GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי זרחין: השאלה כמה יש דבר כזה וכמה עבודה כזאת, בשיתוף עם ארגונים חברתיים, יכולים להיעשות בפיקוח גם של אותו צוות מקצועי שלכם שאחראי על הגנים האלה.
אלי זרחין: שוב, שלא נציג ילד בנפרד, אבל להיכנס לגן, לקחת קבוצה, כמו שאנחנו עובדים בדרך כלל, לא להגדיר אותם 'בגלל ש', פשוט אלה שמכאן ואלה שמכאן, אלה עובדים זה ואלה עובדים זה.
אלי זרחין: בלי להיכנס לנושאים והסברים.
אלי זרחין: עד כמה אתם מוכנים לקחת גופים ציבוריים בפיקוח שלכם, עם קצת משאבים שאפשר לגייס מגופים פרטיים וציבוריים, בשביל לעשות את זה.
אלי זרחין: עד שתשנו את ההגדרה.
אלי זרחין: כי עדיין, שוב, היושב ראש צודק, אנחנו מופתעים יותר ויותר בשל גודל המספרים, אבל יש מקומות שבהם ילדים, ילידי הארץ, לעולים שנמצאים 15 שנה בארץ והמצוקה שם מאוד מאוד קשה.
אלי זרחין: ושוב, האם יש איזה שהיא דרך שאפשר לעזור לאותם ילדים.
אלי זרחין: אף אחד לא בא להגיד לכם שאתם לא בסדר, אתם עושים עבודה מעולה.
אסתר ברוקס: אנחנו רוצים ביחד את הצלחת הילדים ואנחנו יכולים לשוחח.
אסתר ברוקס: אנחנו כן בשותפויות שונות.
אסתר ברוקס: יש על מה לדבר, נגיד ככה, זה לא שאנחנו אוסרים את הכניסה.
אלי זרחין: אז תגידי לי מה צריך ואיך לעשות את זה.
אסתר ברוקס: אז יש מקום לקבוע ולשוחח עם המנהלת של האגף, דר' אילנה זיילר, ויש מקום לשוחח על זה.
מיכאל יידוביצקי: רציתי לומר שבגיל חמש נסגר חלון ההזדמנויות של הדו לשוניות.
מיכאל יידוביצקי: כלומר, אנחנו יודעים שדו-לשוניות אמיתית יכולה להתקיים רק אם ילד רוכש את שתי השפות עד גיל חמש, וכעיקרון ישראל היתה אמורה להיות המקום של פיתוח דו לשוניות אמיתית, עם כל היתרונות האדירים שטמונים בכך, הן מבחינה משפחתית, הן מבחינה שימושית ובעיקר מבחינה התפתחותית, כי ילד שהוא דו לשוני, על פי כל מה שאנחנו יודעים היום, הוא ילד שיש לו יתרונות אדירים על פני ילד שאינו דו לשוני.
מיכאל יידוביצקי: אנחנו נמצאים במצב הפוך.
מיכאל יידוביצקי: במקום לנצל את המצב הייחודי הזה, אנחנו נמצאים במצב הפוך, כאשר בשני המסלולים האלה, אנחנו לא מנצלים לא זה ולא זה.
מיכאל יידוביצקי: אנחנו בתחום השפה העברית, לדעתי, הזיהוי שאני שמעתי פה הוא פרובלמטי מבחינתי, שכאילו זה בעיה זמנית שעוברת, כי זה לא נכון.
מיכאל יידוביצקי: זה אמנם נכון שבישראל לא נעשה מחקר מעמיק כמו שהוא כן נעשה בחינוך יסודי, אבל יש ניסיון עולמי וכן יש מחקרים, בארצות הברית למשל, שנעשו בקרב ילדים דוברי ספרדית והמחקרים האלה כן מתייחסים לגילאים של טרום יסודי, קדם יסודי, והבעיה היא אותה בעיה.
מיכאל יידוביצקי: כלומר, להיפך.
מיכאל יידוביצקי: ניתן להתגבר על הבעיות בהמשך, דווקא באמצעות השקעה בגילאים שהם פחות משש.
מיכאל יידוביצקי: חמש.
מיכאל יידוביצקי: אגב, גן חובה זה בעצם חלק של מערכת החינוך הפורמלית, זה על פי חוק חינוך חובה, וכן יש מבחנים בשלב הזה וכן יש איזה שהיא התייחסות שהיא כמעט בית ספרית.
מיכאל יידוביצקי: יש חטיבות צעירות בהרבה מאוד מקומות שבכלל שם אין שום הפרדה בין גן לכיתה א'.
מיכאל יידוביצקי: אני לא הרגשתי פה שיש איזה שהיא מודעות לחשיבות התקופה הזאת ואין תוכנית מקיפה ואפילו חצי מקיפה שמתייחסת לבעיה.
מיכאל יידוביצקי: יש פה המון עולים, אני מתחבר למה שנאמר פה קודם, גם ילדי עולים וגם עולים בפועל, ואין איזה שהיא תוכנית שמתייחסת לבעיה הזאת, הן בהיבט של הכשרת גננות.
