביחידות לימוד, אבל ללא ספק בחינוך כתהליך, ובאופן כללי, לא אחזור על מה שאמרתי, אני מצידי דווקא, אני חייב לומר פה, להתוודות, שאני מצידי עשיתי יותר מניסיון אחד כדי להזמין את עצמי לפורום של משרד החינוך כדי לפרוש בפני משרד החינוך את כל מערך הפעילות שלנו בחבר המדינות לצורך העניין.
מיכאל ידוביצקי: אפילו פעם אחת היה ניסיון מעשי לעשות זאת, כלומר קיבלתי טלפון, בסופו של דבר זה לא הסתדר, אנחנו עדיין נשמח מאוד, ואני לא מסיר את האחריות מאתנו, גם אנחנו צריכים להיות יותר אולי פרואקטיביים בנושא הזה.
מיכאל ידוביצקי: אכן אני חושב ששתי המערכות האלה אמורות לפגוש אחת את השנייה וליידע אחת את השנייה, בעיקר הוקטור כפי שאמרתי הוא מחו"ל לישראל, כלומר מערכת החינוך בארץ מאוד רצוי שתדע מה קורה בחוץ לארץ.
מיכאל ידוביצקי: אני גם יכול בנימה אישית לומר שלפני כשלוש או ארבע שנים כתבתי מאמר שפורסם בכתב עת של משרד החינוך וכותרת המאמר היתה "רצף או קצר".
מיכאל ידוביצקי: והמאמר עסק בדיוק בסוגייה הזאת, האם לא חייב להיות חיבור בין שתי המערכות.
מיכאל ידוביצקי: אני מאוד אשמח שגם הודות לישיבה הזאת והוועדה אכן קצר לדעתי שאכן קיים יוחלף ברצף.
זאב אלקין: לי יש הצעה בנושא הזה, אולי מעז ייצא מתוק.
זאב אלקין: אני הייתי מציע לאגף קל"ע ולמחלקת חינוך של הסוכנות היהודית לקיים איזה שהוא תהליך של דיאלוג.
זאב אלקין: ובמסגרת של הדיאלוג הזה לנסות גם לבדוק נתון מאוד פשוט, לא קשה לבדוק אותו באיזה שהוא סקר, באחד מהמחקרים הרבים שמזמינים אפשר גם לבדוק את הסוגייה הזאת, איזה אחוז מהילדים העולים שנמצאים היום במערכת, וילדים עולים לפי ההגדרות של משרד החינוך של השנים האחרונות, זה של שבע, של חמש, של ארבע שנים האחרונות, לפי ההגדרות השונות, איזה אחוז מהם עברו במסגרת של הפעילות של הסוכנות, ואיזו פעילות.
זאב אלקין: זה נתון שיהיה חשוב מאוד לאגף קל"ע מכל הכיוונים, גם לגבי הוראת עברית, גם לגבי הנקודה הזאת של הפעילות בתחום של זהות יהודית.
זאב אלקין: ואם יתברר שההשערה שלי היא לא נכונה, ורק אחוזים קטנים מאוד של הילדים עברו במסגרת הזאת אז המשרד יכול לעבוד בלאנק, רק לשאול את הסוכנות עם מי אתם עובדים שם אם תלמידים עולים לא עוברים דרככם.
זאב אלקין: ואז הסוכנות תצטרך לבדוק את עצמה.
זאב אלקין: אבל אם יתברר שאני צודק ואחוז גדול מאוד של הילדים עברו את זה אז המשרד וכל תהליך התכנון צריך לקחת בחשבון מה שנעשה שם.
זאב אלקין: הוא גם יכול ליזום, המשרד גם יכול לבוא לסוכנות ולהגיד על סמך הניסיון שלנו מאוד חשוב שילד יבוא לפה עם אחת, שתיים, שלוש, תנסו להכניס את זה למה שאתם עושים שם.
זאב אלקין: ואין לי ספק שהסוכנות תהיה קשובה לטענה הזאת.
זאב אלקין: אני מציע לפתוח תהליך של תאום בין שתי המסגרות.
זאב אלקין: זה הרבה מעבר למשמעות של סמינרים בתחום של זהות יהודית או פעילות בתחום של זהות יהודית.
זאב אלקין: התחום הזה הוא בין הראשונים שמזמינים את התאום.
מיכאל ידוביצקי: יכול להיות שיש גם ניסיון קיים שהצטבר אצלנו לאורך שנים שהוא רלוונטי.
זאב אלקין: הדבר הכי מצחיק שבדרך כלל ברמת השטח זה מתקיים.
זאב אלקין: אני כבר אמרתי פה בישיבה הקודמת שבלי לבדוק את זה אני מוכן להמר על זה שחלק מהמדריכים שהסוכנות מוציאה משם הם אותם מדריכים שמדריכים בגשר או באורנים או במליץ ועובדים עם הילדים האלה פה.
זאב אלקין: ברמת התלמידים וברמת המדריכים הם כאן.
