GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיהוד בהט: השאלה איך במצב שנוצר, בגלל מדיניות שלא משרד זה או אחר קבע אותה, איך פועלים הכי טוב בתוך המערך שנוצר ואת זה צריך לומר.
עמיהוד בהט: זה באשר לנתונים האובייקטיביים.
עמיהוד בהט: דבר נוסף שבצדק נאמר פה ואני רואה את עצמנו כאחראים לעניין הזה, אלה הסיבות המקדמיות שבסופו של דבר תפקידם למנוע את הנשירה מתלמידים שנמצאים במערכת.
עמיהוד בהט: גם בתת-הוועדה של חברת הכנסת גוז'נסקי בזמנו, וגם במהלך דיוני ועדת המשנה, וגם בכל פורום שאנחנו יושבים, אנחנו רואים כאן – בנוסף לסיבות האובייקטיביות – שלוש סיבות מרכזיות: 1.
עמיהוד בהט: נושא השפה.
עמיהוד בהט: 2.
עמיהוד בהט: נאמר באחד מדיוני הוועדה, ואולי בצדק, שהמוטיבציה להגיע לבגרות תהיה יותר גבוהה כאשר הבגרות תותאם לכך שילדים יהיו מסוגלים לעבור אותה ביתר קלות כך שלא יצטרכו להתמודד עם מכשולי שפה בדרך לבחינה.
עמיהוד בהט: 3.
עמיהוד בהט: איזשהו ניכור בתחום התרבותי-הישראלי-היהודי שיש לחלק די נכבד מן העולים.
עמיהוד בהט: את התנאים האובייקטיבים אנחנו לא יכולים לשנות.
עמיהוד בהט: לנו אין אפשרות כזאת.
עמיהוד בהט: אולי לממשלה יש, למדינה יש, אבל לנו אין, אבל בשלושת הדברים האחרים יש לנו אפשרות.
עמיהוד בהט: אני חושב שנאמר, ואני שמח שזה נאמר, שעשינו צעד – נכון, אפשר לעשות עוד, ואנחנו מתכוונים לעשות עוד – משמעותי בנושא העברית.
עמיהוד בהט: כמו שהבטחתי, עד ה-25 בחודש נודיע את תשובת המשרד בנושא התאמת דרכי ההיבחנות בבחינות הבגרות לתלמידים עולים, כולל כל השאלות שנשאלנו כאן על-ידי הוועדה בדיוניה השונים, ואנחנו כן אמרנו – ואולי זו הכוונה כשדיברו על תיאום בין המשרדים – שאנחנו במהלך של הכנת תוכנית בין משרד הקליטה למשרד החינוך באשר לפיתוח והזהות הישראלית-יהודית של תלמידים עולים, וזאת כדי לחבר אותם חזק מאוד למערכת.
עמיהוד בהט: בעניין הזה יש תיאום בין המשרדים.
עמיהוד בהט: גם בעניינים אחרים יש תיאום, אבל בזה יש תיאום בזמן האחרון והוא על הרקע הזה.
עמיהוד בהט: יכול להיות שהתיאום בנושא של המדידה של הנשירה לא קיים כי הוא נעשה עכשיו במהלך מאוד מסיבי במשרד החינוך, ודבורה תדבר עליו בהרחבה, וזה נעשה בהוראת השרה דרך המנכ"ל, בצוות משימה שהוקם לעניין הזה, והוא עם המיכון וכל האלמנטים הסטטיסטיים.
עמיהוד בהט: עובדים על כך וזה לקראת סיום.
עמיהוד בהט: לגבי המגזר השלישי.
עמיהוד בהט: אמרה את זה שרה, אבל גם אני אומר זאת.
עמיהוד בהט: אין כאן מישהו בחדר הזה מהמגזר השלישי שאני לפחות יודע עליו – גם משרד הקליטה - שהוא לא מחובר בתוכניות כאלה ואחרות.
עמיהוד בהט: אנחנו הולכים עכשיו לפרויקט אותו נגדיל במהלך 2007 בנושא של חונכות גם על רקע שפה וגם על רקע של ילדים שצריכים את זה, שתי"ל נכנסו אתנו למהלך של פיילוט בשישה ישובים כאשר בעוד שבוע אנחנו מתחילים ואנחנו שותפים מלאים.
