GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: יש שוני גדול בין הדור המבוגר לבין הדור הצעיר והשוני הזה נותן הרגשה טובה וציפייה שבסופו של דבר הקהילה תיקלט בישראל ותהיה כמו כולם.
מיכאל נודלמן: אני מקווה שלא ירחק היום וגם אתם תחיו כפי שאתם רוצים לחיות.
מרינה סולודקין: תודה על החוקים שחוקקה כנסת ישראל וגם על החוקים שחוקקה ועדת העלייה והקליטה.
מרינה סולודקין: בעוד פחות מחצי שנה יהיה לנו חג במלאת 30 שנה לוועדת העלייה והקליטה.
מרינה סולודקין: יש לנו כבר תאריך ואנחנו חייבים להתכונן אליו כי 30 שנים זו תקופה מאוד ארוכה וחשובה.
מרינה סולודקין: יחד עם חבר הכנסת נודלמן אני בוועדת העלייה והקליטה יותר מעשר שנים וראיתי את המאבקים שהתקיימו כאן.
מרינה סולודקין: אני חושבת שניצחנו ברוב המאבקים וחשוב שלא נתנו בוועדה הזו לשנות את חוק השבות.
מרינה סולודקין: יש הרבה אנשים שהם עייפים, עייפים מהעלייה, מהקליטה, מהתפוצות, מהעניין היהודי ונראה שכאילו לחלק ממדינת ישראל קצת נמאס מכל המפעל הציוני.
מרינה סולודקין: אנחנו לא נותנים לזה יד ונאבקים על המשך העלייה מכל התפוצות ואני חושבת אנחנו צודקים.
מרינה סולודקין: היו גם ניסיונות לצרף לוועדת העלייה והקליטה ועדות שונות.
מרינה סולודקין: אני זוכרת ניסיון של אברהם בורג לצרף לוועדת העלייה והקליטה את הוועדה לענייני העובדים הזרים.
מרינה סולודקין: אנחנו חשבנו שזו בושה להשוות בין העולים לעובדים זרים וזה דבר פסול, והצלחנו לסכל את הרעיון הזה.
מרינה סולודקין: אתמול התקיימה ישיבה חשובה אצל ראש-הממשלה, בהשתתפותו של שר התעשייה אלי ישי, וחבריי ואני מסיעת קדימה ומסיעת ישראל ביתנו הצגנו את תוכנית ויסקונסין לעולים.
מרינה סולודקין: יש כאלה שמאוד מרוצים מהתוכנית, אבל הבנתי שהתועלת מהתוכנית היא במיוחד לאלה שעובדים לעומת כאלה שמפסידים.
מרינה סולודקין: בתוכנית ויסקונסין קוראים לנשים עם נכות קשה מאוד ולחולי סרטן להשתתף בתוכנית.
מרינה סולודקין: לצערי הרב זה בניגוד להכרזות גם של הממשלה וגם של השר אלי ישי.
מרינה סולודקין: ממשיכים להתנות את קבלת הקצבה בהשתתפות בתוכנית ויסקונסין ומדובר בנכים ובאנשים מבוגרים לפני פנסיה.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שראיתי שינוי אצל ראש-הממשלה ונדמה לי שהוא מוכן לתת הקלות לעולים חדשים.
מרינה סולודקין: חברי הכנסת מיכאל נודלמן, זאב אלקין ואנכי הגשנו הצעת חוק בה נאמר להוציא מתוכנית ויסקונסין את כל העולים שהגיעו בעלייה האחרונה.
מרינה סולודקין: ראש-הממשלה הציע להקים ועדה בין-משרדית שתעבוד במשך חודש ותורכב ממשרד ראש-הממשלה, משרד התעשייה ומשרד הרווחה והוא חושב שהטענות של העולים צודקות וזאת לעומת טענות של אחרים.
מרינה סולודקין: אני חושבת שתוכנית ויסקונסין לא מתאימה לכולם, אבל אם זה רק בקטע של העולים, אני מסכימה כי אני מייצגת חתך מאוד מסוים של החברה.
מרינה סולודקין: בפוליטיקה מאוד חשוב שיהיה בן-ברית ומיכאל נודלמן הוא בן בריתי.
מרינה סולודקין: ביחד עם שר הפנים, רוני בר-און, ומנכ"ל משרד הפנים, רמי בלניקוב, וועדת העלייה והקליטה הכנסנו רפורמה במינהל האוכלוסין.
מרינה סולודקין: ניסינו שנים רבות לעשות זאת אבל השרים הקודמים – לא אברהם פורז ולא אופיר פינס – לא היו מוכנים ללכת כל כך רחוק כמו שהלכנו עם רוני בר-און.
מרינה סולודקין: עכשיו אנחנו עוסקים בנושאים מאוד חשובים כאשר מדובר בפנסיות מחוץ לארץ והצלחנו בכך שמשרד החוץ לא אומר שהוא לא עוסק בזה.
מרינה סולודקין: בנושא הזה בשבוע הבא תתקיים פגישה ביני לבין שרת החוץ, ציפי לבני.
מרינה סולודקין: מדינת ישראל מפקירה את אזרחיה כאשר הם מחכים לשיפוט בחוץ לארץ והם שוהים בבתי כלא בתנאי עבדות.
