GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סילבן שלום: לגבי חישוב הנושא של העוני, השיטה היא כזאת: לוקחים את ההכנסות של כל אוכלוסיית מדינת ישראל, מסקר ההכנסות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וקובעים את ההכנסה החציונית, זאת אומרת ההכנסה שמעליה נמצאים מחצית מאוכלוסיית המדינה ומתחתיה החצי השני.
סילבן שלום: את זה מחלקים לשניים וזה קו העוני לנפש אחת.
סילבן שלום: היום זה עומד בערך על 1900 שקל, זאת אומרת אדם בודד שסך כל ההכנסות שלו בערך 1900 שקל הוא מתחת לקו העוני, זוג פחות מ- 3000 שקל הם מתחת לקו העוני, זה חישוב של מדד יחסי, הוא מקובל ברוב מדינות אירופה ואנחנו עובדים על פי זה.
סילבן שלום: זה לגבי קו העוני, ואגב בקרוב מאוד נפרסם את דו"ח העוני לגבי שנת 2005 והמחצית הראשונה של 2006.
סילבן שלום: מה הייתה השאלה הרביעית?
אבהרם שרנפולסקי: לגבי מיסוי.
סילבן שלום: ביטוח לאומי לא גובה מיסים, הוא גובה דמי ביטוח, האוצר מתעקש שזה יהיה כאילו מיסים, אנחנו גובים דמי ביטוח שמגיעים לכם.
סילבן שלום: אז החישוב שלנו הוא חודשי, מס הכנסה הוא שנתי כי הוא לא משלם גמלאות, הוא לא משלם קצבאות, לא מעניין אותו.
סילבן שלום: אני משלם גם קצבאות חודשיות, זאת אומרת אני משלם דמי פגיעה, ואני משלם דמי לידה, ואני משלם ביטוח שירות מילואים ואני משלם קצבאות חודשיות.
סילבן שלום: לכן לי חשוב השכר החודשי, כי על פי שכר חודשי אני גם משלם את הקצבה.
סילבן שלום: אם הייתי לוקח שכר שנתי של שנה שעברה, מתי ידוע השכר השנתי, אני יודע היום שכר שנתי של שנת 2005, אני אפילו לא יודע את 2006 כי עוד לא הגיעו כל הדיווחים.
סילבן שלום: אז הייתי משלם קצבה לפי השכר של שנה וחצי ואנשים היו מפסידים.
סילבן שלום: לכן יש יחס בין דמי הביטוח שמשלמים, אני רוצה לדעת כמה הוא משלם באופן חודשי כדי לשלם לבנאדם גם כן את המעודכן ביותר.
מרינה סולודקין: אנחנו יכולים לבקש ממך לשלוח לנו את הרפורמה שלך?
סילבן שלום: בהחלט כן, ואני מאוד בעד שתדחפו אותה.
מרינה סולודקין: אנחנו יכולים לכוון.
סופה לנדבר: נכוון, בחקיקה.
סילבן שלום: מאה אחוז, אני אשלח לכם.
סילבן שלום: זה מנוסח היטב אפילו כהצעות חוק.
סילבן שלום: זו הרפורמה שצריכים לעשות, אין לי ספק בזה.
דני אדמסו: התחלת בחלק של יוצאי ברית המועצות לגבי משרות בכירות, ואני עדיין תקוע שם, רציתי לדעת גם לגבי יוצאי אתיופיה, כמה באמת עובדים קבועים, כמו שאמרתי לך זה מסמך של ביטוח לאומי שאומרים לי שיש מתרגם, מאבטח שהוא עוזר או מישהו שהוא מתרגם, מישהו שהוא עוזר לתרגום.
דני אדמסו: אני אתן לך דוגמה, בשירות המדינה הייתה פה וועדה וגילינו שיש שם 606 עובדים יוצאי אתיופיה בשירות המדינה, זה המון.
דני אדמסו: כששאלנו כמה עובדים במשרות בכירות, אז מצאנו שיותר, מעל 75% חלק מנקים פה, חלק מתרגמים פה.
דני אדמסו: עכשיו הייתי רוצה לשמוע באמת באופן הזה שאם לא, איך אנחנו מסייעים בנושא.
דני אדמסו: זאת אומרת גם אני וגם דרך משרד הקליטה, מה שאפשר לסייע כדי שיהיו באמת בתפקידים משמעותיים ולא בתפקידים של מאבטחים.
יאיר דורי: קודם כל בכירות בשירות הציבורי זה פונקציה של זמן והסמכות, צריכים לקחת את זה בחשבון.
יאיר דורי: צריך לראות מתי נקלט עובד לעבודה ואיך הוא התקדם בתהליך הזה.
יאיר דורי: כל המשרות שהוצגו כאן, 27 משרות של יוצאי אתיופיה, זה הנתון שיש לי נכון לבוקר הזה.
יאיר דורי: העניין הוא שממי מקבלים, מתי מקבלים, איך מקבלים, מה מתרגמים, יש נכון להיום מינהל משאבי אנוש המוסד לביטוח לאומי, 27 משרות קבועות.
יאיר דורי: קבועות זה אומר שזה עובד מן המניין לכל היבט ודבר.
יאיר דורי: זה לא חלילה כזה שמזדמן וזה לא אחד שמבקשים ממנו להתנדב וזה לא עובד כללי, זה עובד במוסד לביטוח לאומי שהוכשר להיות פקיד ביטוח לאומי בתחומים השונים, 27 משרות כאלה.