זאב אלקין: אבל ברגע שהמערכות הגדולות לא מדברות אחת עם השנייה זה לא מתבצע.
זאב אלקין: ואי אפשר להביא את זה לידי ביצוע.
זאב אלקין: עכשיו בכל זאת אילן אני פונה אליך בבקשה, אני חושב שמוטי כאן הגן היטב על תורת הסמינרים אם על זה רצית להגיב, אני קודם רוצה להעביר את זכות הדיבור למיכל ולשמוע ממנה על העתיד.
מיכל צידון: אני רוצה באמת להגיד בכמה מלים לגבי העתיד מה שאנחנו מתכננים.
מיכל צידון: אנחנו כבר קיימנו שתי פגישות יחד עם משרד הקליטה, עם הג'וינט, עם המזכירות הפדגוגית של משרד החינוך ועם מינהל חברה ונוער,
מיכאל ידוביצקי: למה לא סוכנות?
מיכאל ידוביצקי: אנחנו מאוד נשמח אם תזמינו אותנו אבל אנחנו לא אוהבים להזמין את עצמנו.
מיכל צידון: אני לא מנהלת האגף, אני לא יכולה להגיד מי יבוא לפגישות אבל אני יכולה להציע למנהל האגף גם להזמין את הסוכנות.
מיכל צידון: אנחנו מתכננים פגישה נוספת בעשרים ושלישי לשביעי בדיוק בנושא הזה, בנושא של באמת יציאה לאיזה שהוא מכרז יותר כוללני, שיכלול גם עבודה בתוך בתי הספר ברצף וגם עבודה של סמינרים.
מיכל צידון: בעניין הגילאים אנחנו עדיין לא סגורים, אנחנו התחלנו לחשוב על זה, אנחנו לא סגרנו.
מיכל צידון: אנחנו חושבים על כיתות ח' עד יא'.
מיכל צידון: כרגע, אבל זה עוד לא סגור.
מיכל צידון: אנחנו לא מבטלים בשום אופן את הנושא של יציאה לסמינרים.
מיכל צידון: אנחנו חושבים שיש כאן איזה שהוא משהו איכותי, שאמנם לא מדדנו אותו עדיין אבל אנחנו חושבים שיש כאן משהו מאוד חזק, מאוד משפיע, ולהבדיל ממה שדווקא אלי אמר היציאה מחוץ לכותלי בית ספר, הפגישה עם מדריכים צעירים, לפעמים דוברי השפה, לפעמים דווקא חשוב לפגוש דווקא מדריך צעיר שהוא צבר, קורים דברים מדהימים בתחום הזה.
זאב אלקין: את העבודה הזאת כבר עשו בשבילנו.
זאב אלקין: בדיון כאן לפני שבוע הוצגו גם הדברים החיוביים והריונל החיובי למה זה דווקא חשוב שיהיו מדריכים גם וגם.
מיכל צידון: בנוסף, החניך לא פוגש רק מדריך אחד בסמינר, הוא פוגש כמה מדריכים בדרך כלל.
מיכל צידון: יכול להיות שלאלי היה ניסיון לא טוב עם א.
מיכל צידון: זבוטינסקי, אני זוכרת שהם דווקא יצאו,
זאב אלקין: מיכל, מה שאני מבקש ממך לגבי העתיד זה לנסות להגיד לנו כמה דברים שהם יהיו יותר ספציפיים מהסוגייה כמה פגישות אתם קיימתם.
זאב אלקין: כמה פגישות אתם קיימתם זאת סוגייה טכנית, אבל אודי כותב כאן שתוך שלושה ארבעה חודשים, הוא כתב את זה,
מיכל צידון: הוא אמר לי מה להגיד אז הכל כתוב,
זאב אלקין: אני אגיד לך מה מעניין אותנו לשמוע.
זאב אלקין: הוא כתב לנו את זה בעשרים ליוני, והוא כותב לנו כאן
זאב אלקין: שתוך שלושה ארבעה חודשים תהיה כבר תכנית ברורה עם ביטוי תקציבי וכו'.
זאב אלקין: מהמכתב הזה אני לא הבנתי, האם המשרד בשנת לימודים הקרובה מתכוון להפעיל משהו מעבר לסמינרים ותכנית ניסיונית עם אלי זרחין, שזה נזכיר בסעיף הבא, או שיש דברים נוספים שאתם מתכוונים להפעיל אותם בשנת הלימודים הקרובה, כי זה אוטוטו מגיע.
זאב אלקין: אם לא, מתי המשרד מתכוון להפעיל את תכנית הפעולה שהוא מגבש יחד עם השותפים בשנת הלימודים אחת שאחריה או שנתיים או שלוש, וכמה זה יעלה, ואם יש את כל הכסף.
