GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין:
אני סמוך ובטוח שהעיתונות הרוסית תשמח לראיין, ואם הוא יזכור את כל השינויים, זו דרך ליידע את ההורים בצורה מוסמכת.
אלי זרחין:
חלק נעשה, לא דוברות, אבל נעשה.
אירית חן:
נכחתי גם בעשרים בתי ספר, שפשוט התקיימה ישיבה.
אירית חן:
הם עשו מפגש עם המגשרת, בכמה בתי ספר.
אלי זרחין:
הגיעה מדריכה של אגף לתלמידים עולים, שעבדה שלוש פעמים בבית הספר.
אלי זרחין:
שנית, ישבנו ביחד עם אודי ועם חלק מהפיקוח שלהם, תרצה ואלכס, אנחנו כעמותה הוצאנו חוזר שחשבנו שהוא יותר פשוט, ובאישור שלהם זה הופץ לכל ועדי הורים, לכל בתי הספר.
אלי זרחין:
כארגון, עשינו יחד עם אודי, אלכס פיינדר, ועם מועצת ארגוני עולים, העברנו את החומר לכל המועצות במועצת ארגוני עולים.
אלי זרחין:
אני יודע למשל, שאם הוא עשה לי את זה באמריקה, הם פירסמו את זה לספרדית.
אלי זרחין:
אני יודע צרפתית, פרסמו צרפתית.
רעיה ריגר:
וגם קו פתוח אמר, שפרסמו בכל העיתונים.
אלי זרחין:
פנינו לשרה בנושא הזה.
אלי זרחין:
השרה אמרה לנו, שכרגע אין דובר בשפה הרוסית, היא מגייסת –
רעיה ריגר:
חוץ מכל הפרסומות, אנחנו בבעיה.
רעיה ריגר:
אני מדברת שוב לגבי האקסטרני.
רעיה ריגר:
בשביל מה אנחנו עבדנו כל הקיץ, ש-50 אלף תלמידים הולכים לאיבוד.
רעיה ריגר:
את זה אני לא בינה.
זאב אלקין:
זה לא חמישים אלף תלמידים.
רעיה ריגר:
50 אלף תלמידים שסיימו את בית הספר ואין להם בגרות.
זאב אלקין:
לפי החוזר הזה, לא כל החמישים האלה בבעיה.
זאב אלקין:
אלה מהם שנרשמו בספטמבר הם בבעיה.
זאב אלקין:
זה לא חמישים אלף.
רעיה ריגר:
מי שהתחיל עכשיו גם בבעיה לפי הסעיף הזה.
רעיה ריגר:
רושמים, ומה בסוף?
זאב אלקין:
שאלה שנקבל עליה תשובה ממשרד החינוך.
קריאה:
תוך שבועיים.
רעיה ריגר:
תוך שבועיים מאוחר, עוד מעט בבגרות.
זאב אלקין:
אני מניח שאם המשרד רשם מישהו למסלול עולה, הוא יעשה לו מבחן במסלול עולה?
רעיה ריגר:
למשל רושמים את השאלון של עולה, זה כן הולך?
רעיה ריגר:
זו קבוצה מסויימת שהתחילה בספטמבר.
זאב אלקין:
אלה שנרשמו בספטמבר, השאלה ברורה.
זאב אלקין:
לאה תבדוק לנו את זה מהר ככל האפשר, לא יותר משבועיים.
מיכאל נודלמן:
אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא בחינת ההיערכות ליישום חוק הטבות לניצולי שואה נזקקים.
מיכאל נודלמן:
דיברתי עם שר הרווחה, יצחק הרצוג, שנלחם מלחמה צודקת למען ניצולי השואה אבל צריך עוד לראות אם ינצח בה.
מיכאל נודלמן:
אנחנו צריכים להמשיך ולגרום לכך שחוק הטבות לניצולי שואה נזקקים ייכנס לתוקף ויופעל.
הלית מגידו:
אני רוצה להזכיר דברים, גם אם הם ברורים מאליהם.
הלית מגידו:
החוק הזה התקבל ביוזמתו של חבר הכנסת יורי שטרן זיכרונו לברכה.
הלית מגידו:
הוא התקבל בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בתחילת ינואר השנה, אבל הוא עדיין לא נכנס לתוקפו אלא עתיד להיכנס לתוקף בחודש יולי שנה זאת.
הלית מגידו:
המטרה הייתה לתת מספר הטבות לניצולי שואה נזקקים, בין היתר סיוע בדיור ציבורי, הן תוספת לתשלום שכר דירה, גם עדיפות לדיור בהשכרה ציבורית, ובנוסף לכך פטור מאגרת טלוויזיה ומענק הטבות.
הלית מגידו:
בהקשר הזה אציין שמענק ההטבות שהחוק מדבר עליו הוא 15 אחוזים מהשכר הממוצע במשק, אבל עד סוף שנת 2007 הוחלט לתת מחצית מהסכום הזה, כלומר, 7.5 אחוזים.
הלית מגידו:
השר הממונה על החוק הזה הוא שר האוצר.
הלית מגידו:
החוק אומר שבקשות לקבלת ההטבות, להכרה באדם כניצול שואה נזקק, תוגשנה לרשות המוסמכת שזו רשות ששר האוצר מינה אותה לפי חוק נכי רדיפות הנאצים ויושב כאן נציג הרשות המוסמכת שאני בטוחה שיעשיר אותנו.
