GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודי בהט: כל שעה מופיע ילד אחר, מכיתה ד' מכיתה ג'.
עודי בהט: אני אראה לכם את הפתקים של הסוכנות היהודית, ששולחת לי יומיים לפני נחיתה.
עודי בהט: זאת המציאות שמערכת החינוך מתחילה להתמודד איתה.
עודי בהט: זאת נקודת הפתיחה.
עודי בהט: שלא לדבר על איזה מצב מגיעים ההורים.
עודי בהט: על זה צריך להתמקד הדיון, ברמת ממשלה.
עודי בהט: אני לא מקל ראש אפילו בפרט אחד, אבל צריכים להישאר בפרופורציות הנכונות.
עודי בהט: הפרופורציה הנכונה היא קודם כל לראות את התשתית שאליה נשאבות המערכות כדבר נתון.
עודי בהט: אין אח ורע לקליטה כזאת שבכל שבועיים באים 10 ילדים חדשים.
עודי בהט: אין דבר כזה באף מקום בעולם.
זאב אלקין: יש פה שתי רמות.
זאב אלקין: הבעיה של הטפטוף הלא מווסת של ילדים ברמות שונות לתוך מסגרות שכבר לומדות, זאת בעיה מוכרת שעלתה על השולחן מספר פעמים.
זאב אלקין: כתוצאה מזה, כאשר התקיים דיון במליאה של ועדת העלייה והקליטה עם השר לקליטת עלייה על קליטת יהודי אתיופיה, העליתי את הסוגיה הזאת.
זאב אלקין: הבטיח לי השר – והוא ביקש זאת תוך כדי דיון מהאנשים הרלוונטיים במשרד – לבדוק את הנושא.
זאב אלקין: כנראה, שאין להם פתרון מלא.
זאב אלקין: הם לא יכולים כרגע לעשות סטופ ולרוקן את מרכזי הקליטה ולהתחיל למלא אותם בקבוצות מסודרות.
עודי בהט: אלא להמשיך בשיטה של מיטה פנויה.
זאב אלקין: ככה זה עובד היום, אבל השר הבטיח לי לבדוק, האם אפשר לווסת את זה בקבוצות.
זאב אלקין: אז הכלי הזה פלוס תוספת ייעודית של שעות בשלב הראשוני יאפשרו לגשר על הפערים.
עודי בהט: מדובר גם על היציאה.
עודי בהט: מדובר על תהליך גיור, משכנתא, דירה וכו'.
זאב אלקין: נכון, זה פועל יוצא של כמה דברים.
משה באטה: הבעיה היא, שזה מורכב.
משה באטה: כדי להבין את זה, צריך להיות שם.
משה באטה: זה הולך לפי שיטה של מיטה פנויה.
משה באטה: הנושא של קליטת עולי אתיופיה במרכזי הקליטה, הוא מורכב.
זאב אלקין: אני לא רוצה שניכנס לנושא הזה עכשיו.
זאב אלקין: הבעיה הועלתה בפני השר.
זאב אלקין: לפני שמחליטים על דיון בממשלה, השר צריך לעשות בדק בית ולבדוק אצלו ובסוכנות איך ניתן לבנות את זה אחרת ועד כמה ניתן.
זאב אלקין: אם הוא יגיע למסקנה שבנתונים הקיימים ללא החלטות אחרות הוא לא יכול לעשות את זה, אז יכול להיות שצריך לקיים על זה דיון בממשלה.
זאב אלקין: זה בוודאי לא לשולחן הזה.
זאב אלקין: יחד עם זה, כל הנושא של טיפול גף קליטת עלייה בילדים ונוער אתיופי, הוא כן לשולחן הזה.
זאב אלקין: כמו שאמרת, 20 שעות מתוך 24 שעות שלך הולכים לנושא הזה.
זאב אלקין: ראינו גם, ששלושת רבעים מהתקציבים של האגף שלך הולכים לנושא הזה.
זאב אלקין: יכול להיות שיהיה מישהו שיחלוק על זה ויגיד שזה לא נכון שזה ככה מחולק.
זאב אלקין: בוודאי שאנחנו נצטרך להדגיש תשומת לב לנושא הזה ולקיים על זה דיונים מיוחדים.
עודי בהט: העלייה מאתיופיה מול העלייה ממדינות אחרות, היא באותו סדר גודל.
עודי בהט: בשנת 2006 במקום הראשון נמצאת העלייה מאתיופיה.
עודי בהט: אני מדבר על ילדים בני אפס עד 18.
עודי בהט: בסך הכל עלו בשנה האחרונה 1,080 תלמידים מחבר העמים, ומאתיופיה על 1,700 תלמידים נכון לאתמול.
עודי בהט: במאזן של 6 שנים האחרונות, יש שוויון בין יוצאי אתיופיה לשאר העולים.
אבי מספין: אבל החלק הסגולי שלהם הוא שונה.
זאב אלקין: אני חשבתי על הבקשה הזאת, ואתה גירית אותי סופית לבקש ממך את הנתון.
זאב אלקין: אתה אומר כאן, שרוב רובו של תקציב קל"ע הולך לתלמידים שזכאים לקבל שירות.
זאב אלקין: דיברנו על זה שחלק מהתוכניות פתוחות גם לילדים עולים ותיקים יותר.
זאב אלקין: סף הכל, רוב רובו של התקציב הולך לילדים שנכנסים להגדרות מסוימות.