מיכאל יידוביצקי: כלומר יכול להיות שיש דברים נקודתיים, כאלה או אחרים, ומדריכות וכולי, אבל הבעיה הזאת, לא התרשמתי שהמערכת באמת מודעת לגודל התופעה ולחשיבות הבעיה.
זאב אלקין: באיזה שהיא רמה כן, כי משרד החינוך הצהיר שהוא רוצה לשנות והוא מפתח...
זאב אלקין: היות וזה בדיוק הזמן מבחינתנו להשפיע על השינויים שאתם מפתחים, לכן הישיבה הזאת היא מאוד במקומה.
זאב אלקין: המסר שלנו כאן הוא מאוד מאוד ברור, אני גם עוד מעט אסכם את הישיבה, אבל זה ברור שכל הסוגיה הזאת של ילדי עולים היא סוגיה רלוונטית מאוד ושאתם תצטרכו לקחת אותה בחשבון בכל הסימולציות שאתם עושים ולנסות להגיע לאיזה שהוא תוצר שתוכלו להגן עליו מבחינה הגיונית, במסגרת של אותן הגדרות שגם משרד החינוך וגם משרדי ממשלה אחרים נותנים לקטגוריה הזאת של ילדי עולים.
מיכאל יידוביצקי: לגבי עברית, אמרתי.
מיכאל יידוביצקי: מצד שני, אני הייתי מצפה לאיזה שהיא תוכנית מובנית של הקניית שפת האם, מעבר לפלורליזם ומעבר לרב תרבותיות ומעבר למודעות של גננות, שזה בסדר ובניגוד לעבר, שאסרו על ילדים, אז היום זה שונה וזה מבורך.
מיכאל יידוביצקי: אני מאוד מברך על כך.
מיכאל יידוביצקי: אבל מצד שני, כן הייתי מצפה לאיזה שהיא תוכנית מובנית שמנצלת את חלון ההזדמנויות המיוחד הזה, שנסגר בגיל חמש וזהו.
אסתר ברוקס: אני רוצה רק להבין, גננת תלמד בשתי השפות?
מיכאל יידוביצקי: לא, לאו דווקא.
זאב אלקין: אין גננת כזאת, אבל מה שמיכאל יידוביצקי אומר במלים אחרות, כמו שאת כמשרד מחפשת עדיין מענה איך לשפר את העברית של הילדים, אם באמצעות גננת ואם באמצעות כלים נוספים שלא כוללים את הגננת, בדיוק באותה מידה, המשרד יכול לעודד, או על ידי קבוצות יותר מרוכזות, או באותם גנים שיש ריכוז מספיק של ילדים, הוראת שפת אם, כדי לחזק את הילדים גם ברגל הזאת.
זאב אלקין: כי הטענה היא נכונה, שהם לא יודעים לא את זה ולא את זה, והיעדר שליטה נכונה בשפת האם פוגעת בהתפתחות המנטאלית של הילדים.
חלי עסיס: רציתי לחזק ולהוסיף על מה שמיכאל שלפניי אמר.
חלי עסיס: היתה איזה קריאה של 'מי ירחם על ילדי הגן' שאני מאוד שותפה לה, ולי יש ילד בטרום חובה ואני חווה את זה דרכו.
חלי עסיס: עם כל ההישגים שהילדים הצברים נדרשים אליהם כבר בגיל החובה, אני חושבת שהגנים, וסליחה אם אני מכלילה ואני קצת גסה באמירה שלי, מזמן איבדו את המקום הזה של להיות איזה חלקת אלוהים שמטפחת תשתיות.
חלי עסיס: יש לי את האבחון שהגננות צריכות לעשות לילדים, האם הם מוכנים או לא מוכנים לכיתה א' וזה קורה בשלבים המאוד ראשונים, ובספטמבר גננות כבר מעירות להורים שיש איזה קושי ובואו תראו.
חלי עסיס: במקום מערכת מקדמת, אנחנו הופכים להיות מערכת ממיינת.
חלי עסיס: אז אולי זו הזדמנות גם להשמיע את קולם של העולים החדשים ובטח כאבם גדול יותר, כי הקשיים שלהם הם נוספים וצריך באמת לתת את הדעת על החלק הזה שזה לא רק הידע הפורמלי שהם יכולים לרכוש, גם התשתיות שגם בגן, גן חובה בוודאי, פחות מקבלות מקום.
זאב אלקין: אני אסכם עכשיו את הדיון הזה וגם במשפט את כל הסדרה שהיתה לנו בחלק האחרון של המושב.
זאב אלקין: אנחנו למעשה עסקנו כבר במשך נדמה לי כחודשיים כמעט, משהו כזה, בסוגיה של הוראת עברית לילדים עולים ותיקים ולילדי עולים.
זאב אלקין: במסגרת הזאת התמונה שמצטיירת, נכון לעכשיו, שבתחום של חטיבות ביניים המצב הוא הכי מתקדם, כי שם יש כבר כלים שפותחו, הכלים של שע"ל.
זאב אלקין: אנחנו עדיין, אגב, בציפייה דרוכה לנתונים של ההערכה של השנה הקודמת.
מאיה שריד: גם אנחנו מצפים.
זאב אלקין: כמו שאת זוכרת, ההערכה של שע"ל בשנתיים שלפני זה לא היתה מי יודע מה ורודה, ואתם אמרתם לנו שיש לכם אינדיקציה ראשונית שהשנה זה נתונים הרבה יותר טובים, אז אנחנו עדיין מצפים להם.
