GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: מעבר למה ששפ"י מעניקה לכלל תלמידי ישראל, שהעולים הם כמובן חלק מכלל תלמידי ישראל ומטופלים בערוץ הזה.
זאב אלקין: אז השאלה שלנו היתה גם על הייעודי והתוספתי.
זאב אלקין: אנחנו בישיבה הקודמת השתמשנו בשני המונחים האלה, אז שניהם רלוונטיים כאן.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אני התחלתי עם מניעה ראשונית שלכלל האוכלוסיה כי היא מאוד חשובה כי היא נותנת את סיפור המסגרת, ואחר כך יש התייחסות לפרטים, לאותם אלה ששפ"י מקצה יותר משאבים ומטפל בהם.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אבל אני חושבת שזה מאוד חשוב כי אם לא נעשה את התשתית הזאת.
דני ז'והנו-פרסיאדו: כעקרון ביישובים עתירי עולים בהחלט יש התייחסות יותר פרטנית, ואני אתן לך לדוגמא את נתניה.
דני ז'והנו-פרסיאדו: בנתניה מעבר לזה שהכיתות יותר קטנות ויש הרבה יותר משאבים וכו' יש לי את משרד הקליטה שמקצה שעות פסיכולוג, תקציב מיוחד לשעות פסיכולוג לטיפול באותם עולים חדשים מצרפת לדוגמא.
זאב אלקין: כל הכבוד למשרד הקליטה, אבל אני שאלתי כרגע, משרד הקליטה מיוצג כאן ובכבוד.
זאב אלקין: ברגע שאת תסיימי את דברייך מן הסתם הנציג של משרד הקליטה ירצה להתייחס וידווח לנו מה משרד הקליטה עושה.
זאב אלקין: את כרגע מדברת בכובע של למעשה הנציגה היחידה של משרד החינוך כאן.
זאב אלקין: את צריכה קודם כל לדווח לנו מה עושה משרד החינוך.
זאב אלקין: זה שמשרד הקליטה מתחבר למשרד החינוך ועוזר זה כל הכבוד למשרד הקליטה, זה גם תפקידו, ואנחנו נשמע ממנו יותר בהרחבה.
זאב אלקין: אבל אל תשאירי את נציג משרד הקליטה מובטל.
זאב אלקין: תני לנו דיווח מבחינת משרד החינוך, ממשאביו הוא ומיחידתו, שפ"י זה יחידה בתוך משרד החינוך ולא במשרד הקליטה.
זאב אלקין: מה הוא עושה לצורך האוכלוסיה המיוחדת הזאת.
דני ז'והנו-פרסיאדו: משרד החינוך גם מקצה בהכשרות של הפסיכולוגים ושל היועצים חלק מההכשרות מתייחסות לעבודה עם עולים חדשים ועבודה בקהילה רב תרבותית.
דני ז'והנו-פרסיאדו: בנוסף לזה ביישובים עתירי עולים מקצים מה שנקרא פרוייקט 200 שזה פסיכולוגים עולים חדשים שמשלבים אותם במסגרות השירותים הפסיכולוגיים השונים ויועצים, מוקצים לזה שעות נוספות כדי שישתלבו במערכת, ליועצים עולים חדשים.
דני ז'והנו-פרסיאדו: זה מבחינת קליטת העלייה.
זאב אלקין: כשאת נוקטת בתיאור פרוייקט אנחנו כאן תמיד מבקשים לדעת היקף מדוייק, על מה אנחנו מדברים, אם זה במשרות כמה משרות זה, אם זה בשעות כמה שעות זה, איך זה מתייחס לכלל העוגה של סך השעות וסך המשרות ששפ"י מעניק.
זאב אלקין: כי להגיד שיש זה לא פותר לנו שום תמונה.
דני ז'והנו-פרסיאדו: מספרים לגבי העבר קשה לי להגיד לך.
זאב אלקין: אנחנו בתוך שנת תשס"ז.
זאב אלקין: אנחנו רוצים לדעת מה קיים היום.
זאב אלקין: אנחנו מייד נשאל אותך מה מתוכנן לשנה הבאה.
דני ז'והנו-פרסיאדו: לגבי היום אין לי את המספרים המדוייקים.
דני ז'והנו-פרסיאדו: כי אין לי אותם.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אני מוכנה להתחייב להביא אותם תוך פרק זמן,
זאב אלקין: לא, אבל זה בלתי אפשרי, זה חוזר על עצמו מידי פעם על ידי נציגי משרד ה חינוך.
זאב אלקין: אתם מגיעים כאן כנציגי משרד, לכנסת, לישיבה שהנושא שלה נקבע מראש, אתם יודעים בדיוק מה הנושא.
זאב אלקין: הנושא מופיע, הוא לא סוד כמוס.
זאב אלקין: עכשיו זו שאלה בסיסית ביותר, נכון, מה שאני שואל, לדיון, כשאנחנו שואלים מה עושה שפ"י בנושא של העולים ואת אומרת לי יש פרוייקט כזה, הנתונים המספריים של הפרוייקט זה האלף בית של הדיווח שמשרדי ממשלה מחוייבים לכנסת.
זאב אלקין: זה לא יעלה על הדעת להגיע מדי פעם לישיבות, וזה דפוס שחוזר על עצמו ממשרד החינוך, לכן צר לי שאת כאן חוטפת חלק מהביקורת שהיא לא מופנית כלפיך, כן, את אחראית רק על ישיבה אחת.