זאב אלקין: יש גם תזוזות, בחלק מן התוכניות ההגדרה היא כזאת, ובחלק מן התוכניות ההגדרה היא קצת אחרת.
זאב אלקין: לגבי ילדים יוצאי אתיופיה, ההגדרה מראש היא אחרת.
זאב אלקין: ההערה שלך צודקת, שלא צריך להשוות את סך מספר הילדים העולים שקיימים בארץ משאר המדינות מול ילדים עולים מאתיופיה, אלא צריך לקחת את המספר של כל שאר הילדים שזכאים לקבל תמיכה ממשרד החינוך, ולקחת את הילדים יוצאי אתיופיה שנכנסים להגדרות של קבלת תמיכה של משרד החינוך ולעשות פעולה חישובית פשוטה, לחשב כמה זה יוצא פר ילד.
זאב אלקין: זה נתון שיכול להיות מאוד מעניין.
זאב אלקין: ייתכן והוא יענה פה על הרבה שאלות.
זאב אלקין: להערכתי, קל לכם מאוד להגיע אליו.
זאב אלקין: אתה הרי יודע כמה תלמידים יש לך שזכאים לשירות, גם בקרב הקבוצה הזאת וגם בקרב הקבוצה האחרת.
עודי בהט: האם אתה מדבר על שעות עזר?
זאב אלקין: אני מדבר על כל המערכת הזאת שאתה מפעיל.
זאב אלקין: אם אני הבנתי נכון, 90% מהמערכת מופעל לגבי תלמידים שנכנסים להגדרות מאוד ברורות.
זאב אלקין: אם אנחנו לא מדברים על תלמידים יוצאי אתיופיה, אז זה בדרך כלל עד 4 שנים שירות בארץ.
זאב אלקין: אחר כך הם כבר לא לקוחות של רוב התוכניות שלך, להוציא כמה חריגים שנכנסים ב-10%.
זאב אלקין: עם ילדים יוצאי אתיופיה ההגדרה היא אחרת מבחינת הזמן שהם נשארים הלקוחות שלך.
עודי בהט: הם לא לקוחות שלי.
עודי בהט: הם זכאים לשעות.
זאב אלקין: הלקוחות שלך מבחינת זכאות לשעות ולרוב התוכניות.
עודי בהט: הלקוחות שלי הם גם אלה שאין להם שעות.
זאב אלקין: בגדול, 90% מהתקציב הולך לאלה שיש להם מימון.
זאב אלקין: לכן, אני כרגע שם בצד את אותם 10%, ששם הפרופורציות השתנו לחלוטין.
זאב אלקין: אני מבקש, שתיקח את ההגדרות הקיימות אצלך במשרד, תגיד כמה יש ילדים יוצאי אתיופיה שנכנסים להגדרות האלה, וכמה ילדים יש משאר המדינות.
זאב אלקין: את הפעולה החישובית לחלק פר ילד, אני אדע לעשות לבד.
זאב אלקין: אם תיתן לי מספר ילדים, אני אסתדר לבד.
עודי בהט: בסדר.
זאב אלקין: מספר ילדים אני מניח שיש לך אוטומטית.
עודי בהט: אני אוכל לתת לך את הנתונים לגבי חטיבות הביניים וחטיבות עליונות.
זאב אלקין: מה לגבי היסודי?
עודי בהט: אין צבע לשיעורי העזר.
זאב אלקין: האם אתה לא יודע כמה ילדים עולים יש?
זאב אלקין: נניח שמשרד החינוך הגדיר כי הזכאות של ילד עולה ממדינות אחרות לעזרה היא במשך 4 שנים.
זאב אלקין: האם אתה יודע כמה ילדים יש בארץ שהם לא יוצאי אתיופיה, שנמצאים במסגרת 4 שנים הראשונות שלהם.
זאב אלקין: לגבי ילדים יוצאי אתיופיה הזכאות היא לפי הגדרה אחרת.
עודי בהט: מ-91.
משה באטה: 15 שנים.
זאב אלקין: או מי שעלה משנת 91.
זאב אלקין: זאת הגדרה טובה יותר ממספר שנים.
זאב אלקין: גם על הילדים האלה, אתה יודע כמה הם.
זאב אלקין: אלה שני הנתונים שאני מבקש.
מסרט וורקו: אבל יש לך תוכניות של בני עולים, שהם כן נהנים מהתוכניות האלה.
זאב אלקין: עודי טען, כי כאשר אפשר מנסים לעשות את זה, אבל כי רוב רובו של התקציב הולך לזכאים.
מסרט וורקו: לשיעורי עזר.
מסרט וורקו: זה משהו אחר.
מסרט וורקו: תוכנית פאק"ט מיועדת לילדים שמרביתם נולדו בארץ.
מסרט וורקו: כך גם פל"א.
עודי בהט: יש מספר תלמידים שזכאים לקבל סיוע בשעות עזר, ולא משנה אם הם מאתיופיה או מצרפת.
זאב אלקין: זה חלק מהתקציב שלך.
זאב אלקין: איפה יושב התקציב של שעות העזר?
עודי בהט: הוא לא יושב פה.
תמי ויצמן: כל השעות לא באות לידי ביטוי פה.
תמי ויצמן: כאן מדובר רק על פעולות.
זאב אלקין: כלומר, שכל שעות העזר הן מעבר לתקציב של 30,000,000 שקלים.