הלית מגידו:
אני מתיימרת לדבר בשמך ולומר שנשמח לשמוע כי בשיחה קודמת שערכנו לפני כחודש סיפרת לי שנשלחו מכתבים ונעשו מספר פעולות.
מיכאל נודלמן:
אתמול דיברתי עם כמה ניצולי שואה שסיפרו לי שקיבלו את הטפסים.
הלית מגידו:
קיבלתי את התחושה שיש התקדמות ונעשים דברים.
מיכאל נודלמן:
זה נכון, אבל אנחנו צריכים להיות בטוחים במאה אחוזים שב-1 ביולי החוק יתחיל לפעול.
צבי פגיס:
מי שאמור לקבל את ההטבה הזאת אלה אנשים שעונים לשני קריטריונים מרכזיים ולא מקבלים ממקומות אחרים.
צבי פגיס:
שני הקריטריונים המרכזיים בהם הם צריכים לעמוד הם שהם מקבלים או מקרן סעיף 2 או מקרן הסיוע, הקרן לעבודת פרך.
צבי פגיס:
הקרן הראשונה היא קרן שמשלמת לכ-25 אלף אנשים והקרן השנייה שילמה לכ-75 אלף אנשים.
צבי פגיס:
החיתוך שביניהם הוא קצת יותר מ-75 אלף כי קרן סעיף 2 בעצם מופעלת בקרן הזיכרון.
צבי פגיס:
זה צד אחד של המשוואה.
צבי פגיס:
הצד השני הוא שהם גם מקבלים הבטחת הכנסה והחיתוך של זה יחד עם זה, אחרי שעשינו בדיקה – וועדת התביעות מאוד עזרה לנו בנושא הזה כי היא הוציאה לנו את שמות 100 אלף האנשים הקודמים - אל מול ביטוח לאומי, שם בדקנו כמה מהם מקבלים השלמת הכנסה, מסתבר שהסך הכול מסתכם ב-8,500 אנשים.
צבי פגיס:
המספרים הם לא מספרים סופיים ויכול להיות שנפלו טעויות.
צבי פגיס:
לכל 8,500 אנשים אלה נשלחו הודעות הביתה בצירוף הטופס שאנחנו רואים כאן, עם דברי הסבר ברוסית ובעברית.
צבי פגיס:
כל מי שמטלפן יכול לבקש את הטפסים האלה.
צבי פגיס:
יש לנו מרכז מידע שעומד לטובת הנושא הזה, פועל כל יום עד שעה 8:00 בערב, ודובר עברית ורוסית.
צבי פגיס:
מספר הטלפון הוא 03-5682651.
צבי פגיס:
הטלפון הוא רב-קווי ועונים גם ברוסית וגם בעברית.
צבי פגיס:
בדף המידע שאני שולח נמצאים כל הפרטים, אבל אם מישהו רוצה לקבל את דף המידע, הוא צריך לטלפן אלינו.
צבי פגיס:
מתוך ה-8,500 אנשים אליהם שלחנו את הטפסים, נכון לרגע זה הגיעו כ-5,200 אנשים בקשות.
צבי פגיס:
כאן מתחילה הפעילות שלנו לגבי אנשים אלו.
צבי פגיס:
אני מצפה שכמעט כל ה-8,500 אנשים יגישו בקשות.
צבי פגיס:
עדיין מטפטפות אלינו כ-100 בקשות ליום.
צבי פגיס:
מה שצריך לעשות במקרה כזה הוא קודם כל לייצר את התיק הפיזי של כל אחד ואחד מהפונים ולגבי ה-5,200 ששלחו את הטפסים כבר יצרנו תיק פיזי, כל אחד מהם מקבל מספר תיק, כל אחד מאומת מול תעודת הזהות שלו, לאחר מכן התיק עובר לחברה חיצונית שסורקת ומקלידה את האינפורמציה ולאחר מכן מחזירה אלינו.
צבי פגיס:
מתוך ה-5,000 העברנו ליחידה הזאת כבר 1,500 פניות כאשר מתוכם 300 כבר חזרו אלינו.
צבי פגיס:
כאשר זה חוזר אלינו, אנחנו שולחים הודעה לפונה ובו מודיעים לי שקיבלנו את בקשתו.
צבי פגיס:
עדיין אף אחד לא קיבל את האישור הזה, למרות ש-300 כבר מוכנים, אבל אני מניח שמהר מאוד כולם יקבלו אותו.
צבי פגיס:
לאחר מכן מתקיימת סדרת מפגשים עם כל הגורמים כדי שנוכל לדעת אם האנשים מקבלים תמיכה ממקומות מסוימים ומתחילה העברת אינפורמציה למשרד השיכון ולרשות הדואר.
צבי פגיס:
לשלבים האלה עדיין לא הגענו.
צבי פגיס:
אנחנו בשלב של הפגשות בין מחשבים והצלבה של האינפורמציה שבידינו עם כל הגורמים האחרים.
צבי פגיס:
כאשר זה יהיה סגור, אנחנו נקלוט ונתחיל להעביר את הטפסים ליחידת הכספים שלנו שתהיה ערוכה לתשלום.
צבי פגיס:
אני מניח שכל מה שמגיע עתה ויגיע בשבועיים הקרובים, נוכל להעביר כסף כבר באוגוסט.
