GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל גינקר: אמנם הם מציינים שהגל של הפניות ושל התלונות ירד כי חלק מהאנשים פשוט עברו את הייסורים האלה וכבר הסדירו את תעודת הזכאות ומקבלים, אבל מי שחדש, הוא צריך להיכנס, הוא צריך להסדיר תעודת זכאות והוא צריך לנסוע למקום אחר.
מיכאל גינקר: גם מצפת נוסעים לטבריה.
מיכאל גינקר: סגן ראש העיר מר ערקבי מצפת מדווח שישנן בעיות מאוד קשות ועל זה מדווח גם ולדימיר ויצמן, מנהל מחלקת הקליטה.
מיכאל גינקר: בערד שמעתי שמנסים לפתור את הבעיה, ואתמול שוחחתי עם מרינה גלזר, מנהלת מחלקת קליטה.
מיכאל גינקר: בעיה מאוד קשה כי צריכים לנסוע - על מנת להוציא תעודת זכאות - לבאר שבע.
מיכאל גינקר: אפילו מנהל סניף עמידר מסכים שישנה בעיה ובשיחה איתם הם הסכימו על כך.
מיכאל גינקר: זה הדיווח שקיבלתי אתמול מנציגת הרשות.
מיכאל גינקר: מבחינתי מקור מידע הכי אמין הוא מחלקת הקליטה.
מיכאל גינקר: הרשות היא פרטנר שלי.
מיכאל גינקר: זה פחות או יותר המצב.
מיכאל גינקר: ואני חוזר ואומר שבעצם מבחינתנו אין פתרון חוץ מכמה ניסיונות להסדיר את זה - שעל כך אני מברך - בכרמיאל ובבית שמש.
מיכאל גינקר: אני מבקש מהוועדה להמשיך לפעול באותו כיוון שפעלתם ולעזור לעולים לקבל תעודת זכאות ולקבל סיוע בשכר דירה ללא כל התופעות לוואי האלה שהן לא רצויות.
מיכאל גינקר: אנחנו ממשיכים לפעול.
מיכאל גינקר: גם מרכז השלטון המקומי חושב כך.
מיכאל גינקר: אני לא יודע אם בשלב זה או בשלב של אחרי סיום תקופת המכרז, הרשות המקומית כן יכולה לתת את השירות הזה אבל אני חושב שאפשר לשקול את זה.
ישראל שוורץ: אני רוצה קודם כל להודות כאן לרשויות המקומיות, וקודם כל לוועדה על ההתערבות.
ישראל שוורץ: ההתערבות הייתה מועילה וכל החברות גילו באמת רצון טוב ועשו מאמץ והסכמות ביניהן כדי לאפשר את שיפור השירות.
ישראל שוורץ: אחרי פסח אנחנו נפתח נקודות שירות בכרמיאל, בבית שמש, בעפולה, בקרית גת, במעלות, בערד, במצפה רמון, בקרית שמונה, בצפת ובחצור.
ישראל שוורץ: זו פריסה די גדולה וזה לא לפי מי שהיה כאן ומי שלא היה כאן.
ישראל שוורץ: .
ישראל שוורץ: הגברת מבית שמש אומרת שהיא מוכנה לתת מקום, וזה בהחלט מספק ואני מודה להם.
ישראל שוורץ: זה לא נכון יהיה להגיד שמי שלא היה כאן נשכח מהעין.
ישראל שוורץ: בסך הכול אני חושב שבכל המהלך הזה השירות לאזרחים שופר.
ישראל שוורץ: גם לפני כן לא היו בכל מקום נקודות שירות.
ישראל שוורץ: המעבר עשה רעשים ואנשים התעוררו וזה לא בגלל שלפני כן היה טוב.
ישראל שוורץ: למשל בעבר כאשר אדם היה רוצה לקבל שירות, הוא היה מגיע לבנק ואמרו לו לבוא בעוד חודש, גם אם הוא צריך את הכסף עכשיו.
ישראל שוורץ: לפעמים היו אומרים לו שאם הוא יפתח חשבון באותו בנק, הוא יוכל לעבוד עם הבנק, אבל אם הוא לא יפתח חשבון, הוא לא יוכל.
ישראל שוורץ: היום זה בלתי תלוי.
ישראל שוורץ: החברות רוצות שאנשים יבואו אליהם כי הן מרוויחות מזה וזה טוב.
ישראל שוורץ: היום יש שירות טלפוני שפועל, כל אדם שרוצה לקבל שירות יש מה שנקרא "קול סנטר", הוא מרים טלפון ומקבל את כל המידע שהוא צריך, מתי הוא יקבל כסף, כמה כסף וכולי.
מיכאל נודלמן: אבל אנשים יודעים שיש שירות טלפוני כזה?
ישראל שוורץ: זה אינטרס של החברות כי זה מקטין את העומס על הסניפים.
ישראל שוורץ: למיטב ידיעתי אנשים יודעים.
מרינה סולודקין: למה לא לפרסם את זה בעיתונות רוסית?
ישראל שוורץ: אני מוכן לבדוק את זה.
ישראל שוורץ: אני לא רוצה להתחייב, אבל אני מוכן לבדוק לשים את מספרי הטלפונים בעיתונות של התחנות של "קול סנטר".
ישראל שוורץ: יכול להיות שנוכל לעשות זאת עם משרד הקליטה.
