GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הלית מגידו: שם באמת נאמרו דברים במפורש, שמדובר בשלושה רופאים, גם בוועדה הרפואית הרגילה, וגם בוועדה הרפואית העליונה.
הלית מגידו: אני אומרת כאמירה עקרונית, כל שינוי לגבי - - -
מיכאל נודלמן: אתה רוצה לומר לי, שזה לא נכנס לחוק, ולמצב שיש עכשיו בתקנון.
הלית מגידו: אני רוצה לומר משהו בסיסי עקרוני.
הלית מגידו: ישנם דברים שראוי שייעשו בחפיפה ראשית.
הלית מגידו: וישנם דברים שניתן להסתפק בהסדרה שלהם בתקנות.
הלית מגידו: דרך המלך צריכה להיות כאן פנייה אל שר האוצר, בבקשה שישתמש בסמכות שלו, כדי לפתור את זה בפועל, מבלי להידרש להליכים ארוכים.
הלית מגידו: זה משהו ששר האוצר צריך לעשות בעצמו.
הלית מגידו: הוא לא צריך ועדה של כנסת, הוא לא צריך אישור של שרים נוספים.
מיכאל נודלמן: למי יכולים לפנות?
הלית מגידו: חברת הכנסת, אנחנו יכולים לפנות אליו במכתב.
הלית מגידו: הוועדה יכולה לפנות אליו בכתב, בבקשה לתקן את התקנות.
הלית מגידו: כמובן שזה נעשה בתיאום משרד המשפטים.
הלית מגידו: אבל הסמכות היא של שר האוצר בלבד.
הלית מגידו: יחד עם זאת, עם או בלי קשר איך שתרצו לראות את זה.
הלית מגידו: כבר היום, הדבר הזה הוזכר.
הלית מגידו: חוק נכי המלחמה בנאצים שהוא החוק שחברת הכנסת שרה מרום-שלו-שליו מבקשת לתקן.
הלית מגידו: קובע את הוועדה הרפואית, והוועדה הרפואית העליונה.
הלית מגידו: חוק נכי רדיפות הנאצים קובע גם שם בסעיף 8, כל המסמכים שיוגשו לועדה רפואית שנתמנתה לפי חוק נכי המלחמה בנאצים.
הלית מגידו: יש פה כשל, איזון חוזר בין שני החוקים האלה, וחשוב להדגיש, שכל תיקון שאנחנו נעשה לגבי ועדות רפואיות בחוק נכי המלחמה בנאצים, משליך באופן אוטומטי גם לעניין הזכויות והזכאויות של אותם נכים בחוק נכי רדיפות הנאצים.
הלית מגידו: באשר לנקודה העיקרית לטעמי, והיא הנושא של הרשות ומי הם חברי הוועדה.
הלית מגידו: כבר היום בתקנות נכי המלחמה בנאצים, לגבי ועדה רפואית העליונה, קבוע בסעיף 14 שבדיונים של הוועדה לא יהיה נוכח שום אדם מלבד חברי הוועדה, דהיינו, אותם שלושה רופאים.
הלית מגידו: הרשות המוסמכת או מי שהוסמך על ידה, שזה פחות מעניין אותנו כרגע, ואז נכתב במפורש המערער ובא כוחו.
הלית מגידו: כלומר, לא רק אותו נכה מלחמה עצמו, אלא נכה המלחמה רשאי להביא איתו אדם שהוא בוחר אותו כבא כוחו.
הלית מגידו: יכול להיות בן משפחה, יכול להיות נציג ארגון, יכול להיות חבר טוב, יכול להיות כל אדם שהוא רואה אותו לנכון, כמישהו שהוא מעוניין להביא איתו לוועדה.
הלית מגידו: בעניין הזה, התקנות אינן מגבילות את זהות- - -
הילה מגידו: בהחלט, הועדה הרפואית העליונה, כתוב ברחל בתך הקטנה, הוא יכול להביא כל אדם שהוא בוחר לנכון.
הילה מגידו: בהקשר הזה אין מגבלה, זה יכול להיות נציג הארגונים, אם אותו נכה מרגיש שדווקא נציג הארגונים בקיא בתחום, מכיר דיונים קודמים שנעשו, יודע מה קורה בשטח מבחינה רוחבית בהחלט יש טעם שהנכה יבחר להביא את אותו נציג הארגון.
הילה מגידו: ואם באמת ניטל העוקץ מהטענות שהן חשובות וטוב שהן נאמרו.
הילה מגידו: לעניין החשש שאותו נכה נפגם פרטיותו.
הילה מגידו: מבחינת הסודיות הרפואית שלו.
הילה מגידו: וכפי שנציגת משרד המשפטים אמרה.
הילה מגידו: הזכות של האדם לכבוד, היא זכות חשובה, איסור ההשפלה הוא חלק מהעניין הזה.
הילה מגידו: בנוסף לזה, חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, חורט במפורש את הזכות כזכות חוקתי, אפילו לא נגזרת, ממש כתוב שם.
הילה מגידו: כמובן מזה נגזרו חוק הגנת הפרטיות, וחוק זכויות החולה.
הילה מגידו: בכלל, גם הנושא של סודיות רפואית.
הילה מגידו: הנוסח במקורו לא דיבר על משקיף.
הילה מגידו: הנוסח במקור דיבר על חבר של ממש, ואני מבינה שמשרד המשפטים התנגד לזה התנגדות נחרצת.