צבי פגיס:
דיברנו כבר עם כל יחידות המחשב של כל הגורמים – משרד הקליטה, משרד הביטחון, ביטוח לאומי, משרד השיכון - ותיאמנו את הנושא הזה.
צבי פגיס:
היינו אמורים לפרסם מודעה בעיתון בנוסף למשלוח המכתב, אבל כיוון שהזדרזנו בשליחת המכתב והטפסים, והוצפנו בכמות אדירה של פניות, החלטנו לחכות עם הפרסום.
צבי פגיס:
במהלך חודש יולי נפרסם את הנושא הזה בעיתונות העברית והרוסית, כדי שאם מישהו לא קיבל את המכתב והוא לא יודע, יוכל לדעת.
צבי פגיס:
בזה בעצם נמצה את המהלך.
צבי פגיס:
אני צופה שכ-8,000 אנשים יקבלו בסופו של דבר את ההטבות.
צבי פגיס:
כפי שנאמר כאן, ההטבות הן בסכום של 1,200 בשנה וזה אומר 10 מיליון שקלים בשנה.
צבי פגיס:
זה כמובן אם האומדנים שלנו נכונים.
צבי פגיס:
כפי שאמרת בתחילת דבריך, אם מה שעושה כרגע השר הרצוג יקרה, כל החוק הזה יוכל להיכנס לתוך החוק ההוא, שם ניתנות לאותה אוכלוסייה הטבות רבות יותר.
צבי פגיס:
כל זמן שזה לא קיים, אנחנו נפעיל את החוק הזה ואנשים יקבלו את הכסף בזמן.
הלית מגידו:
האם תוכל לומר על מה אתם מתבססים כדי שאדם יראה שהוא באמת מקבל את אחד התגמולים או התשלומים האלה?
הלית מגידו:
האם הוא נדרש להביא איזשהו תלוש?
הלית מגידו:
אולי תוכל לספר לנו על דרכי ההוכחה של עמידה בתנאים.
הלית מגידו:
האם למשל הוא צריך להביא אישור מהביטוח הלאומי על כך שהוא מקבל הבטחת הכנסה?
צבי פגיס:
בעיקרון אנחנו לא מבקשים ממנו ניירות, פרט למקרה אחד שתיכף אכנס אליו.
צבי פגיס:
הנושא של ביטוח לאומי, הבטחת הכנסה, מחשב מדבר אל מחשב ומאמתים את ההצהרה של הפונה.
צבי פגיס:
האדם מצהיר שהוא מקבל, אני מבקש ממנו רק הצהרה וחתימה בסוף הטופס.
צבי פגיס:
כך קורה גם לגבי קרן סעיף 2, המחשב מדבר עם מחשב פלוס הצהרה.
צבי פגיס:
עבודות כפייה, אותו הדבר, כאשר יש לנו בארץ את האינפורמציה.
צבי פגיס:
יש קבוצה אחת בלבד שאתייחס אליה, למרות שלא נתקלתי באדם ששייך לקבוצה הזאת אבל זה ברור שלא נתקלתי בו כי הוא לא קיבל את האינפורמציה.
צבי פגיס:
מדובר באנשים שקיבלו תשלום בגין עבודות כפייה בחוץ לארץ ולאחר מכן עלו לארץ.
צבי פגיס:
בארץ אין את האינפורמציה הזאת ולכן אותו אדם צריך גם להצהיר וגם להביא אישור שהוא אמנם קיבל את התשלום הזה בחוץ לארץ.
צבי פגיס:
אם הוא קיבל את התשלום בחוץ לארץ ולאחר מכן הוא הגיע לארץ - ומדובר במספר קטן של אנשים, בודדים - הוא יצטרך להביא אישור מוועדת התביעות שם.
נח פלוג:
שם לא ועדת התביעות נתנה אלא הגוף המקומי.
צבי פגיס:
אם הוא מקבל רנטה חודשית מגרמניה, הוא יצטרך להוכיח כי לנו אין אינפורמציה ממוחשבת בארץ בנושא הזה.
מיכאל נודלמן:
אני יודע שמשרד השיכון לקח שמונה אחוזים מהדיירים המקבלים רנטה.
צבי פגיס:
אתה מדבר על הדיור הציבורי.
צבי פגיס:
הם קיבלו את זה מאתנו.
מיכאל נודלמן:
משרד השיכון יודע מי מהאנשים מקבלים רנטה מגרמניה.
צבי פגיס:
הוא הצהיר על כך.
הלית מגידו:
הוא מצהיר על ההכנסות שלו.
צבי פגיס:
אם אדם יצהיר שהוא לא מקבל מגרמניה, אנחנו לא ניכנס לזה ובזה נסתפק.
צבי פגיס:
לא נבקש אישור מגרמניה על כך שהוא לא מקבל, וגם אין אישור כזה.
צבי פגיס:
הטופס הוא פשוט.
צבי פגיס:
מרכזי המידע שלנו עובדים במלוא המרץ, עונים לפניות, מקבלים אנשים שמגיעים למלא טפסים ולצורך כך זקוקים לעזרה.
צבי פגיס:
ערכנו יום עיון והפעלנו את כל הארגונים שמטפלים באנשים האלה, לימדנו אותם מה הם צריכים להעביר ואיך הם צריכים להעביר את האינפורמציה, כל אחד מהם קיבל טפסים ואני מניח שחלק מהאנשים שממלאים טפסים מקבלים את עזרת ארגוני ניצולי השואה.