מיכל צידון: אז אנחנו באמת בשערים ושלישי לשביעי יוצאים בקול קורא לגופים חיצוניים ולא חיצוניים ולכל מי שרואה את עצמו כיכול לענות באמת על המטרה הזאת של עבודה גם תהליכית בתוך בית ספר וגם עבודה חוץ בית ספרית, והכוונה שגם גופים יוכלו להתאחד ביניהם אם הם ירצו.
מיכל צידון: אנחנו מוציאים את הקול קורא בעשרים ושלישי לשביעי, זאת אומרת בעשרים ושלישי לשביעי אנחנו יושבים ובעקבות הישיבה הזאת אנחנו מוציאים את הקול קורא.
מיכל צידון: המטרה היא, לפי מה שנאמר לי, שבינואר 2008 הפעולה תצא לדרך.
מיכל צידון: זאת אומרת אנחנו לוקחים לעצמנו את הזמן מאוגוסט עד דצמבר, זה לוקח זמן, להוציא, זה יהיה אמנם כנראה מכרז שיצא תחת משרד הקליטה, זה לוקח איזה ארבעה חודשים עד שמוציאים מכרז ועד שמחליטים גם מי הגופים המתאימים להפעיל אותו ועד שמטמיעים אותו בשטח.
זאב אלקין: אבל אתם מצפים שכבר בשנת 2008 בינואר תהיה פעילות.
מיכל צידון: בינואר 2008 מתקציבי 2008.
מיכל צידון: ולגבי גודל התקציב אין לי תשובה, כי אנחנו באמת עוד לא בשלב כזה.
מיכל צידון: אנחנו בעשרים ושלישי לשביעי כנראה נהיה, זה לא יהיה כספים רק של משרד החינוך.
מיכל צידון: זה יהיו כספים של כל מיני גופים.
זאב אלקין: אני אגיד לך מה מטריד אותי בכל התהליך הזה שאת מתארת כרגע.
זאב אלקין: קודם כל אני אשאל עוד שאלה ואחר כך אגיד מה מטריד אותי.
זאב אלקין: מבחינת הלקוחות, למה אתם שואפים להגיע, שכל ילד עולה בשכבת גיל מסויימת יקבל סל מסויים או יקבל את זה בכמה מנות, פעם אחת בחטיבת ביניים,
מיכל צידון: השאלות הן טיפה מוקדמות, אני חושבת שיהיה לנו תשובות בעשרים ושלישי לשביעי.
מיכל צידון: אנחנו כרגע יושבים וכותבים מסמך בנושא, יחד עם הג'וינט, בדיוק מסמך שיתאר את מה שאנחנו רוצים בקול קורא, ובעשרים ושלישי לשביעי יהיו לנו תשובות.
זאב אלקין: את אומרת שהיום את לא רואה כיוון ותוך ישיבה אחת,
מיכל צידון: לא, בהחלט שיש כיוון.
מיכל צידון: הכיוון הוא עבודה בתוך בית ספר.
זאב אלקין: לפני שבונים איך מגדירים קהל היעד.
זאב אלקין: אחר כך באמת אפשר לחשוב, אז מבחינת קהל היעד איזו מטרה אתם שמים בפניכם.
מיכל צידון: תלמידים עולים מכיתות ח' עד יא'.
מיכל צידון: זה קהל היעד.
זאב אלקין: זה כבר חלק מהתשובה, זה אומר שזה לא חטיבת ביניים ולא ז'.
אברהם מיכאלי: למה לא ז', כי אלי הזכיר פה נושא של בר מצווה, שזה יכול להשתלב מצויין,
מיכל צידון: זה קורה במערכת בכל מקרה, בכל הבתי ספר.
זאב אלקין: אז השאלה אם זה מכוון עולים באמת, כי זה שני סיפורים שונים.
זאב אלקין: עכשיו אולי נתייחס לזה אחר כך אבל קודם על מה שאתם כן, אז זה בין ח' ליא'.
זאב אלקין: יש לכם איזו שהיא מטרת על ששמתם לעצמכם לפני שהתיישבתם על הכלים?
זאב אלקין: מהסוג כמו שאמרתי, שכל ילד עולה יקבל איזה שהוא סל מינימלי שנמצא בח' עד יא' ואתם דנים מהו הסל הזה, או כל ילד שני, כי אתם חושבים שזה צריך וזה לא צריך, אני שואל כאלה שאלות, אם אתם ישיבה אחת לפני מכרז.
מיכל צידון: לא, אנחנו לא נמצאים בישיבה אחת לפני מכרז, אלא ישיבה אחת לפני קול קורא.
מיכל צידון: הקול קורא יצא בעקבות, לא בישיבה עצמה.
זאב אלקין: אני שואל שאלות שהן הרבה יותר בסיסיות ממה שהם כבר מגבשים.
מיכל צידון: תראה, אני לא רוצה להמציא תשובות על דברים שאני לא יודעת אותם.
מיכל צידון: זה מה שאני יודעת.
זאב אלקין: אבל זה נראה לי שוב עקום, תסלחי לי,
מיכל צידון: יכול להיות.