מיכאל נודלמן: במסורת שיש מקרה שני מקרים שהם לא שייכים לנושא, אבל הם שייכים למוסד.
מיכאל נודלמן: פה יש נציגים.
דובר: שלום, אני מקריית שמונה, מרכז מפלגת קדימה בקריית שמונה, הבאתי לכאן בנאדם שהוא היה נכה ב- 75% בבית חולים, יש לו בעיות, יש לו פלטינות בגב, גב שלו נגמר, בכלל יש תוצאות יש הכול.
דובר: קודם כל יש לו בעיות גם עם לב גם עם כליות וגם עם הכול, זה ידוע בביטוח לאומי, הוא היה נכה 75%.
דובר: פתאום הגיע לביטוח לאומי מכתב, מישהו כתב שהוא הולך, לפי חוק בנאדם יכול לעבוד, וזה לא משפיע על כלום, כי הוא עבד במשכורת של 800 שקל, כי מה שהם קיבלו שניהם, בעל ואישה, מביטוח לאומי זה היה נכות שלו 2100 שקל ונכות שלה 1100 שקל, זה, זה 3000 שקל, לחיות מזה קשה.
דובר: הוא עבד במשכורת של 800 שקל סך הכול, זה רק לתרופות.
דובר: צילמו אותו, הביאו אותו לוועדה רפואית נוספת והם הורידו לו הכול ל-28% נכות מ- 75%.
דובר: מתי שאנחנו בדקנו את הדף האחרון שקיבלנו עוד בכלל אין מכתב של אורטופד, בכלל.
דובר: מתי הם הורידו לו את זה אפילו בביטוח לאומי אין לנו דובר רוסית בכלל, לא הסבירו לו שהוא יכול בינתיים ללכת ללשכת עבודה ולפחות לקבל אבטחת הכנסה, לא הסבירו לו את זה, הוא ישב בבית ולא קיבל עד שאנחנו ידענו את זה כבר עברו כמה חודשים טובים.
דובר: הבנאדם ישב בכלל בלי הכנסה בבית.
מרינה סולודקין: איפה הוא היה בזמן המלחמה?
דובר: הוא היה בבית.
מרינה סולודקין: אני קיבלתי הרבה מאוד תלונות מקריית שמונה.
דובר: יש הרבה תלונות בקשר למלחמה.
דובר: אני לא מבין את זה פשוט, היו צריכים לשלוח אותו לוועדה, אנחנו ביקשנו ועדה נוספת ב-27 לדצמבר הייתה צריכה להיות עוד ועדה, הוא הגיע לטבריה, חיכה שם אצל רופא אחד, או שמישהו נפטר, או שמישהו נפגע, לא הבנו, כנראה שזה רופא יחיד אצלנו בארץ, לא הייתה ועדה ושלחו אותו הביתה.
דובר: האדם יושב בלי הכנסות ובלי שום דבר.
סופה לנדבר: אני חושבת שעניין הוועדות הרפואיות זה סיפור שאנחנו צריכים יחד אתך להתמודד איתו.
סופה לנדבר: אולי אתם תפנו אליי, ואני אפנה עם כל המסמכים - - -,
דובר: אני כבר פניתי למיכאל נודלמן, שכבר שלח את זה.
סילבן שלום: אני אבדוק את המקרה הזה, ואני אומר שיש לכם נציגים בכנסת.
סילבן שלום: מה שאני מציע, אם האדם בא לסניף, אני כבר נתקלתי במקרים כאלה, ויש הרופא לא הגיע, הרופא לא נמצא, תאמין לי, תרים טלפון לחבר הכנסת, ידבר איתי ישירות, ואני אדאג באותו רגע שהכול יסודר, כי הוא לא יכול למצב שיבוא לסניף ואין ועדה, יכול להיות שיש תקלה, הרופא קיבל התקף לב, גם רופאים מקבלים התקף לב, אז צריך למצוא רופא מחליף, סידור אחר גם במקרים האלה.
סילבן שלום: באופן כללי, הנכות היא פונקציה של אובדן כושר השתכרות, זאת אומרת יש שני תנאים לקבל נכות כללית, תנאי אחד זה תנאי רפואי ותנאי שני זה תנאי של השתכרות.
סילבן שלום: אם נניח הוא איבד 50% מכושר ההשתכרות שלו מגיע לו נכות, אם הוא לא איבד חמישים אחוז, לא מגיע לו, אני לא נכנס למקרה, אני מדבר באופן כללי.
סילבן שלום: ואני אומר לכם זה נכות כללית זה גם כושר השתכרות וגם רפואי.
סילבן שלום: מה שאני מציע זה דבר כזה, תנו לי את המקרה, אני אבדוק אותו לגופו, תקבלו תשובה מסודרת מנומקת על כל הטיפול, אם לא היה אורטופד אז נבדוק שיהיה אורטופד בוועדה הבאה, אם יש לו בעיות רפואיות כאלה.
סילבן שלום: לגבי הוועדות הרפואיות, מלחמה תדעו לכם שהמוסד לביטוח לאומי תפקד בצורה הטובה ביותר, מכל המשרדים קיבלנו מחמאות, מכל הגורמים, גם מפיקוד העורף וגם מהתושבים, שחררנו גם את הקצבאות, ביטלנו את הגבייה, והעובדים שלנו הלכו וחילקו שם מזון לתושבים.