צבי פגיס:
הקבוצה הזאת היא קבוצה ש-75 אחוזים הם דוברי רוסית בלבד.
הלית מגידו:
המידע הזה מופיע כבר היום באתר האינטרנט שלכם?
הלית מגידו:
יש אפשרות להוריד את הטופס מהאתר?
צבי פגיס:
כן.
צבי פגיס:
יש אפשרות, אבל זה לא קורה.
דוד קשני:
הביטוח הלאומי מנפיק לכל נכה תעודת נכה.
דוד קשני:
האם אתה יכול להנפיק לניצולי השואה האלה תעודה המעידה על כך שהם ניצולי שואה?
דוד קשני:
אם האדם הולך לקופת חולים לבקש הנחה בתרופות, הוא מראה לה את התעודה ומקבל את ההנחה.
דוד קשני:
אם שלחו לו דרישה לשלם אגרת טלוויזיה, הוא הולך עם התעודה, כך שמיד יכולים לזהות אותו.
דוד קשני:
האם יש אפשרות כזאת?
צבי פגיס:
אפשרות טכנית קיימת.
צבי פגיס:
לכל הקבוצה שאני מטפל בה, למעלה מ-50 אלף אנשים, אני מנפיק תעודת נכה רדיפות או נכה מלחמה, ואכן פה ושם הם זוכים להטבות, אבל אני עושה זאת לפי חוק.
צבי פגיס:
זאת אומרת, מישהו צריך לומר לי להנפיק תעודות כי אני לא יכול להנפיק אותן מרצוני שלי.
צבי פגיס:
אני כן אוכל לתת למי שירצה נייר שמאשר שאצלי הוא מקבל את ההטבה הזאת.
צבי פגיס:
תעודה אני לא יכול להנפיק.
דוד קשני:
אתה כן יכול לתת אישור.
נח פלוג:
בהצעת הוועדה שמינה השר הרצוג, הנושא הזה הועלה ויש החלטה להציע בחוק שכל ניצול שואה יקבל גם תעודה וגם אות.
צבי פגיס:
אין הסכמה של האוצר.
מיכאל נודלמן:
אנחנו יודעים.
מיכאל נודלמן:
אנחנו מקווים שמי שזכאי, יקבל את התשלום הראשון באוגוסט.
מיכאל נודלמן:
אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
מיכאל נודלמן:
הנושא בנו אנו דנים היום הוא נושא מעניין מאוד והוא חשיפת העלייה המאורגנת הראשונה לפני 200 שנה, הצגת מחקרו החדש של דוקטור אריה מורגנשטרן.
מיכאל נודלמן:
אני מבין שהכוונה לעלייה המאורגנת לישראל מליטא.
אריה מורגנשטרן:
נכון.
מיכאל נודלמן:
אני שמח לבקש את פרופסור אריה מורגנשטרן שערך את המחקר בנושא הזה להציג בפנינו את הממצאים שהם מאוד מעניינים.
מיכאל נודלמן:
כאמור, נושא המחקר הוא עלייה מאורגנת ראשונה לישראל מליטא ואני שמח לבקש את פרופסור מורגנשטרן שערך את המחקר בנושא הזה שיציג לנו את התוצאות המעניינות אליהן הגיע.
מיכאל נודלמן:
הוועדה בדרך כלל לא דנה בנושאים כאלה, אבל החלטתי שהכנסת צריכה לדעת קצת היסטוריה ואומנות.
מיכאל נודלמן:
חברי הכנסת בדרך כלל עסוקים, אבל אני חושב שהם צריכים לשמוע גם על הנושאים האלו.
מיכאל נודלמן:
אני שמח מאוד שאתה כאן היום ואני צופה שהצגת המחקר מעניינת מאוד.
אריה מורגנשטרן:
אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אורחים.
אריה מורגנשטרן:
מדובר במחקר חדש כאשר חלקים גדולים מהחומר המחקרי עוסקים בתולדות אבות אבותיו של חבר הכנסת ריבלין, כאשר בני משפחת ריבלין שהגיעו לכאן לפני כמאתיים שנה.
אריה מורגנשטרן:
לפני שאני ארד לעצם התכנים, אני אספר על המחקר.
אריה מורגנשטרן:
המחקר הזה מבוסס על ארכיונים חדשים שנפתחו ב-20 השנים האחרונות, בעיקר ברחבי ברית-המועצות שלעבר, מקום אליו אי אפשר היה להגיע וחוקרים ישראלים לא הגיעו לאזורים האלה, וגם ארכיונים חדשים בליטה ובילרוסיה וכן ארכיונים במערב אירופה שנפתחו רק לאחר השואה אבל היו סגורים כי הם היו במיון.
אריה מורגנשטרן:
באופן כללי הספר הזה מתאר את עליית תלמידי הגאון מוילנה שאירעה לפני כ-200 שנה, בקרוב נחגוג 200 שנה לעליית התלמידים לארץ-ישראל, ובמהלך היסטורי תוך כדי גילוי המקורות המפתיעים שהיו לנו לגבי האנשים, האידיאולוגיה שלהם, המאמצים שהם עשו לבנות את ירושלים, וצפת להתחלה, הביאו למצב בו האוכלוסייה היהודית בירושלים הפכה למיעוט נרדף שחי בתנאים קשים ביותר כאשר רוב תושבי העיר עולים במספרם גם על המוסלמים וגם על הנוצרים ורוב שמתחיל בערך בשנת 1860 ולא נפסק עד היום.
