GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: דיברתי אתה כמה פעמים מאז היא מאד מחוייבת לנושא וגם דרך הפנייה לאותם חברי פרלמנט שאתם עמדנו בקשר כדי שהם יחלצו על משרד הרווחה כי האווירה היתה מאד חיובית והיתה נכונות לקדם את הנושא אנחנו שיעורי בית שלנו עוד לא עשינו כי חסר את הנתון המספרי.
מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שחסר נתון בכל מיני רפובליקות, אף אחד לא יודע כמה אנשים כאלה יש.
זאב אלקין: אז יכול להיות שחשוב שביטוח לאומי ביחד עם משרד הקליטה יפלחו את כלל העולים לקבוצות כי זה מאד יקל על המשא ומתן.
יעקב ששפורטה: למשל, לטבייה ביקשה נתונים ושלחנו לה כי יש לנו.
יעקב ששפורטה: לגבי רוסיה זו בעיה כי אתה צריך להצביע בדיוק מאיזה עיר ומחוז הגיעו כדי לדעת אם זה בדיוק שייך לרוסיה.
זאב אלקין: אתם בדקתם עם משרד הקליטה אם זה אפשרי עקרונית?
יעקב ששפורטה: כן, בדקנו וביקשנו.
מרינה סולודקין: כיושבת ראש אגודת הידידות ישראל – בלרוס, את עניין הפנסיות מבלרוס, אני מכניסה לכל משא ומתן שלי ומפגשים שלי עם השגריר של בלרוס.
מרינה סולודקין: עכשיו אתם יודעים שבלרוס קצת בבדידות בגלל המצב הפוליטי שם, והם מאד היו רוצים להביא את הדיליגציה של חברי הפרלמנט הבלרוסי לכאן, אני אמרתי שזה לא כל כך פשוט לעשות ודיברתי במשרד החוץ ואמרו לי שאחת הדרכים לעשות זאת, זה דרך האמנה של איגוד יוצאי בלרוס, אבל חברי קבוצת הידידות ואני אמרנו בצורה ברורה מאד לשגריר שדבר ראשון שאני אדבר בכנסת שאנחנו נוסעים לביקור ושבביקור הזה העניין הראשון מצידנו זה הפנסיות מבלרוס.
מרינה סולודקין: מה שאני חושבת שאנחנו זקוקים אולי לקוקוס של חברי הכנסת שהם ראשי קבוצות הידידות עם חבר העמים, אנחנו גם צריכים לראות מי עומד בראש איזה עבודה ואולי לתכנן שיתוף פעולה שזה יהיה מול כל המדינה.
מרינה סולודקין: מול קזחסטן ועוד ומה שאני אמרתי עכשיו שאחרי הפעילות שלנו, של מיכאל ושל ברונפמן לשעבר ושל כל מי שעובד מול משרד החוץ והעזרה שאנחנו מבלים מביטוח לאומי ושאנחנו התחלנו לדבר על זה אולי נחשוב גם על יוזמות תקשורתיות ,גם בעיתונות אנחנו היינו מופתעים כשהגענו לרוסיה שהם מבינים שם בפדרציה ובסובייט וגם בדומה שיש להם חוב לאזרחים לשעבר של רוסיה שגרים בישראל ולא כל כך התעשרו וגרים בעוני, יש להם חוב מוסרי וברית המועצות זה עדיין עובד שיש חוב מוסרי.
מרינה סולודקין: אז אני חושבת שאנחנו צריכים לפתח ולתכנן יוזמות מתוחכמות איך להגיע לתקשורת של המדינות האלה.
מרינה סולודקין: זו גם דרך המחשבה שלך משום שאתה בקיא ואתה יכול לספר לנו מה אתה מתכוון לעשות בתקשורת של אזרבייג'ן.
מרינה סולודקין: מה שקורה במשרד החוץ ובביטוח לאומי אז אני מציעה ליושב ראש אולי פעם בחודשיים שתהיה ישיבת המליאה אבל מה שחסר לי זה תיאום, החלפת מסרים בינינו בנושא מה אפשר לעשות מול שגרירויות ומול התקשרות בארצות המוצא ואני חושבת שזו משימה גדולה ובטח שכולנו גם חברי קואליציה וגם חברי האופוזיציה צריכים להפעיל לחץ על ראש הממשלה ושרת החוץ שהם הבטיחו והם צריכים לקיים.
יוסף שגל: אדוני היושב ראש, אני חוזר ואומר שהשטח שבו אנחנו עובדים הוא שטח מאד ספציפי כי זה דברים שונים.
יוסף שגל: אני מכיר את עבודת הועדה, אוקראינה לוקחת המון זמן, שנים.
יוסף שגל: אני מכיר המון שנים את הסיפור של הפנסיה מאוקראינה.
יוסף שגל: אני יודע איפה אנחנו עומדים היום ולדעתי אלו אותן תוצאות.
יוסף שגל: בגרוזיה זה מצב אחר, בלטביה מצב אחר.
מרינה סולודקין: אבל פרסמנו בתקשורת שלאזרבייג'אן יש חוב לאזרחי מדינת ישראל, שהגיעו בגיל מתקדם.
יוסף שגל: עם כל הכבוד לוועדה ולמה שאתם עושים אני גם מתכוון גם למשרד החוץ ולביטוח לאומי אבל עכשיו, ברשותך היושב ראש, כדאי לנו לחשוב ולהחליט פה על איזה שהם כלים או תוכנית או משהו כזה.