זאב אלקין: אבל זה מקשה מאוד עלינו.
זאב אלקין: אני כבר הבהרתי כמה פעמים לנציגי המשרד שברגע שהשרה והמנכ"לית החליטו שמי שמייצג את המשרד כאן זה פלוני אלמוני הוא מבחינתי כאילו השרה יושבת כאן, ועל אחריותו להביא את כל הנתונים.
זאב אלקין: וגם אם הוא נכנס לפני יומיים לתפקיד מבחינת הכנסת זה לא משנה.
זאב אלקין: הוא יכול להגיד אין לי עוד תפיסה מה צריך לשנות.
זאב אלקין: אבל לבוא עם נתונים של מה שקורה הוא מופקד.
זאב אלקין: כי ברגע שהוא נכנס לתפקיד הוא מופקד על כל המערכת ואפשר לאסוף את הנתונים.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אתה צודק, אבל בגלל זה הקדמתי ואמרתי שהנכון היה שמנהלת שפ"י תשב.
זאב אלקין: זאת לא החלטה שלי.
זאב אלקין: אנחנו, לוח הזמנים של הכנסת נקבע על ידי הכנסת.
זאב אלקין: משרדי ממשלה מחוייבים בדיווח לכנסת.
זאב אלקין: וברגע שמשרד ממשלה מוזמן לישיבה שנקבעה הוא חייב להופיע עם כל המידע שבידיו.
זאב אלקין: מי ייצג את המשרד זו לא התערבות שלנו.
זאב אלקין: מצידנו השרה יכולה באופן אישי לבוא כל פעם לישיבה ולהציג את הנתונים, המנכ"ל יכול, יכול נציג יחידה כזאת, מצידי אפשר לקחת יחידה אפילו לא שייכת, זה חבל לעשות את זה אבל גם את זה המשרד עשה.
זאב אלקין: אני לא מתערב בשיקול הפנימי מי מייצג את המשרד.
זאב אלקין: אבל הנציג שמגיע חייב לבוא מצוייד במידע הרלוונטי.
זאב אלקין: לפעמים אנחנו שואלים שאלות שהן קצת יותר לעומק והוא אומר אני צריך כמה ימים למצוא לכם תשובה.
זאב אלקין: גם זה בסדר.
זאב אלקין: אבל לבוא לדיון ולהגיד על מה שקורה היום אני לא יכול לתת תשובות מוסמכות של מספרים וכו' ושאלה בסיסית למהות הדיון זה לא מקובל.
זאב אלקין: זה חוזר על עצמו, אני הערתי על זה פעם אחת למנכ"ל, הוא התחייב שזה לא יחזור על עצמו, ולצערי זה חוזר על עצמו.
זאב אלקין: זה מחייב אותי שוב לפנות למנכ"ל ולבקש ממנו לעשות משהו.
זאב אלקין: זה קרה לנו בישיבה לפני שבועיים בנושא אחר, זה קורה לנו שוב היום.
אלי זרחין: אני רק רוצה לציין דבר שחשוב שאנחנו נתמקד בדיון מה קורה עם הילדים.
אלי זרחין: אני יועץ חינוכי בבית ספר.
אלי זרחין: יש לי כחצי משרה עבודה כיועץ, אני עובד עם ארבע מאות ילדים.
אלי זרחין: אז כמה שהכשירו יועץ, פסיכולוג חינוכי של שפ"י עובד עם חשד לחינוך מיוחד, לדברים חריגים.
אלי זרחין: אנחנו מדברים על אנשים, על המורים, על צוות בית הספר, שיש להם כלים לעבוד עם הילדים.
אלי זרחין: כשמישהו עושה תכניות למניעת שימוש בסמים זה ברוב המקרים מחנכים, שיועץ רק עוזר להם לעשות את זה.
אלי זרחין: ביחד עם היועץ.
אלי זרחין: אני בבית ספר בחיים לא ראיתי פסיכולוג אצלי שבא לכיתה לעשות משהו.
אלי זרחין: אי אפשר להגיד עולים.
אלי זרחין: לשלוח ילד גרוזיני לחינוך מיוחד בגלל שיש קשיי שפה.
זאב אלקין: אלי, פה בישיבה הזאת לא לוקחים זכות דיבור, מעניקים אותה.
זאב אלקין: הזכות היחידה שיש כניסה לתוך דברים של אחרים זה רק לחברי הכנסת.
זאב אלקין: היות וכרגע אני היחיד שמייצג כאן את החבורה אז בינתיים רק לי.
זאב אלקין: אם וכאשר יצטרפו חלק מחבריי אז גם להם יש זכות להפסיק באמצע.
זאב אלקין: אנחנו נגיע גם לנסות להבין איך זה פועל ברמת השטח, אבל לפני זה חשוב לי להבין תמונת מקרו.
זאב אלקין: כי אני לא יכול לקחת את המקרה הפרטי שלך כדי להבין כמה ילדים יש על כל יועץ עולה שהמשרד הקצה אני צריך לדעת כמה סך היועצים המשרד הקצה.
זאב אלקין: אם המשרד לא מספק לי את הנתונים האלה אני לא יכול להגיד הנה יושב אצלי במקרה יועץ שאצלו זה כך, ואם זה אחרת במקומות אחרים.