הילה מגידו: אין ספק, שמשקיף ברמה אחת נמוכה יותר מחבר של ממש.
הילה מגידו: אבל אני לא אומרת להפעיל את החוק, אני אומרת בואו ונמתין רגע.
הילה מגידו: אולי ננסה לפעול בדרך שהיא לטעמי קצרה יותר, וגם נפתור את הבעיה בצורה נכונה יותר מבחינה חוקית ברמת התקנות.
הילה מגידו: בואו נפנה מטעם הוועדה, בחתימת יושב ראש הוועדה כמובן, ובחתימת היוזם של הצעת החוק אל שר האוצר, כדי שיראה האם הוא מוכן לעשות תיקון בתקנות שיבהיר, ויקבע גם לעניין הוועדה הרפואית, שיקבע את זכותו של הנכה להביא מבא כוחו, כל אדם שנמצא בתחום.
הילה מגידו: במובן הזה אנחנו גם מאפשרים לנכה להביא איתו מישהו שקצת יגן עליו ועל הזכויות שלו, ויתן לו תחושת ביטחון.
הילה מגידו: מאידך גיסא, אנחנו לא נדרשים לחקיקה ברמה של חקיקה ראשית, וכמובן אנחנו לא סותרים את העמדה בכך שאנחנו הופכים אדם נוסף שאינו מקצועי לחבר בועדה.
שרה מרום שלו: חשבתי כן נציג ארגון, כי נציגי הארגונים יודעים יותר את החוקים, ויודעים יותר את הדברים, זה הסיפור.
שרה מרום שלו: לכן חשבתי נציג של הארגונים, החבר לא יודע יותר ממנו.
שרה מרום שלו: כשנכנס חבר לוועדה, גם הרופאים יודעים שזה חבר, ההתנהגות היא שום דבר.
שרה מרום שלו: תסכימי איתי, שזה לא כמו שיושב נציג ארגון.
שרה מרום שלו: לכן, הדגש על נציג ארגון.
שרה מרום שלו: יודעים שהוא נציג בארגון, הוא מכיר את החוקים יותר מאשר החבר.
שרה מרום שלו: תשאלי אותי, אני מכירה פחות חוקים מאשר הנציגות העליונה.
שרה מרום שלו: לכן אני חושבת שבכל אופן אפשר גם לפנות לשר, אבל נציג ארגון יענה לנו הרבה יותר על התשובה שלנו.
הלית מגידו: חברת הכנסת מרום, אני רוצה להתחבר לדברים שאמרת.
הלית מגידו: כרגע כתוב שהמערער רשאי להביא איתו בא כוחו.
הלית מגידו: לדעתי מעצם העובדה שכתוב בא כוחו, ולא באי כוח, הכוונה היא שיביא אדם אחד, הוא לא יכול להביא איתו שלושים איש.
מיכאל נודלמן: גם נציג ארגון.
הלית מגידו: גם נציג ארגון.
הלית מגידו: ייתכן שאולי אפשר לבקש מהשר לשקול את קביעת הזכאות של אדם להביא איתו בא כוח, ובנוסף נציג ארגון כלשהו.
הלית מגידו: אני מסכימה לגמרי עם דבריה של חברת הכנסת, שנוכחות של נציג ארגון שבקיא בתחום הזה, שכבר שמע תלונות, יכולה בהחלט לתת תחושה טובה יותר למערער בוועדה.
הלית מגידו: אני עדיין עומדת על דעתי שעדיף היה לפתור את זה, אפשר לבקש מהשר לשקול את עמדתו ומה לעשות.
דרין יעקב: בהסכמת הנבדק.
נח פלוג: חוק נכי המלחמה בנאצים, יש ארגון יציג של נכי המלחמה בנאצים, כמו ארגון נכי צה"ל, שהוא הנציג של נכי צה"ל, לא ארגונים שונים.
נח פלוג: כך יש ארגון נכי המלחמה בנאצים.
נח פלוג: גם בחוק נכסי נספי השואה, יש פורום כארגון יציג, שהוא יושב מול הממשלה, כך שאין פה בעיה.
דרין יעקב: אני לא מדברת ברמת הבעיה עם הפורם, אני יודעת שיש פורום יציג.
נח פלוג: יש ארגון יציג.
דרין יעקב: הבעיה היא לשמור על כבוד אותם נבדקים.
דרין יעקב: תסכימו איתו, אותו נבדק יכול לפנות גם לארגונים אחרים, לאו דווקא לארגון שמתחמה בזכויות הפרט.
נח פלוג: אם הוא רוצה הוא יכול להפליל כל אחד אחר.
הלית מגידו: ייתכן שהוא יפנה לארגון שמתחמה בזכויות החולה.
הלית מגידו: אני חושבת שזו זכותו של המערער להביא איתו אדם שהוא סומך עליו - - - בגלל שמדובר באנשים מבוגרים, יכול להיות שאנחנו צריכים להרחיב טיפה את הזכות לכך שזה לא יהיה בהכרח אדם אחד, אולי אדם אחד שנבחר, בנוסף לזה נציג ארגון כלשהו, נציג ארגון ציבורי.
הלית מגידו: אני רוצה להזכיר, וגם מהערת משרד המשפטים, שזה חייב להיות בהסכמה.
הלית מגידו: לא יעלה על הדעת שיהיה נוכח בדיוני הוועדה אדם שאינו רופא בניגוד לרצונו של המערער.