מרינה סולודקין: אנשים שהגיעו ארצה בגיל 40 פלוס, יש הרבה הצעות חוק שהוגשו על-ידי מפלגות שונות, אבל דווקא הוועדה הזו וגם לשכת ראש-הממשלה בראשות רענן די-נור הקימה ועדה שעוסקת אך ורק בנושא פנסיות לעולים שהגיעו לכאן בגיל מבוגר.
מרינה סולודקין: אתמול פגשתי את רענן די-נור והוא אמר שהם יודעים בכמה עולים מדובר.
מרינה סולודקין: בעוד שבועיים תתקיים ישיבה שנייה של הוועדה הבין-משרדית בנושא של פנסיות לעולים שהגיעו ארצה בגיל מבוגר.
מרינה סולודקין: יש מאות אלפי אנשים שהגיעו לגיל פנסיה ואחרי שנים של עבודה מקבלים רק קצבת זקנה והם ומשפחותיהם חיים בעוני מחפיר.
מרינה סולודקין: אני מקווה שאפילו בתנאים הקשים – מלחמת אזרחים באוטונומיה וסקנדל רודף סקנדל – אנחנו בוועדת העלייה עושים ונעשה את מלאכתנו, נשרת את הציבור וננסה לפתור בעיות קשות מאוד ולהתמודד אתן.
דני אדמסו: אני מאוד שמח להיות כאן.
דני אדמסו: אני חייב להודות שוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות גורמת לי להרגיש כאן נוח כי דברינו נשמעים כאן.
דני אדמסו: היושב-ראש מאפשר זאת, מנהלת הוועדה והמזכירה ואנחנו מרגישים טוב עם זה.
דני אדמסו: הדיון היום הוא בית המחוקקים בעיני העולים.
דני אדמסו: אני לא מתיימר לייצג את כל הקהילה האתיופית, אבל בסך הכול כמי שעובד עם הקהילה, אני יכול לתאר את הלך הרוח בקהילה ולומר איך נראים המחוקקים בעיניי הקהילה.
דני אדמסו: אני חושב שכל 4 שנים, כאשר יש לנו בחירות – בדרך כלל מדובר בשנתיים וחצי ולא בארבע שנים – העולים החדשים, במיוחד יוצאי אתיופיה, הופכים להיות סוג של עדר במובן הזה שכל פוליטיקאי מצליח לשכנע באופן קונקרטי זמני לבחור למפלגה מסוימת כי הוא נתן הטבות מסוימות יומיים לפני הבחירות אבל אין מעורבות בתהליכים חברתיים אזרחיים של קהילת יוצאי אתיופיה.
דני אדמסו: אני חושב שוועדת הקליטה, ביחד אתנו, הנציגים, אפשר לגרום לכך שהבחירות יהיו יותר ענייניות, יותר שקולות, יותר מתוך הבנה של מצע של מפלגות ולא עקב הבטחות ספציפיות לקראת הבחירות.
דני אדמסו: אני חושב שאם הוועדה יכולה בנושא הזה לחשוב איך אפשר באמת לדאוג לכך שהעולים ידעו מהו בית המחוקקים, איך מקבלים החלטות, איך אפשר לבחור במפלגה, זה משהו שהוא מאוד חשוב אם אנחנו רוצים – בהמשך למה אמרת – שהקהילה האתיופית, כמו יתר העולים, תהיה חלק מהחברה.
דני אדמסו: אני שואל מה אנחנו יכולים לעשות.
דני אדמסו: כמובן שאנחנו נעשה כל מאמץ שאפשר כדי שהמעורבות תהיה גדולה והדברים ייעשו מתוך רציונאליות.
דני אדמסו: אני מקבל את דבריה של חברת הכנסת סולודקין בנושא של תוכנית ויסקונסין.
דני אדמסו: בגדול, היא לא טובה לנו.
מרינה סולודקין: היא לא טובה לכל העולים.
מרינה סולודקין: אנחנו נפעל להוציא את כל העולים מהתוכנית הזאת.
מרינה סולודקין: יש תוכניות תעסוקה במשרד הקליטה, ואם אין, צריכות להיות.
דני אדמסו: אני מקווה שאכן ההחלטה הזו תתקבל ונוכל להתפנות לעסוק בנושאים חברתיים אחרים במקום בתוכנית הזו שגורמת נזק.
דני אדמסו: בקשר ליוצאי אתיופיה, יש כמה נושאים העומדים על הפרק וועדת הקליטה יכולה לעסוק בהם.
דני אדמסו: אתמול קיבלתי הזמנה לסיור בנושא ביטוח לאומי.
דני אדמסו: בעקבות הדיון שהתקיים כאן, בשבוע הבא יש לי פגישה אישית עם מנכ"ל הביטוח הלאומי.
דני אדמסו: התפקיד שלנו לראות את המקומות שאנשים אחרים לא רואים.
דני אדמסו: אני, כמנהל האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, אשתדל להביא ברמות עובדתיות את הנתונים אשר גורמים נזק לא לקהילה האתיופית אלא בעתיד יגרמו נזק לחברה הישראלית כי צריך להתמודד אתם עכשיו ולא בעוד כמה שנים מאוחר יותר.
דני אדמסו: אני מברך על הכינוס ואני שמח להיות כאן.
אלכסנדר ברמן: (דבריו מתורגמים מרוסית לעברית).