זאב אלקין: לכן אני מבקש את הנתונים הבסיסיים ביותר של מה קורה בתחום הזה היום, כמה מכלל העובדים שעובדים בשפ"י, בצורת העסקה כזאת או אחרת, תגידו לי מסך התקנים יש לנו כך או כך אנשים שמתמחים בתחום הזה של עולה.
זאב אלקין: הם בעצמם עולים, אולי חלק לא, זה שאלה של ויכוח, מי יכול לטפל בצורה נכונה בילדים עולים.
זאב אלקין: אבל כמה אנשים שזאת ההתמחות שלהם.
זאב אלקין: מתוך סך השעות שאנחנו מעניקים כסל נוסף של יועצים, כמה שעות הן של יועצים עולים, ומתוך סך הלקוחות שלנו, מעבר למניעה ראשונית שמופנית לכולם, יש לנו אחוז כזה וכזה של תלמידים עולים.
זאב אלקין: זאת היתה שאלתי לפתיחת הדיון.
זאב אלקין: השאלה אם את יכולה לענות על זה או לא.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אני לא יכולה לענות על זה ברמה הזאת.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אני כן יכולה להגיד שכל הכשרה של פסיכולוג ושל יועץ כוללת בתוכה הכשרה בהתייחסות לנושא העלייה וקליטת העלייה בארץ.
דני ז'והנו-פרסיאדו: הנתון היחיד שאני יכולה לתת לך לגבי העבר זה שהסתיימה באונ' בר אילן תכנית הכשרה לעשרים וארבעה יועצים עולים חדשים, היא ממש הסתיימה והיועצים נקלטו כבר לעבודה.
דני ז'והנו-פרסיאדו: תואר שני בייעוץ חינוכי באונ' בר אילן לעולים חדשים.
דני ז'והנו-פרסיאדו: עשרים וארבעה יועצים חדשים.
דני ז'והנו-פרסיאדו: זה נתון שאני יכולה כן לומר.
דני ז'והנו-פרסיאדו: אני אמרתי,
זאב אלקין: כי אני אגיד לך, אני כרגע נוטה להפסיק את הדיון בנקודה הזאת.
זאב אלקין: כי בלי הנתונים הבסיסיים ביותר ברמת מקרו שאת תספקי לנו כל המשך הדיון לא יוכל להתקדם.
זאב אלקין: מבחינתי זה מעשה חמור ביותר.
זאב אלקין: זה לא מופנה אישית אליך, אבל המשרד כשהוא נערך לקראת הישיבה הזאת והחליט לשלוח את מי שהוא החליט לשלוח היה צריך לבוא ולצייד את מי שהוא שולח לכאן בנתונים בסיסיים שהם תשתית הדיון.
זאב אלקין: שוב, אנחנו לא הלכנו לנושא אחר, לא סטינו הצידה, אנחנו שם.
זאב אלקין: ואם אין לך את הנתונים האלה ואת לא יכולה תוך חמש דקות בשיחת טלפון להשיג לי אותם אני מפסיק את הדיון ברגע זה, אני אצטרך לזמן ישיבה נוספת, ואני אוציא מכתב חריף ביותר למנכ"ל, אני אפגוש אותו בהזדמנויות אחרות, אני גם פוגש אותו בוועדת כספים מדי פעם, וזה המקום הכי נוח מבחינתי לפגוש אותו.
פלורה מור: סליחה לפני שאתה סוגר, בכל זאת גם תגדיר מה יהיה התפקיד של המוזמנים, כי זה לא לגמרי ברור.
פלורה מור: האם להתייחס למה ששפ"י עושה מהזווית של האחרים, או להתייחס לכל הסוגייה של מה התרומה של הג'ויינט לעולים.
פלורה מור: זו לא אותה שאלה.
זאב אלקין: שני דברים, הרי אין לי סמכויות כמדינה כלפי הג'וינט, ולכן ממשרד חינוך אני יכול לדרוש, מג'וינט אני יכול רק לקבל באהבה ובתודה.
זאב אלקין: ולכן אני גם אשמח לדעת מה הג'וינט עושה בתחום הזה וגם לשמוע התייחסות של אנשי הג'וינט כאנשי מקצוע האם לדעתם המדינה עושה מספיק ואם היא עושה את זה בדרך הנכונה.
זאב אלקין: אני מתנצל בפני האורחים שבאו במיוחד ויכול להפנות אותם למשרד החינוך.
מיכאל נודלמן: אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות אותה אנחנו מקיימים בקורס נתיב.
מיכאל נודלמן: כל הכבוד לכם על העבודה שאתם עושים בקרב החיילים שרוצים לעבור גיור.
מיכאל נודלמן: הוועדה תרצה לשמוע על הבעיות.
מיכאל נודלמן: אנחנו מוכנים לעזור מול הממשלה ומול הכנסת כדי שאתם והחיילים תרגישו שאין שינוי במדיניות אלא שצריך לעבור גיור ושהחייל אחר כך יחיה כאזרח במדינת ישראל.
בנימין איש שלום: נתבקשתי על ידי אלוף-משנה רוני סולימני, כמארח של הפורום המכובד הזה, לפתוח את המפגש ואני רוצה לבטא הערכה ותודה על שמצאתם לנכון לבוא לבקר בקורס נתיב כאן בקריית מוריה.