עליזה ג'אן: מתעוררת השאלה, האם אותו נציג, כאשר הנכה מלווה בבן משפחה, או הרעיה, או מי שנלווה אליו, או עורך הדין.
עליזה ג'אן: בעצם, מחדדים בפני הוועדה את הבעיות הרפואיות.
עליזה ג'אן: אם אדם בשל גילו, או אפילו לא בשל גילו, לא ציין פרטים מסוימים, אז משלים את זה הבן, או המלווה.
עליזה ג'אן: בעצם את כל הבעיות הרפואיות שאותו נכה שעומד בפני ועדה רפואית לא העלה.
עליזה ג'אן: מה יהיה תפקידו של אותו נציג, כאשר הוא יהיה מלווה בנציג, תמנע ממנו הזכות כי זה מלווה אחד, הרי כמו שאמרת לא חמולה שלמה תגיע.
עליזה ג'אן: אז אולי תמנע ממנו הזכות להעלות בעצם את כל הטענות הרפואיות על ידי שהוא שכח חלק מהטענות, לא העלה אותם.
עליזה ג'אן: ובעצם, אותו נציג ציבור שהוא זר לו, שהוא לא מכיר את הבעיות הרפואיות שלו, לא יוכל לסייע לו בכך.
עליזה ג'אן: אני חושבת שזה דווקא יפגע בו.
הלית מגידו: אני חלוקה עליך.
דרין יעקב: יש לו זכות בחירה.
דרין יעקב: לא הייתי רוצה לקחת את הזכות הזאת ולבחור במקומו.
דרין יעקב: יכול להיות שיצטרך לשקול האם עדיף לו לבוא עם בן משפחה.
דרין יעקב: אני בהחלט חושבת שבני משפחה משתתפים בהחלטה הזאת.
דרין יעקב: הוא לא יפנה לנציג ארגון סתם כך.
דרין יעקב: יכול להיות שבוועדה הרפואית, היתה לו השפלה מסוימת, בוועדה עליונה הוא בוחר דווקא לוותר על בן משפחה, ולקחת נציג ארגונים.
דרין יעקב: מאחר ואנחנו נותנים לו את הזכות לבחור, שזה יישאר ברמת הבחירה שלו.
מיכאל נודלמן: אנחנו נחכה.
מיכאל נודלמן: אנחנו נשלח מכתב לשר האוצר, נקבל תשובה.
מיכאל נודלמן: אם התשובה מתאימה, לא צריך חקיקה, אם יהיו בעיות, אנחנו ממשיכים בחקיקה.
שרה מרום שלו: אותם הדברים שאנחנו מדברים, כשאנחנו כותבים לאוצר, אותו דבר שיהיה בחקיקה.
שרה מרום שלו: היום לשמחתנו הרבה יש לנו שר אוצר באמת אנושי, אבל אני לא יודעת מה יכול לבוא בקדנציה הבאה.
הלית מגידו: אין ספק שתקנות זה כלי גמיש.
מיכאל נודלמן: כל הועדות הן לא בחקיקה, הן בתקנון.
הלית מגידו: אני חושבת שגם מבחינת האכסניה הראויה זה צריך להיות - - - אני מדגישה שאכן תקנות הן כלי גמיש יותר לעומת חקיקה.
הלית מגידו: יש פה רק שר שיכול לעשות פיקוח פרלמנטרי לשינוי תקנות אלה.
הלית מגידו: יחד עם זאת, הואיל והשינוי שאנחנו מציעים הוא לא שינוי שיש בצידו עלות כספית, אין שום חשש על מה ששר אוצר עתידי רשע ככל שיהיה, יחשוב לשלול דווקא את הזכות הזאת מהמערער.
מיכאל נודלמן: אם יש תקנון הוא משנה, פה אין חשש במקרה זה.
הלית מגידו: אני לא חושבת שיש חשש.
שרה מרום שלו: תודה רבה.
זאב אלקין: אנחנו למעשה מקיימים היום את המפגש האחרון לפני הפגרה.
זאב אלקין: תוך כדי דיון, אני מזכיר לכולנו שאנחנו עברנו איזה שהוא דיון מאוד מפורט בכל הזנבות והקצוות שנשארו לנו והיו, נדמה לי, כמה שאלות שמאיה שריד לקחה על עצמה לברר עם עמיהוד בהט, שהיו לא בהירות והבטחת לנו היום תשובה, ואחרי שנשמע את התשובה, את עיקר הדיון נקדיש לסוגיית הגיל הרך והמעבר לבית הספר.
מאיה שריד: ככל הזכור לי, אמרנו שנקיים את הדיון על החינוך היסודי לאחר פגרת הפסח ועל השאלה שהיתה, אתה ביקשת תשובה בעוד שבועיים, בכתב.
זאב אלקין: בסדר, אז מבחינה זאת לא התחדש אצלך בדברים האלה שום דבר.
מאיה שריד: מה שכן, נעשית עבודה מאוד אינטנסיבית, מאוד רצינית, כדי להכין באמת, לעשות את כל הסימולציות האפשריות, גם לגבי הגיל הרך, כדי להכין את כל בתי הספר בחודש מאי, מיד לאחר חופשת פסח, כדי להיערך בזמן בצורה מאוד תקינה לשנת הלימודים הבאה, עם כל מה שהבטחנו, כל התוכניות החדשות, כל התוספות.