יוסף שגל: כולנו רוצים אותו הדבר, לחזק את התהליך ולקבל את התוצאות.
יוסף שגל: זה אנשים שמגיעה להם פנסיה.
מיכאל נודלמן: פה יש חתן וכלה.
מיכאל נודלמן: הכלה רוצה והחתן לא רוצה, ואתה לא יכול לעשות כלום.
יוסף שגל: בואו נחשוב על זה ונתכנן את זה ולדעתי צריך להגיע למצב לאיזה שהוא פורמט אחר שכל חודש אנחנו נעשה ישיבה עם האנשים האלה.
יוסף שגל: אז בואו נחשוב ביחד אבל שבסוף הישיבה יהיו תוצאות.
יוסף שגל: ביום ראשון הבא, אני אהיה בבאקו שם מתוכננת לי פגישה עם שר הרווחה ואני יודע שהוא יאמר "נו?, עכשיו הכדור הוא אצלנו", ככה הוא אמר לי בפעם הקודמת.
יוסף שגל: אנחנו ישבנו עם השגריר, ו קיבלנו פרוטוקול שמצד אזרבייג'אן הם מוכנים להיכנס למשא ומתן כדי לחזק את התהליך, הכל כתוב.
יוסף שגל: וזאת אומרת שאפשר בשבוע הבא באופן קונקרטי, אפשר משבוע הבא קצת לחזק את התהליך.
מרינה סולודקין: למה אתה דופק על דלת פתוחה?
מרינה סולודקין: כי את שלב אפס ו- 1 אנחנו כבר עשינו, תביא לשם את האמנה ואז תראה את הפרצוף של הצד השני.
זאב אלקין: אולי בהמשך לדבריו של חבר הכנסת ריבלין, יכול להיות שכדאי לפנות כועדה ליושבת ראש הכנסת כי הרי היא זאת שמנתבת את המשלחות של הכנסת לכל מיני פורומים שבהם יש גם הצבעות ולעדכן את המשלחות שיוצאות אם יש לנו בעיות מול מדינה מסוימת שכאשר יתנהל משא ומתן של תמיכה בנציגים ממדינה כזאת או אחרת ונציגי הפרלמנט אז ידברו על זה.
זאב אלקין: ופה יש מקום לועדה לפנות ולנצל את הכוח שיש.
מיכאל נודלמן: דבר ראשון אני רוצה שכולם יבינו שזו עבודה פרטנית אין לשבת עם כולם, כל מדינה זו מדינה מיוחדת, כל מצב כלכלי הוא מצב אחר, סיפור אחר ויש אצלנו יכולת גדולה כדי לפתור בעיה אבל יש גם צד שני.
מיכאל נודלמן: אני חושב שכל אחד אי אפשר לחייב בן אדם אבל יש פה רשימה של רפובליקות ויש רפובליקות שאף אחד שם לא עובד מחברי הכנסת.
מיכאל נודלמן: יש קזחסטן, אוזבקיסטן.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להקים איזה פורום של מי שעובד קונקרטי באיזו מדינה ולקיים פגישות יותר קרובות.
מיכאל נודלמן: דבר שני, אני לא רוצה שרוברט יצא מפה עם הרגשה שמישהו בצד פוליטי לא רוצה.
מיכאל נודלמן: זה לא שאני לא רוצה, אני לא רואה בזה תועלת.
מיכאל נודלמן: זה עוד פעם אני אומר, זה דבר פרטני, כל אחד צריך לעבוד בכיוון שלו ואין סטנדרט עבודה אחד.
מיכאל נודלמן: אחד עובד דרך השגריר, השני עובד דרך הפרלמנט, שלישי משהו אחר.
מיכאל נודלמן: הם עובדים דרך הדומה, כל אחד עובד בדרך שלו.
מיכאל נודלמן: אני חושב שפה צריך להיות תיאום עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי.
מיכאל נודלמן: אנחנו חברי כנסת אבל הם גורמים ממשלתיים והם צריכים לקדם נושאים כאלה.
מיכאל נודלמן: אני רואה היום שיש הבנה מצד משרד החוץ ומצד הביטוח הלאומי לעשות ביחד ואני מבקש מכולם מי שעובד עם איה מדינה להקים קשרים כמו שצריך עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי, הם רוצים את זה, וזה לא הסיפור שהיה שנתיים לפני אלא סיפור אחר.
מיכאל נודלמן: אנחנו מכירים אחד את השני, אנחנו והם ידועים מה אנחנו רוצים, הם יודעים שאנחנו רוצים לעשות את זה מהר אבל אפשר להתקדם בזה.
מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד החוץ במה שקשור לאוקראינה לא בגלל שאני שם בגלל זה שיש איזה בעיות שם, יש איזה התקדמות, אני אדבר בערוצים מסוימים ואתם בערוצים מסוימים, אנחנו צריכים להגיע לאיזה הבנה כדי לחזק אחד את השני, את כל הגישות שלנו.
מיכאל נודלמן: ככה אני חושב צריך לעבוד עם כל המדינות בהן אנחנו רוצים להתקדם.
מיכאל נודלמן: יש תשתית טובה עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי.
מיכאל נודלמן: הכל לא תלוי בנו אבל אם אנחנו רוצים אז נעשה.
מיכאל נודלמן: אני מבקש מכולם ליצור קשרים עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי.