עמיהוד בהט: גם נח היה בפגישה אתם ודבורה חברה בצוות ההיגוי המשותף למשרדים האלה.
עמיהוד בהט: לא הזכרתי אחרים, אבל כמעט בכל פרויקט שנעשה במערכת, גם משרד הקליטה וגם משרד החינוך שותפים מלאים ואינטרסנטים מאוד לתוך העניין הזה, כאשר בחלק מהמקרים מדובר גם בהשקעה כספית לא מבוטלת.
עמיהוד בהט: לגבי הקיצוץ.
עמיהוד בהט: יש קיצוצים מערכתיים כתוצאה מהמלחמה שהשפיעו על כל משרדי הממשלה והם חלים גם על משרד החינוך.
עמיהוד בהט: נכון שהביטוי לדבר הזה מבחינת קליטת העלייה בתוך המערכת יכול להיות ביטוי מאוד כואב.
עמיהוד בהט: אתמול כבר נפגשתי עם לשכת המנהל הכללי כדי לדאוג לכך שהכספים יחזרו אלינו ונוכל לתפקד לפחות כמו שתפקדנו בשנה שעברה, למרות התוכניות שלנו שחלק מהן גם הוצגו כאן כתלויי תקציב, ולעשות יותר מזה.
עמיהוד בהט: אני מקווה שסכומים כאלה יוחזרו, אבל לא בכוחנו להחליט על זה.
עמיהוד בהט: אני הופעתי בפני הנהלת המשרד ביום רביעי האחרון בדיון שארך כמעט שעתיים בנושא קליטת העלייה במערכת החינוך, ואני מקווה שבעקבות זה הדברים – גם בשטח, גם במחוזות, גם בתחום התקציבי – ישאו את פריים בתקופה הקרובה ונדע על כך כמובן לפני ינואר 2007.
מיכאל נודלמן: אתה מבין שהנשירה מהווה את הבעיה הגדולה ביותר, אבל אנחנו רואים שפתאום יש קיצוץ באגף שעוסק בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: האם במשרד החינוך יש סדר עדיפות שונה?
עמיהוד בהט: הקיצוץ הוא קיצוץ רוחבי.
עמיהוד בהט: היושב-ראש יודע שאני הראשון שלוחץ לתוספת תקציב.
עמיהוד בהט: אני ישבתי אתמול בלשכת המנכ"ל כדי לדבר על החזרת הכסף לקליטת העלייה.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אלקין, אתה חבר ועדת כספים ואתה צריך לפעול שם בנושא.
מיכאל נודלמן: חבר כנסת שחבר בוועדת כספים לא יכול לעשות הכול אבל יכול לפחות להעלות את הנושא.
זאב אלקין: אנחנו עומדים לריב על זה בוועדת הכספים.
זאב אלקין: כבר הוגשה הצעה דחופה לסדר - ואני מקווה שהיא תתקבל – לדיון במליאה שיתקיים השבוע.
דבורה מרחבי: אני אתייחס לנתונים.
דבורה מרחבי: הנושא נמצא בראש מעייניו של המנכ"ל - הוא מינה את מנהל המחלקה לביקור סדיר ומניעת נשירה – ולכן הוא שם את הנושא בסדר עדיפות מאוד גבוה במשרד החינוך, כי הנתונים שמסתובבים הם באמת בעייתיים מאוד, וכל אחד מגדיר את הנשירה בצורה אחרת וכך הוא מגיע לאחוזים אחרים.
דבורה מרחבי: לנו יש ברגע זה צוות משימה מאוד רציני שכולל את כל אגפי המשרד ועובר דרך המטה, המחוזות, הישובים ובתי הספר.
דבורה מרחבי: זה בא כדי באמת לעקוב אחרי כל ילד ולראות אם הוא נושר, האם זאת נשירה סמויה, האם זאת נשירה גלויה.
דבורה מרחבי: עד עכשיו היה רשום ילד כנושר גם כאשר הוא היה עובר לבית ספר יותר טוב.
דבורה מרחבי: אני כן מוכנה לומר נתונים פחות או יותר מדויקים לגבי אחוז העולים לעומת הישראלים שנושרים, ואחוז העולים הוא באמת קצת יותר גבוה, אבל לא בהרבה יותר גבוה.
דבורה מרחבי: זאת אומרת, מצב הנשירה במדינת ישראל הוא לא הכי טוב בעולם והעולים בתוך עמם יושבים.