אריה מורגנשטרן:
המקום היחיד בארץ-ישראל בו ללא כל ספק היה רוב יהודי בכל אזור האימפריה התורכית ואחר כך המנדט הבריטי היה בירושלים ובתוך ירושלים, שעכשיו אנחנו חוגגים 40 שנה לאיחודה ולשחרורה, הגענו למה שהגענו על פי עניות דעתי ועל פי המחקר שנמצא לפניכם שהוא השיבה לירושלים.
אריה מורגנשטרן:
לפעמים שואלים את ההיסטוריונים מה הערך של המחקר שהם עושים, והנה בא מישהו עם רעיון ואמר שהבעיות שהיהדות העולמית, בעיקר היהדות התורנית, עמדה בפניהם לפני 200 שנה, הן דומות הרבה מאוד לבעיות שהקהילות היהודיות – שאנחנו קוראים להן חרדיות ואולי לא ציוניות – עומדות בפניהן כאשר האמביוולנטיות היא להמשיך לחיות בגולה ולחכות לגאולה עד שיבוא המשיח מצד אחד, או לקרב את הגאולה על-ידי עלייה לארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
זוהי בעיה שאתם צריכים להתמודד אתה משום שאם אני רק אזרוק שמות של מוסדות מחקר, מה שאנחנו קוראים ישיבות שמשפיעות על יהדות ארצות-הברית, הן היהדות הליטאית, הן היהדות החסידית, כולל חסידות חב"ד, יש לה גישה אמביוולנטית למדינת ישראל ולתהליך העלייה כפי שהוא.
אריה מורגנשטרן:
והנה אנחנו חוזרים 200 שנה אחורה.
אריה מורגנשטרן:
הגאון מוילנא, אישיות שאני חושב שמיותר לתאר אותה, אישיות בלתי רגילה בהיסטוריה של עם ישראל, אדם בעל כוחות אינטלקטואליים אדירים, התמדה בתורה, סגפנות ונאמנות מוחלטת לעם ישראל ולעתיד העם הזה, פוסק הלכה שהטענה כאילו שיש לחכות ל משיח והגאולה תהיה בדרך נס, איננה נכונה.
אריה מורגנשטרן:
דהיינו, תהליך הגאולה הוא תהליך שמחייב אותנו לעשייה, לאקטיביזם, ולא לחכות באמצעות קיום טוהר המצוות למשיח שיבוא.
אריה מורגנשטרן:
זו הייתה קביעה בלתי רגילה בתולדות ישראל, קביעה מהפכנית, משום שהיהדות המסורתית שאמונה על התלמוד ועל התפיסות ההיסטוריות, אמונה על נוסחה שאולי שמעתם ואני אסביר אותה בקצרה שנקראת שלוש השבועות, מין שבועות שהכריח הקדוש ברוך הוא את עם ישראל לקבל לאחר מרד בר-כוכבא שנכשל, מתוך חשש לרצון להיכנס חזרה אל ההיסטוריה ולהתמודד עם האימפריה הרומית, הכריזו חכמים על שלוש שבועות שאומרות שנשבעים שלא יעלו בחומה ולא ימרדו באומות ולא ידחקו את הקץ.
אריה מורגנשטרן:
דהיינו, מין ניטרליות פוליטית או הייתי אומר אפילו נגטיביות פוליטית, חוסר פעילות פוליטית של העם היהודי כדי לא להסתבך במציאות היסטורית כפי שהייתה אחרי מרד בר-כוכבא וכך לכל אורך ההיסטוריה.
אריה מורגנשטרן:
פסיביות מוחלטת שכאילו נכפתה על העם היהודי.
אריה מורגנשטרן:
הגאון מוילנא היה הראשון שאמר שסר תחת השבועות, אין יותר מקום לשבועות האלה והוא בכוחו הכריזמטי פסק שיש להתחיל באקטיביזם משיחי, דהיינו, להתחיל בתהליך של עלייה לארץ-ישראל, ולקרב את הגאולה על-ידי יישובה, בניין ירושלים, והיו תלמידים מתלמידיו שביקשו גם לחדש את מוסד הסנהדרין, המוסד העליון המשפטי של העם היהודי, כאמצעי לקירוב הגאולה.
אריה מורגנשטרן:
כלומר, אם אנחנו עוסקים בניסיונות שעשו שמקובלים בכל ההיסטוריה להכריח את הקדוש ברוך הוא בדך מאגית לחדש את הגאולה, באו תלמידי הגר"א ואמרו לא, אנחנו עוסקים במציאות ריאלית – עלייה, התיישבות, בניין ירושלים – שהיא תקרב את הגאולה.
קריאה:
באיזו שנה הייתה הפסיקה הזאת?
אריה מורגנשטרן:
הפסיקה הייתה כבר ב-1800 או עוד קודם.
ראובן ריבלין:
הגאון נפטר ב-1797.
אריה מורגנשטרן:
הגאון עצמו היה גם בדרכו לארץ-ישראל.
ראובן ריבלין:
רבי בנימין תכנן ומת בדרך.
ראובן ריבלין:
החזון ציון הוקם עוד במאה ה-17.
אריה מורגנשטרן:
בואו לא ניכנס למספרים.