זאב אלקין: אנחנו ראינו כאן תהליך שהתחיל מאיזה שהוא סכום תקציבי במכסה של מספר תלמידים שאי שם נעלמת בהיסטוריה ואף אחד כבר לא זוכר מאיפה היא הופיעה ולמה, זה נראה לי בדיוק אותו דבר, שבמקום להתחיל מהשאלה שיש לי כך וכך תלמידים עולים בשכבת הגיל הזאת, ואפשר להתווכח אם דווקא צריך ללכת לשכבה הזאת או אחרת, זה נושא לויכוח, אבל בסדר, אתם החלטתם באיזה שהוא רציונל.
זאב אלקין: אני רוצה לתת לתלמידים, לכל אחד מהתלמידים, סל מסויים.
זאב אלקין: זאת גישה אחת.
זאב אלקין: ואז אני יכול כבר לחשוב, יש לי סל מודולרי, יש לי סל מינימלי, שיעלה לי כך וכך, תהיה לי תוספת תקציב, אני אוסיף בסל הזה עוד ועוד ועוד.
מיכל צידון: לא, המטרה היא זה שבאמת יהיה כל תלמיד עולה, זאת המטרה.
מיכל צידון: אבל בינואר 2008 אנחנו לא נוכל לפרוש את זה עדיין על כל המערכת, אנחנו נתחיל בפיילוט, שכמה תלמידים עולים הוא יכלול אני עדיין לא יכולה לומר.
זאב אלקין: זאת תשובה שאני יותר מבין.
זאב אלקין: תוך כמה זמן אתם מתכוונים להגיע למצב שכל התלמידים, שהסל הזה שייבנה על ידי כל השותפים יקיף את כל התלמידים העולים?
מיכל צידון: אנחנו גם לא רוצים לרוץ ולעשות משהו בתוך השטח שאחר כך יתברר כלא מוצלח.
מיכל צידון: אנחנו חייבים לנסות אותו קודם כל במסגרת יותר מצומצמת, לראות שהוא בסדר, שהגוף שמפעיל הוא בסדר, זה משהו חדש, שעוד לא עשינו אותו.
מיכל צידון: זה משיקולים מקצועיים, אי אפשר כאן לרוץ, העיקר לרוץ ולעשות.
זאב אלקין: אחרי הישיבה הזאת בעשרים ושלוש אתם תהיו הרבה יותר חכמים בנושא?
מיכל צידון: כן, בהחלט.
זאב אלקין: אני ארשה לעצמי כבר עכשיו להודיע שאנחנו כאן לפני סגירה, זו דרכי בקודש לאורך כל השנה הזאת, שהישיבה האחרונה של ועדת המשנה שלנו לפני פגרת הקיץ, דהיינו בסוף יולי, ממש טרי טרי מהתנור אחרי הדיון שאתם תקיימו בעשרים ושלושה לחודש, אנחנו נעשה את כל המאמץ, למרות הכוחות העליונים של גמר מושב ותשעה באב, שהם לא תלויים בנו, לקיים כאן דיון לפני שאנחנו מתפזרים לפגרת הקיץ ולשמוע מכם עדכון על מה סוכם באותה ישיבה בעשרים ושלושה ביולי ולאן כל העגלה הזאת נוסעת.
זאב אלקין: אנחנו במסגרת אותו דיון גם מבקש להבין יותר לעומק, זה כבר לא יהיה כרגע, למה בחרתם מח' עד יא'.
מיכל צידון: זה עוד לא סגור.
זאב אלקין: אחרי הדיון תהיו סגורים, תוכלו להגיד גם איך זה בנוי הרצף, אם זה מתחיל בח' ומסתיים ביא' או שזה פעם אחת וכו'.
זאב אלקין: על כל השאלות האלה וכל התפיסה, גם הכללית למה רוצים להגיע בשנת הלימודים, לא הקרובה אלא אחת שאחריה, ומה עם הפיילוט של שנת הלימודים הקרובה, על כל הדברים האלה אנחנו נבקש מכם תשובה.
זאב אלקין: אני גם הבנתי נכון לעכשיו, וכאן אני יוצא מאוד מאוד רגוע, שמבחינה תקציבית המשרד לא רואה לעצמו בעיה למלא את החזון הזה, אז לאותו סל דרישות שאנחנו באים לאוצר מתוך ועדת הכספים שנכנס לשם נושא של עברית ועוד כמה דברים הנושא הזה לא הולך להיכנס כי המשרד הולך למצוא לזה באמצעות השותפים.
זאב אלקין: מצויין, זה מקל עלינו את מלאכתנו.
אילן גאל דור: אני אתן רק כיוון אחד למיכל, כדאי שתשמעו את זה.
אילן גאל דור: אנחנו חסידים גדולים של סמינרים, זעירא הרחיב, כי אנחנו חושבים בעיצוב זהות צריך שני דברים.
אילן גאל דור: צריך ידע וצריך חוויה.
אילן גאל דור: דיברנו על זה בשבוע שעבר.