מאיה שריד: אולי עלתה שאלה לגבי האקסטרנים.
מאיה שריד: בחוזר המנהל הכללי שפורסם ב-1 בפברואר, היתה תוספת לחוזר המנהל הכללי מנובמבר 2003 וב-1 באפריל יוצא חוזר מנהל כללי חדש, שמאגד בתוכו את הכול ואז יהיו הוראות אולי ברורות יותר.
מאיה שריד: בדרך כלל האקסטרנים דינם כדין האינטרנים והחוזר יצא ב-1 באפריל.
אילנה ליטבק: אבל ההרשמה לבגרויות מסתיימת קצת לפני הראשון לאפריל, אז זה קצת בעיה, כי הם יצטרכו או לא להירשם, או לשלם קנס.
אילנה ליטבק: נוצרת כאן בעיה.
מאיה שריד: לא נוצרת כאן בעיה, מפני שהם יודעים למי לפנות.
זאב אלקין: מה זה 'הם יודעים למי לפנות'.
זאב אלקין: העובדה שפנו אליי זה אומר שהם לא יודעים למי לפנות.
אילנה ליטבק: אני גם מוכרחה להגיד שפנינו לאגף הבחינות, אני, משתי"ל, לאחר שארגונים פנו אליי, לקבל הבהרות.
אילנה ליטבק: בגף הבחינות אמרו לנו שהם לא נותנים לנו הבהרות ושאגף קליטת עלייה יטפל בזה ושכרגע הם עדיין סוגרים פינות.
אילנה ליטבק: אין בעיה שסוגרים פינות, העניין הוא שיוצא שיש פה ילדים שנופלים בין הכיסאות.
אלי זרחין: עם מי דיברתם?
אילנה ליטבק: דיברנו עם כל מיני אנשים.
אלי זרחין: בחוזר אגף הבחינות כתוב שני שמות וטלפונים אישיים של שני אנשים שהם מוסמכים לענות לשאלות.
אלי זרחין: אנחנו פנינו אליהם וקיבלנו תשובות על כל השאלות.
אלי זרחין: יכול להיות שפניתם למישהו שלא היה מוסמך לענות.
אילנה ליטבק: למי שאנחנו פנינו, לא הסכים לדבר איתנו.
אלי זרחין: ההרשמה לבחינות קיץ כבר נגמרה.
אלי זרחין: היא נגמרה כבר לפני שבועיים.
אלי זרחין: מה שקורה היום, שההרשמה פתוחה דרך משרדי הרישום הרגילים, לא דרך בתי הספר, ושאקסטרנים, מעל חמש שנים מסיום בית הספר, גם ככה נרשמים שם, ואקסטרנים שעד חמש שנים, נרשמו דרך בית הספר.
אלי זרחין: אני יכול להגיד מניסיון שלנו, עד חמש שנים הם עדיין תלמידי בית ספר, הם באים לבתי ספר עם תעודת עולה.
אלי זרחין: הבעיה העיקרית אצלם (זה אני אומר לך על פי מה שקורה במציאות), אין בעיה לקבל בונוס לאקסטרנים.
אלי זרחין: הבעיה היא אחרת, מפני שאקסטרני שהוא עד עשר שנים בארץ, עושה בחינה, הוא, לפי החישוב שמרים זגורי עושה שם במנב"ס, אוטומטית יקבל עשר נקודות בונוס.
אלי זרחין: הבעיה היא אחרת.
אלי זרחין: שבאים תלמידים אקסטרנים שכל החיים בעצם למדו בחומר של הוותיקים והם היום רוצים להיבחן בחומר של עולים וכאן יש שתי בעיות.
אלי זרחין: הבעיה שאי אפשר לחבר יחידה אחת לשון עולים ויחידה אחת ותיקים, או יחידת היסטוריה עולים ויחידת היסטוריה ותיקים.
אלי זרחין: הדבר השני, התוכנית שונה.
זאב אלקין: את זה הבנו.
אלי זרחין: אני רק אומר שזו עדיין בעיה והייתי מאוד רוצה שנמצא פתרון לאותם ילדים, אולי אפילו בתשלום, שמשרד החינוך יעביר איזה שהם קורסי הכנה, כי עדיין יש זמן.
אלי זרחין: כי בסך הכול אלה תוכניות שונות אבל לא לגמרי שונות.
אלי זרחין: זאת אומרת, שאם מישהו יפתח להם מרתונים של חודשיים-שלושה, אפשר להכין אותם.
אלי זרחין: אלה שתי הבעיות.
אלי זרחין: אין בעיה שמגיע תלמיד ואומר 'אני רוצה להיבחן כעולה' ואומרים לו 'לא'.
אלי זרחין: אומרים לו 'אתה לא יודע את החומר, קח את זה בחשבון', אומרים לו 'תעודת העולה שלך כרגע לא אקטואלית, כי משרד החינוך החזיר לך...'.
מסרט וורקו: אני אעזוב אתכם, לא יכולה לקחת חלק בפורום שכזה.
זאב אלקין: מה הבעיה?
זאב אלקין: את יכולה להסביר את עצמך?
מסרט וורקו: קשה לי לשאת את כל ההשפלות שאני נושאת כאן במהלך כל---
זאב אלקין: השפלות ממי?
זאב אלקין: מתי?
וורקו מסרט: ההשפלות מהאדון הזה שיושב כאן.
