GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי גור אריה: אני קיבלתי אור ירוק מהנשיא והרקטור אז, בתאום עם עומרי מלא, שלא נחדש את המינויים מדי שנה, למרות שבהסכם של האוניברסיטאות על תכנית "קמע" כתוב מדי שנה, לא כתוב מדי שלוש שנים.
מירי גור אריה: אני בדקתי את זה.
מירי גור אריה: אבל הסכמנו בעל פה, בדיוק לטובת שלוות המדענים והשקט הנפשי שלהם לא לחכות לאישורים הכספיים בשום אופן, לחדש כל שלוש שנים את המינויים, ובמקביל עושים את ההתקשרויות מול משרד הקליטה ואת ההתחשבנויות.
מירי גור אריה: וכולם חיים עם זה יפה מאוד.
מירי גור אריה: אז אפשר להציע להם, זה דבר טכני.
מירי גור אריה: זה לא משהו שהוא לא ניתן לפתרון.
מרינה סולודקין: אז מה שאני מבקשת, נייר עמדה מפרופ' אורבך מה קורה, ואנחנו ניכנס גם לזה.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני חושב שזה שלא באתי מתחילת הישיבה, אני עקבתי אחרי החומר לפני כן, אני חושב שאנחנו היום דנים פה שוב בסוגייה, שחברת הכנסת סולודקין העירה נכון, התחושה היא פה שאנחנו שוב חוזרים לעוד נושא שאחרי כל כך הרבה שנים בארץ, אחרי כל כך הרבה שכבר כולם משבחים ומהללים את ההון החשוב שהגיע מברית המועצות, עושר שמדינת ישראל לא ניצלה לצערנו עד היום, והם עדיין מבוזבזים פה, ויש תכנית מסויימת שהיא איך שהוא התחילה להיות מיושמת, וההרגשה הלא טובה היא שבעצם אנחנו כמדינה, אנחנו ככנסת ישראל עדיין לא קלטנו את החשיבות של הקבוצה החשובה הזאת וכל הזמן מתייחסים אליהם לא כדבר מובן מאליו, לא מתייחסים אליהם כאנשים שכנראה מספיק טובים, הם כל הזמן במבחן כביכול, כל הזמן בודקים אותם, כן בסדר, לא בסדר.
אברהם מיכאלי: עם כל הכבוד ות"ת זה לא גוף ששם נקבעים כתורה מסיני דברים, גם בות"ת אפשר לבוא ולעשות חשיבה מחדש, ובסך הכל אנחנו פה דנים בסוגייה, שאחרי כל כך הרבה שנים בארץ המדענים החשובים האלה וחשובים גם אחרים שלא נמצאים אולי בתכנית "קמע", האנשים האלה לא מנוצלים, במובן החיובי שלהם, בישראל.
אברהם מיכאלי: המוחות הגדולים האלה שאולי ברית המועצות העשירה אותם והביאה לנו לישראל כמתנה.
אברהם מיכאלי: אני אומר את המלה הלא יפה, הגילדות הישנות כבר לא יכולים לקלוט את העולים החדשים ולהכניס אותם לסגל הרגיל, הסגל האקדמי, ואנחנו מגיעים למצב שהם כל הזמן נחשבים כסוג ב' באוניברסיטאות במובן הזה, במעמד שלהם, בסטטוס שלהם.
אברהם מיכאלי: אם הם עובדים לפעמים אפילו יותר קשה הם לא מתוגמלים.
אברהם מיכאלי: עכשיו אני כן מקבל את ההצעה של חבר הכנסת אלקין, לנו יש מספיק חברי כנסת בוועדת כספים שאנחנו נשים את זה כרגע שם כאחת הסוגיות שאנחנו בעזרת השם עכשיו משפרים כמה וכמה תחומים של קליטת עולים.
אברהם מיכאלי: אנחנו גם בועדת מדע וטכנולוגיה דנו בנושא הזה של קליטת מדענים כללית וגם עולים.
אברהם מיכאלי: בואו נאחד את הכוחות שלנו ואנחנו נשים את זה באמת גם בבסיס תקציב וגם להחזיר, זה חסר קטן, אבל אני עדיין חושב שאנחנו צריכים פה, אולי לא נספיק לקראת התקציב הנוכחי אבל לבוא להזמין את ות"ת לשבת ולתת לחברים האלה מעמד יותר מכובד כבר, לא לתת להם את ההרגשה שהם זמניים כל הזמן, הם צריכים לחשוש לקראת כל סוף שנה מפטרים אותם, הם לא יכולים לעבוד ככה.
ולדימיר סוקולובסקי: אני רוצה להגיד כמה מלים על מצב עם הפנסיה.
ולדימיר סוקולובסקי: יש עכשיו אנשים שגומרים לעבוד במסגרת פרוייקט "קמע" אבל לא מקבלים פנסיה מלאה.
ולדימיר סוקולובסקי: בזמן שהם עבדו במסגרת "שפירא" ו"גלעדי" האוניברסיטאות לא פתחו, בבן גוריון, לא פתחו קרן פנסיה.
ולדימיר סוקולובסקי: ועכשיו יש אנשים שעובדים באוניברסיטה חמש עשרה והרבה יותר שנים אבל קרן פנסיה נפתחה רק ב-98', והם לא מקבלים.