ישראל שוורץ: היום למשל, כל הקשישים שגרים בהוסטלים, שבעבר היו צריכים ללכת מההוסטל, ממקבץ הדירות, כדי להירשם, היום החברות באות אל מקבצי הדירות ו-10,000 איש מקבלים את השירות במקבץ והם בכלל לא צריכים לצאת.
ישראל שוורץ: 3,500 נכים שגרים במה שנקרא דיור מוגן, שבעבר היו צריכים ללכת לבנקים לעמוד בתור, היום החברות באות לדיור המוגן ונותנות את השירות שם.
ישראל שוורץ: היום לעומת העבר מספיק פעם אחת בשנה להיות לצורך הרשמה, כל השאר יכול לעבוד דרך הטלפון או בדואר.
ישראל שוורץ: גם היום יש שירות שתמורת 50 שקל מי שלא יכול או לא רוצה או לא מתאים לו וכולי, בא נציג החברה אליו הביתה ונותן לו את השירות.
מיכאל נודלמן: אתה חושב שאם בערים שאתה עובד יהיו סניפים זה יהיה מספיק לכל התושבים?
מיכאל נודלמן: לכל האזרחים שיש להם צורך בשירות?
ישראל שוורץ: הכי טוב אם יהיו בכל רחוב שתי תחנות שירות אבל אני חושב שאנחנו חיפשנו את המקומות הרחוקים בהם איש צריך לקחת את עצמו בארבעה אוטובוסים ולהגיע ממקום למקום.
ישראל שוורץ: את זה ניסינו למנוע.
מיכאל נודלמן: מיכאל, על כמה ערים אתה מדבר?
מיכאל גינקר: עכשיו שמעתי התייחסות לערד ולעוד כמה מקומות אבל שכחתי להזכיר את מעלות ומצפה רמון.
מיכאל גינקר: לגבי הקשר הטלפוני, יש הרבה תלונות שאדם קשיש, לא מקבל מענה.
מיכאל גינקר: הוא מצלצל אבל אין לו מענה ואף אחד לא עונה.
מיכאל גינקר: לכן הוא נוסע על דעת עצמו.
מיכאל גינקר: אני מדבר על אדם קשיש שעם קושי רב מגיע, אבל הדלת סגורה.
מיכאל גינקר: הוא חוזר בלי כלום.
מיכאל גינקר: בפעם הבאה הוא נוסע ומשיג שם מישהו.
מיכאל גינקר: אני בהחלט מברך על התופעה ואני גם שמח שגרמנו לכך.
מיכאל גינקר: אני מבקש להוציא את זה לפועל כך שאנחנו נראה אחרי פסח שכן קיים שיפור ואם אפשר לעדכן גם אותנו במרכז השלטון המקומי.
ישראל שוורץ: לגבי הטלפונים, כמו שהתבקשנו, נפרסם בעיתון את מספרי הטלפון.
ישראל שוורץ: אני רוצה לומר שאנחנו בעצמנו עושים בקרה טלפונית, כלומר, אנשים שלנו מתקשרים כדי לראות אם מקבלים מענה טלפוני.
ישראל שוורץ: בחלק מהחברות זה אפילו ממוחשב ואנחנו יודעים בדיוק כמה פנו כל יום, כמה קיבלו מענה.
ישראל שוורץ: כלומר, המידע קיים.
ישראל שוורץ: עם הפרסום בעיתונות אני רוצה להאמין שזה יגיע אל כולם וישפר את השירות.
יעקב סדן: אני הבעלים, המנהל של אחד הזכייניות במכרז, מתן חן.
יעקב סדן: לא השתתפתי בדיון הקודם אבל אני באמת רוצה לבטא איזושהי עמדה.
יעקב סדן: במכרז, כפי שנאמר בדיון הקודם, נפלו ליקויים רבים.
יעקב סדן: חלק מהליקויים האלה גרמו לנו לתחשוב שגוי.
יעקב סדן: התשלום שמשולם היום על ידי האוצר הוא בערך שליש ממה ששולם לבנקים.
יעקב סדן: כלומר, האוצר חוסך פה כשני שליש מהתשלום ששולם בעבר לבנקים וגם הם התלוננו על כך שהתשלום לא מספיק להם.
יעקב סדן: אין ספק שהאוצר חסך פה הרבה מאוד כסף ולפי העיתונים זה חסכון של כ-50 מיליון שקלים או בערך או משהו כזה שאני לא יודע להגיד אותו בדיוק, אבל יובל בוודאי יוכל להגיד דברים יותר מדויקים.
מיכאל נודלמן: אני צריך לומר שלא מעניין אותנו איזה חסכון יש במדינה אלא מעניין אותנו איזה שירות מקבלים הפונים.
קריאה: רוב כספי החיסכון שהלכו כדי להגדיל סיוע בשכר דירה, חזרו לאנשים.
יעקב סדן: כתוצאה מהפעילות הזאת עד היום נגרמו לנו הפסדים של מעל שני מיליון שקלים.
יעקב סדן: אנחנו מוכנים להעמיד את הספרים לטובת כל מי שירצה לבוא לבדוק אותם ואני רוצה לציין שבכל התקופה הזאת אנחנו לא לקחנו לעצמנו ולו שקל אחד.