אריה מורגנשטרן:
ברור שזו המאה ה-18, ברור שכאן ישנו מפנה בתולדות ישראל על-ידי תנועת העלייה הזאת ואנחנו כאן מגיעים לנקודה נוספת.
אריה מורגנשטרן:
לא רק העניין של אקטיביזם משיחי אלא לשאלה מה בעצם יביא את הגאולה, לימוד תורה וקיום מצוות או ישיבה בארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
מתוך המסמכים החדשים שנתגלו לי בארכיונים מתברר שזו הייתה מחלוקת רצינית מאוד בליטא משום שאדם שודאי שמעתם את שמו, רבי חיים מוולוז'י שהוא תלמיד הגר"א, שהקים את ישיבת וולוז'י, תמך אמנם בעולים אבל סבר שיש לקדם את תהליך גאולת ישראל על-ידי הפצת התורה בעולם היהודי.
אריה מורגנשטרן:
תיקון המציאות היהודית על-ידי הקמת ישיבות והפצת תורה כפי שבאמת נעשה בליטא באותה תקופה, במקביל לעליית התלמידים לארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
ישנה דרשה שלו שלא הייתה ידועה שם הוא מדבר על כך שיש צורך קודם כל להפיץ את לימוד התורה.
אריה מורגנשטרן:
תלמידי הגר"א לעומת זאת שעלו לארץ-ישראל וקיבלו מסורת קצת שונה, טענו לא.
אריה מורגנשטרן:
הם טענו שכחת ארצנו הקדושה היא ממשיכה את הגלות.
אריה מורגנשטרן:
כלומר, לא חוסר לימוד תורה, לא זו הבעיה שלא לומדים תורה, אלא שיש לעלות לארץ-ישראל בראש ובראשונה.
אריה מורגנשטרן:
כאן מתחילה תנועת עלייה גדולה.
אריה מורגנשטרן:
אנחנו היינו פחות או יותר יודעים למפות את התהליכים הללו על פי החומרים החדשים שהתגלו בארכיונים בליטא.
אריה מורגנשטרן:
ישנה תנועת עלייה רחבה מאוד של התלמידים כאשר במשך כשלוש שנים עולים לארץ 511 נפשות ואלה אנשים שלא עולים מתוך דחף, לא עולים מתוך פחד, מצוקה או דברים מהסוג הזה אלא עולים מתוך אידיאולוגיה שאומרת שאנחנו צריכים להתחיל את התהליך בדרך הזאת של ישוב ארץ-ישראל ובניין ירושלים.
אריה מורגנשטרן:
מדובר כאן בגאוני עולם, אנשים שהיו אדירי התורה, כל אחד מהם יכול היה לכהן כראש ישיבה בכל אחת מערי ליטא הגדולות, כל אחד מהם היה גביר גדול בעירו.
אריה מורגנשטרן:
אנחנו מכירים את משפחת ריבלין, אנשים שהיו עשירים מופלגות ויחד עם חבריהם עולים לארץ-ישראל מתוך המטרה הזאת, לבנות את ירושלים.
אריה מורגנשטרן:
על הישוב הזה הייתה אי הבנה מוחלטת.
אריה מורגנשטרן:
מה שקרה בטרגדיה של ההיסטוריוגרפיה של הישוב היה הדבר הבא.
אריה מורגנשטרן:
החומרים שאני גיליתי ואני חשפתי לא היו ידועים לכל ההיסטוריונים.
אריה מורגנשטרן:
הם פשוט השליכו את התפיסות של הישוב הישן בסוף המאה ה-19, דהיינו, יהודי החלוקה של ירושלים, וטענו שזה היה דפוס החשיבה של היהודים שעלו לארץ-ישראל עם תלמידי הגר"א, וזה בצורה מוטעית לחלוטין.
אריה מורגנשטרן:
מתברר מהמסמכים שכאן מדובר באנשים שלא רק רצו לבנות בתי מדרש אלא הם רצו לעסוק בחקלאות, לבנות חנויות, לעסוק במסחר, והנה מתברר שלא היינו צריכים להרחיק עד רוסיה.
אריה מורגנשטרן:
פרופסור אמנון כהן שהיה חתן פרס ישראל וזכה לאחרונה בפרס ישראל על מחקריו, חשף בהר הבית – אולי זה ידוע לכם – את הארכיון הגדול של הוואקף המוסלמי.
אריה מורגנשטרן:
400 שנה של תעודות.
אריה מורגנשטרן:
הוא הוציא שלושה כרכים, בזכות זה הוא קיבל את פרס ישראל, ושם, בספר של המאה ה-19 מסופר על הניסיונות שעשו יהודי ירושלים כבר ב-1832-3-4 להשיג ממוחמד עלי רישיונות לפעילות כלכלית נמרצת בירושלים כדי לבנות את ירושלים ולפתח אותה, לא כפי שאנחנו חושבים, כפי הגרסה של סוף המאה ה-19, שמדובר ביהודים שבאו רק למות כאן או ללמוד תורה וכולי.
אריה מורגנשטרן:
חבר הכנסת ריבלין, כאיש ירושלים, אני רוצה להעניק לך כאן עותק אחד עבורך.
אריה מורגנשטרן:
אני מבקש לקרוא על פעילות בתחום הכלכלי וזה דבר מאוד מעניין.
אריה מורגנשטרן:
מדובר כאן באנשים שהיו אנשי העולם הגדול והם ידעו מה צריך לעשות לפיתוחה של ירושלים.