ולדימיר סוקולובסקי: יש הצעה, קודם כל אנחנו מבקשים שכל האוניברסיטאות יפתחו קרן פנסיה בזמן שאנשים מתחילים לעבוד ב"שפירא", ודבר שני אולי יש אפשרות לתת לאנשים לעבוד עוד שנה או שנתיים.
ולדימיר סוקולובסקי: בארץ יש שעובדים יותר מגיל ששים ושמונה באוניברסיטאות.
ולדימיר סוקולובסקי: ויש תכנית למדענים עולים מפורסמים, שהגיעו לאוניברסיטאות ומתחילים לעבוד בגיל חמישים ושמונה ויותר והם נתנו אפשרות לעבוד באוניברסיטאות עשר שנים, שהם בסוף מקבלים פנסיה מלאה.
משה בלינסקי: עכשיו יש אנשים ששמונה שנים ב"קמע" וחמש עשרה שנים באוניברסיטה,
מיכאל נודלמן: זה פנסיה צוברת.
מיכאל נודלמן: עכשיו יש חוק שמי שבא אחרי גיל ארבעים וחמש, לא שני אחוז, ארבע וחצי, לא פחות, הוא צריך לצבור שם.
מיכאל נודלמן: אבל בן אדם בן ארבעים וחמש לא מבין בשביל מה זה, אבל מחייבים אותו, זה הכל.
מיכאל נודלמן: אחרת לא יהיה.
מיכאל נודלמן: אחרת יהיה עוד פעם דיבורים כאלה, זה מובן.
מיכאל נודלמן: רק מה שאני רוצה לפנות לראש האוניברסיטה שבאמת מתי אדם מתחיל לעבוד יפתחו לו קרן פנסיונית.
עמרי אינגבר: קודם כל בהסכם "קמע" חייבים לפתוח, זאת אומרת ברגע שהוא נכנס ל"קמע" בכל האוניברסיטאות מפרישים.
עמרי אינגבר: הבעיה היא על התקופה שלפני כן, על התקופה של "שפירא".
עמרי אינגבר: עכשיו בדרך כלל העולים עצמם העדיפו לא להפריש, למה, מתוך שלושת אלפים שקל ברוטו עוד להפריש לפנסיה, אז מה יישאר בכלל.
אברהם כהן: שתי נקודות בקצרה, בקשר לפנסיה זה מקובל בשירות המדינה וגם ברשויות המקומיות ובעוד מקומות לרכוש זכויות רטרואקטיבית, זה מיועד בצורה כזו שהאדם משלם מעט, הוא משלם רק את החלק שלו כאשר המעביד או המעסיק משלם את חלק הארי של הסכומים.
אברהם כהן: כלומר עקרונית ישנה אפשרות לרכוש זכויות עבור שנים עברו לפני עשרים ושלושים שנה, ואולי זה הפתרון.
אברהם כהן: דבר שני אני יכול לומר שמשרד המדע היה מעורב בכל התכניות האלה של קליטת מדענים עולים מראשית שנות התשעים, והמשרד מימן בשתי צורות, בצורה חלקית את השכר של העולים, יחד עם משרד הקליטה, היה איזה שיתוף פעולה שחלק המשרד שלנו נתן, חלק משרד הקליטה.
אברהם כהן: אבל הדבר העיקרי זה שמשרד המדע איפשר לחוקרים לקבל מענקי מחקר.
אברהם כהן: לאפשר להם לבצע מחקרים, גרנטים.
אברהם כהן: פירסמנו קולות קוראים, קיבלנו תקציבים ממשרד האוצר ובאופן תחרותי איפשרנו לחוקרים הטובים לזכות במענקים כך שאת השכר הם קיבלו ממשרד הקליטה אבל מאיתנו את הסכומים הקטנים שבעצם איפשרו להם לבצע מחקרים.
אברהם כהן: זה נמשך עד בערך 98', משהו כזה, וזה נגמר, משרד האוצר הפסיק את זה.
אברהם כהן: לפי דעתי זה חבל, אפשר לחדש את זה, אבל שוב, זה עניין תקציבי של משרד האוצר.
מיכאל נודלמן: זה לא עניין תקציבי, זה עניין מי שר.
מיכאל נודלמן: מתי היתה שולמית אלוני הכל בסדר היה כי היא ידעה איך לעבוד.
מיכאל נודלמן: אחר כך היו שרים שהתחלפו כל ארבעה חודשים, כל חצי שנה,
עמרי אינגבר: בשנת 94' היו התחייבויות למחקרים שלוש שנים קדימה.
עמרי אינגבר: אז זה כיסה שלוש שנים קדימה, אבל היא החליטה להפסיק את זה.
מרינה פבלובה: עוד נקודה למסקנה שלנו, שאנחנו צריכים להמשיך את ועדת הקליטה יחד עם ועדת החינוך עם ות"ת.
מיכאל נודלמן: אני מגיע למסקנות שלנו.
מיכאל נודלמן: דבר ראשון אני רוצה להגיד שהמצב בתכנית "קמע" הוא בסדר באופן כללי.
מיכאל נודלמן: אי אפשר להגיד שיש איזה דברים מאוד מאוד יוצאים מן הכלל.
מיכאל נודלמן: מצב רגיל.
מיכאל נודלמן: רק אנחנו רוצים שהמצב של המדענים ב"קמע" יהיה דומה למצב סגל אקדמי שעסוקים במחקר.