עודי בהט: מדובר רק על 2,000 תלמידים.
זאב אלקין: האם יש לך הערכה גם על זה?
עודי בהט: זה מה שהבנתי שאתה שואל אותי.
עודי בהט: אני יכול לתת נתון על מספר התלמידים הזכאים לשעות עזר, שזה עיקר התקציב.
זאב אלקין: שהוא נמצא בתוך הסל הכללי של השעות של משרד החינוך.
זאב אלקין: הוא לא צבוע.
זאב אלקין: האם אתה יודע להעריך את גודלו?
עודי בהט: כן בחטיבות ביניים ובתיכונים.
זאב אלקין: ביסודי אתה יכול להעריך רק את השעות החדשות שנולדו עכשיו.
עודי בהט: את זה אני אומר בעל פה לפי כל בית ספר, כשם שאני יכול לעשות בחטיבות הביניים, כי זה צבוע.
זאב אלקין: לצערי, זה כמעט מה שיש.
זאב אלקין: התופעה ביסודי, היא שברוב המקרים השעות לא צבועות כי הן לא קיימות.
עודי בהט: את זה אני לא אמרתי.
זאב אלקין: את זה אמרו רבים, כולל המפקח שבא לכאן.
זאב אלקין: אני אשמח לדעת, על איזה תקציב אנחנו מדברים, גם במספר שעות וגם כמה זה עלה.
עודי בהט: זה אפשרי.
זאב אלקין: זה חשוב לי.
עודי בהט: זה באגפי המחשב של המשרד.
זאב אלקין: השאלה שלי באה ממקום אחר.
זאב אלקין: בעקבות הישיבה שהיתה כאן לפני שבוע נשאלתי על ידי אנשי תקשורת ועל ידי נציגים של כל מיני גופים, מה ההיגיון שתקציב קל"ע בסך 30,000,000 שקלים, מחולק בצורה כזאת ששלושת רבעי שלו הולך לקליטת עולים מאתיופיה, ורק רבע הולך לקליטת ילדים ממקומות אחרים שהם הרבה יותר.
זאב אלקין: אתה אמרת כרגע, שסך הכל שמסתכלים על תלמידים עולים טריים יותר, הפרופורציות משתנות.
עודי בהט: אמרתי את זה כעובדה, ולא כתשובה לשאלה הזאת.
זאב אלקין: לכן, חשבתי אין ספק שנדרשת השקעה גדולה יותר בילדים יוצאי אתיופיה מאשר בילדים יוצאי מדינות רווחה.
זאב אלקין: לי זה נראה ברור מאליו.
זאב אלקין: יחד עם זאת, כשזאת היתה הפרופורציה לא היו לי הסברים.
זאב אלקין: אמרו לי שיש מספר גדול מאוד של ילדים מארצות הרווחה, ויש מספר הרבה יותר קטן של ילדי יוצאי אתיופיה, אז למה התקציב מתחלק בכזאת דיס-פרופורציה.
זאב אלקין: אם הייתי אומר שהתקציב הזה של 30,000,000 שקלים מופנה גם הוא לילדים זכאים, לפי הגדרות ברורות של זכאות, והיית אומר לי שבמסגרת הילדים הזכאים היחס הוא 50%-50%, הייתי מקבל רגליים לתשובה.
זאב אלקין: הייתי בא לאותם גורמים, והייתי אומר שיש 100% שמתחלקים לשתי קבוצות.
זאב אלקין: קבוצה אחת תוכר לטיפוח יתר כי היא מתחילה מעמדה יותר קשה, ולכן לא חילקו את התקציב חצי חצי, אלא שלושת רבעי ורבע.
זאב אלקין: זאת בהנחה שהתוכניות האלה פועלות בקרב הזכאים.
זאב אלקין: אם אתה אומר לי שאין הגדרות ברורות ולכל תוכנית יש הגדרה בפני עצמה ולא ניתן ליצור את המשוואה הזאת, אז השאלה שנשאלתי חוזרת.
זאב אלקין: אני לא שאלתי את זה פה בדיון, אבל אחר כך נשאלתי ולא ידעתי להסביר.
זאב אלקין: שואלים, למה יש קבוצה מאוד גדולה של ילדים שפועלים מולה עם חלק קטן מאוד של התקציב, לעומת קבוצה קטנה של ילדים, שצריך לטפח אותה אבל למה התקציב הוא בכזה דיס- פרופורציה למספרים.
זאב אלקין: זאת שאלה שאתה תצטרך להשיב לי עליה, כדי שאני אדע להשיב עליה הלאה.
עודי בהט: אגב, היקף התקנות האלה כבר קיים 20 שנה.
זאב אלקין: את התשובה הזאת לא אני ולא אתה יכולים לתת.
זאב אלקין: למה אני לא יכול לתת אותה?
זאב אלקין: כי לי אומרים, אתה יושב במוסד שבכל שנה מאשר תקציב.
זאב אלקין: למה אתה לא יכול לתת אותה?
זאב אלקין: כי אתה יושב במשרד שמכין כל שנה תקציב.
זאב אלקין: אין לך מגבלות.
זאב אלקין: אין מחויבויות של משרד מול משרד לדברים מסוימים.
זאב אלקין: זה שזה דבר היסטורי, זאת לא תשובה.
עודי בהט: אני לא אמרתי שזה תשובה, אמרתי שזאת עובדה.
זאב אלקין: נוספה פה עוד שאלה.