אריה מורגנשטרן:
והנה הם פונים אל השלטונות ומבקשים מהם להשיג רישיונות לפעילות כלכלית.
אריה מורגנשטרן:
אני מבקש לקרוא מתוך המסמכים שמצא פרופסור אמנון כהן, שם נאמר כך: "הדוח הנזכר נסמך על כתב בקשה שהוגש למועצה על-ידי בא כוח עדת האשכנזים הנאצלה – בעמוד 199 – מתוך כוונה לברר האם יינתן להם רישיון לקנות נכסים ואדמות לחקלאות, לעסוק בחרישה ובזריעה, לעסוק בקנייה ומכירה של צאן ובקר, לנהל בתי בד, בתנאי שישלמו לאוצר כדוגמת הנתינים האחרים".
אריה מורגנשטרן:
כלומר, הייתה בקשה לפעילות כלכלית של אותם אנשים מתוך אותו רעיון שבניינה של ירושלים יקרב את הגאולה וצריך להרחיב.
אריה מורגנשטרן:
בשנת 1836 כבר עוסקים בנושא הזה.
אריה מורגנשטרן:
המוסלמים דחו את הבקשה כי הם לא רצו לאפשר ליהודים להתבסס בירושלים.
אריה מורגנשטרן:
דרך אגב, אסור היה לאפשר ליהודים לצמוח מעבר ל-50 משפחות בירושלים והם עשו כל אשר לאל ידם להכשיל את גידולו של הישוב, אבל לא הצליחו.
אריה מורגנשטרן:
תראו את היהודים שלנו, תלמידי הגר"א, כאשר הם מקבלים סירוב מהמופתי והשלטונות בירושלים, הם פונים ליהודי בשם אליהו פג'וטו שהיה קונסול של איטליה בארם צובא, בבירות, ואומרים לו: מכובדנו, בוא אנחנו נעשה פרויקט שיהיה תחת חסות המעצמות, תחת חסות הקפיטולציות, ואת הפרויקט הכלכלי הזה למען פיתוחה של העיר נעשה יחד אתך.
אריה מורגנשטרן:
אני קורא ממסמך אחר בו הם מבקשים להקים קרן, בעמוד 200: "באופן שהקרן יילקח בו שדות וכרמים או לבנות בחורבות ירושלים ולהסתירם, או לבנות בתי מלאכה כגון מלבניה או שמן זית או שומשומים או שאר מלאכות, או בית דירה גדולה שבה כמה בתים להשכירם, או בתי רחיים לטחון חיטין, או לבנות חנויות, או להביא אומנים מערי פרנקיה (אירופה) עם כלי אומנות לעשות מלאכות שאינן נמצאות בזה האקלים".
אריה מורגנשטרן:
דהיינו, אותם יהודים שעד עכשיו תיארנו אותם כשנוררים, היו אנשים מן העולם הגדול, משכילים, שומרי תורה ומצוות, אבל ביקשו לבנות את העיר בכל האמצעים האפשריים וניסו לעשות זאת בכל דרך למרות הקשיים, ולא היה קל לחיות בתקופה הזאת, לא היה אז משמר הגבול, לא הייתה משטרת ישראל, לא היה שום סיוע צבאי אחר.
ראובן ריבלין:
הם הקימו את שומרי החומות.
אריה מורגנשטרן:
בספר אני חושף לראשונה את הפעילות שהייתה בין ליטא, פולין ורוסיה.
אריה מורגנשטרן:
מה שאנחנו רוזני וילנא.
אריה מורגנשטרן:
פעילות בלתי רגילה של יהודים שהיו מראשי הקהל והיו להם סוכנים במאות קהילות, אנשים שפעלו למען ארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
לא היה בית בפולין, ליטא ורוסיה ששליחי ארץ-ישראל לא הגיעו אליו או באמצעות שליחים או באמצעות קופות כדי לתמוך בישוב היהודי בארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
זה היה ארגון על-קהילתי שפעל כמעט בתנאי מחתרת.
אריה מורגנשטרן:
יש לנו מסמך של המשטרה הרוסית מ-1811, ממש עם תהליך העלייה, שטינקר יהודי שהביא לה כרוזים שהיהודים עושים פעילות ומפקד המשטרה מצווה לעקוב אחרי תנועת העלייה הזאת.
אריה מורגנשטרן:
מדובר בעלייה של מאות משפחות.
אריה מורגנשטרן:
לא כולם הגיעו לארץ.
אריה מורגנשטרן:
מתוך 511 שהגיעו, היו הרבה שנפטרו בדרך, שנתקלו בבעיות אחרות וכולי.
אריה מורגנשטרן:
הייתה עלייה עצומה של אלפים מתוך אמונה באקטיביזם.
אריה מורגנשטרן:
אותם יהודים ברוסיה ובליטא פועלים למען ישוב ארץ-ישראל בתנאי מחתרת וסכנה.
אריה מורגנשטרן:
יש שליחים שמגיעים, יש לנו מכתבים, לאזורי רוסיה והם מתבקשים לחכות בגבול, לא להיכנס, מתוך חשש שהשלטונות יתלבשו עליהם.