אילן גאל דור: וצריך את שני הנדבכים האלה.
אילן גאל דור: סמינר נותן את החוויה, את הברק ואת ההתלהבות, ואחרי זה צריך לבוא תכנית בבית הספר.
אילן גאל דור: זה העיקר.
אילן גאל דור: אז זה מה שאני אומר, הסמינר החד פעמי נותן את ההתלהבות ואחרי זה צריכה לבוא פעילות בבית הספר.
אילן גאל דור: אבל רק פעילות בבית ספר היא גם לא מספיקה.
זאב אלקין: אנחנו בינתיים עושים הפסקה עם הנושא הזה, ואנחנו נמשיך בשבוע הבא עם נושא אחר.
יצחק זיו: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
יצחק זיו: דבר ראשון, אנו נתייחס לפרוטוקול מהדיון שהיה אתמול, הצעה לדיון מהיר בנושא העברה ותמיכות לארגונים וולונטריים דוברי רוסית, הצעה לדיון מהיר של חברת הכנסת סופה לנדבר, אני לא אקרא את הכל.
יצחק זיו: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה קוראת לשר לקליטת עלייה: לפעול לאלתר לשנות את מדיניות תיקצוב התמיכות והארגונים הוולונטריים ולהחזיר הקצאת התקציב לארבע עשרה מיליון ₪ במקום שתיים וחצי מיליון ₪ כיום.
יצחק זיו: לשנות את התבחינים למתן תמיכות מטעם המשרד לקליטת עלייה באופן שיאפשרו לפשט את התבחינים כדי להנגישם לעולים חדשים.
יצחק זיו: מתן העדפה מתקנת ותגמול לארגוני עולים הפועלים למען קליטת עלייה וזאת במטרה לאפשר גם לארגונים קטנים העוסקים בקליטת עלייה לקבל תמיכות למען המשך פעילותם הנערכת ברובה בהתנדבות.
יצחק זיו: מתן עדיפות לארגונים המנוהלים על ידי צוות שחמישים אחוז מחבריו הם עולים חדשים.
יצחק זיו: הוועדה פונה לשרי האוצר וקליטת העלייה בבקשה להגדיל לאלתר את התקציב המוקצה למשרד לקליטת עלייה עבור תמיכות בארגונים העוסקים בקליטת עלייה.
יצחק זיו: הוועדה קוראת לשרת החינוך לחדש העברת תקציב התמיכות לארגונים העוסקים בחינוך תלמידים עולים אל המשרד לקליטת עלייה.
יצחק זיו: תקציב זה הועבר בעבר והעברתו הופסקה לפני מספר שנים.
יצחק זיו: הוועדה מניחה את מסקנותיה על שולחן הכנסת ומבקשת מן השר לקליטת עלייה, שר האוצר ושרת החינוך לדווח לה תוך שלושה חודשים על ההתקדמות בביצועם.
יצחק זיו: אני מבקש לאשר.
יצחק זיו: מסקנות הוועדה אושרו פה אחד.
זאב אלקין: צהריים טובים לכולם, אנחנו פותחים את הישיבה.
זאב אלקין: זהו נושא חדש שעוד לא הזדקקנו אליו, אבל הוא די עומד בתלם של השאלות הכלליות, שאנחנו שואלים כאן בוועדת משנה במהלך השנה האחרונה מאז שהיא פעילה, והוא קשור לטיפול מוגדר מראש של משרד החינוך בקבוצה שלפי כל הנתונים, שבעקבותיהם הוקמה ועדת המשנה, היא בהחלט זכאית לצערי לתואר אחת מהקבוצות או מהמגזרים שדורשים ליווי מיוחד מצידו של המשרד.
זאב אלקין: הנושא שלקחנו לנו היום לדיון זה הנושא של השירות הפסיכולוגי וייעוצי, קיימת יחידה רלוונטית במשרד החינוך, והשאלה שאנחנו צריכים לשאול ובמידה רבה זכות הראשונים לעצם העלאת הסוגייה על סדר יומה מגיעה לאלי זרחין, השאלה היא עד כמה היחידה המסויימת הזאת של משרד החינוך מטפלת בעולים חדשים בצורה מובחנת וכקבוצה ייחודית.
זאב אלקין: גם מבחינת כוח אדם באותה יחידה, גם מבחינת גישות, גם מבחינת עצם היחס, האם קיימת איזו שהיא תת יחידה בתוך שפ"י שכולה מוקדשת לנושא הזה של עולים, ואם לא אז מה הן הדרכים שבהן שפ"י מתמודד עם קבוצת אוכלוסיה שהיא לפי הנתונים שעומדים לרשותנו מהווה, לפי הערכות שונות, סדר גודל של בין שנים עשר לארבעה עשר אחוז מכלל תלמידי ישראל היום, ולצערנו בכל הפרמטרים הבעייתיים, מנשירה והלאה, מגיעה לסדרי גודל לפעמים אפילו של ארבעים אחוז.