זאב אלקין: אם אתה יכול להתייחס אליה היום, מצוין.
זאב אלקין: אם אתה רוצה, אנחנו נקיים על זה דיון נפרד.
זאב אלקין: היות ונשאלתי, אני חייב תשובות לעצמי.
רומן שניידר: אני רשמתי את השאלה הזאת בבית.
רומן שניידר: אני לא מרגיש איתה כל כך נוח, אבל הדיספרופורציה הזאת מאוד בולטת בתקציב.
רומן שניידר: אני הייתי מתווכח גם על זה.
רומן שניידר: יכול להיות שיבוא מישהו ויחלוק על זה שמצבם של ילדי עולים מאתיופיה הוא יותר גרוע ודורש יותר טיפוח מאשר עולים ממדינות אחרות.
רומן שניידר: אני הייתי מתווכח על זה.
רומן שניידר: אני חושב, שמצבם של עולים שמגיעים ממדינות אחרות גם כן לא טוב.
רומן שניידר: נורא קשה להשוות בין שתי עליות.
רומן שניידר: אם נכנסים לקניון בבאר שבע מוצאים שם גם הרבה עולים מחבר המדינות.
רומן שניידר: המצב שם גם הרבה מאוד קשה.
רומן שניידר: אני לא הייתי אומר בוודאות את הנתון הזה, שמצבם של ילדי אתיופיה הוא יותר גרוע.
זאב אלקין: בנקודת הפתיחה שאתה מייצג כרגע, השאלה רק מקבלת חיזוק.
רומן שניידר: אם מתרגמים את זה לתקציב, הייתי מתווכח על זה.
זאב אלקין: השאלה נשאלה ביתר חריפות.
זאב אלקין: אני לא רוצה לפתוח על זה דיון כרגע.
אבי מספין: חלק מהתקציב הזה הוא גם עבור ילדים להורים שעלו.
זאב אלקין: במה שאמרת כרגע לא פתרת את הבעיה, אלא רק סיבכת אותה יותר.
זאב אלקין: אני לא רוצה שניכנס לדיון הזה כרגע.
זאב אלקין: אנחנו נקיים על זה דיון, כי זאת שאלה מעניינת וחשובה.
זאב אלקין: ברגע שהתקציב הונח, היא עלתה לאוויר.
זאב אלקין: עודי, זאת לא שאלה של הפעלת תקציבית, אלא שאלה למי שמוביל מדיניות של משרד החינוך מבחינת קליטת עלייה.
זאב אלקין: מבחינתי, אתה הכתובת.
זאב אלקין: אם לא נספיק להגיע לזה היום, אז נגיע לזה בקרוב.
זאב אלקין: זאת שאלה שאני חייב לקבל עליה תשובה.
זאב אלקין: אני שם אותה לפתחך כרגע.
זאב אלקין: נשארתם חייבים לי תשובה בנושא שהוא מאוד חשובה לי.
זאב אלקין: במסגרת בסיס התקציב של אותם 27,000,000 שקלים – ואני כרגע מתעלם מהכוונות הטובות להוסיף כסף אחר כך - איך המשרד התכוון לחלק את הכסף בין חפציבה לקליטת עלייה.
זאב אלקין: לא חידשתי בשאלה הזאת.
תמי ויצמן: לא חידשת.
תמי ויצמן: אני לא חושבת שצריך להיכנס לנושא של חפציבה.
תמי ויצמן: אם בבסיס 2006 היו 30,000,000 שקלים, מה שהיה חסר לך זאת הדלתא כי לך אין את הפירוט של התקנות.
תמי ויצמן: אתה רצית לדעת את התקציב של חפציבה כדי לעשות מזה השלכות ולדעת בכמה מסתכם התקציב.
זאב אלקין: אני מוכן שתגידי לי מתוך 27,000,000 שקלים כמה תוכנן תקציב קל"ע.
זאב אלקין: מזה אני אדע לעשות פעולת חיסור ואדע כמה מקבלת חפציבה.
תמי ויצמן: אנחנו לא נשחק משחקים, לא נערבב דברים שלא קשורים.
תמי ויצמן: יש קיצוץ של 8,000,000 שקלים, שהמשרד התחייב להחזיר.
זאב אלקין: אז מדובר ב- 22,000,000 שקלים.
תמי ויצמן: בדיוק.
זאב אלקין: בבסיס התקציב של 2007 מה שמתוכנן כרגע מתוך 27,000,000 שקלים של הסעיף, זה 22,000,000 לקליטת עלייה.
זאב אלקין: כפועל יוצא מזה יוצא ש-5,000,000 הולכים לחפציבה.
תמי ויצמן: אני לא זוכרת כמה יש לי מכלול.
תמי ויצמן: 5,000,000 זה התקציב.
תמי ויצמן: 22,400,000 הולכים לקל"ע.
תמי ויצמן: אני רוצה להמשיך ולהצהיר, שהכוונה של המשרד היא להחזיר את זה ולהעמיד את התקציב על 30,272,000 שקלים.
תמי ויצמן: באיזה שלב זה יעשה?
תמי ויצמן: אני לא נכנסת לזה, כי אני לא יודעת.
זאב אלקין: אני ממש מודה לך על התשובה, כי זאת בדיוק התשובה שחיפשתי כבר שבועיים.
זאב אלקין: עכשיו אנחנו יכולים לחזור לדיון הפרטני יותר.