מיכאל נודלמן: חברים, אני צריך לסיים את הישיבה כי עכשיו בועדת כנסת אנחנו צריכים להעביר את חוק ניצולי שואה ואני צריך לדבר שם.
מיכאל נודלמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה והקליטה.
מיכאל נודלמן: על סדר היום פוטנציאל היזמות בקרב העולים החדשים - החסמים והקשיים- ישיבה לציון יום העסקים הקטנים והבינוניים.
מיכאל נודלמן: היום מוקדש לציון עסקים קטנים ובינוניים, ואני חיכיתי להגעת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב שהוא יושב-ראש השדולה לעסקים הקטנים.
מיכאל נודלמן: הוא נמצא כעת בוועדה אחרת, וברגע שהוא יתפנה הוא יגיע.
מיכאל נודלמן: כולם מבינים שהעסקים הקטנים הם עמוד השדרה של כל הכלכלה.
מיכאל נודלמן: הם גמישים, הם לא גדולים, ובזמן מהפיכות ושינויים הם תמיד יכולים לשנות את הפרופיל שלהם.
מיכאל נודלמן: רוב המדינות נותנות הרבה כסף לפיתוח העסקים הקטנים.
מיכאל נודלמן: חברת הכנסת מרינה סולודקין, חבר הכנסת יורי שטרן ואני, תמיד לחמנו בוועדת העלייה והקליטה שיהיה לעסקים הקטנים מספיק כסף, ושזה לא יהיה כל כך קשה לפתוח עסק קטן.
מיכאל נודלמן: העסקים הקטנים יוצרים פרנסה לבעלים שלהם, אבל גם לאנשים אחרים.
מיכאל נודלמן: מרכז המחקר והמידע של הכנסת הכין לנו נייר עמדה ובו טבלה שמפרטת את תקציבי הרשות לעסקים קטנים ובינוניים בישראל, במיליוני שקלים.
מיכאל נודלמן: אנחנו רואים שישנה מגמה שלילית שהיא לא מובנת.
מיכאל נודלמן: בשנת 2004 תקציבי הרשות היו 20 מיליון שקל, בשנת 2005 - 17.5 מיליון שקל, בשנת 2006 - 16.5 מיליון שקל, ובשנת 2007 - 14.5 מיליון שקל.
מיכאל נודלמן: ישנה גם סטטיסטיקה לגבי מספר העולים שפנו.
מיכאל נודלמן: 50,000 יזמים עולים פנו לייעוץ עסקי ראשוני, נערכו כ-25,000 בדיקות היתכנות כלכלית ליזמים, כ-9,500 יזמים עולים קיבלו הלוואות מהקרן לעולה העצמאי.
מיכאל נודלמן: כ-30,000 עולים עובדים בעסקים שהוקמו באמצעות הלוואות של המשרד לקליטת עלייה, וכ-30,000 יזמים עולים ותושבים חוזרים עברו מסלולי הכשרה עסקית.
מיכאל נודלמן: אלו המספרים.
מיכאל נודלמן: אבל, אנחנו יודעים שבזמן המלחמה בלבנון הרבה עסקים קרסו, ולכן אני לא מבין למה בשנת 2007 יש קיצוץ בתקציבי תמיכה ליזמות של עסקים קטנים.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזה קודם כל מדיניות השר, כי אין סיבות אחרות.
מרינה סולודקין: שנית, מנצלים את העובדה שאנחנו נאבקים בתוכנית אחרת במשרד התעשייה והמסחר - בתכנית ויסקונסין, וכל המרץ שלנו הלך לנושא זה.
מרינה סולודקין: לצערי הרב, רואים שישנה ירידה בתחום זה.
מיכאל נודלמן: היד שלנו קטנה, אנחנו לא יכולים להילחם בכל.
מרינה סולודקין: אתמול קיבלתי פקס שאפילו מבטלים את המדיניות הנכונה של משרד התעשייה והמסחר שהיתה - עידוד עסקים של נכים, כאשר לא מדובר רק בעולים.
מרינה סולודקין: בשנים הקודמות טיפלנו בנושאים שקשורים לעולים, ואמרנו שהטיפול בהם צריך להיות כמו הטיפול שנותנים לחרדים ולערבים בנושא עסקים קטנים.
מרינה סולודקין: לצערי הרב, לא שמענו מזמן שמישהו מתעסק בזה.
מרינה סולודקין: יש קשיים אובייקטיביים במשרד, ויש גם אולי שינוי במדיניות, ועל כך אני רוצה לשמוע.
מיכאל נודלמן: האם גם במשרד הקליטה ישנו קיצוץ?
ענת אברג'ל: ודאי.
מיכאל נודלמן: אולי כדאי שתסבירי לנו במה מדובר, ומהי המדיניות.
מיכאל נודלמן: הרי אחרי המלחמה קרסו הרבה עסקים קטנים, וצריך לעזור לאנשים.
ענת אברג'ל: כל משרדי הממשלה נערכו ליום שאחרי המלחמה בהתייחסות לעסקים של תושבי הצפון.
ענת אברג'ל: אנחנו נתנו הלוואות לכל עסקים של עולים שנפגעו בגובה של עד 70,000 שקל, כאשר אנחנו נותנים רק עד 35,000 שקלים.
מיכאל נודלמן: בכמה עסקים מדובר?
ענת אברג'ל: אנחנו עדיין לא יכולים לבוא היום ולאמוד כמה קיבלו, מכיוון שמהרגע שאישרנו להם הם צריכים לגייס ערבים, וזה לוקח קצת יותר זמן.