בנימין איש שלום: זה מעיד בראש ובראשונה על העניין הרב שיש לוועדה וליושב-ראש הוועדה בנושא הזה, על החשיבות שהועדה מייחסת לנושא הזה, ועל כך אנחנו באמת אסירי תודה.
בנימין איש שלום: אני מקבל את פניכם בברכה ואני מציע שלפי סדר היום רוני סולימני יציג את הדברים.
מיכאל נודלמן: בשבוע שעבר דנו בנושא עולים חדשים בבית כלא ושם יש בעיות כאשר אין עזרה פסיכולוגית ואין מערכת.
מיכאל נודלמן: מהצבא למדנו שאפשר גם שם להקים מערכת לימודי שפה, לימודי היסטוריה של העם היהודי וכולי.
מיכאל נודלמן: הייתה לי הרגשה שהמערכת הטובה ביותר קיימת בצבא ואת הדברים יכולים ללמוד ממנו.
רוני סולימני: אני ראש מחלקת החינוך.
רוני סולימני: מחלקת החינוך היא המחלקה ברמה המטכ"לית שעוסקת בקשת רחבה בתחום החינוך.
רוני סולימני: בשבוע שעבר הייתי בהרצאה בה אחד מרבי-הסרנים שלנו שאל אותי בצורה קונקרטית, אם הוא היה צריך להדגיש או לספר על אתגר מספר אחד שיש היום למערכת החינוך בתוך הצבא, מה הוא האתגר הזה.
רוני סולימני: אני יודע לדבר על הרבה מאוד אתגרים, אבל כאשר מבקשים ממני לדבר על אתגר אחד ומשמעותי, אני מתאמץ ומפעיל את כל יכולות החשיבה.
רוני סולימני: עניתי לו שגם לפני המלחמה האחרונה, ובעיקר בעקבות המלחמה האחרונה, המערכת הערכית שקיימת בתוך הצבא אל מול מה שקורה בחברה והצורך לגשר על הפערים כדי שנוכל לעשות את מה שאנחנו צריכים לעשות בתוך הצבא, זה האתגר מספר אחד שיש לנו.
רוני סולימני: יש כאן דוגמה לפרויקט אחד שהוא אחד מני רבים שמבצע הצבא בהקשר הזה של אחריותו החברתית.
משה אביב: אני ראש ענף עלייה והשתלבות.
משה אביב: רוני פתח בנוגע לנושא הערכי בצה"ל.
משה אביב: בצה"ל יש שני מסמכים מכוננים כאשר האחד הוא רוח צה"ל שנמצא על כל קיר ובכל משרד, אבל אנחנו מאמינים גם שהוא מוטמע בכל חייל וחייל, ומסמך יעוד וייחוד שמגדיר את הגבולות החינוכיים-החברתיים של הצבא ובתוך המסמך הזה יש פרק נכבד בנושא קליטת העולים.
משה אביב: אני לא אעבור על הכול, אבל צה"ל מתברך בעולים חדשים שמהווים מרכיב ואיכותי בכל מערכי צה"ל.
משה אביב: המסמך מדבר על כמה חשוב להשקיע מאמצים רבים כדי לטפל באיכותם של החיילים ולמצוא להם ביטוי הולם ואנחנו עושים רבות בנושא מיצוי האיכות.
משה אביב: כשאני אומר אנחנו, זה צה"ל כולו, מפקדים, כאשר ראש אגף משאבי אנוש בנושא מיצוי העולים שם דגש מאוד רציני בכל נושא הטיפול בעולה ודגש רב על נושא מיצוי העולים.
משה אביב: אנחנו בוחנים כל מערך ומערך בצבא, איך הוא ממצה את העולים.
משה אביב: במסמך אנחנו מדברים על קליטה אמיתית ונכונה שמדברת על חובה הדדית של הנקלטים ושל הקולטים, ואתם תראו זאת בהמשך במדיניות צה"ל בטיפול בעולים.
משה אביב: אנחנו מדברים גם על סוגיות שונות שמאפיינות את השירות ומכניסים גם את הנושא של העולים והמשפחות של החיילים שתורמים למדינה, שנמצאים בקצה הקרב, שנמצאים בפעילות היום-יומית.
משה אביב: מדברים על אלה שרשומים כיהודים ועל אלה שאינם רשומים כיהודים ולכך נועד קורס נתיב.
משה אביב: הכרה בקשיי השתלבות.
משה אביב: על צה"ל לפעול ולנקוט עמדה בנושאים האלו, ולראות בכך לא רק חלק בחיזוק כוח היחידה אלא מרכיב במחויבותו לטיפול בפרט, וזו אכן המחויבות שלנו.
משה אביב: הרעיון המוביל בקליטת החיילים בצה"ל.
משה אביב: קודם כל, קבלת זהותו ותרבותו של החייל.
משה אביב: אם בעבר דיברנו על כור היתוך, בשנות הקליטה הראשונות דיברנו על כור היתוך, לצבא כולם מגיעים וצה"ל הוא כור ההיתוך של החברה הישראלית, עכשיו אנחנו יודעים, בשנים האחרונות, לקבל את הזהות ולא לקחת ולהכניס לאיזשהו מקום שמבצע כור היתוך.