זאב אלקין: אבל בהתחשב בנתון הזה, ששע"ל הוא באמת הכלי הנכון, כאן יש כלי, יש תוכנית מפותחת ויש החלטה של משרד החינוך שהתבשרנו עליה אפילו בכתב, להרחיב את זה לקראת שנת הלימודים הבאה לכלל התלמידים הרלוונטיים בחטיבת הביניים.
זאב אלקין: לבנו יותר שקט במיוחד אחרי שנקרא את אותם המבחנים.
זאב אלקין: יש את הסוגיה של החטיבה העליונה, ששם התבשרנו על החלטה עקרונית של משרד החינוך להיכנס במתכונת דומה לשע"ל מבחינת היקפים, להקיף את כל הילדים, בכפוף לפתרון בעיה מנהלתית של סחל"ב.
זאב אלקין: נאמר לנו שמשרד החינוך כבר עשה צעדים ראשונים לפתרון הבעיה המנהלתית של סחל"ב ועל כן הוא מתחיל להרהר כבר, לקראת שנת הלימודים הקרובה, להפעלת מערכת תמיכה בלימודי עברית לילדים עולים ותיקים, גם בחטיבה העליונה.
זאב אלקין: יש את הסיפור של החינוך היסודי, ששם רוב הסוגיות עדיין פתוחות.
זאב אלקין: כל מה ששמענו זה מענה, להוציא כמה מענים מגזריים, אבל כמענה כולל ראינו שיש מענה רק בכיתות ה'-ו', ורק לכ-30% מהילדים שצריכים לקבל את המענה ולקראת שנה הבאה, 30% יהפכו לסדר גודל של 45%-50%.
זאב אלקין: כלומר שעדיין חצי מהילדים שצריכים לקבל מענה, לא בפנים.
זאב אלקין: וכמובן גם עוד לא נעשו מספיק הערכות לכלי עצמו.
זאב אלקין: לגבי החינוך היסודי, מבחינתנו, מול משרד החינוך, נשארה שאלה פתוחה איך משרד החינוך מתכוון בקצב זמן סביר ומהיר להקיף את כל הילדים ולא להסתפק רק ב-50% מהם, וגם להקיף את הילדים בכיתות מא' עד ד' ולא להסתפק רק בכיתות ה'-ו'.
זאב אלקין: כאן, בחינוך היסודי, הנסתר עדיין מרובה על הגלוי, לפחות מבחינתנו.
זאב אלקין: לגבי המערכת של הגיל הרך, מה שלמדנו היום זה שהמרכז של המשרד נמצא עכשיו בתהליך של היערכות מחודשת לנושא הזה ולכניסה בכלים שעוד לא שמענו מה הם, כי הם בתהליכי חשיבה ופיתוח.
זאב אלקין: כאן הסוגיה העיקרית, מעבר לדריכות שלנו לדעת מה הכלים ומה השקעת המשאבים ומה הנוסחות, גם הפנייה הנמרצת שלנו למשרד החינוך זה לקחת בחשבון או בשיא הרצינות את הבעיה הזאת של ילדי עולים, גם לגבי הגיל הרך, אגב, וגם לגבי החינוך היסודי.
זאב אלקין: וחלק מזה, לנסות להגיע לאיזה שהיא אחדות הגדרות ובהירות הגדרות, גם בתוך עצמו פנימה מול דוח שושני, וגם בתיאום בין משרד החינוך למשרד הקליטה.
זאב אלקין: זה הסיכום בינתיים של העבודה שלנו בחודשיים האחרונים.
זאב אלקין: אני חייב להגיד שאני, שוב, מברך את משרד החינוך על ההחלטה להיכנס בצורה רצינית ונרחבת לכל הנושא הזה של הוראת עברית לילדי עולים ותיקים.
זאב אלקין: אני חושב שלראשונה שזה הוכרז כיעד, גם בחטיבת הביניים, גם בחטיבה העליונה, זה בכלל מהפך, כאשר זה יתרחש, ולכן אני מברך אתכם על כך ומודה לכם על שיתוף הפעולה וגם אין לי ספק שגם באותן סוגיות שעדיין נשארו פתוחות, עם אותה רוח טובה ורצון לפתור בעיות שמשותפות לכולנו, אנחנו גם נצליח להגיע לפתרונות משביעי רצון שישמחו גם את הילדים וגם את ההורים שלהם, גם אתכם, גם אותנו וגם את נציגי הגופים השונים שמיוצגים סביב השולחן הזה, שעוסקים בנושא הזה יום יום.
זאב אלקין: תודה רבה וחג שמח.
מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אנחנו פותחים היום את מושב הקיץ של הכנסת, אבל לנו יש פתיחה מיוחדת והיא תערוכת אוסף מצילומי ארץ-ישראל של שני אמנים, ליאוניד פדרול ויהודה חשאי.
מיכאל נודלמן: בוועדת העלייה והקליטה יש לנו עבודה רבה ואנחנו עוסקים בנושאים שונים כמו דיור, עולים חדשים, חינוך וכולי, אבל יש רגעים בהם אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לראות אומנות שהיא אומנות אמיתית ולראות את אותם האנשים שעושים את האומנות.