יעקב סדן: האוצר פנו אלינו וביקשו, על מנת לשפר את השירות, כפי שהיה בדיון הקודם, שיפתחו סניפים נוספים ונתנו את הסכמתנו לכך כי אנחנו בסך הכול עובדים עם אנשים ואנחנו מבינים שצריך ללכת לקראת ואכן מבחינתנו הלכנו לקראת זה.
יעקב סדן: חשוב לדעת שכל סניף לוויין שנפתח, פוגע עוד יותר בכלכליות.
יעקב סדן: אני רוצה להסביר את העניין.
יעקב סדן: אם נפתח סניף בעפולה, כלומר, אותם לקוחות שהיו אמורים להגיע לנצרת מעפולה, לא יגיעו מעפולה לנצרת ואז הסניף הזה בנצרת יהיה עוד פחות כלכלי.
יעקב סדן: אם פותחים סניף במגדל העמק ואותם לקוחות שהיו אמורים להגיע מאשקלון לא יגיעו, הסניף הזה נעשה עוד פחות כלכלי ואני אומר שזה רק עשוי להחריף את תמונת המצב.
יעקב סדן: מה שאני אומר זה שמה שלא יהיה, זה מגדיל את ההוצאה וכולי.
יעקב סדן: לכן מה שאנחנו טוענים הוא שהתשלום שמשולם היום לא נותן לנו אפשרות לתת מענה כפי שאתם רוצים וכפי שאפשר היה וצריך לתת אותו.
יעקב סדן: אני חושב שהאוצר ומשרד השיכון חייבים לעשות, ואולי בעזרה שלכם, איזושהי התעמלות כי ברור להם היום שבאמצעים שעומדים לרשותנו היום אנחנו מתקשים לענות על אותו צורך כפי שהוא בא לידי ביטוי ולכן זה בעצם לב הבעיה.
יעקב סדן: בבעיה הזאת צריך לטפל כמו שצריך.
יעקב סדן: ואני יודע שיש מגבלות מכרז ויש מגבלות כאלה ואחרות, אבל לדעתי אפשר לעשות עוד.
מיכאל נודלמן: אני מבין שמישהו עשה טעות.
יעקב סדן: שוב אני אומר, בחלק מהדברים היו לנו נתונים.
יעקב סדן: אם אומרים לנו שגודל המשרד שצריך לפתוח הוא של 15-17 מטרים ועוד דברים שמופיעים במכרז - וזו רק דוגמא - ואנחנו בעקרון צריכים משרד של 100 או 120 מטרים, ברור שההוצאה היא אחרת.
יעקב סדן: יש מקומות ויש ישובים שהחלפנו משרד שלוש פעמים כי כל פעם ראינו שהמשרד הנוכחי לא נותן שירות טוב לאוכלוסייה.
יעקב סדן: אני יכול להביא כמובן רשימת ישובים וחוזים לכל מי שרק מעוניין בכך.
יעקב סדן: אני מסכם.
יעקב סדן: האוכלוסייה הזאת היא אוכלוסייה שבאמת שקשה לה.
יעקב סדן: אני לא אומר שהיא אוכלוסייה קשה.
יעקב סדן: תמיד כאשר עובד אומר לי שהיו פה אנשים קשים, אני אומר, לא.
יעקב סדן: אלה אנשים שקשה להם ולכן כדי שאפשר יהיה לתת שירות לאוכלוסייה שמאוד מאוד קשה לה צריכים אמצעים ועם האמצעים שמעמידים היום האוצר ומשרד השיכון קשה לפעול.
יעקב סדן: לכן יכול להיות שאפילו צריך לשקול לבטל את המכרז הזה.
מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שרואים את התוצאות של הישיבה הקודמת.
מרינה סולודקין: מרגישים שיש כוונה גם במשרד בינוי ושיכון וגם בחברות.
מרינה סולודקין: עכשיו מתעוררים נושאים חדשים כמו הרווחיות של חברות.
מרינה סולודקין: אני לא חושבת שתנאי המכרזים הם עניינינו.
מיכאל נודלמן: אבל אם הם לא רווחיים, הם לא נותנים שירות כמו שצריך.
מרינה סולודקין: אני חושבת שכאן יושבים אנשים עם הרבה ניסיון.
מרינה סולודקין: אני רואה את מר ישראל שוורץ, מר חביב קצב ואחרים ואני מבינה שיש לכם יכולת להבין מה קורה לחברות.
מרינה סולודקין: הם יכולים ביחד, אם זה חשוב, להציג את העניין לפני משרד האוצר שכנראה עשה טעויות במכרזים.
יובל רז: את המחיר שהציעו החברות הן הציעו על סמך נתונים שהן קיבלו כולל על מספר הזכאים בדיוק בכל ישוב וישוב.
יובל רז: לא אני הוא זה שקבעתי את המחיר, אלא היו אלה החברות שקבעו את המחיר במכרז כאשר הכול היה ידוע להן.
מרינה סולודקין: אני אומרת שוועדת העלייה והקליטה כרגע לא נכנסת לזה בגלל שאני חושבת שזה עניין שאפשר לעשות.
מרינה סולודקין: מה שחשוב לנו הוא שירות טוב ללקוחות שלנו.