משה אביב: לקבל זהות, לקבל ערכים ותרבות של החייל העולה, ומתן כבוד לרצונו להמשיך לשמור עליהם.
משה אביב: זה מתקיים ועושים את כל המאמץ שזה יתקיים ביחידות.
משה אביב: ציפייה מהחייל להסתגלות, שיסתגל למערכת תוך פיתוח זהות משלבת, זהות שמשלבת בין המקום ממנו הוא בא, התרבות והערכים, לבין המקום בו נמצא ביתו, לבין הערכים והזהות הצה"לית והארץ-ישראלית.
משה אביב: אנחנו אומרים שמיצוי מרבי של פוטנציאל העולים בהלימה בין צורכי הצבא – כמובן שצורכי צה"ל הם בראש סדר העדיפויות – לבין הצרכים והכישורים.
משה אביב: כאשר שלושת הגורמים – צורכי צה"ל, הצרכים של אותו פרט והכישורים שלו – נפגשים, יש ניצול מיטבי.
משה אביב: אני יכול גם לומר שהצבא – ואשרת יכולה לומר טוב ממני – לפעמים שם בצד את צרכיו שלו ושם יותר דגש על צורכי הפרט של העולה, גם אם זה על חשבון המערכת.
משה אביב: מתן מידע לחייל עוד טרם גיוסו על אפשרויות הגיוס, מה נכון עבורו, איך נכון עבורו להתגייס.
משה אביב: טיפול בפרט.
משה אביב: יש טיפול מאוד מאוד מעמיק בפרט.
משה אביב: אנחנו יודעים לומר שבכל מערך הפרט של צה"ל החיילים העולים מקבלים נתח מאוד מאוד מרכזי, אם זה מבחינה תקציבית, תשלומי משפחה, תשלומים לחיילים בודדים, ליווי של חיילים בודדים, מערכות דיור לחיילים בודדים, ליווי והכוונה לקראת שחרור.
משה אביב: מדובר בטיפול מאוד מאוד מעמיק בפרט.
משה אביב: היום לכל מג"ד בצה"ל יש אפשרות לתת כסף לחיילים עולים, לחיילים שזקוקים לכך.
משה אביב: תחושת השייכות היא חלק מתוך המעשה שאנחנו עושים.
משה אביב: ביקורים בבתים של מועמדים לשירות ביטחון שלא מגיעים ללשכת הגיוס.
משה אביב: אנחנו מגיעים אליהם הביתה ומשכנעים אותם, מסבירים להם למה חשוב להגיע ללשכת הגיוס.
משה אביב: בתחילת השירות.
משה אביב: כמו שאמרתי, יש לנו את מחווה אלון, קורסי עברית משולבי טירונות, יש את קורס עמיר לבני העדה האתיופית, יש קורס שנקרא איתן שגם הוא נעשה בשיתוף המכון ללימודי יהדות והקורס הזה מתקיים בתחילת השירות.
משה אביב: החיילים מגיעים לצבא ומיד נקלטים בקורס נתיב במחווה אלון.
משה אביב: אנחנו משווקים את הקורס הזה, כך שמי שמעונין יכול להצטרף אליו בתחילת השירות או במהלך השירות.
משה אביב: פרויקט הזדמנות שנייה.
משה אביב: בני העדה האתיופית ששובצו בצבא בתפקיד כלשהו שאינו מתאים להם והם רוצים להחליף אותו, יש להם הזדמנות שנייה והם יכולים לשנות את שיבוצם לפחות פעם אחת בשירות ולקבל הזדמנות לשיבוץ במקצוע אחר בצבא.
משה אביב: מכינות לאזרחות.
משה אביב: אחריות הצבא לא מסתיימת בתוך השירות אלא אנחנו מבצעים מכינות ייחודיות לעולים בשיתוף הרבה מאוד גורמים לקראת שחרורים ומבצעים מכינות ייחודיות לבני העדה האתיופית לקראת שחרורם.
מיכאל נודלמן: כמה עולים משרתים בצה"ל?
משה אביב: בצה"ל משרתים כ-35 אלף עולים בשנה.
משה אביב: חיילי צה"ל, עולים, מהווים 23 אחוזים מסך החיילים בצבא כאשר באוכלוסייה מדובר ב-15 אחוזים.
יוסף שגל: מה בעיניכם הגדרת עולים?
משה אביב: אנחנו לא מדברים על עולים חדשים אלא אנחנו מדברים על עולים.
משה אביב: מבחינתנו עולים זה כל מי שרואה את עצמו עולה.
יוסף שגל: כלומר, לא חמש שנים.
משה אביב: כן.
משה אביב: יש לנו את ההגדרות לגבי עולה חדש.
משה אביב: לקורס נתיב מגיעים עולים שהם עד 10 שנים.
משה אביב: לכל תוכנית וקורס יש את ההתאמה אבל בגדול אנחנו מדברים על עולים.
משה אביב: למשל, בני העדה האתיופית, כל מי שאביו או אמו נולדו מאתיופיה, מבחינתנו הוא עולה.
משה אביב: כנ"ל בסיטואציות מסוימות לגבי בני העדה הקווקזית.
משה אביב: מבחינתנו אנחנו מרחיבים את הטיפול וכל מי שרואה את עצמו שייך לתוכניות האלה כעולה, הוא בפנים.