וורקו מסרט: אני כרגע מחכה לשיחה עם המנהל הכללי שהם ימצאו אדם אחר שיכול להיות חלק בפורום שכזה.
וורקו מסרט: צר לי.
זאב אלקין: קרה פה משהו?
צביקה לוטן: לפני תחילת הישיבה.
וורקו מסרט: זה בכל ועדה, ודי, אני כבר לא יכולה לשאת את זה.
וורקו מסרט: זה נשגב ממני.
זאב אלקין: היות ואני יושב פה בדרך כלל, בכל ועדה, אני לא בטוח שאני מסכים איתך.
זאב אלקין: היה פה אירוע אחד שאני נקטתי עמדה בו וזכותך, לא בטוח שזכותך, כי המשרד מחויב להיות מיוצג.
וורקו מסרט: אני מחכה עכשיו בחוץ לטלפון מהמנהל הכללי שישלחו נציג אחר, שלא יהיה שנוי במחלוקת.
זאב אלקין: מבחינתי את לא שנויה במחלוקת ואת מוזמנת, כמו שאת יודעת.
זאב אלקין: ואת גם תקבלי פה, כמו כל עובד מדינה, הגנה מכל התקפה שהיא לא במקום, מהרגע שהישיבה מתחילה.
זאב אלקין: אין לי שליטה על מה שקורה לפני הישיבה ועל מה שקורה אחרי הישיבה.
זאב אלקין: ולכן הייתי שמח אם תישארי.
זאב אלקין: המשרד חייב להיות מיוצג בכל רגע נתון בדיון, ולכן בכל מקרה, גם אם תחליטו בתוך המשרד שמישהו אחר ירצה לבוא, אני הייתי שמח שזה ייעשה מהרגע שהוא יבוא, ולא תשאירו אותנו בלי נציג.
וורקו מסרט: אני מחכה לטלפון מהמנהל הכללי.
וורקו מסרט: השארתי הודעה, הוא אמור לחזור אליי.
וורקו מסרט: אז אני מניחה ש---
זאב אלקין: לא, אבל אנחנו בינתיים בדיון ואת נציגה כאן של משרד ממשלתי שהוזמן וחייב להיות מיוצג.
אלי זרחין: בכל מקרה, אדוני היושב ראש, זה כרגע הסיכום.
אלי זרחין: אני אומר שאם אפשר למצוא פתרון לאותם ילדים, יש הרבה ילדים שרוצים ואני מסכים שהבעיה היא לא טכנית.
אלי זרחין: הבעיה שאנחנו לא יודעים איך לעזור לאותם ילדים, שהם כבר לא תלמידי בית ספר.
אלי זרחין: בית הספר אומר שהוא לא מחויב והשאלה אם מישהו יכול לקחת על עצמו את העניין, אפילו בתשלום.
מאיה שריד: יש לי תשובה.
מאיה שריד: אני זוכרת שהמנהל הכללי של משרד החינוך, כשהיה פה, הציג את תוכנית ליב"ה והקבוצות הקטנות.
מאיה שריד: מתוך היכרות עם זה שהחומר הוא שונה, ביקשנו שהקבוצות הקטנות יהיו הומוגניות, יהיו קבוצות של עולים ויש גם פגישה, אני לא זוכרת בדיוק את התאריך אבל זה מיד אחרי חופשת פסח, עם יפה פס, מנהלת האגף העל יסודי ועמיהוד בהט, גם אני אהיה שם, כדי לצבוע היטב את הקבוצות האלה שתהיינה מכוונות לעולים, ולתת תגבור לקבוצות קטנות של עולים מתוך הכוונה לא סגרגציה, אלא מתוך כוונה שזה ייתן מענה נכון לתוכנית של העולים לקראת בחינות בגרות.
מאיה שריד: אז בהחלט יש.
מאיה שריד: בעוד שנה.
מאיה שריד: ואנחנו מקווים שתהיה גם למידה מרחוק וזה בהחלט ייתן מענה.
זאב אלקין: אני רוצה להבין, במסגרת של כמה דברים שהועלו קודם.
זאב אלקין: בכל זאת, מה התשובה שלכם, מאיה, לשני הדברים.
זאב אלקין: אחד, שהראשון באפריל זה באמת קצת מאוחר בלשון המעטה, ודבר שני חשוב לי רק לשמוע מכם לפרוטוקול.
זאב אלקין: חוזר המנהל הכללי החדש שיפורסם, ילך בתלם של אותה תוספת, אנחנו לא צפויים לשום שינוי?
מאיה שריד: ודאי.
זאב אלקין: עדיף לשאול ולקבל תשובה לפרוטוקול בעניינים האלה, שלא ייצא שהשינויים היו לחודשיים בלבד.
מאיה שריד: אבל כפי שאלי זרחין סיפר, מי שמתקשרים לאגף הבחינות, אבל לאנשים שמיועדים לכך, מקבלים תשובה וזה בהחלט בסמכות של אגף הבחינות.
זאב אלקין: והתלמידים האקסטרנים צריכים להיכלל בתוך כל אותה מסגרת.
מאיה שריד: בעבר זה תמיד היה ככה.
זאב אלקין: לא בעבר.
זאב אלקין: שוב, אני שואל את משרד החינוך, לא רק את מאיה שריד, האם התלמידים האקסטרנים נכללים באותה מסגרת השנה?
מאיה שריד: עד כמה שידוע לי, כן.