זאב אלקין: זו בהחלט קבוצה שמן הסתם, אני לא יודע אם יש מדד כזה בשפ"י, תיכף נשמע, אבל אם היו מודדים איזה מספר, איזה אחוז מכלל התלמידים שדורשים ליווי פסיכולוגי ייעוצי הם עולים, מן הסתם זה מגיע לפחות לחלקם היחסי באוכלוסיה.
זאב אלקין: אבל בינתיים הניסיון שלנו לימד שזה בדרך כלל הרבה יותר.
זאב אלקין: בכל הפרמטרים שדורשים קביים הקבוצה הזאת עוברת את משקלה היחסי באוכלוסיה, ולכן מדובר כך או אחרת בקבוצת היעד מצד שפ"י בסדרי גודל, סתם בהערכה גסה, לפחות עשרים אחוז אם לא יותר.
זאב אלקין: לכן יש מקום לשאלה שאנחנו שואלים כאן אין שפ"י באמת נערך עד עכשיו לטיפול בקבוצת האוכלוסיה הזאת.
זאב אלקין: אני מציע שאלי, שהוא זה שגם שלח את הפנייה לוועדת משנה, שבעקבות הפנייה החלטנו לקיים כאן את הדיון, הוא גם יפתח את הדיון עם הצגת השאלה שהוא שאל יותר בהרחבה, מעבר למכתב שנשלח, וגם את הרציונל שעומד מאחורי אותה שאלה, ואולי גם הצעות, אם יש לך כבר, לשיפור המצב הקיים, ואז נשמע את תשובת משרד החינוך ונקיים על זה כאן דיון.
אלי זרחין: תודה אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך שהעלית את הנושא לדיון, והייתי רוצה לחלק את הנושא קודם כל להתחיל מהצורך הקיים.
אלי זרחין: אני חושב שאנשים שיושבים כאן על ידי סביב השולחן זה בדיוק אותם אנשים שמייצגים אולי מצויין את הצורך הקיים.
אלי זרחין: מניסיון שלנו בעבודה בבתי הספר אנחנו רואים שיש קושי רב של ילדים דוברי רוסית, גם דור שני וגם דור ראשון, להשתלב בישראל.
זאב אלקין: גם יוצאי אתיופיה, ודוברי צרפתית, זה ילדים עולים.
אלי זרחין: בגלל שהקשיים של דוברי צרפתית ודוברי אנגלית, שהם קיימים, הם שונים.
אלי זרחין: כי רוב העולים באים עם איזה שהוא בסיס יהודי הקיים, שיש להם איזה שהוא בסיס להשתלב בחברה.
אלי זרחין: והקשיים שלהם הם יותר על רקע קודים תרבותיים של ישראל שונים, פחות על רקע הזדהות עם המדינה.
אלי זרחין: דבר שמאוד קיים אצל נוער דובר רוסית ונוער יוצאי אתיופיה.
אלי זרחין: למשל מחקר שנעשה ועשינו ויכוח לפני הישיבה על המחקר שלו, שאני לא מסכים איך שהארץ הציג אותו.
אלי זרחין: ליאוניד הסביר לי שחלק מהרבה דברים שהם ראו בסקר זה בדיוק את החיבור של הילדים למה שקורה בבית הספר.
אלי זרחין: חיבור להורים שלהם שעסוקים בעצמם, חיבור לקהילה, הרבה חיבורים.
אלי זרחין: יושבת כאן למשל מזל קידר שעובדת יחד עם מירה קידר, זו תכנית שאנחנו כבר שנתיים עושים איתם, שאנחנו נכנסים איתם ביחד למרכזי קליטה איפה שיש ילדים ועושים להם באיגום משאבים קבוצות תמיכה רגשית לילדים.
אלי זרחין: יושב כאן בוריס, שאנחנו כבר חמש שנים עושים תכניות אחרי הצהריים שרוב התכניות בנויות על תמיכה רגשית.
אלי זרחין: יש ילדים שתמיכה רגשית זה תכניות מניעה.
אלי זרחין: יש ילדים שבניין של זהות יהודית ישראלית.
אלי זרחין: אבל זה הכל בא על בסיס רגשי.
אלי זרחין: כאן חשוב לציין שהשירות הפסיכולוגי ייעוצי במשרד החינוך זה לא רק פסיכולוגים.
אלי זרחין: שבעקרון פסיכולוגים חינוכיים רובם מטפלים, אני קורא לזה פתולוגיות ומקרים חריגים שמצריכים התערבות פסיכולוגית.
אלי זרחין: יש בתוך אגף שפ"י אגף ייעוצי, שיועצים חינוכיים שעובדים עם כל התלמידים העולים בבית הספר, יש תקציבים ענקיים בתוך שפ"י לתכניות מניעה.
אלי זרחין: דוגמא שהבאנו כאן, ששואלים את הילד דובר רוסית בשאלון למניעת שימוש באלכוהול כמה פעמים בשבוע אלכוהול נכנס אליכם הביתה, מה הילד צריך לענות, שאלכוהול בחיים לא יוצא מהבית.