אריה מורגנשטרן:
כאן צריך לציין שזה לא היה הארגון היחידי שסייע ליהודי ארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
באותה תקופה יש לנו ארגון גדול שקם באמסטרדם בשנת 1809 ואביו המנוח של פרופסור יוסף יואל ריבלין, שהיה מועמד להיות נשיא המדינה, אני חושב שאחד ההישגים הגדולים של אביך כהיסטוריון, הוא עשה הרבה מאוד בתחום התרבות, הספרות, הוראת האיסלאם והערבית, ותרגם את הקוראן, נראה לי כהיסטוריון – ואתם יכולים לחלוק על דעתי – שפעילותו החשובה ביותר הייתה להביא מאמסטרדם 14 כרכים של פרוטוקולים שנמצאו בהולנד לאחר השואה ובהם בעצם כל או רוב רובם של המקורות שעוסקים בתולדות הישוב היהודי בארץ-ישראל ואפשרו לי על בסיס הכרות עם המסמכים האינטימיים האלה, כ-7,000 דפים של העתקי מכתבים, לבנות את המחקר הגדול הזה.
אריה מורגנשטרן:
זוהי פעולה חשובה, אבל אנחנו כאן לא עוסקים במשפחת ריבלין אלא בעקיפין.
אריה מורגנשטרן:
זו פעולה חשובה מאוד של פרופסור ריבלין ובן דודו בנימין ריבלין שסייע לי רבות בתיעוד לספר הזה.
אריה מורגנשטרן:
יש לנו ענף בקושטא.
אריה מורגנשטרן:
פקידי ארץ-ישראל בקושטא.
אריה מורגנשטרן:
אני כותב פרק שלם על כך ומתאר.
אריה מורגנשטרן:
בפעם הראשונה בהיסטוריוגרפיה היהודית מתאר את הפעילות של יהודים בבירת האימפריה העותומאנית למען הישוב היהודי בארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
מדובר באנשים שהיו מיועצי המלכות, אנשי כספים שניהלו בעצם את האימפריה העותומאנית.
אריה מורגנשטרן:
הם מסייעים לישוב להתקיים.
אריה מורגנשטרן:
כלומר, פריחתה של ירושלים במאה ה-19, שאין לה אח ורע בכל תולדותיה של ירושלים, היא אודות לשלושה ארגונים שקמים בעולם ואני כבר לא מדבר על מונטיפיורי אלא על התקופה שלפני מונטיפיורי כאשר אחד הם הרוזנים בוילנא, השני הוא הפקידים באמסטרדם, והשלישי הם פקידי קושטא שמצליחים להחזיק את הישוב היהודי בארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
דהיינו, אחת המסקנות היא שלא מספיק שאתה יושב בארץ אלא אתה חייב לקבל תמיכה מן הגולה ודבר ארץ-ישראל על פי זה, על פי המקורות שבידינו הגיע לכל מקום.
אריה מורגנשטרן:
ארץ-ישראל הייתה בעצם אלטרנטיבה להתחדשות הישוב היהודי בארץ-ישראל בתקופה של 1881, הפרעות ברוסיה, מכיוון שכאן נוצר בסיס שאפשר את קליטתם של אותם נפגעי פרעות שהגיעו לארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
חלקו של הישוב הזה הוא עצום.
אריה מורגנשטרן:
אנחנו כל הזמן עושים סוויצ' מן ההיסטוריה של לפני 200 שנה אל הדימויים של היום שמעניינים אתכם יותר כאנשי ועדת העלייה והקליטה.
אריה מורגנשטרן:
אני חוזר לצד האומר מה ניתן היום לעשות בחומרים האלה.
אריה מורגנשטרן:
היום ניתן לבוא לעולם הישיבות בליטא ולשים את דברי הגאון מוילנא, כי גם אם יודעים שהגאון מוילנא הוא הסמכות העליונה ואין סמכות גדולה ממנו, אבל הם הלכו אחרי אותה תפיסה של הגאון שכאילו לימוד תורה יותר חשוב מארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
אנחנו רוצים להציג בפניהם את המצב הזה עם תיעוד היום, תיעוד חדש, ויש כאן מכתבים של מנחם מנדל משקלוב, תלמיד הגר"א שהיה ראש הקבוצה הירושלמית, יש כאן תעודות שקשורות גם למשפחת ריבלין שעלתה לארץ-ישראל באותה תקופה, תעודות שמצאתי בארכיונים בבילורוסיה ובמינסק, שמתעדים את תהליך העלייה הזה.
אריה מורגנשטרן:
אנחנו צריכים להציג בפניהם ולומר להם שזו דרך התורה כי אי אפשר להתווכח עם הגאון מוילנא.
אריה מורגנשטרן:
דרך התורה היא לעלות לארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
אין כאן שום אמביוולנטיות.
אריה מורגנשטרן:
תורה אפשר ללמוד גם בארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
אין תורה כתורת ארץ-ישראל.
אריה מורגנשטרן:
על כן הם צריכים לפרק את הקהילות שלהם ולראות איך עולים לארץ-ישראל, שזו הייתה הצוואה.
אריה מורגנשטרן:
שכחת הארץ הגדולה גורם לאריכות הגלות.
אריה מורגנשטרן:
כך הם אמרו.
אריה מורגנשטרן:
אנחנו צריכים להיות כאן וכאן לפעול לקירובה של הגאולה.
אריה מורגנשטרן:
אדרבה, אנשים דתיים שמאמינים בדברים האלה, שמקיימים תורה ומצוות, שאמונים על דברי חכמים, צריכים להאזין היטב לדברים שנאמרים כאן.