מיכאל נודלמן: בכל מקרה, בכל המסלולים, שהם לא ירגישו שהם משהו אחר מהסגל האקדמי.
מיכאל נודלמן: בעניין המשכורת אני פונה לות"ת.
מיכאל נודלמן: דבר שני, הכי חשוב זה התקציב.
מיכאל נודלמן: אנחנו דיברנו עם נציג משרד האוצר, האחראי על תקציבים במשרד העליה והקליטה ועם השר דיברנו, אני מקווה שאולי זה פעם ראשונה שאנחנו מדברים, לא כל אחד מחברי הכנסת רוצה להשיג משהו, עשרים וחמישה מליון שקל אנחנו כולם עכשיו בקול אחד שצריך להיות סעיף בתשעים מליון שקל בתקציב משרד קליטה בבסיס.
מיכאל נודלמן: אנחנו ביקשנו בעוד שבועיים ביקש נציג משרד האוצר כדי לברר עם משרד הקליטה, הוא לא מסכים עם הסכומים האלה אבל אני רוצה שהוא יעביר לנו, סכומים אחרים, אפשר להתווכח איתו.
מיכאל נודלמן: בתאום עם משרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: אין ויכוח שחמש מאות, אני מבקש לא לדבר אפילו על קיצוצים.
מיכאל נודלמן: משרד הקליטה, עומרי כל הזמן אומר שקיצוצים בחמש מאות לא יהיו.
מיכאל נודלמן: זה החלטה של הממשלה.
מיכאל נודלמן: ולא צריך לעשות פאניקה של קיצוץ בתקציב או חוסר תקציב מביא לקיצוץ במדענים ב"קמע".
מיכאל נודלמן: זה כל הזמן, אני חושב שחמש שנים אנחנו בלי עשרים וחמישה מליון שקל אבל לא היה קיצוץ עדיין.
מיכאל נודלמן: חברים, אתם צריכים להבין שהקרב קשה, אתם יושבים, אתם עובדים, אף אחד לא היה קיצוץ לאף אחד.
מיכאל נודלמן: אתם מקבלים משכורת.
מיכאל נודלמן: הכל חשוב, אבל אתה שמעת ש"גלעדי" זה רק מ"קמע".
מיכאל נודלמן: אם היה ב"קמע" תקציב מלא אני בטוח שאפשר להמשיך עם "קמע".
מיכאל נודלמן: עוד דבר שביקש ממני חבר ועדת הכספים, אנחנו מקבלים החלטה שוועדת קליטה פונה לחברי ועדת כספים כדי שהם ימצאו מסלול איך למלא תקציב עד תשעים מליון שקל בבסיס תקציב.
מיכאל נודלמן: מה שהיה המקרה שלכם, חברים באונ' ירושלים, אני לא רואה פה עכשיו איזה סיבה כדי לקבל איזה החלטה, הם יעזרו לנו בדרך לפתרון ואנחנו יכולים להגיד שדברים כאלה לא מקובלים עלינו, שכמה שנים פותרים בעיה שאפשר לפתור אותה בחודש.
מיכאל נודלמן: זאת ההחלטה שלנו, ואני רוצה להגיד לכולם תודה רבה שאתם השתתפתם, ואני מקווה שאנחנו סוף סוף נראה בבסיס תקציב במשרד הקליטה תשעים מליון שקל.
זאב אלקין: שאלתי בדיון הקודם את השאלה של תכנון מול ביצוע לגבי השנים שקדמו, בעיקר על שנת 2005.
זאב אלקין: במסמכים שהוגשו לי על ידי מחלקת מחקר ומידע של הכנסת נמצא שבשנה הזאת היה ביצוע מאוד רציני.
זאב אלקין: כבר אז, תוך כדי הדיון, אמרו לנו החברים ממשרד החינוך שהביצוע הזה נובע מהעברות תקציביות.
זאב אלקין: אני מחזיק מול עיני פירוט של כל שנת 2005, ואני רואה כי הביצוע היה מאוד גבוה באותה שנה.
זאב אלקין: זה לא שלא היה תת ביצוע מסוים בחלק מהסעיפים, אבל זה לא חרג מהשנים הקודמות.
זאב אלקין: רוב הבעיות אכן נבעו מהעברה תקציבית.
זאב אלקין: ביקשנו לקחת את תקציב 2006 ולפלח אותו במסגרת הסעיפים של משרד החינוך, ולתת לנו הסבר יותר מפורט על כל תוכנית.
זאב אלקין: יש שני ספיחים למה שביקשנו.
זאב אלקין: באחד אני רוצה לעדכן, כי שם הכדור עבר אלינו.
זאב אלקין: בשני אני אשמח לשמוע תשובה של משרד החינוך.
זאב אלקין: אני חייב להודות, שאני שבועיים ממתין לה וטרם קיבלתי אותה.
זאב אלקין: אני מקווה שתמי תושיע אותי ותיתן את התשובה כאן במהלך הדיון.
זאב אלקין: לפני זה עדכון.
זאב אלקין: אם זכום לכם, העלינו שאלה לגבי הנכונות של שמירה על סעיף תקציב כללי ומעורפל, בשם תוכניות ויוזמות, והצענו למשרד החינוך לפרט אותו לשני סעיפים אחרים: אחד ייקרא תוכנית לקליטת עלייה והשני ייקרא חפציבה, קרי פעילות של משרד החינוך בחבר העמים.