מיכאל נודלמן: יושבים כאן שני אומנים ששניהם עולים חדשים, כאשר אחד מהם – יהודה חשאי - הגיע לישראל בגיל שנה, למד באוניברסיטה, היה פעמיים חבר כנסת, היה חבר בוועדת הכספים, חבר בוועדת הכלכלה, חבר בוועדה לענייני ביקורת המדינה, סגן ראש ועדת הבחירות, ואחר כך החליט שמספיק לו, ואכן אני חושב ששתי קדנציות מספיקות.
מיכאל נודלמן: יהודה חשאי הוא חתן פרס אונסקו וקיבל פרסים רבים נוספים.
מיכאל נודלמן: אנחנו רואים את התמונות שלו כאן.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזו דוגמה בה אנחנו רואים שאדם יכול להיות פוליטיקאי, יכול להיות צייר, יכול להיות צלם, אבל אם הוא אדם, הוא תמיד יהיה איש מצוין.
מיכאל נודלמן: ליאוניד פדרול הוא עולה חדש שהגיע לישראל בשנת 1994.
מיכאל נודלמן: הוא לא התחיל לצלם בישראל אלא בנושא זה הוא עבד בברית-המועצות.
מיכאל נודלמן: כאשר הגיע לישראל, המשיך בעבודתו האומנותית וצילם את ים המלח.
מיכאל נודלמן: גם ליאוניד פדרול חתן פרס אונסקו וקיבל פרסים רבים נוספים.
מיכאל נודלמן: זאת דוגמה לאדם שהוא עולה חדש, הגיע ממדינה חדשה והוא עושה עבודה מצוינת.
מיכאל נודלמן: גם ליאוניד הוא אדם חזק, אדם עם פילוסופיה מסוימת, כי אני חושב שתמונות כאלה הן לא רק טבע אלא זאת גם פילוסופיה והשקפת עולם.
מיכאל נודלמן: התמונה היא לא תמונה סטאטית אלא תמונות שמראות את ההיסטוריה של ארץ-ישראל.
מיכאל נודלמן: אנחנו רואים את התמונות של המדבר ויכול להיות ששם הלך משה רבנו.
מיכאל נודלמן: אלה תמונות של המדינה שלנו ויש כאלה שאומרים שאנחנו כאן בוויכוחים, שיש כאלה שחושבים שהאחד יותר חכם מהשני, אבל מה שתמיד היה ויהיה, זה הטבע והנוף ההיסטורי.
מיכאל נודלמן: אני שמח שבוועדת הקליטה אנחנו מברכים היום את שני האומנים האלה.
מיכאל נודלמן: אני מברך ומאחל לכם עוד ועוד תמונות ועוד ועוד פרסים וכל זה למען המדינה שלנו.
2358: כבוד יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, פרופסור מיכאל נודלמן, חברי כנסת, ידידי יוסי ביילין שהפתיע אותי ואני ממש מודה לך שאתה נמצא אתנו.
מיכאל נודלמן: הוא תמיד נמצא בישיבות הוועדה.
2358: עורך עולם הצילום והווידאו, ידידי מר ניסים סנואה שהפיק והודיע על הכינוס הזה, ידידיי, אורחים מכובדים.
2358: אני מתכבד לברך את יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה פרופסור מיכאל נודלמן על היחס החם שהעניק לנו ולתצלומים של ארצנו, על העידוד שנתן לנו, לליאוניד ולי, ואפשר לנו לקיים את התערוכה הזאת כאן בוועדת העלייה והקליטה במשכן הכנסת.
2358: הנושא של התערוכה הוא נופי מדבר וים המלח.
2358: אלה נופים שאפשר למצוא בהם את השלווה, את הרוגע, את היופי ואת המסתורין.
2358: כיום הנני מכהן בהתנדבות כיושב-ראש העמותה לאומנות הצילום בתל-אביב וכיושב-ראש העמותה הארצית לאומני הצילום בישראל, ואני רוצה לומר לכם בוודאות גמורה - גם כמי שהיה בפוליטיקה במשך עשרות שנים וכמי שהיה במשכן הכנסת בכנסת התשיעית והעשירית במשך שנים לא מעטות – שיש חיים גם אחרי הפוליטיקה ובמיוחד אחרי העבודה האינטנסיבית והקשה בכנסת.
2358: ידידיי, לאחרונה אנו עדים להתרחשויות ולהתפתחויות דרמטיות המתהוות לנגד עינינו, ואל תחששו, אני לא מתכוון לדבר על השחיתויות, לא על ועדת וינוגרד, אלא בנושא של המהפכה הדיגיטאלית.
2358: לי לפחות אין ספק שתהיינה למהפכה זו בעתיד הלא רחוק השפעות גדולות מאוד, הן בתחום הכלכלי ובתחום החברתי והארגוני, ומדובר בהשפעות מרחיקות לכת.
2358: כבר היום מדברים על יצירת עולם וירטואלי שימלא את החלל שנוצר בשעות הפנאי על ידי כל מיני סימולציות כאשר כל אחד יוכל לתור, לחפש ואף למצוא את הביטוי להגשמה האישית בעולמות וירטואליים בתחומים המעניינים אותו והקרובים לליבו ובתחומים רבים ומגוונים.