זאב אלקין: נלך לפי הנייר שקיבלנו היום, שמארגן את הדברים בבסיס התקנות שהיו בספר הירוק.
זאב אלקין: בפעם שעברה דיברנו על התוכניות הבאות?
זאב אלקין: פאק"ט, הטף והאתגר ופל"א.
זאב אלקין: דיברנו גם על מסד קליטה.
עודי בהט: מסד קליטה לא מפולח ליוצאי אתיופיה ולעולים אחרים.
עודי בהט: זה משהו אחר.
עודי בהט: זה כלול בעמוד השלישי בשתי הפעולות הכוללות.
תמי ויצמן: ראינו שיש לנו הבדל בין ה-30,000,000 שקלים לבין ה-33,000,000 שקלים.
תמי ויצמן: 750,000 הם לא בבסיס התקציב.
תמי ויצמן: כל שנה הוא מקבל כסף עבור חלק מפאק"ט וחלק ממסד קליטה.
זאב אלקין: האם את יכולה לדבר על הפאק"ט ולהגיד כמה בבסיס וכמה תוספת?
עודי בהט: חצי.
תמי ויצמן: אנחנו נותנים 1,445,000 אנחנו נותנים במהלך השנה.
זאב אלקין: אז זה בערך חצי חצי.
זאב אלקין: כל השאר הוא בבסיס התקציב.
תמי ויצמן: נכון.
משה באטה: מה ההבדל בין העשרה ביהדות לזהות יהודית?
זאב אלקין: אנחנו הולכים לפי הסדר של התוכניות.
זאב אלקין: נעשה את זה בצורה מסודרת, ואז גם נשאל את השאלות.
זאב אלקין: אנחנו הפסקנו בדיון על מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה, שם שאלנו כמה מתוך 8,725,00שקלים הולך למגשרים?
עודי בהט: אני לא יכול להגיד בדיוק.
עודי בהט: אם יש 40 משרות וכל משרה זה 100,000 שקלים פלוס, אז אפשר לעשות את החשבון.
זאב אלקין: מבחינתך, אתה מעביר את הסכום הזה למרכז היגוי.
זאב אלקין: יש מישהו שמייצג אותך שישוב שם, ואז מקבלים החלטות מה לעשות.
עודי בהט: יש מכרז.
עודי בהט: במכרז כתוב מה החלק של הפעולה, מה החלק של גישור וכו'.
זאב אלקין: בוא נעזוב כרגע את הסעיף הזה.
זאב אלקין: היות שהוא סעיף גדול מאוד מהתקציב, אמרתי שאני רוצה שנקיים בו דיון מיוחד, איך זה פועל, מה יוצא בסוף, מה הם מדדי ההצלחה וכו'.
זאב אלקין: ממתי זה פועל?
עודי בהט: הרבה לפני שבאתי.
זאב אלקין: אז אפשר לעשות הערכה לגבי מידת היעילות של כל המפעל הזה.
זאב אלקין: אנחנו עוברים עכשיו לתוכניות הכנה לבחינות בגרות.
זאב אלקין: תגיד כמה מילים על הרציונאל.
עודי בהט: מדובר פה על תוכניות העשרה של הצוותים בבתי הספר עתירי העולים מאתיופיה, על הפעולות של אגף שח"ר, שנותן הזדמנות נוספת להיבחן בבחינת בגרות ולהצליח.
זאב אלקין: האם זה לילדים שזכאים לשעות עזר?
זאב אלקין: האם זה מעבר לזכאות שלהם?
עודי בהט: יש פה תוכנית מערכתית לצוותים.
עודי בהט: אני לא יכול לומר, האם האגף מפעיל אותן כלפי יוצאי הקהילה באופן כללי או לגבי כל האוכלוסייה.
עודי בהט: אין לי תשובה על זה.
זאב אלקין: האם אין הנחיות להפעלה?
זאב אלקין: מה זאת אומרת שאין לך תשובה?
עודי בהט: אני מעביר את התקציב לאגף שח"ר, והם מפעילים את תוכנית מב"ר, הזדמנות ראשונה והזדמנות שנייה לפי הקריטריונים שלהם בקרב תלמידים שזקוקים לזה.
מסרט וורקו: האם זה רק ליוצאי אתיופיה?
זאב אלקין: האם אתה לא קובע להם מי היא האוכלוסייה הזכאית לזה?
רומן שניידר: האם אתה יודע כמה תלמידים יש?
עודי בהט: אני לא יודע כרגע.
זאב אלקין: לפני שבוע שאלנו, למה לא להעביר מראש את הסעיפים האלה לשם אם גם ככה יש כל כך הרבה העברות תקציביות.
זאב אלקין: אתה אמרת לנו, שכדאי לשמור את זה אצלך כי זה מאפשר לך להתערב שם בקריטריונים.
עודי בהט: אני עדיין אומר את זה.
עודי בהט: יש דברים שבהם אני יכול להתערב, ויש דברים שאני לא יכול להתערב בהם.
זאב אלקין: אני מבין, כי כל הסכום הזה הוא עברה תקציבית.
עודי בהט: יש פה פעולה שביצע בשנה שעברה מרכז פוירשטיין בבתי ספר היסודיים ובחטיבות הביניים ליוצאי אתיופיה.
עודי בהט: הם נתנו כלים לאבחן דידקטית בידי הצוותים בבתי הספר, להמשך עבודה עם תלמידים שהיו אצלם קשיים לימודיים.