זאב אלקין: לכאורה, אין קשר ישיר בין השניים.
זאב אלקין: זה מנוהל מתוך יחידות שונות בתוך המטה.
זאב אלקין: דבר שני, היתה לנו כאן התדיינות מול משרד החינוך, מה המשמעות של ההכרזה של הנהלת המשרד, שהתקציב של קליטת עלייה לא יקוצץ בשנה הבאה.
זאב אלקין: אני טענתי, שהציגו שלא יהיה קיצוץ בתקציב הבסיס.
זאב אלקין: קיבלנו כאן הבהרה של אנשי המשרד, שהכוונה היתה לתקציב במהלך השנה.
זאב אלקין: בעקבות שתי ההתדיינויות האלה הגשתי הסתייגות לתקציב, ואני הולך לפנות לשאר חבריי להגיש הסתייגות דומה ולתמוך בה בדיוק בשני הכיוונים האלה: הפיצול לשני סעיפים.
זאב אלקין: אני הצעתי לאפס את סעיף תוכניות ויוזמות ולפתוח שני סעיפים חדשים.
זאב אלקין: האחד סעיף לקליטת עלייה והשני הוא חפציבה.
זאב אלקין: במסגרת אותה הסתייגות גם רשמתי את התקציבים כפי שהיו בשנה שעברה בעקבות החוברת הירוקה.
זאב אלקין: החומר שהיה בפני בחוברת הירוקה אפשר לי להפריד בין שני סעיפים שקשורים לחפציבה לבין שאר הסעיפים שקשורים לקליטת עלייה.
זאב אלקין: חייבים לדייק ולומר, כי אחד מהם לא מתייחס לתלמידים עולים אלא להעסקת מורים עולים.
זאב אלקין: זה כסף קטן ואני הכנסתי את הכל תחת רובריקה אחת של קליטת עלייה.
זאב אלקין: יצא שכרגע יופיעו 30,000,591 ובחפציבה 7,000,513 שקלים.
זאב אלקין: איחדתי את הסעיפים המתאימים.
תמי ויצמן: אני לא הכנסתי את הנושא של תלמידים עולים, יחידה אחרת אצלנו במשרד מטפלת בתלמידים עולים.
זאב אלקין: היות ואמרת שהיתה בקשה של האוצר לא להכביד בסעיפים, אני לא הפרדתי את זה לסעיף נפרד.
זאב אלקין: בספר הירוק, אתם תוכלו לעשות את זה.
זאב אלקין: אני לא יודע אם ההסתייגות הזאת תעבור או לא.
זאב אלקין: זה כבר הועבר למגרש של הכנסת.
זאב אלקין: אני רציתי לעדכן אתכם ואת החברים הנוכחים.
זאב אלקין: זה כבר יעבור למגרש של ועדת הכספים ואחר כך למליאה.
מסרט וורקו: מה לגבי ה-8.8 של מרכז ההיגוי שמרביתו כן הולך להעסקת כוח אדם?
מסרט וורקו: אתה לא מחשב כאן את המשכורות של המורים.
מסרט וורקו: לעומת זאת, מתוך התקציב עצמו 8.8 הוא של מרכז ההיגוי.
זאב אלקין: התקציב הזה לא שייך לתקציב אגף קל"ע.
עודי בהט: הוא כן שייך.
עודי בהט: העניין הוא אחר.
עודי בהט: כאשר מדברים על העסקת מורים עולים זה מתוקף מדיניות המדינה לסייע בהעסקת עולים חדשים.
עודי בהט: בהקשר של משרד החינוך, זה מורים.
עודי בהט: בהקשר של משרד המדע, זה מדענים.
עודי בהט: לכן, העניין של מורים עולים הוא סקציה בפני עצמה.
עודי בהט: לא מדובר שם בכלל על קליטת תלמידים.
עודי בהט: המורים העולים האלה יכולים ואפילו רצוי שילמדו תלמידים ישראלים ותיקים ולא עולים בכלל.
עודי בהט: מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה שמעסיק גם כוח אדם אחר, כמו מגשרים, כל כולו מכוון לתלמידים במערכת החינוך.
עודי בהט: אין שום עיסוק של אותו כוח אדם מקצועי, מגשרים ומנחים, לתלמידים שאינם עולים מאתיופיה.
עודי בהט: לכן, זה חלק מתקציב יוצאי אתיופיה במשרד החינוך לקליטת תלמידים עולים.
מסרט וורקו: שזה בעצם שכר.
עודי בהט: זה שכר למי שמופקד על תלמידים.
מסרט וורקו: התהייה שלי היא על משהו אחר.
מסרט וורקו: זה ברור שזה הולך לתלמידים עולים.
זאב אלקין: אם אני מבין נכון, הסוגייה שאת שואלת עליה קשורה לסוגיה של פירוק סל תקציב קל"ע לתקנות.
זאב אלקין: חלק מהתקציב של קל"ע מועבר למרכז היגוי.
אבי מספין: מסרט אומרת ש-8,000,000 שקלים הולכים לשכר ולא לילדים עצמם.
אבי מספין: אותם מגשרים או מורים היו צריכים להיות ממומנים מתקציב של משרד החינוך ולא מהתקציב הזה שהיה אמור להגיע לתלמידים.
זאב אלקין: יש פה טעות בהגדרה הבסיסית.