מרינה סולודקין: אני רוצה להדגיש שנלחמתי מאוד בזה שלא מבינים דבר מאוד פשוט והוא שאם רוצים לשלב ולהודיע לציבור שעדיין בכלל לא יכול לדבר עברית בגלל הגיל ובגלל שנת העלייה, אני חושבת שקודם כל צריך לפרסם בכלי תקשורת בשפה הרוסית.
מרינה סולודקין: זה מאוד חשוב.
מרינה סולודקין: אני רוצה לדווח לך אדוני היושב-ראש, שהייתי במפעל של נכים באשקלון, בחברת המשקם של משרד העבודה והרווחה, וגיליתי שם בצורה אקראית לגמרי שיש 100 מקומות בעיר אשקלון לנכים והנכים לא יודעים.
מרינה סולודקין: אני מקבלת מכתבים מנכים מחפשים עבודה ולא מוצאים.
קריאה: את מתכוונת למקומות עבודה לנכים.
מרינה סולודקין: מקומות עבודה.
מרינה סולודקין: יש 100 מקומות באשקלון.
מרינה סולודקין: בערים כמו ערד, דימונה, נתניה.
מרינה סולודקין: דיברתי עם חברי ועד עובדים של חברת המשקם ושאלתי למה הם לא מפרסמים זאת מיד בעיתונות הרוסית.
מרינה סולודקין: הגיעו פניות מאנשים.
מרינה סולודקין: משרד הקליטה יודעת איך להשתמש בתקשורת רוסית.
מרינה סולודקין: אני מבקשת ממשרד הבינוי והשיכון שישתמש בכלי הזה.
מרינה סולודקין: אם יהיו טלפונים, גם אנחנו לא נקבל תלונות.
ישראל שוורץ: אני מקבל את ההערה שלך אבל במשך השנה, פעמיים, שלחנו מכתבים הביתה ברוסית.
ישראל שוורץ: עשינו מכתב כאשר בצד אחד הוא כתוב עברית ובצד השני ברוסית.
ישראל שוורץ: שלחנו פעמיים מכתבים לאנשים הביתה, אבל, בסדר, נמשיך לפרסם.
יוסף שגל: מתי הייתה הפעם האחרונה?
ישראל שוורץ: לפני בערך חצי שנה, בסוכות.
ישראל שוורץ: פעמיים שלחנו מכתבים לכולם.
יוסף שגל: כדאי לפרסם שוב.
רן כהן: הערה לגבי המקומות הנוספים.
רן כהן: זה באמת היה חשוב לנו לתת שירות גם במקומות אחרים כי לעמידר יש סניפים לדוגמא בערים כמו מצפה רמון, ערד וכולי.
רן כהן: זה די עוזר לנו לתת שירות יותר טוב כאשר אנחנו יכולים להשתמש בסניפים של עמידר שהם קיימים ממילא.
רן כהן: רציתי להוסיף לגבי הפרסום כי חשוב שתדעו.
רן כהן: חברת עמידר פרסמה את העובדה שהיא נותנת שירותים לזכאים לסיוע בשכר דירה, היא עשתה פרסום על חשבונה באמצעות טלפון מספר 6266* של חברת עמידר, גם בעברית וגם בעיתונות רוסית, על האוטובוסים וגם בעיתונות הרוסית, ארצית ומקומית.
חביב קצב: אני רוצה לומר שצריך לברך על כל מה שנעשה עד עכשיו כי זאת כמות מאוד רצינית במתן שירות לזכאי.
חביב קצב: כל מה שנעשה עכשיו וכל מה שהולך להיות עד אחרי פסח, עד אמצע אפריל, צריך לברך על זה.
חביב קצב: צריך לקחת בחשבון שמדובר בתנאי מכרז.
חביב קצב: למרות שמדובר בתנאי מכרז, נכנסו בתאום עם החברות ומשרד השיכון ומשרד האוצר ולדעתי זו עבודה נהדרת.
חביב קצב: צריך לברך על זה.
חביב קצב: אמר ישראל שוורץ, ואני אומר את זה ביחד איתו, שאנחנו נפרסם כל מה שצריך, נשתמש בכל הכלים התקשורתיים שעומדים לרשותנו, גם בכלי התקשורת הכתובים גם בכלי התקשורת האלקטרוניים.
חביב קצב: נעשה כתבות מיוחדות לאחר שהנושא של הסניפים החדשים יהיה מסודר.
חביב קצב: נעשה זאת ביחד, נארגן את כל המידע, נביא אותו גם באמצעות הקשר שלנו עם העולים שיש לנו, גם בקשר ברדיו רקע וגם באמצעות העיתונות הכתובה.
מיכאל נודלמן: יוצאי אתיופיה גם שייכים לדברים האלה?
מיכאל נודלמן: גם הם מקבלים כסף לשכר דירה או לא?
30095: זה שונה.
30095: במרכזי הקליטה היום יש הרבה קשישים שאין להם פתרון דיור וכמובן שישנם גם צעירים.
30095: היום המשכנתא ניתנת לבעלי משפחה, אבל כמה חודשים זה מוקפא.
30095: וכל המשכנתאות הוקפאו.
30095: אם אני לא טועה, כבר חודשיים או שלושה חודשים שאין משכנתאות אלא הן הוקפאו.
30095: לקשישים אין משכנתאות.
30095: לצעירים הבודדים אין משכנתאות.
מיכאל נודלמן: אבל אנחנו מדברים על השכירות.
מיכאל נודלמן: אם יש בעיה במשכנתאות, בנושא הזה אפשר ישיבה נפרדת.