ענת אברג'ל: חלק מהם כבר קיבלו.
ענת אברג'ל: אני לא יודעת להגיד כרגע כמה בדיוק קיבלו.
מיכאל נודלמן: כמה פנו?
ענת אברג'ל: בסביבות אלף עסקים פנו.
ענת אברג'ל: לא נשכח שהם מקבלים לא רק את ההלוואה, אלא מכלול שלם של ייעוץ.
ענת אברג'ל: הם לא ידעו מה לעשות עם העסק בזמן המלחמה.
ענת אברג'ל: למשל, מה עושים עם מס ערך מוסף?
ענת אברג'ל: מה עושים עם שכר דירה, ועם כל הבירוקרטיה?
ענת אברג'ל: הם קיבלו כל הזמן את הסיוע באמצעות המט"ים, ומשרד הקליטה שילם את המימון של הייעוץ העסקי שזה חלק לא בטל.
ענת אברג'ל: לגבי 2007, עם כל הקיצוצים, השר שלנו מצא לנכון לבוא ולהגדיל לכלל העולים את ההלוואות ל-70,000 שקל, כאשר קודם זה היה 35,000 שקלים.
ענת אברג'ל: צריך לסגור קצוות עם הנוהל, אבל הרעיון לשנת 2007 הוא שההלוואה תעמוד על 70,000 שקלים, ואפשר לברך על כך.
מרינה סולודקין: האם זוהי הלוואה ראשונה או שנייה?
ענת אברג'ל: זוהי הלוואה ראשונה.
ענת אברג'ל: היא כמובן תגדל, כי מי שניצל וקיבל 35,000 שקלים יכול לקבל עוד 35,000 שקלים.
נעמי סעדה: כמה ערבים יצטרכו להביא?
ענת אברג'ל: זה עומד כרגע לדיון.
ענת אברג'ל: הרעיון הוא גם להגדיל להם את סל השירותים.
ענת אברג'ל: אנחנו יודעים שלא תמיד יש תקציב במשרד התמ"ת לחונכויות, ועוצרים את החונכויות.
ענת אברג'ל: בשנת 2007 אנחנו הולכים להגדיל את שעות הייעוץ לעולים עד 20 שעות, במקום 5 שעות שהיו, כך שבהחלט המשרד הוא במגמה של סיוע לעולים בנושא עסקים קטנים.
מיכאל נודלמן: האם יש לכם סטטיסטיקה לגבי מספר העסקים הקטנים של עולים שנופלים?
ענת אברג'ל: אני יכולה להגיד לך שהאחוז, ה-default, בעקבות ההלוואה הוא נמוך מאוד.
ענת אברג'ל: פעם הוא עמד על 2%, והיום בגלל כל המצב הוא הגיע ל-8% שזה עדיין מאוד נמוך.
ענת אברג'ל: יש לנו קושי לעקוב אחרי שיעור הסגירה של העסקים כיוון שהעולים עוברים ממקום למקום, ומכיוון שאנחנו עוקבים אחרים רק עד שלוש שנים.
ענת אברג'ל: בשלוש השנים הנתון הוא נמוך מאוד, מכיוון שבמשך שלוש השנים עדיין מסייעים להם, מלווים אותם בעסק.
מרינה סולודקין: הגדלת ההלוואה ל-70,000 שקל היא צעד מאוד מבורך מצד משרד הקליטה, אני מברכת על כך ותומכת בזה.
מרינה סולודקין: טוב שהם הגדילו את ההלוואה מכיוון שחלק מהבעיות נובעות מגודל ההלוואה.
מרינה סולודקין: אדוני היושב ראש, אני מבקשת לברר האם נמצאים כאן נציגי משרד התמ"ת?
ענת גורדון: הם לא הגיעו.
ענת גורדון: הם הודיעו שאין להם עניין, שזה לא נוגע להם.
מרינה סולודקין: אני מבקשת שיירשם בפרוטוקול שאין להם עניין.
מרינה סולודקין: השר לשעבר אהוד אולמרט ואני, בנינו בשנה שעברה מערכת לטיפול מיוחד בעסקים של עולים במשרד התמ"ת.
מרינה סולודקין: כנראה שאין המשך למדיניות הברוכה הזאת.
מרינה סולודקין: אם היושב ראש יסכים, אני מבקשת להזמין את נציגי משרד התמ"ת, גם את הסמנכ"ל וגם את המנכ"ל, ולבדוק למה המשרד שינה את המדיניות כלפי העולים.
מיכאל נודלמן: אני בטוח שהם לא קראו את הוראות יושב-ראש הכנסת לגבי זימון של בעלי תפקיד במשרדים השונים לדיוני ועדות.
מיכאל נודלמן: אם מזמינים נציג כלשהו לוועדה הוא צריך להיות פה, וזה לא משנה אם יש או אין עניין.
מיכאל נודלמן: אני מבקש לכתוב מכתב ליושבת ראש הכנסת שמשרד התמ"ת לא הגיע לדיון מכיוון שאין לו עניין בנושא שבו דנים.
מרינה סולודקין: אני אפילו חושבת שהם פחדו להיות כאן.
מיכאל נודלמן: פחדו או לא פחדו, הם צריכים להיות פה.
מיכאל נודלמן: אם מזמינים גורמים שונים, אז כל מוזמן צריך להיות.