זאב אלקין: להערכתי, רוב רובו של תקציב קל"ע מופעל באמצעות שעות.
זאב אלקין: זה לא כסף שהולך לילדים כתקציב.
זאב אלקין: לכן, אין פה שום חריגה.
זאב אלקין: זה בסופו של דבר שכר עבודה של מורים או אחרים.
זאב אלקין: אין כוונה בכותרת של קליטת תלמידים עולים, שזה כסף שהולך לתלמיד שבוחר מה לעשות איתו.
זאב אלקין: יש בעיה אחרת, שקשה מאוד להבין היום מצורת פירוט התקציב בתקנות, לאן הולכים התקציבים ולאיזה תוכניות.
זאב אלקין: על זה דיברנו וביקשנו מהמשרד, שברגע שיצטרכו לפצל את התקציב של שנת 2007 לתקנות, הם ייקחו לתשומת לבם את ההערה שלנו ולשבור את המבנה המסורתי ולארגן את זה בצורה שיותר תואמת את ההפעלה בפועל כפי שנוצרה היום.
עודי בהט: אני מאוד מתפלא על השאלה.
עודי בהט: כפי שאמר היו"ר, הדברים הם היסטוריים וכבר המון שנים זה באותו סדר גודל, ואפילו יותר.
עודי בהט: אני מתפלא, שדווקא הדברים נאמרו כמו שהם נאמרו, כיוון שתפקיד המגשר במערכת החינוך הוא כל כך מרכזי.
עודי בהט: כל המכתבים שמופנים לשרה ולמנכ"ל, הם כדי להכפיל את מספר המגשרים.
מסרט וורקו: על זה אין שאלה.
אבי מספין: למה לא לשלב אותם במערכת החינוך כמו המורים?
עודי בהט: אני עושה מאמץ ענק כדי להכפיל את מספר המגשרים במשרד החינוך.
משה באטה: תבוא עליך הברכה, אבל לא זאת השאלה.
עודי בהט: 8,000,000 שקלים שהולכים למרכז ההיגוי, זה לא אומר שהכל הולך כדי להעסיק אנשים.
עודי בהט: חצי מזה הולך לפעולות.
עודי בהט: אם 40 משרות זה 100,000 שקל, אז מדובר רק ב-4,000,000 שקלים.
עודי בהט: אלה דברים שאני אשמח לדון עליהם עם אנשים בקהילה, שאני בקשר יומיומי איתם, אבל אני לא חושב שהכנסת צריכה לדון בזה.
מסרט וורקו: אם היו נותנים לי לסיים את השאלה כמו שצריך, אז הנושא לא היה מתפתח ומגיע למקום אליו הוא הגיע.
מסרט וורקו: התהייה שלי היא כזאת, כבר קרוב לעשור שמפעילים את מרכז ההיגוי של יוצאי אתיופיה.
מסרט וורקו: משמעות הדבר, היא שהצורך במגשרים האלה הוא הכרחי.
מסרט וורקו: הורים יוצאי אתיופיה ימשיכו להתקיים גם בעשור הבא, ילדים יוצאי אתיופיה ימשיכו להתקיים גם בעשור הבא, וגם ימשיכו לצרוך את השירות שמרכז ההיגוי מעניק להם.
מסרט וורקו: קרי, משרד החינוך צריך לקחת את העניין הזה של מגשרים ושל מרכז ההיגוי, ולתקנן אותו ככוח אדם מן המניין במערכת עצמה.
עודי בהט: אני חותם ראשון על כך.
מסרט וורקו: הטענות שלי הן לא כלפיך, כי אם למערכת עצמה.
מסרט וורקו: המערכת היא כבר מפעילה את מרכז ההיגוי עשור שלם, ובעשור הבא היא תמשיך לתקצב ולקיים את מרכז ההיגוי, כאשר את ה-8.8 יכלו לנתב לפעילויות אחרות ולתת מענים שלהם הילדים זקוקים.
עודי בהט: אני הראשון שאשמח אם המשרות של המגשרים יתוקננו במשרד החינוך.
זאב אלקין: במילים אחרות, את מציעה שבסעיף הספציפי הזה של מרכז ההיגוי, שהתקציב הזה יישב במקום אחר בתקציב של משרד החינוך, ולאו דווקא בסעיף של קליטת עלייה.
מסרט וורקו: הוא צריך להמשיך להתקיים בתוך קליטת עלייה.
מסרט וורקו: יש החלטה משנת 1997 בנושא של קליטת עובדים בני הקהילה בתוך המוסדות הציבוריים.
מסרט וורקו: אם היו קולטים את המגשרים האלה - שהעשייה שלהם כל כך מבורכת ונחוצה בקרב התלמידים וההורים והיא תמשיך להיות נצרכת במשך שנים רבות.
מסרט וורקו: ואגב, זאת החלטה מתוקצבת על ידי האוצר – התקציב הזה היה מתפנה לדברים אחרים.
תמי ויצמן: להעביר את זה למשרות מתוקננות.
עודי בהט: בתקנת קליטת עלייה יש להם מקום של כבוד.
עודי בהט: היא אומרת, כי אילו היתה החלטה להכיר בתפקיד המגשרים כפרופסיה ולהכניס את זה לתוך כוח האדם המקצועי שעובד במסגרת מערכת החינוך ולשחרר את אותם כספים לטובת תוכניות, היא היתה מברכת על זה.