רוני סולימני: לגבי האתיופים ההגדרה שונה ואחרת כי המטרות בהקשר הזה הן שונות.
משה אביב: כשאני אומר שאנחנו עובדים אתם, זה אומר שיש לנו נגיעה ישירה דרך הקורסים אליהם הם מגיעים בתחילת השירות, אבל יש כאלה שלא מגיעים לקורסים האלה בתחילת השירות כי העברית שלהם טובה.
משה אביב: במקרה כזה אנחנו עושים פעילות בקרב המפקדים שלהם, כך שאם יש סיטואציה בעייתית עם המפקד, המפקד יודע לתת מענה.
קריאה: אתה יכול לומר כמה חיילים בודדים יש לכם?
משה אביב: לא, אין לי את הנתון הזה אבל אפשר להעביר אותו.
אביגדור לויתן: לא מסתדר לי משהו עם הנתון.
אביגדור לויתן: אתה אומר שבצה"ל יש כ-35 אלף חיילים עולים.
אביגדור לויתן: לנו יש נתון בסיסי שחותך את כל המערכות שלפחות 30 אחוזים מהם הם לא יהודים כהגדרה.
אביגדור לויתן: זה לא מסתדר עם הנתון הכללי שלכם שאתם אומרים שכל שנה פוטנציאל של חיילים לא יהודים הוא בסביבות 5,000.
אביגדור לויתן: כלומר, אם אתה לוקח שליש מה-35 אלף, זה לא מסתדר.
לילי אליאסי: יש כמה בעיות בניתוח הזה.
לילי אליאסי: יש לנו תופעה חדשה של צברים שנולדים בארץ והם בעצם דור שני לא יהודי בארץ, כאלה שהורים עלו בשנות ה-70, והם לא מוגדרים כעולים ברציונאל של עולה.
לילי אליאסי: מספרם הולך וגדל.
אביגדור לויתן: יש פער בין ה-5,000 לבין ה-10,000 ומעלה.
משה אביב: יש כאן פער.
משה אביב: אפשר לבחון את הסיבות.
קריאה: האם נתקלתם בתופעה של חיילים שלא עברו את קורס הגיור אבל מבקשים להצטרף לקורס נתיב?
משה אביב: במקרים מאוד מעטים, ויש כאלה והם מגיעים לכאן.
משה אביב: השבוע ישבנו על העניין הזה של הגיור של בני העדה האתיופית ומדובר לא במספרים גדולים של מעונינים.
משה אביב: חשוב לומר שמשרד הקליטה תומך מאוד מאוד בפעילות הזאת ומלווה תקציבית.
משה אביב: יש תוכנית עבודה בנושא.
בנימין איש שלום: למעשה את המכון ללימודי יהדות מממנת ממשלת ישראל באמצעות משרד הקליטה, כאשר הסוכנות היהודית משתתפת לא רק בהפעלת המכון במסגרת שלה אלא במימון ישיר של קורס נתיב המתבצע כאן, במימון כל האש"ל של הקורס – השהות, הלינה וכולי.
בנימין איש שלום: האש"ל של החיילים ממומן על ידי הסוכנות היהודית וההוראה ממומנת על ידי משרד הקליטה.
בנימין איש שלום: זה באשר לקורס נתיב ספציפית.
רוני סולימני: שיתוף הפעולה בין הגורמים השונים כאן הוא משהו ייחודי, גם בהקשר המימוני וגם בהקשר התפעולי.
רוני סולימני: יש כאן משהו שהצבא לבד לא יכול להתמודד אתו.
רוני סולימני: אם לא היה לנו את השותף האסטרטגי דרכו אנחנו יכולים לממש את הסוגיה הזאת, זה לא יכול היה להתקיים בכל ההיבטים, כול גם בהיבט התכני.
בנימין איש שלום: אני אומר כמה דברים לגבי אופי הקורס ותוכנו.
בנימין איש שלום: ההכנה לגיור במסגרת צה"ל והמכון ללימודי היהדות מתחלקת לשלושה פרקים עיקריים.
אברהם מיכאלי: באיזה שלב של השירות הם עושים את זה?
בנימין איש שלום: זה יכול להיות או בהתחלה או במהלך השירות.
אברהם מיכאלי: זה לא משבש להם את מסלול השירות?
בנימין איש שלום: זה משבש וזאת אחת הבעיות שאנחנו מתמודדים אתה מפני שהיא בין הגורמים לנשירה בין שלב לשלב כאשר חייל צריך נניח לצאת לקורס פיקוד כזה או אחר והוא מתלבט אם להפסיד את הקורס או לבוא לקורס גיור.
בנימין איש שלום: אלה המעונינים להמשיך בתהליך, מוזמנים לסמינר המשך של 10 ימים, סמינר אינטנסיבי מאוד.
בנימין איש שלום: הסמינר מתקיים במתקן אחר, בבית גשר כאן בירושלים.
בנימין איש שלום: הסמינר ההוא כבר ממוקד יותר מבחינת התכנים שלו בצורכי בית הדין, במה שבית הדין דורש במבחן, בראיון וכולי, הרבה יותר בתחום ההלכה מאשר בקורס נתיב אבל אני עוד מעט אגע בתכנים ואז הדברים יובנו קצת יותר.
יוסף שגל: איזה אחוז חוזר?