זאב אלקין: זו תשובה שאני יכול לקבל ממאיה שריד, אבל ממשרד החינוך קשה לי לקבל.
מאיה שריד: אני אהיה מאוד מופתעת אם לא.
מאיה שריד: לא ידוע לי על שום בעיה שצריכה להיות.
זאב אלקין: בעקבות השאלה ששאלתי בדיון הקודם, עשית בירור, והתשובה שלך שהאקסטרנים דינם אותו דבר.
מאיה שריד: כן.
מאיה שריד: שבאחד באפריל יוצא, ודינם---
זאב אלקין: לא, באחד באפריל ייצא, זה ברור.
מאיה שריד: כן, שדינם אותו דבר.
זאב אלקין: שדינם של האקסטרנים זה אותו דבר ולכן אם אנשים מקבלים תשובות סותרות בבתי ספר, זה רק חוסר הבנה ויטופל ואלי זרחין הציע את שירותיו לכל מי שירצה.
צביקה לוטן: אני גם רוצה להציע משהו.
צביקה לוטן: אנחנו עושים מחר השתלמות מורים ארצית לכל המורים, בגלל השינוי הזה.
זאב אלקין: אנחנו?
צביקה לוטן: אנחנו, עובדי החברה למתנ"סים, לכל המורים שלנו בכל הארץ ואנחנו ביחד עם המפמ"ריות של כל התחומים, בשביל לדעת מה השינויים שצריכים להיות, כדי שנריץ את המערכת לפחות של הילדים שאנחנו מטפלים בהם, שיהיו מוכנים למה שמגיע להם עכשיו, כי זה לא רק לאקסטרנים, זה בכל בתי הספר.
צביקה לוטן: וכולם בפאניקה היום.
צביקה לוטן: אם יהיה משהו שנוכל לעזור שיצטרכו להרחיב או משהו, אז תגידו לנו וננסה לראות איך אנחנו עושים.
אלי זרחין: שני דברים שצריך לקחת אותם בחשבון.
אלי זרחין: קודם כל, אין אקסטרנים כאקסטרנים.
אלי זרחין: יש שני סוגי אקסטרנים.
זאב אלקין: את זה הסברת, עד חמש שנים ומעל חמש שנים.
זאב אלקין: אבל התשובה של מאיה נכונה לכולם.
אלי זרחין: כן, אני מקווה.
זאב אלקין: התשובה של משרד החינוך נכונה לכולם.
אלי זרחין: הבעיה שנתקלנו עכשיו, ושוב, אני מקווה שזאת לא תהיה בעיה, אבל חלק מהתלמידים.
אלי זרחין: למשל דיבר איתי אתמול נהג יוצא אתיופיה.
אלי זרחין: הוא בארץ 4 שנים, האמהרית שלו מאוד טובה, הוא פתאום שמע שהוא יכול לעשות את זה באמהרית.
אלי זרחין: הוא התחיל ללמוד בישראל בכיתה ט' והוא כאילו זכאי לכל הדברים ואז התברר שלפי התקנות של אגף הבחינות, בית הספר היה אמור להודיע על כל התלמידים שרוצים להיבחן בשפת אם, עד השמיני למרץ.
אלי זרחין: אף אחד לא שאל אותו, הוא לא ידע אל מי לפנות או למי להגיד את זה והשאלה אם זה כבר אבוד.
אלי זרחין: אם עדיין יש תלמידים שרוצים להיבחן בשפת אם---
זאב אלקין: פה יש לי הצעה.
זאב אלקין: המקרה שאתה מביא זה דוגמה קלאסית למקרה פרטני.
זאב אלקין: זה לא לשולחן הזה, כי זו סוגיה של שנה במעבר.
זאב אלקין: אני חושב שהדרך הנכונה זה בדיוק מה שעשית, רק לא בחדר הזה.
זאב אלקין: לפנות למאיה וליהודית ולבקש את עזרתן כי אנחנו לא נוכל כאן לטפל, סביב השולחן הזה, בכל מקרה פרטני.
זאב אלקין: המטרה שלנו, אם יש סוגיות כלליות שלא שמנו אליהן לב, להעלות אותן, או אם יש דברים שהודיעו לנו עליהם וזה לא מתקיים, אז לשאול מה קרה.
זאב אלקין: אבל לא נוכל להיכנס כאן לתקופה הזאת.
זאב אלקין: שזה ברור לי שיהיו עוד לא מעט בעיות השנה, בגלל השנה הראשונה של ההפעלה של הכללים וזה טבעי וצריכים לנסות לפתור אותן תוך כדי תנועה.
זאב אלקין: אני מקווה שאפשר, מבחינה זאת, ליישר קו מעבר לשתי הסוגיות שעוד נשארו לנו, בעיקר הדיון ביסודי שמצפה לנו אחרי הפגרה.
זאב אלקין: ואנחנו נעבור, אם כך, לסוגיה של הגיל הרך והמעבר לבית הספר, כאשר מראש הצהרנו שההתייחסות שלנו תהיה לא רק לילדים עולים, אלא בוודאי ובוודאי בסעיף הזה גם לילדי עולים שלא רכשו מספיק שליטה בעברית, במערכת שהיא טרום בית ספר.
זאב אלקין: וכאן, עד כמה שאני מבין, גם למשרד החינוך יש דברים שהוא עושה, גם לג'וינט (שלא מיוצג כאן היום).
מאיה שריד: ג'וינט יחד איתנו.