מיכאל נודלמן: הנושא הזה נמצא בעדיפות אצל ראשי ועדות ואצל יושבת-ראש הכנסת.
מיכאל נודלמן: במשרד התמ"ת יש קרן, והיתה תכנית מסוימת, ופתאום אין.
מוטי מורל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרשות לעסקים ועם משרד הקליטה בכל מה שקשור לסיוע ליזמות בכלל, וליזמות של עולים בפרט.
מיכאל נודלמן: איך זה מתבטא בראשון לציון?
מוטי מורל: ראשון לציון היא עיר ברוכה בעולים, בעיקר עולים מארצות חבר העמים.
מוטי מורל: העולים תרמו לעיר בכלל, ולעסקים הקטנים בפרט, תרומה שהיא יוצאת מהכלל.
מוטי מורל: הם משתלבים כמעט בכל התחומים.
מוטי מורל: אנחנו מטפלים בשנה בערך בכ-400 עולים שמקימים עסקים ופונים אלינו לקבלת ייעוץ והלוואות.
מוטי מורל: החסמים הבעייתיים שאנחנו נתקלים בהם במגזר העולים שרוצים להיקלט בארץ באמצעות עסק, הם שניים.
מוטי מורל: ראשית, הם לא מצליחים למצוא עבודה, ואין להם אלטרנטיבה אחרת.
מוטי מורל: זה מה שהם יודעים לעשות.
מוטי מורל: בנוסף לשאר הקשיים שעולה נתקל בהם שהם בעיקר חסמים של תרבות עסקית, שפה וידע שבהם אנחנו עוזרים להם בייעוץ, בהדרכות, ובקורסים, קשה להם גם להשיג מימון להקמת העסק.
מוטי מורל: הקרן היחידה היום שמיועדת לעסקים של עולים היא הקרן של משרד הקליטה, ופה ראיתם את המספרים.
מוטי מורל: אבל, כשמדובר בעסקים גדולים יותר של עולים הם פונים לקרנות הוותיקות הרגילות, ובקרנות האלה אין מסלול מיוחד שבא להקל על אותם עולים.
מוטי מורל: בזמנו, היתה פנייה של הקרן של משרד התמ"ת – הקרן לסיוע לעסקים בערבות מדינה שמוכרת בשם "קרן תבור", להפעיל מסלול ירוק לעולים שפונים לקרן בשיתוף עם הקרן של משרד הקליטה, כי אנחנו ראינו שמספר הפניות של עולים לקרן ההיא, ומספר העולים שמקבלים שם הלוואות, הוא נמוך ביחס לממוצע שלהם בכלל האוכלוסייה.
מוטי מורל: זאת נקודה שעדיין לא קרתה, ויש מקום לשיפור פה.
מוטי מורל: נושא נוסף שהמדינה יכולה לבוא בו לקראת העולים מעבר למה שעושה היום משרד הקליטה, והרשות לעסקים שהיא הזרוע השנייה של המדינה, הוא בכל מה שקשור לעולם המיסוי כלפי עולים.
מוטי מורל: עולה שמגיע לארץ וכעבור מספר שנים פותח עסק, אין לו שום הכרה מבחינת במס.
מוטי מורל: הוא ממוסה באותה רמה כמו כל אדם אחר, למעט כאלה שמקימים עסק במהלך שלושת השנים הראשונות שבמהלך השנים האלה הם מקבלים נקודות זיכוי.
מוטי מורל: גם פה יש איזשהו אבסורד, כאשר עולה שמגיע לישראל מקבל שלוש נקודות זיכוי במס הכנסה בשנה הראשונה, ובשנה השנייה הוא מקבל שתי נקודות, ובשנה השלישית נקודה אחת.
מוטי מורל: דווקא בשנה הראשונה כשהוא מתאקלם ומסיים אולפן נותנים לו שלוש נקודות שהוא לא מצליח לנצל אותן, ובשנים שבהן הוא נקלט ונכנס לשוק העבודה כבר אין לו נקודות זיכוי.
מרינה סולודקין: עכשיו אנחנו מבינים למי היו הקלות ברשויות המס, ולמי לא.
מוטי מורל: צריכים לעשות במדינה חשיבה כללית של כל הגופים הכלכליים, אם זה רשויות המס, אם זה משרד התמ"ת, ביטוח לאומי, משרד הקליטה, על מנת לראות את מכלול החסמים שקיימים לעולים, ויש לא מעט חסמים.
מוטי מורל: משרד הקליטה מוביל מהלכים, אבל הוא בודד בנושא הזה.
מוטי מורל: בכלל, קשה להקים עסקים בארץ, על אחת כמה וכמה לעולים.
מוטי מורל: מגזר העולים הוא פוטנציאל אדיר.
מוטי מורל: מדובר באנשים מאוד חרוצים שהם עם הגב לקיר, אין להם אלטרנטיבה.
מוטי מורל: הם עושים הכול על מנת שהעסק שלהם יצליח.
מוטי מורל: זה גם בא לידי ביטוי באחוזי ה-default הנמוכים שיש בהלוואת הקרן לעולה.
מוטי מורל: מדובר ב-2% - 3%, ואלו אחוזים מאוד נמוכים אפילו ביחס למצב בבנקים ששם הלווים הם בעלי עסקים רגילים.
מוטי מורל: התקציבים שמופנים היום לעולים מהמדינה מגיעים דרך שני משרדים, כאשר משרד אחד הוא משרד הקליטה.