זאב אלקין: לפי הנתונים של הקואליציה זה לא קצת יותר גבוה אלא בהרבה יותר גבוה.
דבורה מרחבי: יש לנו שלושים קציני ביקור סדיר בארץ בערים שהן עתירות עולים.
דבורה מרחבי: אם ניקח לדוגמה את אשדוד, השתדלנו שיהיה שם קצין ביקור סדיר אתיופי וגם קצין ביקור סדיר ממוצא רוסי, כדי שיהיה גישור, שיהיה מודע למנטאליות, שיהיה לו קשר עם המשפחה, עם בית הספר, עם השפה ועם כל מה שצריך.
דבורה מרחבי: אנחנו מאוד משתדלים לעקוב אחרי כל ילד ולראות מה קורה אתו.
דבורה מרחבי: אין לנו פתרונות לכל הילדים.
דבורה מרחבי: אני לא רוצה לומר שהמצב טוב, אני רוצה לומר שהמצב לא טוב, לא לגבי ישראלים וקל וחומר לא לגבי עולים, ויש צורך בהרבה שיפור.
דבורה מרחבי: יש לנו תוכניות מצוינות – אני באה מאגף שח"ר, שירותי חינוך ורווחה – ובכל התוכניות שלנו כמו מב"ר, אתגר, הכוון, אומץ, מועדניות, מלא, מניפה – וכל התוכניות האלה מיועדות לתמוך בילדים גם בפן הלימודי וגם בפן הרגשי שכאן לא דיברו עליו אבל הוא פן מאוד מאוד חשוב.
דבורה מרחבי: אחוז העולים המשתתפים בתוכניות הוא בלי פרופורציה למספרם באוכלוסייה.
דבורה מרחבי: כן, אנחנו נותנים להם סדר קדימויות.
דבורה מרחבי: זאת אומרת, אם יש ילד ישראלי למשפחת מצוקה או ילד עולה למשפחת מצוקה, יש קדימות לילד עולה בגלל כל מה שהזכרתם כאן ולא צריך לחזור על הדברים ולומר מה המסה הקריטית הנוספת שמביא אתו ילד עולה.
דבורה מרחבי: אני לא רוצה לומר שהמצב טוב.
דבורה מרחבי: אני רוצה לומר שאם היו לנו יותר משאבים יכולנו לטפל ביותר ילדים, בצורה יותר אינטנסיבית, לאורך יותר שנים ומצבם היה יותר טוב, כי הרעה החולה של המערכת היא הנשירה הסמויה והיא הרבה יותר גרועה מהנשירה הגלויה.
דבורה מרחבי: יש אשליה שהילד נמצא במסגרת, אבל הוא נמצא והוא לא שם.
דבורה מרחבי: אני לא רוצה ללכת למקרים הקיצונים של ילד שבא, זורק את הילקוט שלו והולך, אבל גם ילד שיושב שש שעות בבית ספר ומרגיש כמו עציץ, מה זה עושה לו?
דבורה מרחבי: מה זה עושה לנשמה שלו?
דבורה מרחבי: איך יכול להיות שילד מסיים כיתה י"א ו-י"ב ולא יכול לקרוא ולכתוב טקסט פשוט בעברית?
דבורה מרחבי: אני מסכימה אתכם במאה אחוזים.
דבורה מרחבי: המנכ"ל לקח את הנושא באופן מאוד רציני והוא רואה בזה אחריות מאוד כבדה של משרד החינוך.
דבורה מרחבי: אני רוצה לומר כאן עוד משהו שכאילו עומד בסתירה, ולא מתוך רצון להתחמק.
דבורה מרחבי: יש לי שני כובעים בהכשרה שלי, באישיות שלי ובצורה שאני מסתכלת על הדברים.
דבורה מרחבי: אני אמנם יועצת חינוכית אבל אני גם עובדת סוציאלית ומטפלת משפחתית.
דבורה מרחבי: נערכו עכשיו מחקרים חדשים שמצביעים על כך שבסופו של דבר, בשורה התחתונה, המשפחה היא הגורם המכריע בהצלחת הילדים שלה.
דבורה מרחבי: אין על זה ויכוח.
דבורה מרחבי: אני לא אומרת שמשפחות העולים הן לא משפחות טובות, אלא הן משפחות מתקשות שיש להן קושי על קושי.