בנימין איש שלום: בסביבות ה-80 אחוזים פלוס-מינוס אבל בכל שלב כזה יש עוד נשירה.
בנימין איש שלום: זאת אומרת, בכל שלב יש נשירה.
בנימין איש שלום: לאחר תום הסמינר השני, שהוא הפרק השלישי בתוכנית, הם בעצם מוכנים לעמוד בפני בית הדין.
בנימין איש שלום: בית הדין הוא בית הדין הרבני של הרבנות הצבאית הראשית.
בנימין איש שלום: הרבנות הצבאית הראשית מלווה את התהליך לכל אורכו ואנחנו בקשר יום יומי, שוטף ובשיתוף פעולה מלא עם הרבנות הצבאית, וכאן סגן-אלוף אייל יוכל להציג את הדברים מצד הרבנות הצבאית.
בנימין איש שלום: בסך הכול בקורס נתיב עצמו, ב-7 שבועות אלה, מדובר בסדר גודל של 341 שעות סך הכול בקורס נתיב הבסיסי.
בנימין איש שלום: בנוסף לזה, כפי שאמרתי, יש את הקורסים האחרים.
בנימין איש שלום: כאשר אנחנו נכנסים קצת יותר לעומק, לתוך עולם המעשה של היהדות, אנחנו נכנסים ממש לתחומים המאוד ספציפיים למשל של הלכה ושל מנהגים, של כשרות, של דיני הכשרות, עם הסברים רעיוניים של משמעות הכשרות, של משמעות ההלכה וכן הלאה.
בנימין איש שלום: אנחנו נכנסים לשאלות של אורח החיים, שמירת שבת, חגים, המשפחה היהודית וכן הלאה וכן הלאה.
בנימין איש שלום: אירועים מיוחדים במעגל החיים, ברית, בר-מצווה, בת-מצווה, נישואין, הנושא של פטירה ואבלות.
בנימין איש שלום: כל מערך החיים דרך המשקפיים של המסורת היהודית מצד אחד תוך הכרת ההלכות והמנהגים לגוניהם, אבל גם תוך הדגשה של הבנת המשמעות הרעיונית הפילוסופית של הדברים.
בנימין איש שלום: יש פה דגש מאוד חזק על כך שהדברים יילמדו בגובה העיניים, דהיינו, לפי רמת ואופי המושגים והתפיסה שהחיילים יכולים להבין ולהזדהות אתם.
בנימין איש שלום: יש דגש חזק גם על כל הנושא של אתיקה, של מוסר יהודי, של נושאים כגון שמירת הלשון, רכילות, לשון הרע, גמילות חסדים, צדקה וכיוצא באלה הדברים מפני שאנחנו רוצים להראות שיהדות זה לא רק תפילות ולא רק ברכות ולא רק דינים מן הסוג הזה אלא בין אדם למקום ובין אדם לחברו הם שני מרכיבים בלתי נפרדים בתפיסת עולם יהודית שלמה בעולם יהודי שלם ואנחנו מציגים את זה כמכלול אחד.
אברהם מיכאלי: מה הם שני הסמינרים האחרים?
בנימין איש שלום: בעקבות 7 שבועות בנתיב, אמרתי שיש עוד שני סמינרים בני 10 ימים.
בנימין איש שלום: בסמינרים האלה יש הרבה יותר דגש על הלכה, שמירת מצוות והכנת המתגיירים לקראת ההופעה בבית הדין.
אברהם מיכאלי: מבחינת הגיור הסופי, אני מבין שהרבנות הצבאית נותנת להם את תעודות הגיור, איך זה משולב עם הרבנות הראשית הכללית מבחינת הכרה?
אברהם מיכאלי: יש מחלוקות?
בנימין איש שלום: לא.
בנימין איש שלום: בקטע הזה יש הבנות מלאות וזה בתיאום מלא עם מערך הגיור, עם הרב דרוקמן, עם הרב קליין ועם הרב עמאר.
בנימין איש שלום: זאת אומרת, הגיור בצה"ל מתבצע בהסכמה ובתיאום מלא עם הרבנות הראשית.
מיכאל נודלמן: באיזה אחוז מדובר?
משה אביב: 8.330 חיילים עד כה היו מספטמבר 2001, אז נפתח הקורס.
משה אביב: אנחנו מקפידים שיהיו כאן חיילים יהודים, וזה חלק מהרעיון של הקורס.
משה אביב: היום אנחנו עומדים על לפחות 15 אחוזים מהמשתתפים בקורס שהם יהודים.
משה אביב: 86 אחוזים ממשיכים ולא ממשיכים 849.
משה אביב: אלה מסיימים את הסמינר.
משה אביב: בסוף עברו גיור 2,103 חיילים כאשר מרביתן בנות.
רוני סולימני: אני מציע שעכשיו נצא לסייר בכיתות כי התלמידים ממתינים לנו.
משה אביב: אנחנו נצא לסיור לפגוש כיתה.
משה אביב: כיוון שאנחנו הרבה אנשים, נתפצל לשתי כיתות.
קריאה: כל החיילים בקורס הזה היו אצל משפחות מארחות ברחבי הארץ ואנחנו עכשיו לקראת סוף הקורס.
קריאה: בדרך כלל בביקור שכזה אנחנו כמובן שומעים גם קצת את המורה ואחר כך עוברים לסבב של היכרות עם החיילים.