מוטי מורל: התקציב שמשרד הקליטה מפנה באמצעות אגף יזמות עסקית לעולים הוא יותר גדול מכל התקציב של הרשות לעסקים בכלל לכל העסקים הקטנים.
מוטי מורל: אם אני לא טועה, וענת אברג'יל תתקן אותי, תקציב אגף היזמות כולל הקרן - - -
ענת אברג'ל: ב-2006 לא כולל עודפים עמדנו על 16 מיליון.
מוטי מורל: וזה מופנה אך ורק לעולים יזמים.
מוטי מורל: לעומת זאת, התקציב של הרשות לעסקים הוא כל כך נמוך שגם אם הם רוצים לעזור, והם עוזרים לעולים, אין להם מאיפה.
מוטי מורל: נדרש פה איזשהו תיקון למגזר הזה.
ענת אברג'ל: סליחה, 19 מיליון.
מיכאל נודלמן: אנחנו בוועדת הקליטה רגילים למתוח ביקורת על אנשי משרד הקליטה שבאים לפה.
מיכאל נודלמן: זו הפעם הראשונה שאנחנו שומעים מחמאות על משרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: באמת, כל הכבוד.
מרינה סולודקין: זה גוף שעובד מאוד קשה בכיוונים הנכונים.
ענת אברג'ל: יש עוד הרבה דברים שעדיין לא שמעתם עליהם.
ענת אברג'ל: יש לנו פרויקט מיוחד לעסקים לעולים מקווקז בשיתוף עם הג'וינט.
חיה גרף: אנחנו עוסקים בהרבה אוכלוסיות, ובין היתר באוכלוסיית העולים כאשר אנחנו מתמקדים בעולים מקווקז, אתיופיה, מסוריה, מאיראן, בנושאי יזמות.
חיה גרף: יחד עם משרד הקליטה הקמנו מוקדי התמחות.
חיה גרף: יש לנו מוקד התמחות במט"י נתניה.
חיה גרף: יש עלייה מאיראן כאשר העולים מאיראן הם אנשי עסקים.
חיה גרף: הקבוצות האלה צריכות יותר כלים להתמודדות לכניסה לעולם העסקים.
חיה גרף: כמו ששמענו, לרשות לעסקים יש תקציב מאוד קטן בכלל האוכלוסייה.
חיה גרף: פה אנחנו מוסיפים להם עוד חונכויות, חונכות לפני פתיחת העסק כי אין דבר כזה בתמ"ת.
חיה גרף: לפני שהעולים פותחים את העסק ולפני שהם מסתבכים, מצמידים להם חונך שיבדוק איתם את החוזים ואת פרטי העסק שהם פותחים, ואת ההלוואות.
חיה גרף: אנחנו מלווים אותם במהלך הפתיחה לאחר הפתיחה יש חונכויות, יש להם קורסים בשפה שלהם, יש להם ספרים וחוברות בשפה שלהם.
חיה גרף: הקמנו מוקדי נתמכים לאוכלוסיות.
חיה גרף: שיתוף הפעולה עם משרד הקליטה הוא מאוד טוב.
חיה גרף: אני רוצה להעלות בעיה שיש לנו בתחום הזה.
חיה גרף: למשרד הקליטה יש את ההגבלה של עשר שנים.
חיה גרף: כלומר, עולה מאתיופיה או מקווקז שרוצה לפתוח עסק, והוא עשר שנים ויום, הוא כבר לא יכול לקבל את התמיכה.
חיה גרף: מבחינת הג'וינט, אנחנו ממשיכים את התמיכה.
חיה גרף: לנו את הקטע של תאריך עלייה.
חיה גרף: זה לכל העולים.
ענת אברג'ל: חברת הכנסת מרינה סולודקין ניסתה להוביל מהלך עם אהוד אולמרט שהיה אז שר התמ"ת.
ענת אברג'ל: רענן דינור הקים ועדה בראשות אבנר ורד, ואני הייתי חברת ועדה.
ענת אברג'ל: משרד הקליטה מבחינתו, לא יכול לחרוג מעל עשר שנים כי זוהי החלטת ממשלה.
מרינה סולודקין: לכן, הייתי צריכה להקים במשרד אחר את הוועדה.
ענת אברג'ל: צריך להחליט איזשהו גבול של זמן, החליטו על עשר שנים.
ענת אברג'ל: רק לגבי אתיופים החליטו על 15 שנים.
ענת אברג'ל: כלומר, לאתיופים מגיע עד 15 שנה.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לשמוע מה קורה עם עסקים של יוצאי אתיופיה.
זמיר ג'גנאו: אני מתאם את מוקד יזמות ברמה הארצית של יוצאי אתיופיה.
זמיר ג'גנאו: התכנית פועלת בשיתוף פעולה של משרד הקליטה והג'וינט.
זמיר ג'גנאו: היא מופעלת במט"י נתניה.
זמיר ג'גנאו: זהו מוקד יחידי ומיוחד במינו שעוסק בתחום היזמות בקרב יוצאי אתיופיה.
זמיר ג'גנאו: לתכנית יש שלוש מטרות עיקריות.
זמיר ג'גנאו: ראשית, עסקים קיימים.
זמיר ג'גנאו: אנחנו נותנים ייעוץ עסקי וליווי לעסקים קיימים.
מיכאל נודלמן: כמה עסקים יש כרגע?