אלי זרחין: עכשיו מה זה אומר, שהוא אלכוהוליסט, שהמשפחה שלו אלכוהוליסטים, או שצריך לעבוד עם הילד על הקודים התרבותיים האחרים שקיימים במדינת ישראל ולעזור לו להשתלב כאן.
אלי זרחין: וזה בדיוק הנקודה שאנחנו טוענים.
אלי זרחין: מדינת ישראל היום היא המדינה היחידה בכל העולם המערבי שבמשרד החינוך אין יחידה לרב תרבותיות.
אלי זרחין: ואני בכוונה אומר את המילה רב תרבותיות, כי כאשר אתה עובד עם הילד דובר הרוסית על יחסים בין יהודים וערבים או חילונים ודתיים איך הוא יכול להגיע לשלב הזה אם אף אחד לא עבד איתו מול הצברים, מול הותיקים בארץ.
אלי זרחין: אנחנו טוענים ששפ"י חייב לפתוח קודם כל יחידה, כמו שיש אקלים בית ספרי, הוא צריך לפתוח יחידת עולים רב תרבותית.
אלי זרחין: ששפ"י צריך סוף סוף לקחת בנאדם אחד לפחות מקרב העולים לתפקיד בתוך שפ"י.
אלי זרחין: אין בפיקוח שפ"י אף אחד דובר רוסית.
אלי זרחין: יש יוצאת אתיופיה אחת, שהיא מנהלת היחידה הפסיכו-סוציולוגית במינהל חינוך התיישבותי, אין אף דובר רוסית.
אלי זרחין: אז יכול להיות שיש מקום גם לקחת אנשים שבאו מאותה תרבות, דרך אגב זה לא חייב להיות דובר רוסית עולה, הרבה פעמים הוא יכול להיות עולה מצרפת ויודע לבנות תכניות גם לדוברי רוסית וגם ליוצאי אתיופיה.
אלי זרחין: לקחת מדריכים, לקחת ארגוני מתנדבים,
זאב אלקין: לפי מיטב ידיעתך זה לא קיים היום?
אלי זרחין: לא, יותר מזה, בדיונים שניהלנו מול שפ"י אנחנו אמרנו לנו, לארגונים חברתיים יש גם כסף מתורמים פרטיים.
אלי זרחין: בואו נעשה איגום משאבים.
אלי זרחין: חמישים אחוז שלנו, חמישים אחוז שלכם.
אלי זרחין: בפיקוח שלכם בואו ניכנס למשרד.
אלי זרחין: הם לא רוצים.
אלי זרחין: ביקשו מאתנו להגיש תכניות.
אלי זרחין: הגשנו תכניות שהיו מצויינות, כולם אמרו בסדר, בואו נעשה את זה.
אלי זרחין: השאלה היא, מה מפריע, מה צריך לעשות כדי ששפ"י יבין שיש היום בעיה בישראל?
אלי זרחין: לא רק בשימוש באלכוהול אצל בני נוער, לא רק חינוך לזוגיות ויחסי מין, יש בעיה בין עולים לותיקים בארץ בקרב ילדים ונוער.
אלי זרחין: יש קושי של נוער דובר רוסית ויוצאי אתיופיה בעיקר, נוער עולה, להתחבר לחברה הישראלית.
זאב אלקין: עכשיו נעביר את זכות הדיבור לנציגת משרד החינוך ואחר כך נשמע התייחסויות.
דני ז'והנו-פרסיאדו: בשבוע שעבר עברתי מכרז לסגנית הפסיכולוגית הראשית, אבל אני מציינת את זה מפני שמנהלת שפ"י רצתה להשתתף בישיבה הזאת, רצתה לבוא ולייצג את משרד החינוך ואת שפ"י וביקשה לדחות את הדיון למועד אחר ואני מבינה שזה לא קרה, ולכן אני נמצאת פה, אבל זה היה יותר נכון אולי שהיא תהיה פה כמנהלת שפ"י.
זאב אלקין: זו היתה החלטה שלה.
זאב אלקין: אנחנו לא מתערבים בהחלטות של משרד החינוך מי ייצג את המשרד.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אני מציינת את זה, כי היא מאוד רצתה להגיע אבל היו לה התחייבויות קודמות שהיא לא יכולה היתה לשנות את זה.
דני ז'והנו-פרסיאדו: האם לתת סקירה או להתייחס לדברים שנאמרו?
זאב אלקין: לתת סקירה, אבל לא בסוגייה מה שפ"י עושה אלא בסוגייה כפי שהגדרתי אותה בתחילת הדיון.
זאב אלקין: זה מטבע הדברים ידרוש ממך להתייחס לדברים שנאמרו.