30095: יש גם בעיות בעניין השכירות לצעירים והם לא מקבלים כמו שצריך.
30095: זה לא במובן של מה שאתם מדברים על העולים הקשישים בנושא שכר דירה.
מיכאל נודלמן: כי הם לא גרים בשכר דירה.
משה בהטה: מה שקרה בעבר קצת שונה לגבי עולים מברית המועצות ולגבי עולי אתיופיה.
משה בהטה: לפני שנתיים נעשה פיילוט.
משה בהטה: משרד הקליטה רוצה בעצם להכניס גם אותם לדיור מוגן ולכן פיילוט בצפון אבל הוא הראה שמעטים בצפון נכנסו לגור בדיור מוגן.
משה בהטה: עד כמה שאני יודע אלה שנכנסו, נקלטו טוב שם.
משה בהטה: ץ כך בכל אופן דווחתי.
משה בהטה: אני הייתי מנהל מרכז הקליטה כאשר הם עברו לשם.
משה בהטה: הדבר הזה קצת הופסק כי יש מקומות שרוצים בהם הקרובים שלהם.
משה בהטה: לכן הנושא הזה הופסק וכמו שנאמר קודם לכן, כיום בעצם יש קשישים בודדים וזוגות קשישים שאין להם פתרון דיור.
משה בהטה: זה גורם למלא את מרכזי הקליטה.
חביב קצב: אני יכול להגיד שליוצאי אתיופיה אין בעיות בכל הנושא של ביצוע סיוע בשכר דירה.
מיכאל נודלמן: אני מבין שאין טענות.
מיכאל נודלמן: חברי הכנסת ואורחים, אנחנו מסיימים ישיבה.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להודות למשרד השיכון ולחברות על שהם עושים מאמצים כדי לשפר את המצב כאשר חלק מהערים קיבלו עכשיו עזרה.
מיכאל נודלמן: שמענו ממר ישראל שוורץ שזה יהיה יותר אחרי החגים.
מיכאל נודלמן: אני צריך לומר שאני שמח על שיתוף הפעולה של הוועדה עם משרד השיכון ועם החברות, שיתוף פעולה הביא לתוצאות טובות.
מיכאל נודלמן: תודה רבה לכם.
מיכאל נודלמן: חברים, חברי הכנסת, נציגי המשרדים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
מיכאל נודלמן: הנושא בו אנו דנים היום הוא מצוקת דיירי הבנייה הקלה, פתרונות לסיוע והסדר הלוואות לדיור לעולי שנת 1990.
מיכאל נודלמן: אתם יודעים שבמחצית הראשונה של שנת 1990 הוקמו בדרום הארץ כ-6,000 דירות בבנייה קלה.
מיכאל נודלמן: כאשר התחילו הבעיות, הוועדה שלנו דנה בנושא ומאז כבר כמה פעמים קיימנו דיונים בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: ביקרנו כמעט בכל דיור שקיים בנחל בקע, ביקרנו בערים אחרות בדרום היכן שיש דיור כזה, דיור שאי אפשר לחיות בו.
מיכאל נודלמן: אתמול גברת אחת נפלה יחד עם האמבטיה מתחת לרצפה, כמה ימים לפני כן נפלה מכונת כביסה.
מיכאל נודלמן: קשה להיכנס לדירות כאלה.
מיכאל נודלמן: קשה כי אתה לא יכול להבין איך שם גרים אנשים.
מיכאל נודלמן: האנשים שגרים בתנאים כאלה הם אזרחי מדינת ישראל והם צריכים לשלם משכנתא, כמו כל אזרחים.
מיכאל נודלמן: הסכום שאתם משלמים כל חודש עבור המשכנתא, הם משלמים כל חודש עבור דירה שאדם לא צריך לחיות בה.
מיכאל נודלמן: כבר התקיים דיון בוועדה לביקורת מדינה והיום אנחנו שוב דנים כי רוב הדיירים שם הם עולים חדשים, למרות שאולי יש מי שחושב שהם לא עולים חדשים, אבל הם עולים חדשים, והם עולים חדשים לא חזקים, כי אם הם היו חזקים, מזמן הם היו עוזבים את הדירות האלה.
מיכאל נודלמן: הם לא יכולים לעזוב, ואתם מבינים באיזה מצב הם נמצאים.
מיכאל נודלמן: אין להם איפה לחיות, הם צריכים לשלם משכנתא.
מיכאל נודלמן: כאן יושבים נציגי המשרדים ואני חושב ומקווה שבליבכם קצת רחמנות, קצת אנושיות ואנחנו צריכים להגיע לאיזשהו הסדר כדי לעזור לאנשים האלה, או לחיות שם או לעזוב את המקום הזה.
מיכאל נודלמן: אני לא אומר שכל הדירות הן כאלה, אבל אולי מישהו צריך לעשות בדיקה, אולי יש דירות באזורים בהם כן אפשר לחיות.
מיכאל נודלמן: הדירות שאנחנו ראינו, בהן אי אפשר לחיות.
מיכאל נודלמן: המדינה כל הזמן נותנת כסף נוסף, 80 מיליון שקלים.
מיכאל נודלמן: בביקור שלנו דיווחו לנו שיש 80 מיליון שקלים שמיועדים לתיקונים.