זמיר ג'גנאו: התחלנו עם 27 עסקים, וכיום ברמה הארצית ישנם 150 עסקים פעילים.
זמיר ג'גנאו: אנחנו מעריכים שישנם עוד קרוב ל-150 עסקים פעילים.
מיכאל נודלמן: כמה עובדים יש בממוצע בכל עסק?
זמיר ג'גנאו: בדרך כלל העסקים הם קטנים ובהם עובדים 2 עד 5 עובדים.
מיכאל נודלמן: העסקים הם משפחתיים.
זמיר ג'גנאו: כן.
זמיר ג'גנאו: בדרך כלל, העסקים הם עסקי מזון, חנויות תבלינים, מוצרים אותנטיים, שברובם פונים לכלל היעד של יוצאי אתיופיה.
זמיר ג'גנאו: המטרה השנייה מתמקדת ביזמים חדשים שרוצים להקים עסק.
מיכאל נודלמן: האם יש תור של יזמים כאלה?
זמיר ג'גנאו: יש יזמים שפונים ומתעניינים כיצד ניתן להקים עסק, כי האינפורמציה כיצד להקים עסק בישראל ומה המשמעות של זה, חסרה להם.
זמיר ג'גנאו: המוקד נותן להם את השירות מרמה של קורסים ביזמות עסקים, בניית תכנית עסקית, ועד לרמה של ליווי אחרי הקמת העסק עד שבעל העסק בשל לנהל את העסק באופן עצמאי.
מיכאל נודלמן: זה באזורים בהם גרים רוב יוצאי אתיופיה.
זמיר ג'גנאו: הפעילות שלנו מתרכזת בעיקר באזורים בהם יש אוכלוסייה גדולה של יוצאי אתיופיה.
זמיר ג'גנאו: למשל, בנתניה, רחובות, עפולה, אשקלון, קריית מלאכי, אשדוד.
זמיר ג'גנאו: המטרה השלישית שלנו שהיא לא פחות חשובה, היא העלאת והגברת המודעות בקרב יוצאי אתיופיה משום שרמת המודעות והאינפורמציה היא חלשה.
מיכאל נודלמן: האם הכול נעשה בעברית?
זמיר ג'גנאו: הכול בעברית.
זמיר ג'גנאו: אנחנו מגייסים את כלי התקשורת של בני העדה לטובת הפעילות שלנו, כאשר הכוונה לרדיו, טלוויזיה, עיתונות.
זמיר ג'גנאו: מעבר למדיה, אנחנו עושים קורסי הסברה בתחום יזמות לעסקים, במטרה לתת כלים בסיסיים.
זמיר ג'גנאו: מכיוון שהם לא צורכים מידע, אנחנו מעבירים להם את המידע בדרכים שונות.
מיכאל נודלמן: אתה אומר שישנם כרגע 150 עסקים פעילים.
מיכאל נודלמן: כמה עסקים נפלו, וכמה עסקים עומדים חזק?
זמיר ג'גנאו: ישנם 150 עסקים פעילים, כאשר אנחנו עמדנו בקרוב ל-200 עסקים.
זמיר ג'גנאו: כלומר, ישנה נשירה.
זמיר ג'גנאו: ישנו גידול, ואנחנו מזהים את הפוטנציאל של זה.
זמיר ג'גנאו: מבחינתי, 150 העסקים הם החלוצים של היזמות.
זמיר ג'גנאו: אבל, אנחנו צריכים להגיע לנקודה שבה נפרוץ את מעגל היזמות כלפי מעלה.
זמיר ג'גנאו: אני רוצה להתייחס עכשיו לחסמים ולקשיים שיש בפני עולי אתיופיה שרוצים להקים עסק.
זמיר ג'גנאו: ראשית, יהודי אתיופיה הם אנשים שניהלו משק עצמאי באתיופיה.
זמיר ג'גנאו: הם עסקו באופן עצמאי בנפחות, בטקסטיל, בפחם, ובשאר תחומים.
זמיר ג'גנאו: עניין הבירוקרטיה זר להם, משום שהמימשל האתיופי התערב מעט מאוד בעסקיהם, אולי שלוש פעמים בשנה.
זמיר ג'גנאו: פעם אחת, כאשר הוא מגייס לצבא.
זמיר ג'גנאו: פעם שנייה, כאשר הוא בא לגבות מס.
זמיר ג'גנאו: מעבר לזה, לא הכירו את המימסד ולא עבדו איתו.
זמיר ג'גנאו: כאשר יהודי אתיופיה הגיעו לארץ, מעבר לקשיי ההיקלטות הרגילים של שפה ותרבות שיש לכל עולה, הם נתקלו בתופעה חדשה לגביהם של הבאת אישורים ועבודה עם המימסד, ובירוקרטיה.
זמיר ג'גנאו: זה מאוד הקשה על היקלטותם.
זמיר ג'גנאו: יוצאי אתיופיה היו יזמים, עצמאיים, ובעלי יכולת ניהול משק, בארץ מוצאם.
מיכאל נודלמן: זה גם קשה ליוצאי גרוזיה ורוסיה.
מרינה סולודקין: נקודת המוצא שלי היא שהם היו שם עצמאיים והם ידעו הרבה דברים, וכאן הם לא יכלו לפתח את הדברים שבשבילם הם טבעיים.
זמיר ג'גנאו: בדיוק, וכאשר יוצאי אתיופיה הגיעו לארץ היה להם blackout.