אלכסנדר ברמן: אני רוצה להודות לחבר הכנסת פרופסור מיכאל נודלמן, חברת הכנסת מרינה סולודקין וחברת הכנסת סופה לנדבר, על המאמצים שהם עושים בנושא פנסיות לקבוצה די גדולה שמונה כ-200 אלף אנשים שעלו ארצה בגילאי 45 ומעלה.
אלכסנדר ברמן: חשוב מאוד שוועדה בין-משרדית שבראשה עומד מר די-נור מתחילה לעבוד.
אלכסנדר ברמן: עברה כמעט שנה מאז נפגשנו עם ראש-הממשלה הבטיח לנו להקים את הוועדה הבין-משרדית שבראשה עומד מר די-נור ועכשיו צריך לזרז את עבודתה של הוועדה.
אלכסנדר ברמן: אני מבקש מפרופסור מיכאל נודלמן לקיים דיון בנושא עבודת הוועדה הבין-משרדית ולהזמין את חבריה לכאן.
מיכאל נודלמן: כאשר פנינו בפעם הראשונה ללשכת ראש-הממשלה, הוועדה עדיין לא הייתה קיימת.
מיכאל נודלמן: לפני שבועיים-שלושה הוועדה הוקמה, אבל צריך לתת לה קצת זמן כדי שיבינו מה הבעיות הניצבות בפניהם.
דנה גורדון: בעוד שבועיים הוועדה תתכנס שוב.
מיכאל נודלמן: שבועיים אחרי כינוס הוועדה, נזמין את חברי הוועדה לישיבת הוועדה כאן.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים שכאשר חברי הוועדה יבואו לכאן, יהיה להם מה לומר לנו.
מיכאל נודלמן: אני חושב ששבועיים אחרי שהם יתחילו לעבוד, הם יהיו מוכנים לבוא לכאן ולעדכן אותנו.
דוד הורוביץ: אנחנו עולים חדשים טריים שנמצאים בארץ כשלושה שבועות.
דוד הורוביץ: אני תושב חוזר.
דוד הורוביץ: עליתי לארץ בגיל מאוד קטן, חזרתי לארצות-הברית ועכשיו חזרתי ארצה עם כל המשפחה.
דוד הורוביץ: אם כן, אנחנו משפחת עולים שגרים כרגע במרכז קליטה בארמון הנציב בירושלים.
דוד הורוביץ: אני שומע הרבה אנשים מדברים על הרבה דברים שאנחנו לא כל כך מבינים בהם כי אנחנו לא יודעים את כל התהפוכות שמתרחשות בארץ בענייני הקליטה.
דוד הורוביץ: אני יושב כאן ומקשיב ואני חושב שאחת הבעיות היא שהעולים הוותיקים, אלה שהגיעו לפני 20-30 שנים, שכחו, אם מותר לי להשתמש במונח, את צירי הלידה של הבעיות שעולים צריכים לעבור בשנים הראשונות.
דוד הורוביץ: זה ממש לידה מחדש.
דוד הורוביץ: זה לא רק עניין של שפה או של מקום אלא זו דרך חשיבה, דרך הסתגלות שונה לחלוטין.
דוד הורוביץ: רעייתי וילדיי אף פעם לא היו כאן והם עולים חדשים לחלוטין, והם מסתכלים על דברים בתימהון גדול.
דוד הורוביץ: אני עליתי ארצה כשהייתי בן 6, בשנת 1972, המאמצים של הקהילה מסביב להכניס אותנו לקהילה היו חלק מדרך החיים בארץ אבל היום הדבר הזה לא קיים.
דוד הורוביץ: לוקחים את העולים, שמים אותם קצת בצד, אומרים להם שבעוד עשר שנים הם יהיו כמו הישראלים ועכשיו לא צריך להתייחס אליהם.
דוד הורוביץ: אני רואה את זה בבתי-הספר כאשר אני מנסה לרשום את ילדיי, אני רואה את זה בחנויות, ואני רואה את זה במקומות העבודה.
דוד הורוביץ: כבר חודשיים שאני מחפש עבודה ואומרים לי שאני בא מארצות-הברית, שאני לא מכיר את המערכת כאן ושאחכה עוד חמש שנים, אז יהיה בסדר.
דוד הורוביץ: צריך לשנות את קו המחשבה של העולים הישנים ולהזכיר להם איך הם היו לפני 30 שנים.
דוד הורוביץ: נושא הדיון כאן הוא מעמד בית המחוקקים בישראל.
דוד הורוביץ: בארצות-הברית מעמד בית המחוקקים הוא כזה שהוא יושב על הר גבוה והוא יושב חזק.
דוד הורוביץ: אני חושב שזה כך משום שחברי הסנט מגיעים לישיבות הוועדות.
דוד הורוביץ: אני צופה לפעמים בערוץ 99 ואני רואה את מליאת הכנסת כשהיא ריקה.
דוד הורוביץ: אף אחד לא מגיע לישיבות בכנסת, אף אחד לא מגיע לדיונים.
דוד הורוביץ: האנשים מסתכלים על זה ואומרים שאם חברי הכנסת לא מגיעים, אם להם לא איכפת, אז גם לנו לא איכפת.
דוד הורוביץ: אנחנו בחרנו אותם, אנחנו שמנו אותם כאן, והם עושים את הדברים שלהם, ממלאים אחר האינטרסים האישיים שלהם ולא אחר האינטרסים הכלל-ממשלתיים שנוגעים לאזרחים.