קריאה: חיילים יקרים, נמצאת כאן ועדת הקליטה של הכנסת.
קריאה: זה ביקור חשוב כי לא כל יום הוועדה הזו מגיעה אלינו.
קריאה: בשמכם כבר הודינו ובירכנו את חברי הוועדה בברכת ברוכים הבאים.
קריאה: הם רוצים להשתמש בכם כאיזשהו מדגם מייצג לשאלות שהם רוצים לשאול, ואנחנו נאפשר לעשות זאת.
קריאה: אני מציע שנעבור לסבב של היכרות וכל אחד ואחד יאמר מאין הוא בא, מתי עלה לארץ, האם הוא עלה עם בני משפחתו או שהוא חייל בודד.
קריאה: חברי הוועדה יבקשו לשאול אתכם שאלות ואני מקווה שאתם מוכנים.
מיכאל נודלמן: תהליך הגיור הוא תהליך חשוב מאוד למדינה שלנו.
מיכאל נודלמן: גם מי שלא עבר גיור הוא אזרח, אבל בחייו הוא יכול אחר כך להיתקל בבעיות פרטיות.
מיכאל נודלמן: מי שעבר גיור, הוא יהודי לכל דבר.
מיכאל נודלמן: אנחנו יודעים שבצבא לימודי השפה והגיור הם הכי טובים ולכן רצינו לשוחח אתכם.
מיכאל נודלמן: ועדת העלייה והקליטה של הכנסת מטפלת במרכיבי העלייה שאתם חלק ממנה.
תלמיד: אני הגעתי לקורס כדי לדעת עוד יותר על העם היהודי ולדעת מה עברנו.
תלמידה: אני גרה בפרדס כץ.
תלמידה: באתי ארצה לפני 7 שנים.
תלמידה: הגעתי לקורס וידעתי שאני אמשיך לעשות גיור.
תלמידה: רציתי לקבל ידע כללי בסיסי והחלטתי שאני אשאר לגור כאן.
תלמידה: אני מאוקראינה.
תלמידה: אני 6 שנים בארץ וגרה בעכו.
תלמידה: אני כאן עם משפחה ושנה וחצי בצבא.
תלמידה: הגעתי לקורס כי אני רוצה לדעת על העם היהודי.
תלמידה: אני רוצה לעשות גיור, כי זה חשוב לי.
תלמידה: כאשר התגייסתי לצבא אמרתי שאני יודעת שמתקיים קורס נתיב ואני רוצה להשתתף בו.
תלמידה: זה לקח הרבה זמן, אבל בסוף קיבלתי זימון.
תלמיד: אני עולה חדש מברזיל.
תלמיד: הגעתי לפני שנתיים וחצי ומשרת כבר שנה ותשעה חודשים בצבא.
תלמיד: הגעתי לקורס כדי לדעת יותר על התרבות היהודית כי אף פעם לא למדתי בבית ספר יהודי בברזיל, למרות שהיה לי קצת ידע.
תלמיד: אני מהונגריה.
תלמיד: אני משרת בצבא שנה ושלושה חודשים ואני כאן כדי להתגייר.
תלמיד: עליתי ארצה לפני שלוש שנים.
תלמיד: באתי לכאן ללמוד קצת יותר על היהדות.
קריאה: כמה זמן חיכית לקורס?
קריאה: שנתיים.
קריאה: עוד לפני הצבא שמעתי על קורס נתיב ורציתי להגיע אליו.
תלמיד: אני מברזיל, נמצא בארץ שנתיים ושישה חודשים ובצבא אני משרת שנה ושבעה חודשים בשירות התנדבותי.
תלמיד: בברזיל למדתי בבית ספר יהודי, אבל רציתי לבוא וללמוד קצת יותר כדי להגיע לרמה של ישראלי.
תלמיד: כל מה שלמדתי בברזיל היה בפורטוגזית, אבל כאן הייתה לי הזדמנות ללמוד בשפה העברית ולמדתי הרבה דברים שלא למדתי שם.
תלמיד: עליתי מקולומביה לפני שלוש שנים עם משפחתי, ועכשיו אני בארץ עם אמי ואחותי.
תלמיד: אבי עזב את הארץ לפני שנה.
תלמיד: הגעתי לקורס הזה כי רציתי להצטרף ליהדות וללמוד על ההיסטוריה של עם ישראל.
תלמיד: עליתי מצרפת.
תלמיד: בצבא אני משרת שנתיים ושלושה חודשים.
תלמיד: הגעתי לקורס כדי ללמוד יהדות והיסטוריה.
תלמיד: אני בארץ שלוש שנים.
תלמיד: עליתי מקליפורניה.
תלמיד: שנתיים ותשעה חודשים אני משרת בצבא.
תלמיד: הלכתי לקורס כדי ללמוד קצת יותר וגם לשנות מקום.
תלמיד: עליתי מצרפת לפני שנתיים וחצי ומשרת בצבא קצת יותר משנה וחצי.
קריאה: למה באת לכאן?
תלמיד: לא אמרו לי באיזה קורס מדובר, אבל אמרו לי שיש לי הזדמנות לצאת ולעשות חיים.
תלמיד: האמת היא שאני בא ממשפחה חרדית ואני מכיר הרבה דברים.
תלמידה: עליתי מקזחסטאן ומשרתת בחיל הים.