מיכאל נודלמן: אנחנו סבורים, לא רק אנחנו אלא המומחים, שבעוד שנתיים הדיור הזה עוד פעם יצטרך טיפול וכי למדינה לא כדאי אפילו להתעסק עם זה.
מיכאל נודלמן: אני מבין שלמדינה יש התחייבות מול האנשים האלה, והשאלה היא מי בנה שכונות כאלה.
לידיה זילברשטיין: קנו משיכון ופיתוח, יד ראשונה.
מיכאל נודלמן: השאלה היא מי עשה בדיקה ראשונית ונאמר לי שהטכניון עשה והוא אומר שזאת בנייה טובה, איכותית, ואפשר לחיות בדירות האלה.
מיכאל נודלמן: אני לא מנהל כאן משפט, אני לא רוצה לומר מי אשם, אבל אני רק אומר שהמצב גרוע מאוד, ואנחנו, המדינה, צריכה לחשוב איך לעזור לאנשים האלה.
מיכאל נודלמן: שוב אני אומר שאולי לא לכולם אלא ללכת פי מצב סוציו-כלכלי ולפי מצב של הבנייה.
מיכאל נודלמן: ראות איך אנשים סובלים ועוד משלמים עבור זה כסף - זה בלתי אפשרי.
מיכאל נודלמן: אני מבקש שמי מהם שיכול, יספר לנו על מצבו.
לידיה זילברשטיין: שמי לידיה זילברשטיין, אני יושבת-ראש עמותת בית ומשפחה.
לידיה זילברשטיין: מאז התחלנו לטפל בבעיית הבנייה הקלה, משרד השיכון הקציב סכומים גדולים לשיפוצים.
לידיה זילברשטיין: אבל עד שלא פתחו את הקירות לאף אחד לא היה מושג מה הולך שם.
לידיה זילברשטיין: כל השלד של הבניינים האלה הוא רקוב לגמרי.
לידיה זילברשטיין: פתחו את הבתים 12 שנים לאחר מכירתם, לא מחליפים את הקירות שנרקבו אלא פשוט פותחים בבוקר וסוגרים אחרי הצהריים.
לידיה זילברשטיין: את כל התקלות שנעשו בעת הבנייה, הם פשוט מסתירים תוך כדי השיפוץ ולא מטפלים.
לידיה זילברשטיין: השיפוץ הזה גרם סבל רב לכל הדיירים.
לידיה זילברשטיין: אנשים נזרקו מחוץ לבתים למשך חודשים ארוכים ואנשים פשוט איבדו יותר ממה שהם הרוויחו.
לידיה זילברשטיין: לאחר השיפוצים הבתים הם עוד יותר גרועים ונהרסים עוד יותר מהר.
לידיה זילברשטיין: את השיפוצים שעשו בקיץ שעבר, צריך להתחיל היום מחדש.
לידיה זילברשטיין: זה מה שעושה שיכון ופיתוח.
מיכאל נודלמן: כל מי שיושב כאן יודע מה המצב של הבתים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה שאתם תאמרו מה אתם מבקשים.
מיכאל נודלמן: אני חושב שכל הארץ מכירה את המצב הזה של הבתים האלה.
לידיה זילברשטיין: הדרישה שלנו היא חד משמעית.
לידיה זילברשטיין: אנחנו רוצים לבקש מוועדה בין-משרדית את ביטול ההלוואה שנלקח ואת ביטול הריבית על ההלוואה שנלקחה.
לידיה זילברשטיין: 150 משפחות בשנת 2004 קיבלו את הפטור הזה מהריבית.
לידיה זילברשטיין: ההחזר שלנו הוא 90 אחוזים וזאת רק הריבית, כך שרוב החוב מורכב מהריבית.
לידיה זילברשטיין: מהשנה ה-12 או ה-13 מתחיל בעצם תשלום הקרן כאשר עד אז משלמים את הריבית.
לידיה זילברשטיין: כך זה בכל הלוואה.
לידיה זילברשטיין: לאור המצב, זה נטל יותר מדיי כבד בשבילנו.
לידיה זילברשטיין: בשכונות שלנו מתגוררת אוכלוסייה שהיא אוכלוסיית מצוקה, שחיה מביטוח לאומי, והנטל הזה כבד עליה.
לידיה זילברשטיין: המשפחות הצעירות שכן עובדות, הן פשוט שורדות, איכות החיים שם לא גבוהה, אין פתרון עבודה, לא תנאי חיים ראויים מינימאליים, מצב סוציו-אקונומי נמוך, המשפחות הן על קו מצוקה ועל קו העוני.
לידיה זילברשטיין: לדוגמא, המשפחה שאתם רואים לפניכם לא צפתה בטלוויזיה למעלה מ-3 שנים, 10 שנים היא חיה ללא טלפון, אין לה אפשרות לשלם את החשבונות האלה.
לידיה זילברשטיין: המשפחה עצמה מגדלת ירקות כי אם לא יעשו כן, לא יהיה לה כסף לתרופות.
לידיה זילברשטיין: בני המשפחה סובלים ממחלות קשות.
לידיה זילברשטיין: זאת משפחה שהיא לא יוצאת דופן, אלא זאת משפחה לדוגמא ממדגם האוכלוסייה.
לידיה זילברשטיין: המשפחה חוסכת בכל דבר אפשרי, כולל חשמל.