דוד הורוביץ: אני לא יודע איך אפשר לעשות את זה, אבל אסור להגיע למצב בו שליש מחברי הכנסת לא נמצאים בישיבת המליאה.
דוד הורוביץ: צריך להגיע למצב שאנשים ברחוב ירגישו שחברי הכנסת עובדים עבורם והיום ההרגשה הזאת לא קיימת.
דוד הורוביץ: זו אחת הסיבות שיש ירידה בערך הכנסת בעיניי האזרחים.
דוד הורוביץ: רוב האזרחים אף פעם לא היה כאן, רובם לא ראה את התהליכים שנעשים בכנסת, אבל מה שהם רואים, הם רואים את הצעקות, את הקללות, הם רואים 30 שניות ב"מבט", הם רואים את מליאות הכנסת הריקות ומה שהקהל רואה, זה מה שהוא יודע.
דוד הורוביץ: צריך איכשהו לשנות את זה כדי שמעמד הכנסת בעיניי החברה ובעיניי האזרח יהיה כזה שייראה שחברי הכנסת אכן כן עושים משהו.
דוד הורוביץ: אם הציבור ירגיש כך, כל התדמית תשתנה לחלוטין.
ואלרי פיינר: (דבריו מתורגמים מרוסית לעברית).
ואלרי פיינר: אני מייצג את ארגון יוצאי אוקראינה.
ואלרי פיינר: נציגי הארגון תמיד משתתפים בישיבות ועדת העלייה והקליטה.
ואלרי פיינר: אני מברך על פעילות ועדת העלייה והקליטה שבזכותה שופרו הרבה נושאים הקשורים לגורלם של יוצאי אוקראינה.
ואלרי פיינר: לדעתי חשוב מאוד לטפל בנושא של פנסיות לעולים וגם בנושא של אנטישמיות באוקראינה.
ואלרי פיינר: אנחנו מקווים שגם בעתיד ועדת העלייה והקליטה תמשיך לפעול בנושאים האלו ואני מברך את הוועדה, את יושב-הראש וחברי הכנסת על עבודתם הברוכה.
מיכאל נודלמן: אני בדיונים עם יושבת-ראש הכנסת כי אני רוצה להזמין לישיבת הוועדה משלחת מהפרלמנט האוקראיני כדי לדון על הפנסיה.
מיכאל נודלמן: צריך להיות מישהו שם, באוקראינה, וללחוץ כל הזמן על הממשלה ועל הפקידים שיעבדו ביתר זריזות.
מיכאל נודלמן: אני חושב שעד מאי-יוני תגיע לכאן משלחת ואז נוכל לקיים את הדיון בנושא הפנסיה.
מיכאל נודלמן: באשר לאנטישמיות.
מיכאל נודלמן: לפני כחודש קיימנו ישיבה עם שגריר אוקראינה בישראל והועלה נושא הספרים האנטישמיים שנמכרו בפרלמנט האוקראיני.
מיכאל נודלמן: בשם ועדת העלייה והקליטה שלחתי מכתב לפרלמנט ואחרי מספר ימים קיבלתי תשובה שהעניין הוסדר, כל הספרים האנטישמיים נזרקו וכי נערך חוזה חדש עם המוכרים כך שאם תהיה ספר או פרסומת אנטישמית, אותו ארגון מפרסם יוצא מהפרלמנט.
מיכאל נודלמן: מחרתיים מקיימת הוועדה ישיבה על האנטישמיות הגוברת באירופה.
מיכאל נודלמן: אתם יודעים שכמעט בכל המדינות האנטישמיות גוברת ולכן אנחנו נקיים כאן דיון.
מיכאל נודלמן: אני מבין שהדיונים כאן לא ישפיעו על הפרלמנטים השונים, אבל אנחנו נקרא לפרלמנטים באירופה לפעול נגד האנטישמיות.
מיכאל נודלמן: אנחנו חושבים שגם על הפרלמנטים מונחת האשמה.
מיכאל נודלמן: אנטישמיות היא תופעה לא טובה לא רק לישראל אלא גם לאזרחי המדינות בעולם.
מיכאל נודלמן: אנחנו נקיים את הדיון ונראה אם נוכל להשפיע על הפרלמנטים שישימו לב למה שקורה במדינות שלהם.
מיכאל נודלמן: באוקראינה אכן קיימת אנטישמיות אבל שם קיים ארגון יהודי חזק שנלחם בתופעה, ואכן הושגו כמה ניצחונות.
מיכאל נודלמן: היה שם ארגון אנטישמי אבל הצליחו לסגור אותו על 27 סניפיו.
מיכאל נודלמן: בנוסף לכך סגרו מספר עיתונים בהם התפרסמו פרסומים אנטישמיים.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזה הישג שלהם אבל גם שלנו כי גם אנחנו פעלנו ועשינו זאת עם הפרלמנטים, עם השלטון באוקראינה ועם גופים מקומיים וזאת במטרה למנוע התקדמות נוספת בתופעת האנטישמיות.
רונית רדה-יונה: כמו כולם, אני רוצה לברך את היושב-ראש ואת הצוות.