סילבן שלום: מבחינת ביטוח לאומי תפקד בצורה יוצאת מן הכלל, גם מבקר המדינה יציין את זה בדו"ח שלו, אנחנו קיבלנו צל"ש על המלחמה.
סילבן שלום: הדבר האחרון, זה באמת לגבי הנושא הזה של ועדות רפואיות, אני מסכים לגמרי, זה לא בסדר בתחום הוועדות הרפואיות, חייבים לשפר וביחד אני מסכים לגמרי, אנחנו בנושא ועדות רפואיות חייבים לעשות מהפכה ואם העובדים של ביטוח לאומי לא יבינו את זה, כי אני יזמתי מהפכות וועד העובדים כרגע עוצר אותי.
סופה לנדבר: אני פעלתי כדי להוציא את הרופאים מתחום של ביטוח לאומי, כאשר אתם משלמים להם, אז אני אומרת לך שכנראה מנצלים את זה, אני אביא לך דוגמאות, יש שם בעיות גדולות.
סופה לנדבר: כאשר רופא אחד אומר שבנאדם נכה ורופא של ביטוח לאומי אומר שהוא בריא, זה פשוט דבר---
סילבן שלום: צריך לתקן את זה אני מסכים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה תשובה שטיפלו במקרה הזה.
מיכאל צוראל: אני מנכ"ל של חברת שילוב, אנחנו מעסיקים כ- 1200 עובדים בשירות הממשלתי, כמעט בכל משרדי הממשלה.
מיכאל צוראל: והמוסד לביטוח לאומי הוא אחד הלקוחות הגדולים שלנו, אני יכול לומר בוודאות מוחלטת שאחוז העובדים העולים החדשים שנקלטים במוסד לביטוח לאומי ביחס להיצע, ואני מדגיש ביחס להיצע, הוא טוב יותר אפילו מאשר בכל משרדי הממשלה האחרים.
מיכאל צוראל: אני מסייג את דבריי כי אנחנו מעסיקים הרבה מאוד עובדי מחשוב ומטבע הדברים מספר המועמדים מחבר העמים בנושא המחשוב הוא גדול.
מיכאל צוראל: אנחנו נפגשנו לא מזמן, אני לא זוכר את שמו, ביחס למכללה שמכשירה עובדים, אבל ההיצע של העובדים הללו הוא עדיין נמוך מאוד.
מיכאל צוראל: בכל אופן המוסד לביטוח לאומי, אני קורא בוודאות, התמהיל הוא זהה ואפילו טוב יותר מאשר במקומות העסקה אחרים.
מיכאל צוראל: האספקט השני שאני רוצה להעלות ואני משוכנע שאני צודק, אני לא משוכנע בכלל שכל הדיון הזה כאן, בוועדה הוא חוקי מבחינת החוק, החוק אוסר באופן מפורש להפלות אפליה מתקנת או אפליה לגבי דת, גזע, ומין.
מיכאל נודלמן: ועדת עלייה וקליטה, אנחנו יודעים, אל תגיד לי חוק, אתה בוועדת עלייה וקליטה וזה תפקיד שלה, אני לא אומר---
מרינה סולודקין: אתה לא יודע שחוק השבות מפלה את כולם.
מיכאל נודלמן: אני אומר שצריך להיות בנציגות של עולים בכל מוסד ציבורי, אני לא אומר לו תיקח, אני אומר שאנחנו רוצים שתהיה נציגות של עולים חדשים משנת 90' וכל זה מנציגות שלהם באוכלוסיה, ואף אחד לא יגיד לי---
מיכאל צוראל: נכון, אבל אכיפה במידה ורוצים לעשות אותה---
מיכאל נודלמן: אתם צריכים לבד לעשות את זה, אתם מדברים על השכלה גבוהה של עלייה ואיזה אחוז יש שם?
מיכאל נודלמן: אפילו אתה אומר טוב מאוד, מה טוב מאוד?
מיכאל נודלמן: שני אחוז זה טוב מאוד?
מיכאל צוראל: לא, אני קובע בוודאות שדבר ראשון מספר העולים בקרב מקצועות מסוימים הוא באחוז הרבה יותר גבוה מאשר כלל האוכלוסייה, אין ספק.
מיכאל נודלמן: הכול חוקי, בכנסת הכול חוקי.
מרינה סולודקין: אנחנו כאן חוק וריבון, ואתה צריך להבין את זה.
מיכאל צוראל: אוקיי, תודה רבה.
מיכאל נודלמן: בסוף, בסיכום אני צריך להגיד שבכל זאת שזה בסדר שאני מבקש עוד פעם, שנציגות של עולים אתיופים וברית המועצות יהיה יותר גבוה ממה שעכשיו, למה?
מיכאל נודלמן: כי הם צריכים לשלב בחיים ציבוריים, הם יש השכלה אצלם, אתיופים אנחנו פה אומרים כל הזמן יש ויכוחים 2000 סטודנטים, 3000 אקדמאים בלי עבודה, עובדים שומרים, למה הם צריכים היו לקבל השכלה?
מיכאל נודלמן: ואני לא צודק אם אני דורש שצעירים כאלה יקבלו עבודה במוסדות ציבוריים.
זאב אלקין: שמי חבר הכנסת זאב אלקין, אני יושב ראש ועדת משנה לילדים ונוער עולה.