זמיר ג'גנאו: מאנשים עצמאיים הם הפכו פתאום להיות תלויים בבירוקרטיה ובמימסד, וזה יצר אצלם חוסר אמון וכל דבר נראה להם בלתי פתיר.
זמיר ג'גנאו: נותני השירות בתוך הקהילה לא תמיד מצאו את הדרך הנכונה, וזה היה אחד החסמים בפני פעילות.
זמיר ג'גנאו: לאנשים שרצו להקים עסק, ליזמים, לא היה הון אישי.
זמיר ג'גנאו: הם מתחילים מנקודת אפס.
זמיר ג'גנאו: מצב זה יוצר בעיות כשהם הולכים לבנקים וכשהם ניגשים לקרנות.
זמיר ג'גנאו: מבחינתי, יזמות זה השתלבות בחברה הישראלית ויש אנשים שרוצים להקים עסק להתפתח, ולהשתלב בחברה הישראלית.
מיכאל נודלמן: האם רוב האנשים שייכים למשרד הקליטה או לא?
זמיר ג'גנאו: אנשים שבאו במסגרת "מבצע משה" כבר לא שייכים למשרד הקליטה כי הם מעל ל-15 -20 שנה בארץ.
זמיר ג'גנאו: אנשים שבאו במסגרת "מבצע שלמה" הם כבר לקראת יציאה מתחום ההקלות של משרד הקליטה.
זמיר ג'גנאו: הרקע התרבותי השונה והמנטאליות השונה, מצריכים יחס מיוחד, וכלים מיוחדים לקהילה.
זמיר ג'גנאו: הגישה והתפיסה צריכות להיות שונות מהגישה והתפיסה לגבי שאר האוכלוסייה.
זמיר ג'גנאו: אנחנו מזהים שני דורות.
זמיר ג'גנאו: ישנו דור המדבר, דור האבות שלנו שהגיע לכאן, וישנו הדור שנולד פה או הגיע בגיל צעיר.
זמיר ג'גנאו: יש קונפליקט בין הדורות.
זמיר ג'גנאו: הצעירים המלומדים רוצים לצאת, אבל בסופו של דבר הם חוזרים למשפחה והם נכנסים לתוך מעגל.
זמיר ג'גנאו: יש אקדמאים שלומדים בכל התחומים והם רוצים לתת שירות לכלל החברה.
זמיר ג'גנאו: אנחנו מזהים שלאחר שהם למדו, ולאחר שהם רכשו השכלה, הם חוזרים לקהילה.
זמיר ג'גנאו: זה מעגל סגור שאי אפשר לפרוץ אותו.
מרינה סולודקין: זאת אומרת, צריך לעשות שינוי משום שהם לא מקבלים השכלה בתחומים שבהם הם יכולים להיות עצמאיים, ולצאת לעולם הגדול.
יהודה עירוני: זה התפקיד של המוקד.
יהודה עירוני: המוקד באמת מכוון לאותם מקומות ומסלולי הכשרה שבהם אפשר להקים עסק עצמאי.
יהודה עירוני: זמיר ג'גנאו מדבר על 4,000 אקדמאיים יוצאי העדה, הוא מדבר על 30 עורכי דין.
זמיר ג'גנאו: צריך לתת העדפה מתקנת לצעירים כדי שהם יוכלו להשתלב במעגל היזמות והעסקים.
מרינה סולודקין: צריך לתת להם דחיפה להיות עצמאיים בכל מיני תחומים כמו: תעשייה, מסחר, חקלאות, ולשבור את התלות במשרדים ובבירוקרטיה.
יהודה עירוני: הרבה מבני העדה רואים את ההישג הגדול ביותר שלהם בלהיות עובד מדינה.
יהודה עירוני: אבל, בתחום היזמות יש פוטנציאל גדול מאוד.
יהודה עירוני: יש לו מעט מאוד חסמים שקל לטפל בהם.
יהודה עירוני: חסם אחד שהוא אופייני לכל העולים, הוא מעין מסלולים ירוקים בנושא של קרנות מימון קיימות.
יהודה עירוני: מסלול ירוק זה מסלול שאומר שמספיק פעם אחת להביא תצלום של תעודת הזהות, ולא צריך להביא את זה שלוש פעמים.
יהודה עירוני: חוסר האמון במערכת מתפתח מהאקטים המאוד קטנים מול המערכת הבנקאית, והטפסים, שהוא לא מבין אותה.
יהודה עירוני: כשהוא לא מבין אותה הוא חושב שיש יחס מפלה כלפיו.
מרינה סולודקין: צודק במאה אחוזים.
מרינה סולודקין: איך התקציב של המוקד שלכם בתחום היזמות?
ענת אברג'ל: משרד הקליטה נתן כ-200,000 עד 2006, והג'וינט בדרך כלל נתן אותו הסכום.
חיה גרף: משהו כמו 400,000 אלף דולר.
חיה גרף: היום אנחנו עושים פרויקטים לשלוש שנים.
יהודה עירוני: ההישג הגדול הוא שזה תכנית לשלוש שנים.
יהודה עירוני: פעם ראשונה אפשר לעשות פעולות שיש להן המשכיות.
מרינה סולודקין: זה מופת ודוגמה להתפתחות כל המשק שלנו.
מיכאל נודלמן: הגיע לפה גבי רובז מלשכת מנכ"ל משרד התמ"ת.
גבי רובז: אני מתנצל על האיחור.