זאב אלקין: זאת אומרת שלהגיד אלף לפי הניסיון שלכם איזה אחוז מכלל הלקוחות של שפ"י במרכאות הם עולים, ובאיזה הגדרה של עולים גם כן, אם את יכולה לפרט כי אנחנו נדמה לי כבר צברנו לפחות חמש או שש הגדרות שונות של משרד החינוך מיהו תלמיד עולה, תלוי מה מודדים.
זאב אלקין: אז כשאת אומרת יש לנו כך וכך עולים אני אבקש גם להגדיר לפי איזו הגדרה של עולה.
זאב אלקין: סוגיה נוספת שעליה אני מבקש התייחסות, איך שפ"י מטפל בקהל הזה, האם כקהל מיוחד או לא, ובאיזה כלים?
זאב אלקין: סוגייה שלישית היא סוגיית כוח אדם, האם בכוח האדם של שפ"י יש מספיק פסיכולוגים ויועצים שהם יודעי מנטליות והשפה וכמה זה מספיק, ואיזה אחוז זה מכלל כוח האדם והאם זה מתייחס לאחוז הלקוחות.
זאב אלקין: כמו כן, התייחסות לרעיון שהועלה כאן של עצם הקמת תת יחידה בתוך שפ"י שתטפל בעולים, היות ואנחנו מדינת עלייה אז מן הסתם כולנו מקווים שלאורך דורות משרד החינוך יצטרך לטפל בתלמידים עולים בהיקף כזה או בהיקף אחר, והאם לא ראוי שביחידה כל כך גדולה כמו שפ"י תהיה מלכתחילה יחידה עם התמקצעות בתחום הזה.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אני רק אציין שבנוסף לתפקיד החדש אני גם מנהלת השירות הפסיכולוגי בנתניה, עיר עתירת עולים, מכל הכיוונים.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אז יש לי את המידע מהשטח והמידע החדש ממשרד החינוך.
דני ז'והנו-פרסיאדו: בשפ"י יש התייחסות, באופן כללי, כנקודת פתיחה יש התייחסות מאוד משמעותית לכל הנושא של הרב תרבותיות, כי מדינת ישראל היא מדינה רב תרבותית, דתיים וחילוניים, וזה חרדים וערבים, ותיקים ועולים חדשים ונשים וגברים, ואתיופים, שאתה ציינת במכתבך את צבע עורם שבאמת מייחד אותם לעומת הרוסים או כל אוכלוסיה אחרת.
דני ז'והנו-פרסיאדו: כל תכניות המניעה וכל תכניות הסיוע מתייחסות גם לנושא רב התרבותיות.
דני ז'והנו-פרסיאדו: זה כעמדת פתיחה וכאמירה מאוד מפורשת של שפ"י בעניין הזה.
דני ז'והנו-פרסיאדו: מה קיים בשטח, בחטיבות הביניים ובתיכונים?
דני ז'והנו-פרסיאדו: אתם יודעים שיש תקן ליועצים בכל חטיבות הביניים ובכל התיכונים, ומשנה הבאה יש כוונה אפילו לתגבר ביישובים עתירי עולים את שעות הייעוץ לבתי הספר, לחטיבות הביניים ולתיכונים.
דני ז'והנו-פרסיאדו: ביסודיים המצב קצת שונה מפני שבכל היסודיים, לאו דווקא בנושא עולים, אין תקן ליועץ, וזה החלטה של מנהל בית הספר להקצות משעות ההוראה לשעות הייעוץ.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אז זה באופן כללי ככה אני רוצה לתת את תמונת המסגרת.
דני ז'והנו-פרסיאדו: בנושא המניעה, המניעה נעשית למעשה כמניעה ראשונית לכלל האוכלוסיה, כי כדי שאותם עולים ישתלבו טוב במערכת החינוך צריך לתת מענה לכלל האוכלוסיה, כדי שגם הישראלים או הותיקים יקלטו את החדשים וגם החדשים ייקלטו.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אם נסתכל רק על צד אחד של המטבע לא נצליח להפוך את המטבע.
זאב אלקין: לא שאלנו האם כל הטיפול של שפ"י מתייחס אך ורק לילדים עולים, זה ברור ששפ"י מטפל בלא מעט בעיות שונות שקשורות לכלל התלמידים במדינת ישראל.
זאב אלקין: השאלה שלנו היתה מאוד מאוד מחודדת, איזה אחוז מכלל הלקוחות של שפ"י הם תלמידים עולים, לקוחות לא בטיפול הרגיל, המונע, שמקיף את כל התלמידים, אלא ברגע שזה צף כבעייה.
זאב אלקין: האם זה כמשקלם באוכלוסיית התלמידים, האם זה יותר וכו'.
זאב אלקין: ההנחה הראשונית שלנו היתה שצריך להיות יותר.
זאב אלקין: אבל חשוב לשמוע את זה מכם.
זאב אלקין: הסוגייה השנייה איזה טיפול ייחודי תלמידים עולים מקבלים בגלל היותם תלמידים עולים, שאין מי שיחלוק על זה שזה יוצר קשיים נוספים שדורשים טיפול פסיכולוגי וייעוצי.