לידיה זילברשטיין: עד שתיים בלילה הם לא מדליקים חימום כדי לחסוך.
לידיה זילברשטיין: שישים אחוזים מהאוכלוסייה הם מעל גיל 50 עם עוד הורים מבוגרים שרובם כבר מתו, אבל הם חייבים להמשיך לשלם את המשכנתא.
ז'אנה מירופולסקי: 12 שנים אנחנו בארץ.
ז'אנה מירופולסקי: אני הגעתי עם אימא שנפטרה לפני 7 שנים.
ז'אנה מירופולסקי: היא קיבלה משכנתא גדולה, בגובה של 59 אלף שקלים ולי נתנו 40 אלף שקלים.
ז'אנה מירופולסקי: אני עובד, יש לי השכלה גבוהה, אבל אני לא מסוגל להחזיר את הכספים האלה.
ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני קראתי את החומר לפני כן, המצוקה פה היא גדולה וברורה.
ראובן ריבלין: השאלה היא האם הוועדה יכולה להושיע, כי אסור לעורר איזה שהן אשליות.
ראובן ריבלין: השאלה שלי לגורמים, גם לבנקים, גם לגורמי האוצר וגם לגורמי משרד הפנים, אני רק אומר לגורמים האלה, האם המשכנתא שהם משלמים היא ערבות מדינה או שזה היחס ביניהם לבין הבנקים בכלל?
רונן כהן: בעיקר כספי מדינה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, הבנקים מובטחים.
ראובן ריבלין: המדינה, במידה והמשתכנים לא משלמים, היא משלמת.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, לבנקים לא ייגרם נזק כי הבנקים יכולים לבוא ולומר לנו אם אתם רוצים שהם ישלמו, תנו לנו כסף.
שרית וייסטוך: האמירה הזאת היא כמעט נכונה.
ראובן ריבלין: יש לכם 30 אחוזים, אתם בטח תוותרו על 30 אחוזים למען הציונות.
ראובן ריבלין: השאלה שלי, נוכח המצב כפי שהוא משתקף במסמך הזה, גם אם מה שכתוב במסמך רק 60 אחוזים הוא נכון - זו גם כן מצוקה שהיא בלתי אפשרית לפתרון.
ראובן ריבלין: השאלה שלי האם המדינה נתנה את דעתה והאם יש אפשרות ללכת לקראת אותם אנשים שבנו להם את אותם בתים, אשר אני זוכר שכאשר אנחנו קבענו את המבנים שלהם אנחנו שיערנו שהם יהיו טובים ל-10 שנים, ל-15 שנים, אבל לא יותר מזה.
ראובן ריבלין: אני שואל האם יש אפשרות שהמדינה תלך לקראת האנשים האלה.
ראובן ריבלין: בכמה כסף מדובר כאן?
יובל רז: אנחנו עוזרים כבר כמה שנים.
ראובן ריבלין: המתחיל במלאכה אומרים לו גמור.
יובל רז: לפי המסמך הזה עזרנו כבר ל-200 משפחות.
יובל רז: מצוין כאן שמצפים בשנה הקרובה לעוד 1,000 פניות.
יובל רז: בכל הנושא של השיפוצים, כאן אנחנו לא עוזרים, כי זה שייך למשרד השיכון.
יובל רז: אנחנו עוזרים בנושא של ההלוואות.
יובל רז: כאשר מגיעים אלינו מקרים של בנייה קלה, הוועדה מאוד פתוחה בנושא, שזה אומר שאנחנו מורידים ריביות, משהו שאנחנו בדרך כלל כמעט ולא עושים בהלוואות רגילות.
יובל רז: אנחנו מורידים לארבע, לשתיים ולאפס אחוזי ריבית.
יובל רז: אנחנו לפעמים מוחקים חלק מהפיגורים שנוצרו, אנחנו מאפשרים פריסה של ההלוואה כך שההחזר החודשי, במקום שיהיה 1,000 שקלים לחודש - יכול לרדת משמעותית.
יובל רז: אם גם מורידים ריבית וגם פורסים בשנים, זה יורד משמעותית.
יובל רז: אני חייב לציין שבמרבית ההלוואות האלה, שמתי לב שהם לווים מצוינים, זאת אומרת, אין להם פיגור.
יובל רז: לרוב אלה שהגיעו אלינו, שמנו לב שאין להם פיגור.
מיכאל נודלמן: כי הם אוכלים מהאדמה, הם לא אוכלים מהשוק.
יובל רז: דווקא בגלל שאנחנו רואים שהם משלמים, אנחנו עוד יותר עוזרים.
יובל רז: העזרה שלנו מתבטאת בהורדה מאסיבית של הריבית.
יובל רז: בשנה שעברה, ב-2006, אני כמעט שלא זוכר שהיה, ב-2005 הביאו לנו במרוכז תיקים ואנחנו העברנו אותם לבנקים שיכינו אותם לוועדה.
יובל רז: אין לנו בעיה אם רוצים להעביר במרוכז אלינו ואת התיקים לפזר, אין בעיה.
יובל רז: אין לנו בעיה אם כל אחד פרטנית רוצה ללכת לבנק כך שדרך הבנק זה יובא אלינו לוועדה.
ראובן ריבלין: באופן עקרוני המדינה מוכנה לוותר על הריבית, לגרום לבנקים לכך שהם לא ישלמו את הריבית.