רונית רדה-יונה: אני משתתפת בדיוני הוועדה מזה זמן רב ואני יכולה להעיד שעולים כאן מגוון נושאים די קריטיים, כולל גם בנושא גזענות שקשור ביוצאי אתיופיה, נושא של דיור, נושא של קליטה, נושא של חינוך וכולי.
רונית רדה-יונה: מועלים כאן לדיון נושאים מאוד חשובים והוועדה תמיד נענית לבקשות.
רונית רדה-יונה: הסוכנות היהודית תמשיך לשתף פעולה עם הוועדה.
רונית רדה-יונה: ברמה האישית, כעולה יוצאת אתיופיה, נכון שהזמן עושה את שלו, אבל אני בהחלט מסכימה שקשה לבוא מאתיופיה ולהתחיל מהתחלה.
רונית רדה-יונה: אמרו לנו בהתחלה שנהיה סבלנים וכי הזמן יעשה את שלו, ואני באמת מאמינה שהכול תלוי גם בעולה עצמו.
רונית רדה-יונה: לגבי נושאים שחוזרים על עצמם, למשל גזענות או ראשי ערים שלא רוצים לקלוט יוצאי אתיופיה בעירם, צריכים להיבדק לעומק.
רונית רדה-יונה: הנושא הזה פוגע ומעליב את העולים.
רונית רדה-יונה: יכול להיות שראשי העולים האלה צודקים, ואני בהחלט יכולה להבין אותם כי בהחלט קשה לקלוט את יוצאי אתיופיה בשכונה אחת ואני אכן בדעה שצריך לפזר אותם בעיר, אבל הרבה פעמים כשאומרים שלא רוצים לקלוט את יוצאי אתיופיה, זה יוצא לא טוב.
רונית רדה-יונה: אני מציעה לקיים דיון מעמיק כי זה לא דבר שקורה פעם ראשונה ואני מאמינה שזה יקרה שוב.
רונית רדה-יונה: התקיים כאן דיון ארוך עם כמה ראשי ערים, אבל הנושא לא הסתיים.
רונית רדה-יונה: אני חושבת שצריך לקיים דיון כולל ולהזמין את כל הגורמים הנוגעים בדבר כדי לתת מענה.
מיכאל נודלמן: את צודקת.
מיכאל נודלמן: את אומרת שאולי צריך להתפזר והקהילה לא צריכה לחיות בשכונה אחת, וזה נכון.
מיכאל נודלמן: בעניין הזה גם ראשי הקהילה צריכים להבין שאם הם יחיו בגטו, המקום יישאר גטו.
מיכאל נודלמן: אם הם מתפזרים בין השכונות, זה יהיה לטובת יוצאי אתיופיה.
סוניה מיכאלי: אני מברכת את הוועדה והיושב-ראש.
סוניה מיכאלי: בנושא הגזענות, אין לי ספק שהרשות המקומית משחקת תפקיד מאוד חשוב.
סוניה מיכאלי: משרד הקליטה מהווה צינור להעברת המשאבים.
סוניה מיכאלי: התקשורת אומרת שמשרד הקליטה הוא זה שצריך לדאוג לעולים, אבל אני חושבת שכל הציבור צריך לדאוג להם.
סוניה מיכאלי: בזמן שהייתי מפקחת ארצית בנושא עולים חדשים נכנסתי לביקור בכפר נוער וזה כאשר הייתה נטייה לשלוח ילדים יוצאי אתיופיה לכפרי נוער דתיים.
סוניה מיכאלי: אחד המנהלים אמר לי שיש לו תחושה של חושך בעיניים.
סוניה מיכאלי: אני הייתי בהלם.
סוניה מיכאלי: הוא אמר לי שיש לו הרבה ילדים יוצאי אתיופיה, למרות היו לה רק 20 תלמידים.
סוניה מיכאלי: זאת גזענות.
סוניה מיכאלי: אנחנו צריכים להבין ששונה הוא תמיד שונה אבל צריך לחזק את הגאווה העצמית ואת הערך העצמי.
סוניה מיכאלי: את זה רק משרד הקליטה לבדו לא יכול לעשות.
סוניה מיכאלי: משרד הקליטה משקיע כסף רב כדי להביא ארצה את התושבים החוזרים.
סוניה מיכאלי: אני מאוד שמחה שבאת כי אנחנו מאוד צריכים אותך.
סוניה מיכאלי: כסף זה רב כסף, אבל אנחנו צריכים לתת מקום מבחינה אנושית.
סוניה מיכאלי: אני רשמתי 14 סעיפים שהועלו כאן.
סוניה מיכאלי: אני מאוד מבקשת שביום ההולדת ה-30 של הוועדה, תאמרו לנו בדיוק מה עשתה הוועדה.
סוניה מיכאלי: היום נתתם סקירה קצרה ואני מבקשת לקבל משהו יותר ארוך.
דנה גורדון: בסוף כל כהונת כנסת, מוציאים סקירה על מה שנעשה.
סוניה מיכאלי: תודה על ההערה.
סוניה מיכאלי: השאלה לאן מגיעה אותה סקירה.
סוניה מיכאלי: זה חומר למחשבה איך להגיע לאזרח הפשוט.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזה רעיון טוב להוציא חוברת כזאת לקראת יום הולדת ה-30.
מיכאל נודלמן: לוועדה יש הישג גדול כאשר בסוף השבוע יושק אתר האינטרנט של הכנסת בשפה הרוסית.