מסרט וורקו: זה מה שאני אומרת.
זאב אלקין: אבל מאיפה יבואו המשרות האלה?
מסרט וורקו: האוצר צריך לדאוג לזה.
מסרט וורקו: אלה תקנות שמתוקצבות.
מסרט וורקו: על פי החלטת הכנסת, מדובר ב-17 תקנים.
משה באטה: בשבוע שעבר היה דיון בוועדת העלייה והקליטה, על זה שממשלת ישראל בשנת 1997 החליטה, שכל שנה היא צריכה לקלוט 17 אקדמאים יוצאי אתיופיה במשרות ממשלתיות.
אבי מספין: לא רק אקדמאים.
זאב אלקין: זה לא קשור למשרות של המגשרים.
משה באטה: לכן, אמרו בשלוש שנים ייקלטו 54.
זאב אלקין: הנושא הזה הוא נושא מוכר.
זאב אלקין: יש בעיה בביצוע, למרות שיש החלטת ממשלה בנושא.
אבי מספין: יש הקפאה של התקנה הזאת.
זאב אלקין: נכון, אבל שם זה סוג אחר לגמרי של התהליך.
זאב אלקין: שם אתה לא מדבר על יצירת משרות ייחודיות.
זאב אלקין: שם אתה מדבר על כך שמסך המשרות הקיימות בשירות המדינה, המדינה במסגרת המכרזים שהיא עושה צריכה לעשות העדפה מתקנת ליוצאי אתיופיה, למשרות קיימות.
זאב אלקין: המשרות של המגשרים, לא קיימות ולא מתוקננות.
משה באטה: הילדים היו יכולים לקבל פעילות ענפה וטובה יותר.
משה באטה: היה אפשר לחזק אותם אילו התקציב היה מתפנה.
משה באטה: לקצה מגיע מעט של המעט.
זאב אלקין: מה עושים המגשרים האלה חוץ מלקבל משכורת?
מסרט וורקו: הם עושים עבודה טובה.
זאב אלקין: אם הם עסוקים בפעילות, זה מגיע לילדים.
זאב אלקין: הם לא מגשרים בינם לבין עצמם.
משה באטה: הם הולכים לדבר עם ההורים אם הילד החסיר בבית ספר וכו'.
משה באטה: לקבל שיעור עזר, זה שונה לגמרי.
זאב אלקין: אם היו צריכים לבחור בין מגשר לבין שיעור תגבור, היה עדיף לוותר על מגשר?
משה באטה: לא, זה כמו לשאול מה אתה רוצה יד ימין או יד שמאל.
תמי ויצמן: אין תקציב.
אבי מספין: אנחנו לא רוצים לוותר, אלא להטמיע אותם כמו היועצים והמורים של משרד החינוך.
אבי מספין: אנחנו רוצים שהם יהיו חלק מהתקנים של משרד החינוך.
זאב אלקין: זה לא עובד כך.
זאב אלקין: יש כמה אפשרויות.
זאב אלקין: אם יש משרות כלליות של יועצים בתוך משרד החינוך, ומגיעים להחלטה שחלק מהמשרות האלה יאוישו על ידי מגשרים שמתאימים להגדרת היועץ ויכולים לעשות את העבודה, זה יכול לעבוד כך.
זאב אלקין: אני לא יודע, אם הם יעמדו במכרזים ובדרישות ליועצים, ואני לא יודע אם יש מספר רלוונטי של משרות פנויות כרגע.
זאב אלקין: תאורטית, זה היה יכול לעבוד.
זאב אלקין: אין משרת מגשר במשרד החינוך.
משה באטה: צריך למצוא דרך במשרד לפתור את הבעיה.
זאב אלקין: איך?
משה באטה: אני לא יודע.
משה באטה: אנשי מקצוע יודעים.
משה באטה: הילד שלי שהוא בקצה צריך לקבל 3-4 שעות שיעורי עזר במקום שעה וחצי.
משה באטה: זמן הפנאי שלו יצטמצם והוא לא ילך למקומות שאנחנו לא רוצים שהוא ילך.
משה באטה: לזה אני חותר.
זאב אלקין: זה כמו שטוב להיות גם בריא וגם עשיר.
זאב אלקין: אני מסכים אתך לגמרי בנקודה הזאת.
זאב אלקין: אני הראשון שיתמוך בגידול הסעיף התקציבי הזה.
זאב אלקין: המצב הוא, שאין תקנים של מגשרים במשרד החינוך אלא תקנים אחרים.
מסרט וורקו: השאלה היא, האם יש כוח לוועדה הזאת ליצור תקנים ייעודיים?
זאב אלקין: זה בטוח שלא.
זאב אלקין: גם אם יצוין שמשרד החינוך החליט שהוא יוצר תקנים ייעודיים, אם הוא יקרא להם מגשרים בתחום של קליטת עולי אתיופיה, אלה תקנים שיישבו בדיוק באותו סעיף תקציבי אצל עודי.
זאב אלקין: אלה תקנים שירדו מאותם 8,000,000 שקלים, ואז זה יעבור ממקום אחד לשני.
מסרט וורקו: למה?
מסרט וורקו: צריך לקחת את ההחלטה שהיתה בשנת 1997 ולהוסיף לה שינוי בסעיף של ההחלטה, שתהיה אפשרות ליצור תקנים ייעודיים במסגרת אותה חקיקה.