2358: מאחר ובאומנות הצילום אנו עוסקים, אני בטוח שלכל אחד מאתנו קיימת במידה זו או אחרת גם גמישות מחשבתית וגם את היכולת לצאת מהמסגרת וליצור עולם חדש.
2358: יצירתיות פירושה פעילות שגורמת להולדתו של רעיון או מכשיר חדש, כך שיש לכל אחד מאתנו, ובמיוחד לחברי הכנסת שלא ייבחרו בעתיד, אפשרויות למכביר וכלים לביטוי עצמי בתחומי היצירה והאומנות.
2358: העיסוק באומנות נותן מענה לנפש האדם הן בתחום הפסיכולוגי, הסוציולוגי והכלכלי, ואין לי ספק שלכל אחד מאתנו יש את הדמיון ואת היכולת והחדשנות ליישום.
2358: באשר לנושא המדבר.
2358: אינני יודע אם רבים יודעים כי ישנם סוגים שונים של מדבריות ומספרם בעולם מגיע לכ-22 מדבריות.
2358: ישנם גם סוגים שונים של מדבריות – יש מדבריות חול, מדבריות בצל הגשם, מדבריות אבנים.
2358: סיביר למשל גם היא מדבר ולא רבים מאתנו יודעים זאת.
2358: לנו יש את מדבר יהודה ולו יש כ-19 נחלים וואדיות.
2358: המדבר מפורסם בעיקר בדרכים העתיקות שבו – דרך מואב העתיקה, דרך סדום העתיקה והמקראית.
2358: יש לו מספר דרכים רומאיות ששימשו ללוגיסטיקה למצור על מצדה.
2358: ברמה המדברית חיים עדרי יעל, שפני סלע, נמרים, עורב קצר הזנב וכולי.
2358: עולם ומלואו.
2358: אני רוצה לנסות לגרות את החברים לצאת למדבר, לצאת אל הטבע ולצלם, ובהזדמנות זו אני רוצה להודות לכולכם שבאתם וכיבדתם אותנו.
2358: אני מודה לחברי הכנסת, לחברי ועדת העלייה והקליטה, למנהלת הוועדה דנה, לציפי ודולי.
2358: אני מאחל לכולנו צפייה מהנה.
2358: תודה.
ליאוניד פדרול: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מיכאל נודלמן על שלקח את התערוכה שלנו ועל תמיכתו.
ליאוניד פדרול: כמו כן אני מודה למנהלת הוועדה דנה גורדון שעזרה לנו ולכל הצוות שלה.
ליאוניד פדרול: תודה שבאתם.
מיכאל נודלמן: קראתי שאתה עשית סימולציה בהגנה של הטבע.
מיכאל נודלמן: אולי תוכל לומר כמה מלים על כך.
ליאונוד פדרול: במשך שנתיים השתתפתי בפרויקט למהדורה עברית של הנשיונל גיאוגרפיק.
ליאונוד פדרול: היה פרויקט נוסף למען הצלת ים המלח, ושם זכתה התמונה שלי במקום ראשון.
ליאונוד פדרול: היה פרויקט של מגזין "מסע אחר" עם עוד חברה שעסקה בצילומי ים המלח ואיכותו.
ליאונוד פדרול: כאמור, בתחרות הזו – בה זכיתי במקום הראשון – הייתה בין ירדן וישראל והוצגו בה אלף צילומים.
מרינה סולודקין: אני רוצה להודות.
מרינה סולודקין: להתחיל את בוקר מושב הקיץ עם תמונות ולא עם ויכוחים, זה תמיד תענוג.
מרינה סולודקין: אני חושבת שיש מסורת בוועדת העלייה והקליטה ויושבת כאן קולט אביטל, אתה התחלנו את הצגת התערוכות של אומנים עולים.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שבאומנים האלה צריך לתמוך לא בדיבורים אלא הם צריכים לקבל את תמיכת משרד התרבות ומשרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: גם משרד התיירות.
מרינה סולודקין: אני מתנצלת על שאני יוצאת, אבל יש לי דיון בוועדת הפנים.
2358: יושבים אתנו כאן שני חברים, נציג FIAP שהוא ארגון בינלאומי שמייצג 99 מדינות ונציג נוסף של ארגון PSA.
יולי יואל אדלשטיין: רציתי להודות ליושב-ראש ולכל המשתתפים על התמונות המהנות.
יולי יואל אדלשטיין: בנימה אישית אני צריך לומר לצלמים שהמחשב שלי, כל פעם שאני פותח אותו, מלא תמונות מן המדבר כי יש לי בן שמטייל במדבר כל הזמן ומצלם תמונות.
יולי יואל אדלשטיין: לפי התוצאה של מה שראיתי כאן, כנראה הוא עדיין בצעדיו הראשונים ובראשית דרכו, ויש לו עוד הרבה למה לשאוף.
יולי יואל אדלשטיין: אני אביא אותו לראות את התמונות.
קולט אביטל: גם אני רוצה להצטרף לברכות, גם ליושב-ראש הוועדה ובעיקר לאומנים.