דבורה מרחבי: אם לא תיעשה פה עבודה מאוד משמעותית עם עובדים סוציאליים לעזור למשפחות האלה, גם משרד העבודה - ואני אומרת לכם שהעבודה של משרד החינוך, טובה ככל שתהיה, ואני לא רוצה להתחמק מאחריות כי המורה בכיתה אחראי על הילד - נוכל לפתור רק חלק של הבעיה.
דבורה מרחבי: אני רוצה לומר עוד משהו שמשרד הרווחה לא יאהב לשמוע ואת זה אני אומרת בכובע של מטפלת משפחתית.
דבורה מרחבי: זה מאוד טוב לתת לאנשים טיפול של שיחות, לשאול מה אתה מרגיש, איך בלב שלך, מה זה עושה לך.
דבורה מרחבי: נאמר כאן שילד רעב לא יכול ללמוד.
דבורה מרחבי: אני אמרתי את זה גם על ילדים ישראלים במצוקה.
דבורה מרחבי: ילד רעב, הסיפור של הגר ושרה לא מעניין אותו.
דבורה מרחבי: גם ההורים העולים, אם אין להם תנאים בסיסיים לחיות, כל השיחות הפסיכואנליטיות האלה לא שוות.
דבורה מרחבי: זה טוב מאוד לקליניקה הפרטית, כשבאים אלי אנשים שמצבם מצוין ובאמת אפשר לשאול אותם איך הם מרגישים, מה זה עושה להם, ובואו נדבר על זה, איך הייתה הילדות שלהם, ואיך הם בתור אבות וכולי.
קריאה: אנחנו מגדלים דור שצריך לקחת את הילד למשפחה אומנת.
דבורה מרחבי: נכון.
דבורה מרחבי: נותנים אותו למשפחה אומנת כזאת שאחר-כך צריך לשלוח אותו למועדונית.
קריאה: צריך להיות כאן נציג של משרד הרווחה.
עמיהוד בהט: מילה טכנית.
עמיהוד בהט: את דיברת על 17 אחוזים.
עמיהוד בהט: את דיברת על כיתות ז'-י"ב, אבל הנתון הכללי של ה-10-12 אחוזים, כמה שזה יהיה, הוא על כל הגילאים.
עמיהוד בהט: אין ספק שבמיוחד לגבי יוצאי חבר העמים מספר התלמידים בחטיבות העליונות הוא הרבה יותר גדול ולכן בריכוז של כיתות ז'-י"ב הם יהיו יותר מאשר עשרת האחוזים הכלליים במערכת.
דבורה מרחבי: אני רוצה להעיר הערת התנצלות.
דבורה מרחבי: נאמר כאן, ובצדק, שאני העברתי כאן איזושהי ביקורת כשנציגי משרד הרווחה לא יושבים כאן.
דבורה מרחבי: לא העברתי ביקורת על נציגי משרד הרווחה.
דבורה מרחבי: אני רוצה לומר שאם מדינת ישראל כמדינה לא תראה על כל מרכיביה את הבעיה לעזור לעולים, משרד החינוך, גם אם הוא ישקיע את נשמתו בעניין הזה ואת כל הונו שאין לו, לא יצליח לפתור את זה לבד.
דבורה מרחבי: אנחנו מכירים במגבלות שלנו.
דבורה מרחבי: אין לי שום ביקורת על משרד הרווחה.
זאב אלקין: בעקבות דבריך כאן, יש לי מספר שאלות.
זאב אלקין: האם התוכניות הרבות עליהן דיברת, מעבר למספר תלמידים עולים שמשתתפים, מותאמות תרבותית מבחינת מי שמפעיל אותן וכולי?
זאב אלקין: דיברת על חשיבות שיתוף פעולה עם משרד הרווחה.
זאב אלקין: השאלה אם המשרד עושה משהו כדי ללכת לאותו שיתוף פעולה.
זאב אלקין: אנחנו בזמנו ביקשנו שיתוף פעולה של חינוך, רווחה, קליטה, וביקשנו גם את המסחר והתעשייה.
דבורה מרחבי: כאן אני רוצה לדבר בחצי הכובע והחצי הכובע השני שלי הוא שאני מפקחת ארצית על המועדניות.
דבורה מרחבי: במועדניות אנחנו עובדים עם משרד הרווחה.