זאב אלקין: מאיזה סעיף תקציבי?
זאב אלקין: לא מדובר במשרות כלליות.
זאב אלקין: אם את אומרת שיש פול של משרות במשרד החינוך בתחום של יועצים, והיות שמסך התלמידים של משרד החינוך יש אחוז מסוים שהם תלמידים יוצאי אתיופיה שדורשים את הטיפול הזה, אני מבקשת להקדיש חלק מהפול הזה של היועצים לאנשים שמסוגלים לעבוד מול ילדי המגזר, והם יבצעו בין השאר גם את הפונקציה של המגשרים.
זאב אלקין: אז זאת רק שאלה של משרות, האם יש משרות פנויות או לא, באיזה קצב הן מתפנות, איך נעשה המכרז, האם המגשרים האלה יעמדו בקריטריונים של המכרז וכו'.
זאב אלקין: אז אפשר לבנות תוכנית הדרגתית, וברגע שמתפנות המשרות של היועצים אפשר להפנות אותם לכאן.
זאב אלקין: הכל תלוי בהחלטות של המשרד.
זאב אלקין: אם זה מה שהיה קורה, אז מה שאתם אומרים היה נכון.
זאב אלקין: אז זה היה נבלע בתוך סך התקציב של אותו סעיף תקציבי במשרד החינוך, נניח של יועצים.
זאב אלקין: הכסף הזה הספציפי בתקציב שאצל עודי היה מתפנה לפעילויות נוספות.
זאב אלקין: זאת הדרך היחידה לעשות את זה.
זאב אלקין: אם את מדברת על יצירת תקנים חדשים ייעודיים למטרה הזאת, גם אם ייצרו אותם ייצרו אותם מאותו תקציב.
זאב אלקין: לצערי, אף אחד לא יוסיף פה תקציב.
זאב אלקין: בסופו של דבר, זה יעלה יותר יקר.
זאב אלקין: ברגע שזה מתוקנן, זה מוסיף כל מיני בעלויות שכרגע לא נמצאות שם.
זאב אלקין: בסוף יותר כסף מהתקציב של עודי ילך למטרה הזאת.
עודי בהט: או שירד מספר המגשרים, ואז תהיה צעקה.
מסרט וורקו: נכון להיום, יש צורך במגשרים נוספים.
זאב אלקין: לכן, כל מי שרוצה להוביל יוזמה מהסוג הזה, צריך לאתר משבצת כללית במשרד החינוך שאליה המגשרים מתאימים, ולנסות ללחוץ שהם ייכנסו לשם.
זאב אלקין: זה מהלך שאפשר לנסות ללחוץ עליו.
זאב אלקין: לא צריך ללחוץ על כך שיפתחו תקנים חדשים לצורך זה, כי אז זה יהיה יותר נזק מתועלת מבחינת התוצאה.
זאב אלקין: האם יש דרך כזאת, אני לא יודע.
זאב אלקין: האם ניתן למצוא אותה הגדרה כללית שאליה ייכנסו המגשרים, יתאימו, יוכלו לעמוד במכרזים ולעשות את המלאכה שלהם, אני לא יודע.
זאב אלקין: זה חורג מהמסגרת הזאת של התקציב המופנה באופן ישיר לקליטת עלייה.
זאב אלקין: זאת הדרך היחידה לקדם את הנושא.
זאב אלקין: יכול להיות, שאתם תגידו כי לדעתכם צורת ההשקעה במרכז ההיגוי היא לא נכונה, וכי אתם חושבים שיותר טוב להשקיע את התקציב בשעות ישירות לתלמידים מאשר למגשרים.
זאב אלקין: זאת עמדה לגיטימית שאפשר לדון עליה.
זאב אלקין: זה כבר סיפור אחר.
משה באטה: אני מבאר שבע, ואני רואה מה קורה בשכונות.
משה באטה: בבאר שבע פועלים מגשרים ועושים את העבודה שלהם נאמנה.
משה באטה: אין לנו עוררין בנושא הזה.
משה באטה: הדאגה שלנו, היא מה קורה בשכונות.
משה באטה: הקהילה שלנו היא קטנה מאוד.
משה באטה: אחוז וחצי מהאוכלוסייה מעסיק כל כך את המדינה.
משה באטה: אם אנחנו רוצים למשוך את הנושא של העזרה לקהילה הזאת עוד 50 שנה, אנחנו יכולים לעשות את זה.
משה באטה: פה נותנים אקמול ופה נותנים אקמול.
משה באטה: אם אנחנו רוצים טיפול שורש, אני חושב על אותם ילדים בקצה.
משה באטה: מה היום הבעיה של הילדים?
משה באטה: הם לא נולדו טמבלים.
משה באטה: אלה ילדים מאוד פקחים.
משה באטה: במעונות הם הילדים הכי פקחים שיכולים להיות.
משה באטה: לאט לאט הם יורדים כי אין מי שתומך בבית.
משה באטה: שעת הפנאי שלהם היא אפס.
משה באטה: לכן, הם הולכים לקניונים ונעדרים מבתי הספר.
משה באטה: שעת הפנאי שלהם צריכה להיות פחות.
משה באטה: הם צריכים להיות במסגרת כמה שאפשר.
משה באטה: אז לא יהיה להם הרבה זמן פנאי להסתובב בחוץ.
משה באטה: לזה צריך לחתור.
משה באטה: מדינת ישראל תמצא תקן.