עודי בהט: אחר כך גם להנחות את הצוותים, באמצעות השתלמויות ובאמצעות הנחיה, איך לקדם את התלמידים האלה.
עודי בהט: הנושא הזה הסתיים בסוף שנה שעברה.
עודי בהט: יצא מכרז חדש, והמכרז הזה הסתיים.
עודי בהט: הזכיין הזה ייבחר בשבוע הבא, אני מקווה.
עודי בהט: אז אנחנו נקבל זכיין חדש לאותו עניין, שאנחנו רואים בו חשיבות מאוד גדולה על מנת לאפשר לצוותים לפלס דרך נכונה לעבודה עם ילדים מתקשים יוצאי אתיופיה בבתי הספר.
מסרט וורקו: בעניין הזה כן צריך להרחיב.
מסרט וורקו: יש הרבה גופים שעושים את האבחונים, ואין להם את כלים מותאמים ליוצאי אתיופיה.
מסרט וורקו: לגוף הזה יש את הכלים המותאמים.
זאב אלקין: לגוף שהיה.
זאב אלקין: אנחנו לא יודעים מי יזכה עכשיו.
מסרט וורקו: מי שזה לא יהיה, יצטרך לעמוד בקריטריונים.
מסרט וורקו: הסכום הזה הוא זעום לעומת הצורך בשטח.
מסרט וורקו: לשאלתך, מה היה אפשר לעשות עם הסכום של מרכז ההיגוי אילו היו תקנים, זה אחד הדברים שכן היה צריך להשקיע בהם, העניין הזה של האבחונים.
מסרט וורקו: בעבר ילדים נורמטיביים לחלוטין עברו אבחון לוקה בחסר הלכו למוסדות של חינוך מיוחד.
מסרט וורקו: הם היו צריכים לעבור אבחון חוזר, על מנת שיוכלו לחזור למסגרות נורמטיביות.
מסרט וורקו: הצורך באבחונים הוא מאוד הכרחי בקרב הקהילה.
זאב אלקין: אם היו שואלים אותך, האם את היית אומרת שזה יותר חשוב מהמגשרים?
מסרט וורקו: אני לא הייתי אומרת זה או זה.
מסרט וורקו: אני מכירה את הפעילות של מרכז ההיגוי, אני עובדת איתם בצורה שוטפת, והם עושים עבודה נהדרת.
מסרט וורקו: צריכים את המגשרים בתוך בתי הספר.
מסרט וורקו: ההורים צורכים את השירותים שלהם.
מסרט וורקו: אני לא יודעת מה יותר חשוב, האבחון לילד או ליצור נתק בין המערכת להורים והילדים.
מסרט וורקו: זה משולש שכן חייב להתקיים.
מסרט וורקו: שניהם חשובים.
עודי בהט: משרד החינוך, משרד הקליטה והג'וינט מסייעים לטלוויזיה החינוכית לשדר את התוכנית "דרך העיניים שלנו", תוכנית באמהרית, שאנחנו רואים בה חשיבות גדולה מאוד לציבור של התלמידים ולציבור ההורים.
עודי בהט: זה התשלום השנתי שאנחנו נותנים.
עודי בהט: נדמה לי, שמשרד הקליטה והג'וינט נותנים יותר מאיתנו.
עודי בהט: תלמידים שלומדים במכרז קליטה נוסעים ליישובים אחרים שלא במסגרת אותה רשות – אגב, זאת בעיה שקיימת היום בכל הרשויות ולא רק בנושא הזה, אלא גם בנושא הזנה ועוד - והרשויות משלמות עבור ילדים שהם אזרחי העיר.
עודי בהט: מרכזי הקליטה אמנם שייכים לערים, אבל הם אקס טריטוריאליים מבחינת האזרחים.
עודי בהט: סופו של אותו ילד, הוא לצאת מהעיר הזאת.
עודי בהט: בצפת יש 3 מרכזי קליטה, ואף ילד לא נשאר שם.
עודי בהט: אין יישוב קבע של יוצאי אתיופיה בצפת.
עודי בהט: בבאר שבע יש.
עודי בהט: בחלק מהמקרים אנחנו לא יכולים להסתפק בבתי הספר הממלכתיים-דתיים באותו יישוב, בייחוד אם הוא יישוב קטן.
עודי בהט: בבאר שבע זה קורה פחות.
עודי בהט: אין כמעט ילדים שיוצאים לקריית גת, אבל מצפת נוסעים לחצור, למורשת ולכרמיאל.
עודי בהט: המשרד באמצעות אגף ההסעות שלו ממן את כל העלות של ההסעות בהשתתפות של 100%.
עודי בהט: זה דבר שהוא חסר תקדים במערכת החינוך.
עודי בהט: בדרך כלל ההשתתפות היא רק באחוזים מתוך כלל העלות באופן רגיל.
עודי בהט: כאן המשרד נותן את כל הסכום עבור ההסעות.
עודי בהט: יחד עם זה, הרשות גם מקבלת אגרת חוץ עבור תלמידים שהם לא בתחום הרשות שלהם.
עודי בהט: אתה לא יכול לצפות מרשות שיש לידה מרכז קליטה, גם לשלם כסף לרשות אחרת.
עודי בהט: המשרד מממן את אגרות החוץ האלה לטובת הרשויות ואותם בתי ספר, אליהם הילדים מגיעים ממקום אחר.