זאב אלקין: זה סיור ראשון שלנו בנושא של האולפנים, זה נושא שעסקנו בו בהרחבה במשך חצי השנה האחרונה, ויחד עם משרד החינוך אנחנו מנסים להוביל את הכיוון דווקא שהאולפן הזה מייצג, של מעבר לאולפנים עירוניים, גם חטיבות ביניים תיכון וגם ביסודי, וזה יהיה החלק השני של הביקור שלנו.
זאב אלקין: אני אציג את שני חבריי, חבר הכנסת ראובן ריבלין שלא צריכים להציג אותו, וחבר הכנסת יוסף שגל, ויכול להיות שבהמשך עוד אחד מהחברים יצטרף אלינו.
זאב אלקין: אודי בהט, אותו לכם לא צריך להציג, גם לנו, הוא מלווה אותנו מאז הקמתנו, האבא והאמא של הוועדה.
זאב אלקין: עכשיו נעבור לחברים האחרים.
זאב אלקין: אני מבין לפי התכנית שלפניי שאנחנו עוד מעט נעשה סיור בכיתות עצמן, אם הדברים לא ישתנו.
זאב אלקין: אז מה שאנחנו נבקש אולי לפני זה, תציגו כמה מלים על האולפן, מה ההיסטוריה שלו ואיזה סוג ילדים נקלטים.
יעל שלום: אני אציג את האולפן, ברשותכם, ויש לנו עוד איזו הפתעה קטנה שלא רשומה לכם בתכנית, יש לנו מקהלה של האולפן, שהם מאוד מתרגשים ורוצים להופיע בשני שירים, אז גם זה נקדיש חמש דקות.
יעל שלום: אני אקצר בדברים.
יעל שלום: האולפן שלנו הוא באמת אולפן מחטיבת ביניים ומתיכון, מגיל שתים עשרה עד גיל שמונה עשרה.
יעל שלום: לפי מה שידוע לנו מבנה כזה של אולפן ואופי כזה של אולפן הוא אחד ויחיד בכל המדינה, הוא כאן בירושלים.
יעל שלום: האולפן כבר קיים כשלושים שנה במתכונת הזו.
יעל שלום: הילדים שמגיעים הם ילדים שמגיעים בעצם מכל הקבוצות.
יעל שלום: אנחנו מקבלים כל ילד שזקוק ללימודי עברית.
יעל שלום: נאמר ככה, הוא נוחת מהמטוס, נרשם במשרד הקליטה או ברשויות השונות ומגיע אלינו ללימוד העברית.
יעל שלום: יש לנו פה שבע רמות של עברית, הילדים עוברים מבחן מיון ולפי הרמה שלהם משתלבים באחת מהכיתות באחת מהרמות המוצעות להם כאן.
יעל שלום: אנחנו במשך כל השנה מקבלים ילדים.
יעל שלום: זה לא שהאולפן מתחיל בספטמבר ונגמר בחודש יוני, אלא כל זמן, במשך כל השנה, כל עוד מגיעים ילדים עולים הם מתקבלים לכאן באולפן, בכל שלב של השנה.
יעל שלום: לא חשוב אם יש לנו כיתה שנפתחת, אין לנו כיתה שנפתחת, אנחנו מקבלים, מלמדים מקסימום באופן אינדבידואלי כדי לחזק את הילד להיכנס לכיתה מתאימה.
יעל שלום: בצורה כזאת הילד משתלב.
ראובן ריבלין: כמה ילדים בו זמנית יש?
יעל שלום: כרגע יש לנו שמונים ושלושה ילדים.
ראובן ריבלין: יש אפשרות לתת טיפול אישי לשמונים ושלושה ילדים?
יעל שלום: טיפול אישי לוחץ, כן.
ראובן ריבלין: כמה מורים יש פה?
יעל שלום: מורים שנים עשר בצוות.
יעל שלום: יש לנו שבע כיתות.
יעל שלום: שש כיתות פלוס אחת שנקראת כיתת קלט.
יעל שלום: הכיתות מחולקות לפי רמות ולא לפי גיל.
יעל שלום: ילד לומד כאן במשך בין שלושה חודשים לשישה חודשים.
יעל שלום: כלומר אם הוא מתחיל מאלף בית כמו שאנחנו קוראים לזה אז הוא לומד בסביבות חמישה עד שלושה חודשים.
ראובן ריבלין: יש מספר רמות אני מבין, וזה הגיוני לחלוטין.
ראובן ריבלין: ברמה הפחות מתקדמת מבחינת השפה העברית יש יותר מורים?
יעל שלום: לא, זה לא עובד בדיוק כך.
ראובן ריבלין: נו אז איך זה יכול להיות טיפול אישי?
ראובן ריבלין: פה לפני חמישים ושבע שנים הגיעו האנשים מתימן, והם ישבו פה באוהלים, ואנחנו ילדי בתי הספר באנו ולימדנו אותם אחד על אחד.
ראובן ריבלין: זה היה מבצע לאומי של היישוב הישן בארץ ישראל, ואנחנו אחד על אחד.
ראובן ריבלין: בא זאב אלקין, אני הייתי החונך שלו והיינו יושבים אחד מול אחד.
ראובן ריבלין: עכשיו כיתות זה דבר חשוב ואנחנו היום הרבה יותר מתקדמים, אבל את אומרת לי שנים עשר מורים מדריכים.