יובל רז: אנחנו בודקים כל מקרה ומקרה.
יובל רז: יש מקרים שהבית במצב יותר גרוע, יש מקרים שהמצב האישי יותר קשה.
יובל רז: בגלל זה גם כאן כתוב שהם רוצים כל מיני קריטריונים, למרות שאני לא הייתי ממליץ לעשות קריטריונים, כי ברגע שיש קריטריונים מאוד קשה לסטות מהם.
יובל רז: אנחנו בוועדה הולכים כמה שיותר פתוח וכמה שיותר על מתן עזרה.
יובל רז: זה אומר שאם אנחנו רואים אדם שהמצב שלו מאוד קשה, אנחנו עוזרים לו מאוד.
יובל רז: המקרים של הבנייה הקלה לדעתי הם המקרים שאנחנו הכי הרבה עוזרים להם בוועדה והכי הרבה פתוחים אליהם.
ראובן ריבלין: תשאלי אותה בבקשה האם היא הגישה בקשה לביטול הריבית, או להקלה כלשהי.
קריאה: הדולר היה בשיאו.
קריאה: בשנת 2004 ניתנה הבקשה.
רונן כהן: יכול להיות שהם ביקשו מחיקה והם קיבלו רק אישור על ביטול הריבית, אני מניח שיש פה אי הבנה.
רונן כהן: שתגיש את הבקשה עוד פעם ותעביר העתק לחברת הכנסת מרינה סולודקין.
לידיה זילברשטיין: היא אומרת שיש לה הסבר לסירוב שהם קיבלו.
לידיה זילברשטיין: היא אומרת שיש כל מיני מקרים מאוד קשים, למשל יש זוג אחד שהגיש בקשה להקלה וקיבל סירוב, ממש תוך חודשים ספורים הוא חלה בסרטן ובמשך 7 חודשים לא שילמו תשלומים, ולכן זרקו אותם מהדירה.
מיכאל נודלמן: למה דנתם רק ב-200 מקרים?
מיכאל נודלמן: יש אולי 4,000 מקרים.
יובל רז: אנחנו דנים במקרים שמגיעים אלינו.
יובל רז: מי שפונה אלינו, המקרה שלו מגיע.
יובל רז: כל מי שפונה לבית, הבית מחויב להעביר את המקרה לוועדה.
ראובן ריבלין: אם אני מגיש בקשה לביטול כל החוב שלי - אתה אומר שאתה לא מסכים לבטל את החוב, אלא תוריד את הריבית, או שאתה, לפי הבקשה, עושה מה שנקרא דיון ואומר מה אתה יכול לעשות ומה אתה לא יכול לעשות?
ראובן ריבלין: הן מספרות כאן שב-2004 הן הגישו בקשה, כנראה הבקשה שלהן הייתה מרחיקת לכת, ולכן היא נדחתה.
ראובן ריבלין: מדוע לא תציעו להן את ביטול הריבית?
יובל רז: אדם יכול לבקש הרים וגבעות.
יובל רז: אנחנו לא דוחים ואומרים לא, להתראות.
יובל רז: אנחנו אומרים לא, אבל מאשרים את מה שאנחנו כן מוכנים לעשות.
ראובן ריבלין: מה שאמרת זה יפה מאוד, רק שהן טוענות שהגישו ב-2004 בקשה, ואחרי חודש הודיעו להן שהן לא מקבלות.
יובל רז: צריך לציין שני דברים.
יובל רז: במכתב - הרי כל אחד גם פונה במכתב, מביא מכתב לבנק - רצוי להדגיש שמדובר בבנייה קלה.
יובל רז: למרות שיש חקירה ובחקירה החוקר מציין שזו בנייה קלה, לא תמיד אנחנו מזהים את האוכלוסייה.
ראובן ריבלין: בבקשות שלהן הן ציינו שזאת בנייה קלה.
קריאה: אין מצב שמגישים בקשה שלא צוין בה שמדובר בבנייה קלה, כי זאת בעצם עצם הבעיה.
קריאה: כאן מתחילות הבעיות לדיירי הבתים האלה.
יובל רז: בסדר, אבל אני בוועדה לא רואה תמונה של הבית.
מיכאל נודלמן: אתה אומר שרק 200 אנשים פנו אליך ובגלל זה רק 200 אנשים קיבלו הטבות.
מיכאל נודלמן: למה פנו רק 200?
לידיה זילברשטיין: אני לא יודעת למה.
אלכסנדר מרגוליין: למרות שבחוק כתוב שכל אחד רשאי להגיש, בפועל המערכת הזאת פועלת כאשר האדם מפסיק לשלם משכנתא ונוצר פיגור, ואז זה קורה או ביוזמתו או בדרך כלל ביוזמת הבנק.
אלכסנדר מרגוליין: לגבי כל העניין הזה של 200 אנשים.
אלכסנדר מרגוליין: בישיבה הראשונה בעניין שהתקיימה בוועדת קליטה בינואר 2004 מי שאז ריכז את הוועדה הציע לעזור.
אלכסנדר מרגוליין: בהתחלה שלחנו מכתב לבנקים, אבל הסתבר שבבנק פשוט לא מקבלים את זה וזה לא עובד.
אלכסנדר מרגוליין: נאמר לנו לרכז רשימה, להעביר את הרשימה אליו במרוכז.