קולט אביטל: אני חושבת שהעין קלטה מה שמאוד מייחד את הנופים שלנו בארץ.
קולט אביטל: ברגע שהקשר הזה מתקיים, זה אומר שאדם כבר נקלט בארץ.
קולט אביטל: חוץ מהרמה המקצועית והאומנותית שהיא מאוד גבוהה ומהנה, אני רוצה לברך על ההתבוננות הזאת ועל הקשר הזה שנוצר עם הארץ ולאחל לכם הרבה הצלחה.
קולט אביטל: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה על שהמשיך את המסורת.
קולט אביטל: ככל שנרבה כאן להראות לחברי הכנסת ולציבור את עבודתם של אומנים עולים, כך ניטיב לעשות.
קולט אביטל: אני מתנצלת שאני חייבת ללכת לוועדה אחרת.
יצחק זיו: אני חייב להודות שאני מתפעל מהרעיון של פתיחת המושב באווירה כזו מקסימה.
יצחק זיו: לפתוח את המושב באווירה כזאת, זה תענוג.
יצחק זיו: תבורכו על היצירות האלה שאחת יותר יפה מהשנייה.
יצחק זיו: לך, פרופסור נודלמן, תודה על הרעיון.
יצחק זיו: כל פעם אתה מפתיע בנקודה מסוימת, כמו אותו סיור בבתי הכלא, שמי שלא רואה את זה, לא מבין על מה מדברים.
יצחק זיו: כך גם לגבי הסיור במדרשת רופין.
יצחק זיו: כל סיור, אתה פותח בפנינו אופקים שלא ידעתי שהם קיימים.
יצחק זיו: אני מברך על הפעילות הזו.
יצחק זיו: אני חייב לצאת כי דנים בהצעת חוק שלי בנושא הגז בוועדת הכלכלה.
יוסי ביילין: מה שכאן הוכח הוא שהמדבר הוא רק מיתוס.
יוסי ביילין: זאת אומרת, בעיניים אחרות המדבר הרבה יותר חי והרבה יותר שוקק מאשר נדמה.
יוסי ביילין: אנחנו משתמשים בזה כביטוי, אומרים שמישהו הלך למדבר, אבל יכול להיות שמי שהולך למדבר הולך לפעמים לחיים יותר מעניינים מאשר חייו בנוף האורבאני.
יוסי ביילין: חשוב גם לנו להבין שללכת למדבר, זה לא תמיד ללכת למדבר.
יוסי ביילין: אני מכיר אחד משני האומנים בכובע לגמרי אחר שלו, את יהודה חשאי.
יוסי ביילין: אני חושב שאנחנו מכירים 35 שנים.
יוסי ביילין: יהודה חשאי היה בשבילי תמיד דמות של איש מאוד פוליטי ומאוד הגון.
יוסי ביילין: ההגינות אצלו תמיד הייתה במעלה הראשונה.
יוסי ביילין: הוא חי את החיים הפוליטיים היום יומיים של מחלקה מוניציפאלית במפלגה, מפלגת שלטון שאחר כך מאבדת שלטון, ואני מוכרח לומר שהעובדה שיש לנו היבט אחר, כנראה לכל אחד מאתנו, זה אחד הדברים הכי מקסימים.
יוסי ביילין: אתה יכול להיות איש פוליטי ואתה יכול לעסוק בדברים אחרים, אתה יכול להיות איש אקדמיה, אבל פתאום אתה מגלה בעצמם היבט לגמרי אחר וזה מסוג הדברים הכי אופטימיים שיכולים להיות בחיים.
יוסי ביילין: הרבה הצלחה.
נפתלי זילברברג: כאשר יש תמונות על הקיר, והן תמונות טובות ומצוינות, אני לא רואה מה שיש מסביב אלא רק את התמונות.
נפתלי זילברברג: אם התמונות האלה מופיעות באולם הזה, זה כל כך חשוב מכיוון שזה מקשר מיד עם הארץ ועם מקום בארץ ששייך לזמנים של התנ"ך.
נפתלי זילברברג: אני חושב שזה היה רעיון נפלא להציג את התמונות האלה.
נפתלי זילברברג: אני לא יודע אם התמונות יישארו באולם או לא, אבל אני חושב שכדאי להשאיר אותן כל הזמן כאן.
מיכאל נודלמן: התמונות יוצגו כאן במשך חודש.
מיכאל נודלמן: יש הרבה אומנים עולים חדשים שרוצים גם הם להציג את עבודותיהם.
נפתלי זילברגרג: אפשר בעוד שנה-שנתיים שוב להציג את התמונות כי הן כל כך מיוחדות.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאתה יכול להתבונן בתמונות האלה ללא סוף כי כל פעם רואים משהו אחר באותה תמונה.
מיכאל נודלמן: זה האופי של התמונות האלה.
ארטור אבנון: כבוד גדול, תודה על ההזמנה.
ארטור אבנון: אני הסמנכ"ל במשרד החוץ שאחראי על תרבות ומדע.
ארטור אבנון: שלא כמו משרד התרבות, שהמטרה שלו והיעדים שלו הם לקדם את התרבות בתוך ישראל, התפקיד של משרד החוץ בנושאים הללו הוא לייצא את התרבות הישראלית לחוץ לארץ, לחשוף את התרבות הישראלית בפני העולם.