יעל שלום: אני אסביר שוב.
יעל שלום: הכיתות מחולקות לשבע רמות.
יעל שלום: הילד מגיע, הוא עובר מבחן מיון.
יעל שלום: אם הוא מתאים לאחת הרמות הוא נכנס לאחת הרמות, אז הוא כבר משתלב בכיתה ברמה המתאימה לו.
יעל שלום: התחלנו עם חמישה עשר ילדים.
יעל שלום: יש לנו באולפן, ילדים שמגיעים ולא יכולים להשתלב בכיתה קיימת אז הם מקבלים את הטיפול האישי מה שנקרא אחד על אחד.
יעל שלום: כרגע יש לנו באולפן, לפי החלוקה שלנו, חמישה עשר ילדים מצרפת, שלושים ושמונה ילדים דוברי אנגלית, זאת אומרת הם רובם מארצות הברית, יש אחד מאנגליה ושניים מקנדה.
יעל שלום: יש דוברי ספרדית שמונה ילדים, רוסית תשעה ילדים, וכל הילדים האחרים מברזיל, רומניה, שבדיה, שלושה עשר ילדים.
יוסף שגל: יש הבדל בעבודה עם ילדים מתרבויות שונות?
יעל שלום: אותו דבר.
יעל שלום: הם מגיעים מתרבות של למידה, אז אין לנו בעיה.
זאב אלקין: ומה ההכשרה של המורים?
יעל שלום: רוב המורים אצלנו, קודם כל כולם בעלי ניסיון ומאוד מקצועיים בהוראת השפה העברית כשפה שנייה.
יעל שלום: חוץ מזה כל המורות כמובן בעלות תואר BA ורובן גם בעלות תואר MA.
זאב אלקין: הן עברו איזו שהיא הכשרה מיוחדת להוראת עברית?
יעל שלום: כן, כולם.
יעל שלום: אבל כמובן שיש כאלה שהן בעלות הרבה יותר ניסיון משום שהן עובדות הרבה יותר שנים.
זאב אלקין: הילד יוצא מכאן לבית ספר רגיל באיזה שלב?
זאב אלקין: יש איזה שהוא מבחן שבעקבותיו אתם מוציאים את הילד או שאם נגמרים חמישה חודשים לא משנה כמה ידע הוא יוצא,
יעל שלום: ממש לא.
יעל שלום: אנחנו מכינים אותו לבית הספר, זו המטרה.
יעל שלום: הוא לא לומד רק עברית.
יעל שלום: לקראת סוף הלימודים שלו באולפן, בחודשים האחרונים, הוא כבר לומד היסטוריה וגיאוגרפיה ואזרחות ותנ"ך.
יעל שלום: הכוונה היא להכין אותו בעצם להתמודד עם טקסטים וחומרים ונושאים שונים בבתי הספר שאליהם הוא מגיע.
יעל שלום: וכמובן יש יהדות באמצע וחגים באמצע, חוץ מזה שיש לנו תכנית חברתית מאוד מאוד רצינית.
יעל שלום: יש לנו טיולים, אנחנו מבקרים במוזיאונים, אנחנו מבקרים בכנסת בביקור חובה לכל ילד למשל, כי מלמדים אזרחות.
יעל שלום: אנחנו בעיקר מדגישים כמובן, חוץ מלימוד השפה, אנחנו מדגישים לימודי מורשת ויהדות ולימודי ישראל.
זאב אלקין: אז שוב, יש תחנה שאתם אומרים הילד הגיע לרמה מסויימת של עברית, משחררים אותו לבית ספר?
יעל שלום: כן.
יעל שלום: זה קורה אחרי, אם הוא התחיל מהתחלה בעצם כמו שאמרתי חמישה שישה חודשים, הוא כבר למד את המקצועות, אנחנו רואים שהוא מספיק מוכן לבית הספר אנחנו משחררים אותו כבר לבית הספר.
יעל שלום: היום בבוקר היתה לי אמא שביקשה שהילדה תישאר עוד חודש.
ראובן ריבלין: מה קורה אם ילד שמגיע בחודש מרץ או אפריל והבית ספר נמצא באמצע תכנית לימודים, ובכל זאת, אני מבין מתמטיקה, אני מבין אנגלית, כל הילדים יכולים להשתלב מייד כי זה דברים בינלאומיים, אבל יש גם, יש מקצועות מאוד מיוחדים לבתי הספר בישראל,
יעל שלום: רוב הילדים שמשתבצים משתבצים לבתי ספר שהם מה שנקרא קולטי עלייה, קולטים יותר ילדים עולים, אז הם כבר ערוכים שם, יש להם גם עזרה לילדים.
יעל שלום: חוץ מזה שהילד, כמו שאני תמיד מציגה את זה, הילד כשהוא מסיים אולפן הוא מסוגל לשבת בכיתה ישראלית ולהבין בין שבעים וחמישה לשמונים אחוז ממה שנאמר בכיתה, ממה שהמורה אומרת.
זאב אלקין: זה המשמעות של הדגם הזה, בשונה מדגם רגיל, שילד נכנס לכיתה כשהוא מסוגל להבין חמישה אחוז, ואז הוא צריך להתמודד, בדגם הזה הוא בא כבר מצוייד.
יעל שלום: ואז, אני רוצה לומר כמה דברים, ילדים שמשלמים אולפן אחוז הנשירה הוא אפסי כמעט.