סוניה מיכאלי: אולי אפשר לקיים יום לאומי לעלייה.
סוניה מיכאלי: אני יודעת שהייתה פנייה בנושא לוועדת הסמלים.
שמריהו יהב: אני מברך את היושב-ראש וחברי הכנסת.
שמריהו יהב: זו פעם ראשונה שאני משתתף בישיבת ועדת העלייה והקליטה, למרות שאני מוזמן לישיבות בוועדת החינוך.
שמריהו יהב: התרגשתי מאוד לקבל את ההזמנה ולהגיע לכאן.
שמריהו יהב: ביום ששי האחרון הגענו שני אוטובוסים לנטיעות ובאוטובוסים האלה היו עולים מרוסיה ומאתיופיה.
שמריהו יהב: אני מבקש מוועדת הקליטה שתנסה לחבק את העולים מאתיופיה ולקרב אותם.
שמריהו יהב: אלה אנשים שיש להם פתיחות לעם ישראל ולחברה כולה.
מיכאל נודלמן: תודה רבה על דברים החשובים.
מיכאל נודלמן: חשבתי שהישיבה תהיה פורמאלית, אבל בסופו של דבר היא לא הייתה פורמאלית ואני מאוד שמח על כך.
מיכאל נודלמן: לקחנו לתשומת לבנו דברים שונים בהם אנחנו צריכים לעסוק ואני מתכוון בין היתר לגזענות ולראשי הערים.
מיכאל נודלמן: בנושא הזה נקיים כאן ישיבה עם ראשי הערים, עם הסוכנות, עם מנהיגי הקהילה האתיופית, עם משרד הקליטה וגופים אחרים.
מיכאל נודלמן: זו תהיה לנו הישיבה השנייה כי כבר קיימנו ישיבה כזו עם יושב-ראש הסוכנות, למרות שאז קיימנו ישיבה בנושאים כלליים ובחלק ממנה התייחסנו לגזענות.
מיכאל נודלמן: הפעם אנחנו נקיים ישיבה ספציפית לנושא זה כי אני יודע שיש כמה ערים לא רוצים לקבל אותם ויש חברי הנהלת עיר שאומרים שהם לא רוצים אותם.
מיכאל נודלמן: צריך לדעת למה זה כך, אולי יש דברים בהם הם צודקים, אולי יש דברים בהם הם לא צודקים, אבל צריך לבדוק את הנושא ולא רק לקרוא עליו מעל דפי העיתון.
מיכאל נודלמן: אני יודע שיש בעיות בקליטת העלייה, יש בעיות בעלייה עצמה ובתפוצות.
מיכאל נודלמן: ועדת העלייה והקליטה מנסה להעמיד את הנושאים לדיון ואכן דנה בנושאים השונים.
מיכאל נודלמן: אני מודה למשתתפים בדיון.
מיכאל נודלמן: הדיון היה טוב וראיתי שכל אחד מהנוכחים רוצה להשפיע ולתרום לעבודת הוועדה ולעבודת הכנסת.
מיכאל נודלמן: אני מקווה שבכל ועדות הכנסת דנים על מעמדה של הכנסת בעיניי הציבור ומה צריך לעשות כדי לחזק את מעמדה של הכנסת בעיניי הציבור.
מיכאל נודלמן: יש פה נציגים ממשרד השר איתן, שהוא אחראי על ניצולי השואה.
מיכאל נודלמן: יש נציגים מהמכון לחקר האנטישמיות, מקרן היסוד.
מיכאל נודלמן: אני שואל על הסוכנות, כי בסוכנות יש גם קבוצה שעובדת נגד אנטישמיות ובמשרד החוץ יש מחלקה, אמורים להגיע בכל רגע.
מיכאל נודלמן: קראתי בשבוע שעבר בעיתון הארץ כתבה יש דיווח על שתי קבוצות – קבוצה של הסוכנות וקבוצה של המחלקה של משרד החוץ, על התגברות האנטישמיות כמעט בכל המדינות האירופאיות.
מיכאל נודלמן: אני יודע שהיו שרי תפוצות, שמעתי שאפילו אנחנו, הכנסת, שלחו לכל הפרלמנטים מכתבים, כדי להקטין תופעה זו ובסופו של דבר אנחנו רואים התגברות.
מיכאל נודלמן: תופעה שבן-אדם עם מוח ישר לא יכול להבין מה זה או למה זה.
מיכאל נודלמן: אני זוכר לפני 60 שנה במשפט בנירנברג, שפטו לא רק את אלה שעשו דברים קיצוניים, אלא שפטו אידיאולוגיה של פשיזם.
מיכאל נודלמן: בפשיזם זה גם גזענות וגם אנטישמיות והפשיזם לא התחיל ממחנות הריכוז, הוא התחיל מהאנטישמיות.
מיכאל נודלמן: הוא החל בזה שיהודים בגרמניה היו תחת לחץ גדול וזה היה אנטישמיות אמיתית וקיצונית.
מיכאל נודלמן: בגלל זה אני חושב שאנחנו צריכים לדבר על זה, עלינו למצוא דרכים איך להשפיע על ממשלות ובעיקר אנחנו, חברי הפרלמנט והוועדה שלנו כוועדה פרלמנטארית, איך להשפיע על פרלמנטים, על חברי פרלמנטים אירופאים שכדי למנוע תופעה זו, כדי להקטין בהתחלה את התופעה הזו.