משה באטה: כשרוצים אפשר.
משה באטה: לא חסר כסף.
משה באטה: הכסף זורם מירושלים למקומות שונים, אבל לא מגיע לקצה הנכון ולא מנוצל נכון.
משה באטה: הקימו את מרכז ההיגוי כדי לטפל בנושא הזה.
זאב אלקין: האם הוא לא יעיל מספיק?
משה באטה: הרבה זמן לא בדקתי את מרכז ההיגוי.
משה באטה: אני הייתי עד עכשיו מנהל מרכז קליטה, ולכן אני לא יכול להביע דעה בעניין הזה.
משה באטה: לדעתי, זה צריך להיבדק.
משה באטה: צריך לבדוק לאן הילדים הגיעו.
משה באטה: אם הדבר לא מצליח, אחרי שנה שנתיים צריך לעשות חשיבה מחודשת וללכת הלאה.
משה באטה: כך אנחנו נתקן את הטיפול בקליטת עולי אתיופיה אחת ולתמיד.
זאב אלקין: אין לי אתך ויכוח.
עודי בהט: לי יש ויכוח.
זאב אלקין: על הנושא הזה של קליטת ילדים ונוער אתיופי, אנחנו נקיים סדרת ישיבות.
זאב אלקין: אחד מהנושאים שאפשר להעלות, זה מרכז ההיגוי.
זאב אלקין: במסגרת של הדיון שלנו, זאת שאלה מאוד רלוונטית.
זאב אלקין: כאשר לוקחים את הפירוט שעודי הציג, אנחנו רואים שמתוך 18,000,000 כמעט חצי הולך למרכז ההיגוי.
זאב אלקין: לכן, ראוי לדון בהרחבה בשאלה מה קורה עם התקציבים האלה, איך הם מופעלים במרכזי ההיגוי, לאן הם הולכים, האם זה כן עונה למטרה, האם זה מנוצל נכון או לא.
זאב אלקין: מבחינה זאת, אני בהחלט מקבל את האתגר.
זאב אלקין: אני לא רוצה להרחיב בזה עכשיו, כי כרגע אנחנו רוצים לראות את סך התקציב של קל"ע, להשקיף עליו מלמעלה ולראות את המבנה הכללי שלו.
זאב אלקין: אני רוצה להוסיף, כי ההיגיון הזה כוחו יפה לגבי כל הנושא של קליטת תלמידים עולים.
זאב אלקין: מהניסיון ומהנתונים הקשים שאנחנו רואים בתקופה האחרונה, אנחנו יודעים כי העדר השקעה בשלב של הקליטה, בסופו של דבר מחייב את המדינה להשקיע השקעות הרבה יותר גדולות, כאשר אלה הופכים להיות לקוחות של אבי דיכטר, המשרד לביטחון פנים.
זאב אלקין: בסופו של דבר, זה עולה למדינה יותר ביוקר.
זאב אלקין: לכן, אני ראשון שאתמוך בדרישה להוסיף תקציבים לנושא הזה של קליטת תלמידים עולים.
זאב אלקין: לצערי, היום אנחנו נמצאים בשלב אחר לגמרי.
זאב אלקין: אנחנו נמצאים בניסיון לשמור על התקציבים האלה בבסיס התקציב.
זאב אלקין: נכון להיום מופיע בפנינו קיצוץ.
זאב אלקין: לכן, יזמתי את הישיבה הקודמת ואת הישיבה הזאת.
זאב אלקין: לכן, גם הגשתי הסתייגויות.
זאב אלקין: אני אשמע גם ממשרד החינוך איך הם התכוונו לחלק את ה-27,0000,000 שקלים בין חפציבה וקליטת עלייה.
זאב אלקין: הלוואי עלינו, לשמור לפחות על התקציבים שהיו בשנה שעברה.
זאב אלקין: רק אז נוכל במהלך השנה לפעול מול הנהלת המשרד על תוספות התקציב, כמו שקרה השנה.
זאב אלקין: השנה בסופו של דבר הוסיפו תקציב מעבר למה שתוכנן בבסיס.
זאב אלקין: אם נפסיד במאבק על הבסיס, נוכל להיאבק על התופסות, שבסופו של דבר יחזירו את זה לרמת הבסיס של שנה שעברה.
עודי בהט: סדרה של דיונים בנושא של יוצאי אתיופיה נעשה 20 שעות מתוך 24 שעות ביממה במשרד החינוך, כל היום וכל הלילה.
עודי בהט: אני עכשיו בא מסדרת פגישות שלמה על פיילוט שאנחנו רוצים לעשות בנושא של כיתות קלט.
עודי בהט: כל המהלך הראשוני של קליטת עולי אתיופיה, צריך דיון אמיתי.
עודי בהט: זה לא משמש למשרד החינוך או למשרד אחר אליבי.
עודי בהט: צריך לעשות כפל מאמצים על רקע המציאות.
עודי בהט: צריך לראות את הדברים לאשורם.
עודי בהט: צריך לראות את נתוני הפתיחה.
עודי בהט: אתה ניהלת את מרכז הקליטה בבאר שבע, ואתה ראית את הילדים.
עודי בהט: כל שבועיים 3 ילדים, אחד בכיתה ב' ואחד בכיתה ו', אחד יודע לקרוא ואחד לא יודע לקרוא.
עודי בהט: כך גם בפתח תקווה.