יעל שלום: אנחנו יודעים כי אנחנו עוקבים אחרי הילדים בבית הספר.
ראובן ריבלין: הסטטיסטיקה הכללית היא לא מעודדת.
יעל שלום: אבל באולפן המצב שונה.
יעל שלום: האולפן מעודד בנושא הזה.
ראובן ריבלין: את אומרת שהאולפן הזה, בשיטה שאנחנו עוד לא ראינו אבל בגישה שלו ללימוד היא יוצרת גם כן את האינטגרציה בתוך המערכת, זאת אומרת הכנה להשתלבות בתוך המערכת,
זאב אלקין: מה שהם אומרים, אם זה נכון סטטיסטית, זה שווה בדיקה.
זאב אלקין: אנחנו נוכל ללמוד את הנתונים האלה מכם,
יעל שלום: ילדים שבאים מוכנים יותר לתוך החברה של בית ספר, פה הם נמצאים בחממה, ועכשיו באים לבית הספר והם מוכנים יותר, ואין להם גם את המשבר של הנחיתה וגם משבר של לימוד שפה וחברה חדשה, כשהם באים מוכנים יותר,
ראובן ריבלין: כל הדברים האלה אנחנו בקיאים בהם, בבעיות שלהם אנחנו בקיאים, בפתרונות אנחנו לא בקיאים ואנחנו מאוד מודאגים.
ראובן ריבלין: אנחנו, זה לא הוועדה, עם ישראל מאוד מודאג שחמישים ושישה אחוז מבקשים לרדת מהארץ בחזרה בגלל שהם לא יכולים להשיג הישגים בלימודים.
ראובן ריבלין: אלה הם הנתונים שקיבלנו רק השבוע.
יעל שלום: אני רוצה גם להציג עוד נקודה.
יעל שלום: מאידך בעצם, למשל בתקופה הזאת, בחודש הזה אנחנו מקבלים הרבה מאוד ילדים שהתחילו בבית הספר כי ההורים חשבו שבית הספר יותר טוב שהילדים ישתלבו קודם בבית הספר, מבחינה חברתית, בעיקר אלה באמת הורים שמגיעים מארצות הברית או מצרפת שחושבים שזה מה שטוב לילד, והם עכשיו נפלטים מבתי הספר ומגיעים הנה כי בעצם הילדים לא הצליחו להשתלב כמו שצריך בבתי הספר.
זאב אלקין: פעם פיזית ישבתם לא כאן, נכון?
יעל שלום: נכון, היינו בכ"ט בנובמבר והיינו בבית קנדה, לפני שנים רבות,
זאב אלקין: פשוט אחותי פעם עברה בדיוק את המסלול שאת מתארת.
זאב אלקין: היא התחילה בפלך ואז החליטה ללכת לאולפן, היתה באולפן ואז חזרה לפלך.
יעל שלום: כן, זה מה שקורה עכשיו, והילדים פשוט נפלטים מבתי הספר.
יעל שלום: עכשיו עוד נקודה אחת, יש ילדים שכשהם מרגישים מוכנים לבתי הספר אנחנו מתחילים את התהליך של הכניסה לבית הספר בהדרגה.
יעל שלום: אז יום אחד הם נמצאים בבית הספר וחמישה ימים באולפן.
יעל שלום: כשהם מגיעים לרמה מסוימת.
יעל שלום: אז ההשתלבות בבית הספר היא די הדרגתית.
זאב אלקין: ואיך פותרים את בעיית ההסעות?
יעל שלום: הם באים לבד.
יעל שלום: הם כבר ילדים גדולים.
יעל שלום: דרך אגב מגיעים ילדים גם לא ירושלמים.
יעל שלום: מגיעים ילדים ממעלה אדומים, מבית שמש, מגוש עציון, יש לנו ילדים מנוה צוף, מגיעים מליד עופרה, אלה ילדים שעושים מאמץ ומגיעים.
יעל שלום: מכוכב יעקב אתמול קיבלנו שני ילדים, מגיעים ממרחקים, יש לנו ילד דרך אגב שקיבלנו אותו מבית נטופה בגליל.
יעל שלום: הוא בא לגור פה עם המשפחה בשביל לעשות פה אולפן.
יעל שלום: יש לנו מגשרת שהיא מטעם משרד הקליטה, ויש לנו את נציגת מנח"י שמגיעה אלינו, וזה די עוזר לנו, אם כי אנחנו עדיין זקוקים לכוח בנושא של פסיכולוגים, יועצים וכדומה.
יוסף שגל: יש דוגמאות שהיתה בעיה עם ילד וכניסה של עובד סוציאלי עשה משהו?
יעל שלום: בוודאי.
יעל שלום: האמת היא שזה הפן הנוסף שלנו.
יעל שלום: אנחנו בעצם, חוץ מהנקודה הזו שאנחנו בעצם אולפן ללימוד השפה העברית אנחנו מגדירים את עצמנו כחממה, כמקום מאוד משפחתי, חם וסגור, שהילדים יכולים להיכנס הנה ולהרגיש מאוד חופשיים כאן.
ראובן ריבלין: גבירתי המנהלת, המיון הוא לפי הידע בעברית, נכון?
ראובן ריבלין: זאת אומרת יכול להיות ילד בן שמונה,
יעל שלום: הם בעיקר בגילאי חטיבת הביניים.