מיכאל נודלמן: כי אחרי הפרסום בעיתון הארץ, בתוך שבוע היו אולי 20 פרסומים חדשים על אנטישמיות ועל תופעות אנטישמיות בגרמניה, ברומניה, באיטליה, בווינה, בפאריס, בבריטניה, בשבדיה, במולדובה, בהולנד.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לחשוב איך למנוע תופעה זו.
מיכאל נודלמן: מתקיימת פה תערוכה שעוצבה על-ידי סטודיו מולי בן ששון, לקראת תערוכה שצריכה להיערך בברלין ב-2007.
מיכאל נודלמן: תערוכה זו נעשתה בשיתוף פעולה של יד ושם עם משרד ראש הממשלה, להם אני מודה על כך שנתנו את חלק מהתערוכה לקראת הישיבה הזו לוועדה.
מיכאל נודלמן: התערוכה קשה, קשה לראות איך אנחנו נראים בתמונות האלה.
קולט אביטל: לא הכמות של האנשים בישיבה אלא האיכות של המשתתפים היא החשובה לנו וכפרלמנט של מדינת ישראל, אנחנו מחויבים לנושא הזה, אולי יותר מפרלמנטים אחרים, אבל אני מוכרחה לומר שמתקיימת בסך-הכל פעילות שהיא בעקבות יוזמותינו גם בפרלמנטים אחרים.
קולט אביטל: גם אני קראתי בעיתונות ואני חושבת שכשיש מלחמה בארץ, כשהיתה מלחמת לבנון או כשיש אינתיפאדה או כשיש תקריות בארץ, באופן כמעט אוטומאטי עולה מפלס האנטישמיות בעולם וגם התקריות, האווירה מתחממת בהרבה מקומות ואולי התקרית האנטישמית החמורה ביותר השנה לא היתה באירופה אלא בארצות-הברית, למרבית הפלא, בפדרציה היהודית בסיאטל, ששם באו ממש וירו והרגו את האישה שהיא היתה מזכירה של הפדרציה ופצעו עוד כמה אנשים, אבל אנחנו כמי שעוקבים אפילו הבוקר שמענו ברדיו ששני שגרירי ישראל באיטליה, האחד ברומא והשני בוואתיקן, נסעו לאיזה שהיא עיירה שבה התקיימה בכנסיה תערוכה שחלק ממנה היתה אנטישמית ותבעה מהמקום שארגן את התערוכה, בצדק, והכומר בסופו של דבר הוריד את אותן התמונות שהיו אנטישמיות וגם באיטליה שמענו לא מזמן על סיפור בטורינו עם איזה מורה להיסטוריה, שמלמד שם הכחשת השואה.
קולט אביטל: הדבר הטוב אולי שאני יכולה להגיד בזה הוא שכל התקריות האנטישמיות האלה לא עוברות בלי תגובה.
קולט אביטל: זאת אומרת, בניגוד למה שהיה בעבר, גם השגרירויות, גם הקהילות היהודיות מגיבות ומגיבות מייד ולדעתי ככל שהן מגיבות יותר, הדבר הזה טוב יותר, כי רואים שיש דין ויש דיין.
קולט אביטל: אני רוצה להוסיף שני דברים, האחד ברמת הדיווח והשני ברמת ההמלצה.
קולט אביטל: ברמת הדיווח, אנחנו קיימנו פה ישיבה עם הנציג בנושא אנטישמיות באספה הפרלמנטארית של הארגון לביטחון אירופה וישבנו גם אתו וכתוצאה מהישיבה הזאת, עלה אז בדעתנו שטוב יהיה אם נפנה ליושבת-ראש הכנסת והיא תוציא מבעוד מועד מכתב לכל ראשי הפרלמנטים בעולם, לקראת כנס הכחשת השואה בטהרן ואכן כך היה.
קולט אביטל: גם אנחנו קיימנו פה דיון, זה ברור וזה מובן מאליו, למרות שתמיד צריך לדאוג שזה יקרה, זה לא אוטומאטי, אבל הפעילות הזאת בפרלמנטים, הניבה תוצאות ואני מוכרח להגיד שקיבלנו הרבה מאוד דיווחים מהרבה מאוד פרלמנטים.
קולט אביטל: נעשתה שם פעולה, התקבלו, היו ישיבות מיוחדות, התקבלו החלטות מאוד חריפות.
קולט אביטל: ראשי פרלמנטים פנו לאיראן ונוצר הלחץ.
קולט אביטל: אולי תוצאה שנייה של הפעילות הזו שלנו היא שכתוצאה מזה ומהמכתבים שלנו, גם שרת המשפטים של גרמניה, שכידוע מכהנת עכשיו כיושבת-ראש האיחוד האירופי, החליטה לפנות לפרלמנטים בכל אירופה ולתבוע חקיקה נגד הכחשת השואה.
קולט אביטל: זה מביא אותי בעצם לנושא שאותו אני רציתי להעלות ולהזכיר כאן – כפרלמנטרים יש לנו כלים פרלמנטאריים, אל"ף, אנחנו פונים לפרלמנטים, בי"ת, אנחנו יכולים לתבוע וזה מה שאנחנו עושים כמה שנים, מפרלמנטים להסתכל על החקיקה שיש להם ולתבוע חקיקה נוספת.