זאב אלקין: אז אתם תוכלו לתת איזה שהיא תמונה כללית.
זאב אלקין: גם למשרד הקליטה יש, נכון?
מסרט וורקו: בגיל הרך, לא.
צביקה לוטן: גם לחברה למתנ"סים.
מאיה שריד: מה שמתוכנן חדש, לקראת שנת הלימודים הבאה---
זאב אלקין: אולי נתחיל מנתונים בסיסיים.
זאב אלקין: לפי הערכתכם, על איזה מספר ילדים אנחנו מדברים, שנכנסים לקטגוריה הזאת והיא די מעורפלת.
זאב אלקין: אני אשמח לשמוע איך אתם מגדירים אותה.
זאב אלקין: זה ילדים עולים, שזה קל להגדיר, וילדי עולים, שזה קצת יותר קשה להגדיר, אז מן הסתם אולי יש לכם הגדרה, אולי לא, ועל איזה מספר ילדים אנחנו מדברים שנכנסים לקטגוריה הזאת.
אסתר ברוקס: אני מדריכה ארצית ביחידה המשרדית במשרד החינוך.
אסתר ברוקס: יש לנו הגדרה של עולים חדשים ולא של ילדי עולים.
אסתר ברוקס: עולים חדשים זה עולים שהגיעו מינואר 2001 או שההורים שלהם הגיעו ב-2001 והלאה.
זאב אלקין: אז זה פחות או יותר זה.
אסתר ברוקס: או הילדים, או ההורים.
זאב אלקין: ההגדרה שאת נתת זה כולל את כל הילדים העולים, להערכתי, כי אם זה הגיל הרך, אין מצב אחר.
זאב אלקין: אם הם הגיעו לפני 2001 הם כבר לא שם, ולעומת זאת מבחינת ילדי עולים, זה באמת כולל קבוצה מאוד קטנה, כי יש הרבה ילדי עולים שהבעיות של השפה הן בדיוק אותן בעיות.
זאב אלקין: כי גם עולה שהגיע ב-90', 91', בבית הרבה פעמים מדברים רוסית או אמהרית, ואז מבחינה זאת הקושי של השליטה הראשונית בשפה הוא אותו קושי והוא לא נכלל בקטגוריה שלכם.
זאב אלקין: כם זאת קבוצה שהיא לא מאובחנת.
אסתר ברוקס: לא בצורה הזאת שאתה מתאר.
זאב אלקין: בשום צורה, אם אתם לא מגדירים אותם, אז מבחינת
זאב אלקין: כם הם לא לקוח ייחודי של המערכת של משרד החינוך, שהמשרד צריך לתת עליה את הדעת, נכון?
מאיה שריד: לא כרגע, זה אני אוסיף לך אחר כך בשינויים אחרים.
מאיה שריד: כשנדבר על זה.
אסתר ברוקס: אני חושבת שאני אסביר את זה בהמשך.
אסתר ברוקס: יש במערכת החינוך 9,354 ילדים עולים מגיל 3 עד 6.
אסתר ברוקס: מתוכם 3,717 בממלכתי-דתי ו-5,637 בממלכתי.
אסתר ברוקס: המספר הכולל של ילדים בגנים הוא 230,009 ילדים.
אסתר ברוקס: מספר הגנים בהם לומדים ילדים עולים הוא 3,241, מתוכם 1,003 ממלכתי דתי ו-2,238 ממלכתי.
אסתר ברוקס: מתוך כ-8,203 גנים (חוץ מהגנים הערבים, הדרוזים וכל האחרים).
זאב אלקין: זה כולל החינוך העצמאי?
אסתר ברוקס: זה לא כולל החינוך העצמאי.
זאב אלקין: זה רק ממלכתי וממלכתי דתי, שלא כולל מגזר ערבי.
אסתר ברוקס: לא כולל, בגלל הנושא שלנו כאן.
זאב אלקין: לפי מה שאת אומרת זה קצת פחות מחצי.
זאב אלקין: גן ממלכתי במגזר היהודי בארץ, יימצא שם ילד עולה.
אסתר ברוקס: משהו כזה.
אסתר ברוקס: לא כולל גנים פרטיים.
זאב אלקין: על זה מן הסתם אין שליטה למשרד החינוך.
אסתר ברוקס: אנחנו בקדם יסודי בתהליך לקראת כתיבה והטמעה של תוכניות ליב"ה מזה כשלוש שנים התחלנו עם התהליך הזה, וכרגע יצאו לאור שתי תוכניות מדריכים לגננת, או תוכניות ליב"ה.
אסתר ברוקס: אחד, בדיוק בנושא הוראת השפה לכלל הילדים והשני, שיצא בימים האלה, זו התוכנית של חינוך גופני לתנועה.
אסתר ברוקס: התוכניות האלה מחולקות לכל הגננות, מפתחות ומרכזי פסגה וגם נמצאות באינטרנט באתר של הקדם יסודי, או של תוכניות לימודים.
זאב אלקין: איך זה קשור לילדים עולים, במיוחד חינוך גופני בתנועה?
אסתר ברוקס: זה מאוד קשור, דיבור עם תנועה מאוד קשור.
אסתר ברוקס: מה שאני רוצה להגיד זה שבתהליך ההטמעה יש לנו כלי בשם 'מבטים', שזה כלי תצפית על כל הילדים ודרך הכלי הזה אנחנו עוקבות אחרי ההתפתחות של הילדים וגם מאתרים ילדים שמתקשים בתחומי ההתפתחות השונים, בין היתר בתחום השפה.