ארטור אבנון: בזווית הראייה שלי רציתי להצביע על משהו שיש מקום לומר אותו.
ארטור אבנון: אולי פחות מדי שמים לב לזה.
ארטור אבנון: הרבה נאמר על התרומה של העליות השונות - אבל בעיקר העלייה האחרונה – למדע בישראל, לטכנולוגיות הגבוהות, להישגים בתחומים הללו, ובזווית שלי אני רואה את התרומה של העליות גם מברית-המועצות לשעבר, גם מאתיופיה, גם העליות החדשות, ליצירה בארץ, ליצירה האומנותית.
ארטור אבנון: העניין שיש לעולם ביצירה של העולים מישראל הוא עצום.
ארטור אבנון: אני חושב שצריך להצביע על זה.
ארטור אבנון: כמובן בתוך הזירה הפנימית בישראל אנחנו יודעים כמה תזמורות קיימות בזכות העלייה ובכמה עיירות פיתוח לומדים מוזיקה, דבר שלא היה בעבר, וכל זה מיוצא גם לחוץ לארץ ואני חושב שזה אחד ההישגים של המדינה שפחות שמים לב אליהם ויש מקום להזכיר את זה.
מיכאל נודלמן: אתם לא חושבים שתערוכות כאלה בחוץ לארץ נותנות פנים אחרות למדינה שלנו?
ארטור אבנון: נכון.
ארטור אבנון: אנחנו עושים את זה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שמשרד החוץ ומשרד התיירות צריכים לחשוב איך את התמונות האלה יראו גם בחוץ לארץ.
מיכאל נודלמן: חשוב שידעו עד כמה יפה המדינה שלנו וכי מדינה עם נוף כזה לא יכולה להיות מדינה אכזרית.
סמי סומך: בשם אגודת הצילום האמריקאית אני רוצה לברך את שני האומנים.
סמי סומך: אני רוצה לברך את יהודה חשאי על מה שהוא עושה לאומנות הצילום.
סמי סומך: אני רוצה להציע רעיון.
סמי סומך: חברי הכנסת, במקום שיריבו ויתמודדו מי יהיה ראשון, יערכו תחרות צילום של חברי הכנסת.
סמי סומך: מה דעתכם על זה?
מיכאל נודלמן: זה בסדר, אבל חברי הכנסת לא יכולים בלי פוליטיקה ומריבות.
מיכאל נודלמן: הרעיון שלך מקובל.
קלאודיה כץ: אני רוצה לברך את האומנים על עבודה נהדרת שהיא ברמה בלתי רגילה.
קלאודיה כץ: הגדולה כאן היא השילוב שבין ותיקים לעולים, נושא בו אנחנו עוסקים רבות.
קלאודיה כץ: במסגרת מרכז אומנים עולים אנחנו מממנים מאות פרויקטים לשנה, כאשר אלפי אומנים עולים נכנסים.
קלאודיה כץ: נכון שבעיקר מדובר בתחום התיאטרון, המוסיקה והמחול ופחות צילום כי יותר קשה למשוך קהל לתערוכות צילום, אבל אנחנו עושים זאת ונעשה עוד.
מיכאל נודלמן: אתם עוזרים גם לצלמים?
קלאודיה כץ: כל צלם שהוא צלם מקצועי יכול לפנות למרכז אומנים עולים ולקבל סיוע לתערוכה ראשונה, לקטלוג.
קלאודיה כץ: קשה לנו יותר לקדם את זה לקהל הפתוח, כי הרבה יותר קל למלא אולם בקונצרט או בהצגה.
מיכאל נודלמן: בכל-זאת אני רוצה להמליץ למשרד התיירות להשתמש בתמונות האלה וכך לפרסם את המדינה בחוץ לארץ.
2358: ליאוניד ואני החלטנו להעניק לוועדת העלייה והקליטה, כל אחד מאתנו, תמונה שתהיה למזכרת.
מיכאל נודלמן: מה שעשיתם, לא עשיתם רק לתושבי ישראל אלא לכל העולם.
מיכאל נודלמן: זו ישיבה שנייה שאנחנו מקיימים בנושא כאשר לפני שנה נפגשנו והגענו להחלטה שצריך להמשיך מחקרים כאלה וכי אנחנו מעוניינים לדעת איך משלבים עולים במדינה.
מיכאל נודלמן: הישיבה הראשונה שקיימנו היום הייתה בנושא לימוד בשפה הרוסית.
שושנה ארד: חברי ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, עמיתיי לסגל האקדמי ברופין, אורחים נכבדים.
שושנה ארד: המפגש היום מתקיים לרגל הכינוס השנתי השלישי של המכון להגירה וקליטת עלייה של המרכז האקדמי רופין שייפתח מחר.
שושנה ארד: זו הזדמנות חגיגית עבורי להזמין את כל הנוכחים לקחת בו חלק וללמוד מקרוב על היקף פעילותנו בתחום, הייחודיות שלנו בנוף הישראלי והתרומה הרבה שאנו תורמים באמונה רבה להעלאת נושא ההגירה והקליטה, לאג'נדה הציבורית, כפי שאכן ראוי.