עודי בהט: פרויקט 67 הוא פרויקט נפלא, שאנחנו הולכים להרחיב אותו עכשיו.
עודי בהט: זאת העשרה בתחומי היהדות לתלמידים עולים בחינוך הדתי, שבו יש ריכוזים מאוד גדולים של יוצאי אתיופיה.
עודי בהט: בדעתי, להרחיב את הפעולה הזאת או ליצור מקבילה לה.
עודי בהט: בגלל תהליך הגיור במרכזי הקליטה, אנחנו שומעים יותר על צורך שהתלמידים יבואו מצוידים ביותר ידע בתחום היהדות, כדי לעשות את התהליך הזה יותר קל ויותר פשוט ולא להיתקל בקשיים על רקע חוסר ידע של הילדים במושגי יהדות.
זאב אלקין: למה זה נקרא 67?
עודי בהט: כי פעם זה היה ב-67 בתי ספר.
זאב אלקין: זה מספר רגיש בהקשר של משרד החינוך.
אבי מספין: האם זה גם לגבי עולים חדשים ממדינות אחרות, או רק ליוצאי אתיופיה?
עודי בהט: עכשיו אני מגיע לתקנות שעוסקות בכלל העולים.
עודי בהט: 7-8 הראשונות עוסקות אך ורק בעולים שאינם יוצאי אתיופיה, אבל התקנות האחרות ברובן הן לכלל העולים כאשר בחלק מן ההוצאות יש התייחסות לעולים מאתיופיה באופן משוער.
זאב אלקין: המספרים בסוגריים הם בתוך אותם סעיפים כלליים.
זאב אלקין: הכוונה היא לכמה מתוך סך הסעיף הולך לטיפול בילדים יוצאי אתיופיה.
עודי בהט: אני מודיע, כי המספרים האלה הם בערך.
עודי בהט: פעם היה יותר קל לאמוד זאת, כי כל הממלכתי דתי היה מאוכלס ביוצאי אתיופיה, כאשר בממלכתי לא היה אפילו אחד שהוא יוצא אתיופיה.
עודי בהט: כך אפשר היה לעשות חיתוכים מאוד ברורים.
עודי בהט: היום כאשר יש תוכנית שאנחנו מפעילים עם הג'וינט, בבית ספר אחד יכולה להיות קבוצה של 8 עולים, 2 מחבר העמים, 2 מצרפת ו-2 מאתיופיה.
עודי בהט: אני יכול לומר לכם באחוזים כמה מתוך הפרויקט הם עולים יוצאי אתיופיה.
זאב אלקין: מה שאתה אומר מפתיע אותי.
זאב אלקין: היות והתקנות שלך מוגדרות, אתה כן יודע.
עודי בהט: אני יודע לגבי כלל העולים.
זאב אלקין: אם היה כתוב לך בבסיס, קליטת עולים יוצאי אתיופיה 21,686,000 שקלים, היית יודע.
עודי בהט: אני לא יודע כמה ילדים ישתתפו כל שנה בסמינרים.
תמי ויצמן: אם אתה יודע כמה כסף אתה לוקח, אתה רושם זאת.
זאב אלקין: המחשב יודע.
עודי בהט: המחשב יודע בדיעבד.
זאב אלקין: כאשר בסוף השנה תמי עושה את הדיווח על התקציב והיא יודעת שאצלה ב-241765 מופיע 21,686,000 שקלים בבסיס, היא יודעת שהיא צריכה להגיע ל-21,686,000 או שיש לה תת ביצוע בסעיף הזה.
זאב אלקין: לכן, אצלה זה צבוע.
זאב אלקין: חלק מהסעיפים זה מיידי.
זאב אלקין: מתוך אותם 21,686,000 היתה תוספת של פאק"ט, ואז 17,500,000 הולכים ליוצאי אתיופיה.
זאב אלקין: אז היה נשאר לה הפער של 4,000,000 שקלים שמפוזרים בתוכניות אחרות.
זאב אלקין: אז על כל תוכנית היא יודעת בכמה היא חייבה את התקנה הספציפית הזאת.
תמי ויצמן: יש לי מעקב על כל אגורה שיוצאת מהתקנה של עולי אתיופיה לתקנות אחרות במשרד.
זאב אלקין: אז מבחינה חשבית את כן מסוגלת להגיד שבפעילות של זהות יהודית.
זאב אלקין: ....
תמי ויצמן: אני לא נכנסת למיקרו כמו עודי.
תמי ויצמן: כאשר יש העברות תקציביות הוא צריך לכמה פרויקטים להוציא כסף מהאתיופים ולהעביר לתקנות אחרות.
תמי ויצמן: הוא לא כותב לי, תיקחי 200,000 שקלים עבור הסמינרים ותעבירי לפה.
תמי ויצמן: הוא אומר לי תיקחי 300,000 מהאתיופים ותעבירי למקומות האחרים.
עודי בהט: זה כדי לאזן את התקנות.
עודי בהט: כל המהות היא זאת.
עודי בהט: אני לא יודע איזה מורים ירשמו להשתלמויות בנצרת עלית בשנה הבאה.
זאב אלקין: למה זאת הטכניקה?
זאב אלקין: לא שלא תעשו את זה אחרת?
תמי ויצמן: אם אני אשים את הכסף של עודי לקידום נוער, לא תהיה קליטה.
זאב אלקין: השאלה שלי היא אחרת.