קולט אביטל: כי ככל שירבו החוקים ואפשר להעמיד אנשים לדין, בין אם על זה שהם נסעו לטהראן ובין אם זה שמפרסמים קריקטורות או בין אם זה שהם מוכרים בפרלמנט שלהם כמו שהיה באוקראינה, כפי שאתה יודע, ספרות אנטישמית, כך ברגע שיש גם אפשרות להעניש את האנשים, אז אולי במשך הזמן זה דבר שירתיע ולכן, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שזה הנושא החשוב והעיקרי שאנחנו כאן בכנסת אולי יחד עם ועדת החוקה, צריכים לדאוג אולי להקים איזה קבוצה קטנה, משימה שפשוט תוציא מכתבים ותבדוק את החקיקה בכל אירופה, אולי זה צריך להיות כאמור יחד עם ועדת החוקה.
קולט אביטל: אני לא יודעת, זה לשיקולך.
קולט אביטל: אבל ישנה החלטה של אבש"א, של הארגון לביטחון אירופה, שדורשת עד קיץ 2007 דיווח מה עשו ואם עשו את המעקב כפי שהיו צריכים לעשות.
קולט אביטל: זאת אומרת, ברגע שהתקבלה ההחלטה הזאת בשנה שעברה בכנס בבריסל, ההחלטה אמרה – בקיץ הבא, בכנס הבא, אתם צריכים לבוא ולדווח.
קולט אביטל: יש לנו עכשיו כחצי שנה לפנינו, יש כנס החורף של אבש"א בווינה ואולי אני אשתתף בו.
קולט אביטל: זה הזמן שלנו לפעול מול הפרלמנטים וזה אחד הדברים שאני רוצה להמליץ עליו, לגבי חקיקה.
קולט אביטל: נושא החינוך הוא נושא שאנחנו רק יכולים להמליץ עליו, כי אין לנו את הכלים.
קולט אביטל: חברת הכנסת סולודקין זוכרת שישבנו פה עם השר שרנסקי, שהוציא הרבה מאוד כסף על הכנת חומרי לימוד לבתי-ספר בארץ.
קולט אביטל: אני אז טענתי שיותר חשוב להכין את החומר לבתי-ספר בחוץ-לארץ.
קולט אביטל: עם כל הכבוד, קשה לדבר על אנטישמיות בארץ וכן יש צורך, מדינות לא יודעות איך לטפל בזה.
קולט אביטל: אני חושבת שאנחנו צריכים להמליץ בפני משרד החוץ, משרד ראש הממשלה, להכין חומרי לימוד לבתי-ספר בחוץ לארץ, כי זה מבחינתי הדבר העיקרי, אפילו חשוב יותר מחקיקה.
קולט אביטל: דבר שבאמת לא חשבתי עליו והנה הוא בא לא ממני אלא זאת יוזמה של גויים – תראו, אנחנו מוציאים כל שנה משלחות של ילדים, לפחות 20,000 ילדים, יוצאים לשנה למה שנקרא מצעד החיים ויש לזה תקציב והאמת היא שבעצם יש פה שני מימדים.
קולט אביטל: הילדים עצמם או ההורים שלהם, משתתפים ב- 1,000 דולר, שזה הרבה מאוד וזה הופך את זה למאוד בלתי אפשרי לילדים שאין להם אמצעים.
קולט אביטל: יש הנחות, אבל זה העמותה הפרלמנטארית לניצולי השואה, שיש לה תת-ועדה לנושא החינוך הציבה לה כמטרה להקים או למצוא קרן שתוכל לממן גם ילדים.
קולט אביטל: אבל מה שאני רציתי להגיד זה שבעקבות הפעילות שלנו בפרלמנטים, היתה פניה אלי של ועדת החוץ של הפרלמנט של מלטה והם אמרו – אתם צודקים והיה כנס של הכחשת שואה, אנחנו רוצים שחברי ועדת החוץ והביטחון של הפרלמנט המלטזי, ייסע לאושוויץ אבל אנחנו פרלמנט קטן ומסכן ואין לנו כסף.
קולט אביטל: אז אני מזה חודשיים מתעסקת בסיפור הזה, לנסות למצוא קרן או כסף, כי בעצם אף פעם לא היה לנו כסף לפעולה אמיתית, הסברתית, בקרב גויים, ובקרב פרלמנטרים לא יהודים.
קולט אביטל: במקרה הזה פניתי לקונגרס היהודי האירופי, לפייר בסננו והוא אמר – אני אתן את הכסף, כמה את צריכה?
קולט אביטל: 10,000 דולר?
קולט אביטל: קחי.
קולט אביטל: אני ממילא מממן את הפעילות של הקונגרס האירופי, אני אתן להם את הכסף ותפני אליהם.
קולט אביטל: בינתיים, וחבל שהם לא פה, פניתי גם לגזבר הסוכנות ואני מקווה ששכנעתי אותו והסוכנות היהודית מוכנה לממן את זה ונצטרך לדאוג שמישהו ייסע אתם לשם.
קולט אביטל: מבצע כזה צריך לעלות בסביבות 1,000 עד 1,200 דולר לאדם.
קולט אביטל: יש פרלמנטים שיש להם כסף, הפרלמנט הצרפתי, הפרלמנט הגרמני, הם יכולים לעשות את זה.