שושנה ארד: המרכז האקדמי רופין, שהניף את דגל ההגירה והעלייה כפרופסיה ראשונה מסוגה, מייצג נאמנה את הרוח החדשה שהביאו המכללות לחברה הישראלית בעשור האחרון.
שושנה ארד: המכללות הן שעשו את השינוי החברתי הגדול ביותר בישראל וייחודן הוא במעורבות המיוחדת בחברה הישראלית ובפתיחת שעריהן.
שושנה ארד: ארתור רופין, על שמו נקרא המרכז האקדמי רופין, ניהל את המשרד הארץ-ישראלי של התנועה הציונית, היה אחראי להכשרת קרקעות ולבניית ישובים בכל רחבי הארץ, חבר ויושב-ראש הנהלת הסוכנות היהודית במשך שלושה עשורים, משנת 1925 שימש כפרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית, עסק בגאולת קרקעות ובהבאת עולים, בעיקר מתימן.
שושנה ארד: לישראל עלו מאז הקמת המדינה יותר משלושה מיליון עולים ולמרות שחוקרים באקדמיה עסקו בנושא העלייה, לא היה מוסד אקדמי אשר ריכז מאמצים והתמקד בחקר רב-תחומי של הנושא שהוא אחד הקריטיים לקיום החברה הישראלית.
שושנה ארד: השנה, בפעם הראשונה, עלה מספר העוזבים את המדינה על העולים אליה ודבר זה צריך להדאיג את כולנו.
שושנה ארד: אנחנו ברופין הרמנו את דגל העלייה והקליטה, דגל משולב המאגד מחקר, הוראה ומעורבות חברתית ואנחנו מניפים אותו גבוה גבוה.
שושנה ארד: לקחנו על עצמנו ללמוד, לחקור וללמוד בנושא חשוב זה, ואכן המכון להגירה ושילוב חברתי שהקמנו הוא היום המקום ממנו יש עשייה רב-תחומית בנושא.
שושנה ארד: הנתונים אודות שביעות הרצון של העולים בקליטתם, השתלבותם הכלכלית-חברתית ומידת ההזדהות שלהם עם המדינה הם כלי עבודה ראשון במעלה בשיפור קליטת העלייה וההשתלבות בישראל.
שושנה ארד: בשנה האחרונה פיתחו החוקרים שלנו את מדד רופין לקליטה ועלייה כמכשיר לשיפור השילוב החברתי ובכך יש השפעה על פני החברה הישראלית.
שושנה ארד: המדד המוצג כאן היום בישיבה, ושיוצג בכנס ביום חמישי ברופין, הוא מראה המציגה ומשקפת תמונת מצב עדכנית לפני החברה הישראלית ומקבלי ההחלטות אודות מצב העולים בישראל.
שושנה ארד: כפי שתראו בהמשך, המדד בוחן שורה של משתנים המשפיעים על אוכלוסיית העולים, גורמים המשפיעים על החברה הישראלית כולה.
שושנה ארד: בנוסף מוציא השנה לראשונה את שנתון מצב העולים בישראל המרכז בתוכו את כל האינפורמציה הקיימת על קליטת עלייה.
שושנה ארד: אנו בטוחים כי שנתון זה יהפוך הן לתמרור והן לסמן הדרך בתחום עבור מקבלי ההחלטות בכלל ובציבוריות הישראלית בפרט וימשיך את תוואי השינוי והמודעות לנושא בו החלנו.
שושנה ארד: אני משוכנעת כי ועדה זו, כמו כל מי שעוסקים בנושא הקליטה, תוכל למצוא בשנתון מקור מידע ראשוני שיסייע בהתמודדות עם נושא העלייה.
שושנה ארד: בנוסף לפעילות ההוראה, המחקר והמעורבות החברתית, החלטנו גם לציין אנשים אשר תרומתם לעלייה חשובה ביותר.
שושנה ארד: אנו רואים בה תמיכה ודרך ראויה ונאותה להעלות על נס את פועלם של אנשים יקרים אשר עושים ומקדישים לנושא העלייה שלא על מנת לקבל פרס ובו זמנית רואים בו אמצעי לחשיפת התחום ועידוד לעשייה נוספת ומגוונת בקרב הציבוריות הישראלית.
שושנה ארד: בחנו מספר המלצות, כולן ראויות.
שושנה ארד: יש בישראל היפה אנשים שתורמים מזמנם, מיכולתם ומשאביהם למען העולים ומשקיעים רבות בסיוע לקליטתם, לא חוסכים מאמצים בהבינם את האדם וקשייו בעת נפתולי הקליטה.
שושנה ארד: כאשר נתנו בשנה שעברה את אות הכבוד ללובה אליאב, ולמרות הפרסים בהם הוא עטור, הוא אמר לי: אין מקום מתאים יותר ממכללת רופין להעניק פרס כזה.
שושנה ארד: השנה יוענק אות כבוד לתיאטרון גשר על המארג האמנותי-תרבותי שהקימו ובו משמשים זה לצד זה שחקנים שגדלו על מסורת תרבות התיאטרון הרוסית הגדולה עם שחקנים צעירים ילידי ישראל, מוזיקאים, החוברים אל יחד מופלא המעניק לחברה הישראלית התרוממות רוח אומנותית.