זאב אלקין: אם את יודעת היום שבפועל לפרויקטים הייעודיים ליוצאי אתיופיה הולכים 17,500,000 שקלים...
תמי ויצמן: לא, 21,000,000 שקלים.
זאב אלקין: בפירוט של עודי, התוכניות שפועלות בקרב יוצאי אתיופיה, נמצאות במסגרת הזאת.
תמי ויצמן: אני יודעת למה הולכת כל אגורה.
תמי ויצמן: יש תוכנית עבודה, לפי התקנות.
זאב אלקין: אין לי ספק, שאת יודעת לאן הולכת כל אגורה.
זאב אלקין: אני שואל, למה כאשר את מכינה את הספר הירוק לשנת 2007, בהנחה שאין קיצוץ,את לא כותבת בסעיף הזה קליטת עולים יוצאי אתיופיה ואת הסכום שיוצא, 17,500,000, במקום לעשות העברות אחר כך?
זאב אלקין: אם מישהו ישאל, הוא ישאל על הסכום של 17,500,000 שקלים ולא על 21,000,000 שקלים.
זאב אלקין: זה כבר מקל על התשובה.
זאב אלקין: כאשר יש תוכניות כלליות, הן פעולות על כולם, כולל יוצאי אתיופיה.
עודי בהט: היום.
עודי בהט: בעבר זה לא היה כך.
זאב אלקין: את יוצרת תמונת מצב שהיא הרבה יותר מתאימה למה שיש במציאות.
תמי ויצמן: לא הבנתי אותך.
תמי ויצמן: אם תיקח את הסכום של ה-17,500,000 שקלים ואת ה-2,880,000 שקלים.
תמי ויצמן: ...
זאב אלקין: את הסכום של 2,880,000 תכניסי מראש לתקנות האחרות במקום להעביר אותם.
זאב אלקין: הרי זה בדיוק מה שאת עושה בפועל.
תמי ויצמן: אבל אז אתה תבוא ותגיד לי, כמה הוצאת עבור האתיופים.
תמי ויצמן: מה שחשוב, הוא החתך.
תמי ויצמן: ככה יש לך שקיפות, כמה כסף הלך לאתיופים.
תמי ויצמן: אם אני אקח את הסכום הזה ואוסיף לתקנות אחרות, לא תהיה שקיפות כמה עבר לאתיופים.
זאב אלקין: את תוכלי להגיד, שעל התוכניות שהן אך ורק לילדי אתיופיה הוצאת 17,500,000 ובנוסף, יש לי סל לכל תלמידי עולים, שילדי אתיופיה הם חלק מהם.
תמי ויצמן: ואז ישאלו אותי כמה זה.
זאב אלקין: היכולת שלך לענות בדיוק כמו שעודי ענה כאן.
זאב אלקין: אם אני אשאל אותך במדויק, את לא תוכלי לענות לי.
תמי ויצמן: זה נבנה מתוך זה שמהשרד רצה לתת שקיפות כמה הוא נותן לעולי אתיופיה.
זאב אלקין: זאת שקיפות מדומה.
תמי ויצמן: למה?
זאב אלקין: כי עודי יושב פה ואומר שהוא לא יודע כמה בסעיפים הכללים הלך לעולי אתיופיה.
תמי ויצמן: אבל זה מחייב אותו.
תמי ויצמן: כאשר אני רושמת 21,000,000 שקלים, הוא חושב 10 פעמים אם להוציא כסף מהתקנה הזאת.
תמי ויצמן: הוא יכול לעשות את זה רק עבור יעד עבור יוצאי אתיופיה.
תמי ויצמן: זה מחייב אותו למשהו.
תמי ויצמן: אם אני אעשה דבר כזה, יהיה לו הרבה יותר חופש.
זאב אלקין: אבל אם אני אבוא אלייך היום בשאלות קצת יותר פרטניות ומציקות, את תהיי בבעיה.
זאב אלקין: יהיה לך מאוד קשה להוכיח, למה העברת.
תמי ויצמן: לא יהיה לי קשה.
זאב אלקין: אני לא רוצה שנעשה את התרגיל הזה.
תמי ויצמן: אם אתה רוצה לדעת את נהלי העבודה - כדי להעביר כסף הוא חייב להעביר לי מכתב עם הסבר שמצדיק את זה שאני אוציא כסף מהאתיופים למקום אחר.
תמי ויצמן: אני לפעמים צריכה להגיע לוועדת כספים ולהסביר את זה, ולכן לכל בקשה שלו מתלווה מכתב שמסביר למה הוא הוציא מתקנה אחת והעביר לתקנה אחרת.
תמי ויצמן: לכן, אם המשרד רצה לתת ליוצאי אתיופיה איקס, אני צריכה לשמור שבאמת הסכום הזה ייצא ליוצאי אתיופיה.
זאב אלקין: זה שיש לך מכתב זה מצוין, אבל אם מישהו ירצה לעשות ביקורת וידרוש הוכחות למספר הזה, אתם תהיו בבעיה.
זאב אלקין: אני שם את הדברים על השולחן.
זאב אלקין: אני מבין למה יש לכם רק הערכה.
זאב אלקין: דווקא במצב כמו שאת מתארת, את חשופה הרבה יותר לטענות במצב של ביקורת.
תמי ויצמן: אני לא.
זאב אלקין: עוד, המערכת.
זאב אלקין: אני מדבר על משרד החינוך.
זאב אלקין: המצב הזה יוצר בעיה.