זאב אלקין: אני רק אחזור לשאלה של נתונים סטטיסטיים של נשירה ממנח"י, האינטואיציה שלנו היתה בדיוק כזאת.
זאב אלקין: אנחנו מתחילת דרכנו כוועדת משנה ניסינו ללחוץ ולדחוף לכיוון הזה של האולפנים.
זאב אלקין: ולכן אם תוכלו להעביר אלינו את הנתונים כמה שאפשר אחורה של המעקב של הנשירה אנחנו מאוד מאוד נשמח.
זאב אלקין: זה מאוד יעזור לנו בדו שיח עם כל הנוגעים בדבר, לאיזה שהוא אישוש לאינטואיציה,
ראובן ריבלין: איך האולפן הזה ממומן?
עמיהוד בהט: צריך להגיד ככה, האולפן הזה הוא שונה בתכלית מכל מסגרת אולפנית אחרת במדינת ישראל.
עמיהוד בהט: ואני גם לא בדיוק בקיא בהיסטוריה,
ראובן ריבלין: אני שואל למה אי אפשר להקים אולפנים כאלה בכל הארץ?
עמיהוד בהט: האולפן הזה הוא תקנה תקציבית בתקציב משרד החינוך.
עמיהוד בהט: הוא לא דומה לשום דבר שהוא אוסף של שעות עולים.
עמיהוד בהט: הוא אולפן מרכזי על יסודי ירושלים, כך הוא נקרא.
ראובן ריבלין: זו תקנה תקציבית מיוחדת של האולפן הזה,
עמיהוד בהט: נכון, וקיבלתי אותו בירושה עשרים שנה אחורה אני חושב.
ראובן ריבלין: בעד שמונים ושלושה ילדים תקנה תקציבית מיוחדת, זכיתם.
עמיהוד בהט: התקן הוא בסביבות מאה ועשרה.
עמיהוד בהט: זכתה ירושלים, בהחלט.
ראובן ריבלין: זה יוצא דופן לחלוטין,
עמיהוד בהט: בודאי.
עמיהוד בהט: כל מקום אחר זה אוסף של שעות העזר של התלמידים,
ראובן ריבלין: הרבה פעמים מביאים אותי לכיתה של גאונים ואחר כך אומרים לי זה החינוך בישראל.
ראובן ריבלין: אני יוצא החוצה ואני אומר תשמעו, כנראה שאני מטומטם.
ראובן ריבלין: זאת אומרת זאת חממה,
זאב אלקין: אודי השאלה, מבחינת גובה המימון, עזוב תקנה מיוחדת או לא, להשוות את זה למקומות נוספים, ויש כמה מקומות בארץ שעדיין שרדו או הוקמו אולפנים עירוניים כאלה לחטיבת ביניים או תיכון, המימון זה שמיים וארץ?
עמיהוד בהט: לא שמיים וארץ אבל הרבה יותר גדול.
בלה אורן: אני גם רוצה לציין שגם משרד הקליטה נותן כאן מימון.
בלה אורן: את המגשרת, את לובה, אנחנו מממנים אותה בתקנה תקציבית מיוחדת.
ראובן ריבלין: אתה יכול ליצור תקנה תקציבית אחת שבאה ואומרת שחינוך לעולים לילדים בני שתים עשרה עד שמונה עשרה יהיה כזה שהוא יהיה במסגרת של אולפנים בחצי שנה הראשונה, ולצורך כך צריכה המדינה להשקיע כך וכך כסף.
ראובן ריבלין: זאת חממה, זה איזה שהוא דבר שהוא פיילוט.
ראובן ריבלין: פיילוט שנמשך שלושים שנה והנציחו אותו.
ראובן ריבלין: אבל זה בשביל להביא אורחים.
ראובן ריבלין: אתה מביא, יש לך תורמים מחוץ לארץ, אתה רוצה להראות איך הקליטה נפלאה ונהדרת.
ראובן ריבלין: האורחים באים והולכים, אנחנו נמצאים פה כל הזמן, זאת אומרת רואים גם דברים אחרים.
ראובן ריבלין: אתמול ישבנו עם, להבדיל אלף אלפי הבדלות, עם ניצולי הנאצים, ובא אחד ואומר אני אקח אותך לסיור, תראה מה אנחנו עושים לניצולי הנאצים.
ראובן ריבלין: אבל זה בתנאי שאני אקח אותך לסיור לאלה שאתם לא עוזרים להם.
ראובן ריבלין: חלילה אני לא בא לכעוס עליכם, אני מקבל בהערכה ובהערצה ושמח בחלקכם, אבל זה דבר שהוא יוצא דופן לחלוטין, הוא לא משליך על הכלל.
עמיהוד בהט: אני חייב לומר משהו.
עמיהוד בהט: קודם כל כמו שאמרתי קודם, אני מדגיש עוד פעם, מתחילת הדרך אמרתי, צריך להגיד עוד דבר אחד, תקנה תקציבית זה לא כל המשחק, אם כי זה חשוב מאוד כמובן.
עמיהוד בהט: אבל צריך גם שיהיו עולים.
ראובן ריבלין: אנחנו כעת בפרק הקליטה, לא בפרק העלייה.
ראובן ריבלין: אם הקליטה תהיה טובה גם העלייה תהיה טובה.
עמיהוד בהט: אני מדבר על אפשרות להקים היום מסגרות כאלה, גם אם היה כסף אין מספיק ילדים להקים אותם.