אסתר ברוקס: לאחר שאנחנו מאתרים את הילדים, או קבוצות ילדים עם הקשיים הספציפיים, אנחנו מנסים לתת מענה פרטני, או לקבוצה של ילדים שמזוהים עם אותו הקושי הספציפי בשפה, או בתחום אחר.
אסתר ברוקס: לאחר איתור הקושי, יש לנו כמה מענים.
אסתר ברוקס: יש לנו את המענה של העשרת השפה בהתאם לקושי המסוים, או תגבור של השפה.
אסתר ברוקס: יש לנו מערכת בתוך הגנים שקוראים לה מעג"ן, מערך תומך גן, שהיא מורכבת מאנשים מתחום הפארא מקצועי, או פסיכולוגים או יועצים, שמדריכים את הגננות בקושי שהם רואים ויש לנו גם מדריכות פדגוגיות שנותנות את ההנחיה לגננת, במידה והקושי שהתגלה קשור להעשרת הסביבה, או העשרת הילד, או שיתוף ההורים.
אסתר ברוקס: עבודה פדגוגית שכל גננת עושה בעבודה שלה, עם תגבור מסוים לעולים.
אסתר ברוקס: אין לנו תוכניות רשמיות לעולים חדשים.
אסתר ברוקס: יש הרבה יוזמות ביישובים עתירי עולים, יחד עם הג'וינט, יחד עם האגף לקליטת עלייה, יחד עם קרן קרב ושם מתפתחות תוכניות שדה שמנסות לתת מענה ספציפי לקושי שאותר באזור המסוים.
אסתר ברוקס: אחת הדוגמאות היא למשל התוכנית מנתניה, שקוראים לה 'אוריינות', שעוזרת בגיל הרך כשהמטרה היא באמת לתת מענה לקושי ספציפי שאותר בישוב המסוים הזה.
אסתר ברוקס: ואני מאוד ממליצה על החוברת האחרונה של 'הד הגן'.
אסתר ברוקס: יש פה הרבה יוזמות, קוראים לה 'רב תרבותיות', היא יצאה לאור בחודש מרס ויש שם הרבה דוגמאות ליוזמות יישוביות שמתפתחות ומתקדמות בשיתוף פעולה עם כמה גורמים שונים.
זאב אלקין: אולי לפני שנפתח את זה לשאלות, מאיה שריד, רצית להשלים לגבי השינויים, אז אולי כבר כדאי על כל המערכת.
מאיה שריד: כן, גם קצת רקע.
מאיה שריד: בשנים קודמות, הטיפול בילדים עולים החל בכיתה א', ורק לפני שנתיים-שלוש, עמיהוד בהט למעשה יזם את הכניסה לגני הילדים.
מאיה שריד: זה לא היה בעבר.
מאיה שריד: בעבר היו קצת משאבים שניתנו על ידי החינוך הדתי ליוצאי אתיופיה בגני הילדים ולא מעבר לכך.
מאיה שריד: אנחנו במהלך של כניסה לגני הילדים מתוך היכרות בחשיבות של הטיפול בגיל הרך וכרגע יזמנו כניסה בשני מישורים וזה יקרה בשנת הלימודים הקרובה.
מאיה שריד: דבר ראשון, זה תוספת של שעות, הקצאת שעות לילדים עולים חדשים שהגיעו לארץ, לגני הילדים.
מאיה שריד: זה דבר שאנחנו נשלים אותו בכל שכבות הגיל, כמו שדיברנו על תוספת שעות לחטיבות העליונות, לחינוך היסודי.
מאיה שריד: זה יהיה גם בגני הילדים שזה בהחלט חידוש.
זאב אלקין: לפי איזה קריטריון ובאיזה סדר גודל?
מאיה שריד: אנחנו עובדים עכשיו על סימולציה, ממש עכשיו נעשית עבודה בנושא.
זאב אלקין: את יכולה לתת לנו תחושת כיוון?
זאב אלקין: למשל, מדובר בילדים בשנתם הראשונה בארץ בלבד, או מדובר על ילדים---
מאיה שריד: אנחנו בדרך כלל מרחיבים ובטח בגיל הרך, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה, ברשותך, כי באמת עכשיו נעשית עבודה וזו עבודה שלוקחת קצת זמן.
מאיה שריד: זה דבר חדש, אנחנו מודעים לחשיבות שלו והוא יפעל בשנה הבאה.
זאב אלקין: אז מתי את חושבת שיהיו לך את כל ה?
מאיה שריד: במהלך מאי-יוני.
זאב אלקין: למעשה, אם את אומרת שבמהלך מאי-יוני תהיה לכם תוכנית מגובשת, אתם תספיקו להפעיל אותה מראשון לספטמבר, בצורה רוחבית, לא בפאנל.
מאיה שריד: כן, כן, לא בפאנל.
זאב אלקין: אנחנו יכולים לרשום לפנינו שאי שם, סוף מאי, תחילת יוני, אנחנו בהחלט יכולים לזמן יחד איתכם דיון לשמוע מכם על התוכנית המפורטת ועל סדר הגודל של הקצאת שעות וכולי וכולי.
זאב אלקין: אז יש לנו כבר שתי ישיבות שמובטחות לנו לאחר הפגרה.