זאב אלקין: אודי אבל יש בכל זאת ערים, ירושלים היא קולטת עלייה, אבל היא לא היחידה במדינת ישראל.
ראובן ריבלין: אני אסביר לך את ההתלבטות שלי.
ראובן ריבלין: אני שמעתי יחד עם אלקין ועם שגל רק אתמול בוועדת העלייה והקליטה שלצערנו הרב חמישים ושישה אחוז מילדי העולים המגיעים לארץ בעשר השנים האחרונות מבקשים לעזוב, אחד בגלל זה, אחד בגלל זה, חמישים ושישה אחוז בגלל שהם לא יכולים לקבל חינוך שנותן להם הישגים בלימודים.
ראובן ריבלין: הילד לא הולך בלי המשפחה והמשפחה בלי הילד בדרך כלל, אבל זאת אחת הסיבות שבאים ומנמקים.
ראובן ריבלין: אני גם לא אומר לך שהסיבה היא מוצדקת.
ראובן ריבלין: אני רק אומר לך, אם אומרים חמישים ושישה אחוז שההישגים בלימודים בארץ כארץ הגירה אינם מספקים ולכם הם רוצים לחזור,
זאב אלקין: כל הבדיקות האחרונות של הסוכנות הגורם מעכב העלייה מספר שניים אחרי תעסוקה זה חינוך בארץ.
זאב אלקין: פעם זה היה גורם מעודד, היום זה גורם מעכב.
ראובן ריבלין: באה מנהלת האולפן, ואתם מאששים את הדברים שהיא אומרת, שכל מי שבא לכאן הוא אחוז גבוה יותר גם נקלט בלימודים בצורה משביעת רצון ומעלה.
זאב אלקין: זה אומר אולי שזה הפרק הקריטי שדורש השקעה.
ראובן ריבלין: אם זאת התשובה, השאלה היא מה העלות התקציבית.
זאב אלקין: אפשר לקבל מכם את התמונה התקציבית, לא כרגע, אבל להעביר אלינו את התמונה התקציבית המלאה מכל המשרדים ביחד,
ראובן ריבלין: כשיש מעט עלייה זה יותר קל להשיג תקנות תקציביות.
ראובן ריבלין: אם אתה מדבר על תקנות תקציביות ברמה של עלייה המונית אז זה בעיה קשה ביותר.
עמיהוד בהט: זהו אולפן שההפניה שלו היא על בסיס הסכם מול משרד החינוך.
עמיהוד בהט: העלות השנתית שלו היא כשני מליון שקלים.
זאב אלקין: יש לכם פירוט שלו?
זאב אלקין: אפשר לקבל את הפירוט התקציבי.
ראובן ריבלין: יש השתתפות הורים?
ראובן ריבלין: אין דבר כזה.
ראובן ריבלין: יש תרומות מחוץ לארץ?
זאב אלקין: היום אין כמעט מי שתורם ללימודי עברית, לא פה ולא שם, כולל תורמים מחוץ לארץ, שלא לדבר על תורמים בארץ.
ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לכם שאת האולפנים האלו הקימו בתקופתו הראשונה של טדי קולק, והוא היה מוצא להם כל הזמן, כי גם מנח"י היתה לפי הרעיון שלו.
יצחק כץ: צריך לזכור שסך הכל תלמידים שעוברים באמצעות התקציב הזה זה כשלוש מאות תלמידים לשנה.
יצחק כץ: מהבחינה הזאת זה סיפור הצלחה יוצא מן הכלל.
יעל שלום: יש לכם פה את ההפרדה, בין היתר עוסקים בפיתוח של תכניות לימודים, של ספרי לימוד, אלה ספרים שנכתבו כאן באולפן, לצורך לימוד העברית לגילאים האלה.
יעל שלום: וכמו שאמרתי קודם אנחנו באמת גם כן פשוט שמים דגש לא רק על הפן הלימודי אלא כל דבר, כל בעיה שילד נתקל בה, אם זה משפחתית, כלכלית, ילד לא ייצא מפה רעב כשהוא מגיע לאולפן, הוא יקבל אוכל, אנחנו ארגנו עכשיו יום לימודים ארוך עם עמותת חלב הארץ, הילדים מקבלים ארוחת צהריים גם פעמיים בשבוע.
ראובן ריבלין: כשאת מדברת על הגלישה, אחרי שהם קיבלו את הידע הבסיסי ומעל זה בהכנתם לגלישה לבתי הספר הרגילים, איך באמת מפצלים את הכיתות אז?
ראובן ריבלין: יש פיצול שני?
ראובן ריבלין: יש ברמת ידע עשרה ילדים, שארבעה מהם הם בגיל שש עשרה וארבעה מהם בגיל שתים עשרה.
ראובן ריבלין: איך את מפצלת, נגיד יש לך ארבע כיתות, כל שני ילדים הולכים לכיתה אחרת.
ראובן ריבלין: תכנית הלימודים השנתית,
יעל שלום: מתמטיקה אנחנו עוזרים להם כאן, הם מקבלים עזרה במתמטיקה לפי הגילאים שלהם כדי שהם לא יפסידו חומר לימודים בבית הספר.
יעל שלום: אבל מתוך ניסיון הילדים משתלבים בבתי הספר שלהם ואין להם שום בעיה של השלמת חומר.