דבורה מרחבי: חלק מהתוכניות הן מותאמות תרבות.
דבורה מרחבי: כשיש עולים חדשים, התוכנית מתנהלת באופן אחר, כמו למשל במועדניות, כמו למשל ב-מלא.
דבורה מרחבי: בתוכניות בהן ההתייחסות לילדים היא מאוד אישית ולא קבוצתית, יש בהחלט התאמה תרבותית.
דבורה מרחבי: בתוכניות גדולות כמו מב"ר, אתגר וכולי, אני לא רוצה לומר במאה אחוזים כי אני לא בקיאה, אבל תחושת הבטן שלי היא שמאחר שהילדים מאוד מעורבבים ושייכים לחלקים מסוימים של הילדים המתקשים בבית הספר, אני לגמרי לא משוכנעת שיש איזושהי התייחסות לעניין התרבותי.
זאב אלקין: והאם זה נכון?
דבורה מרחבי: האם אני חושבת שזה בסדר?
דבורה מרחבי: אני לא חושבת שזה בסדר.
זאב אלקין: ואז מה צריך לעשות.
זאב אלקין: דבורה מרחבי: צריך לתת משאבים נוספים.
זאב אלקין: קודם כל, אולי הכשרה נוספת למורים, להיות ערים ולהתייחס אחרת לילד שנמצא ב-מב"ר, ילד שהבעיה שלו היא גם בעיה תרבותית.
זאב אלקין: בהחלט יכול להיות שיש מקום בהכשרת מורים, אבל לא בדקתי.
זאב אלקין: אולי הם מקבלים את ההכשרה, ואני מדברת שטויות.
זאב אלקין: לא בדקתי את זה.
זאב אלקין: הדבר השני זה באמת משאבים נוספים כדי אולי לפצל את הקבוצות ולדאוג לאיזשהו תגבור נוסף לילדים עולים שמתייחס לקשיים הספציפיים שלהם.
זאב אלקין: או גם שינוי מבני של הזרמת משאבים קיימים.
עמיהוד בהט: התוכניות הנוספות שדבורה לא מנתה אותן, הן ודאי מותאמות לעולים.
זאב אלקין: כשמשרד החינוך אומר שהוא ישקיע יותר כסף במניעת נשירה, השאלה אם אותו משרד חינוך לא יכול לומר שחלק מהתוספת הזאת תלך לתוכניות מיוחדות מותאמות תרבות, כאשר אחוז העולים בקרב הנושרים הוא כל כך גבוה.
דבורה מרחבי: בגדול אני חושבת שהמחלקות שלנו עובדות מאוד יפה ביחד.
דבורה מרחבי: צריך לשים את זה חזק על השולחן.
דבורה מרחבי: הנקודה שאתה מעלה היא מאוד חשובה.
אילנה ליטבק: שאלה לאודי.
אילנה ליטבק: אני יודעת שיש במשרד הרבה תוכניות שהן תוכניות לעולים למניעת נשירה ורציתי לדעת על תוכניות בדוקות שפועלות מספר שנים, האם יש מבחני הערכה שלהן, ואם כן, האם אפשר לראות אותם.
אילנה ליטבק: הזכירו כאן את דוח שמידט ואת זה שהתקציבים יהיו תקציבים לעולים.
שרה כהן: התקציבים יהיו תקציבים שהמגזר של העולים, כמו גם של החרדים והמיעוטים, נלקח בחשבון באופן ניכר.
אילנה ליטבק: לגבי התקציב של דוח שמידט.
אילנה ליטבק: היום התקציב עומד על סדר היום, ואני מבקשת מחברי הכנסת לבדוק שאותם התקציבים של דוח שמידט שחלקם אמורים להיות מופנים לאוכלוסיות מיוחדות, ובין היתר לעולים, אכן יגיעו לאותן אוכלוסיות.
אילנה ליטבק: אני חושבת שהדוח, כפי שאני קראתי אותו, אומר בצורה חד-משמעית שעולים זו אחת האוכלוסיות שצריך להתייחס אליה באופן ייחודי.
עמיהוד בהט: תוכניות קיימות כל הזמן.
עמיהוד בהט: למשל המיצב לעולים, למשל בחינות המעבר מכיתת אולפן לכיתת אם, כמובן הבגרויות לעולים, רק החלק של הבחינות המורכבות, אחוז הזכאות וכולי.
עמיהוד בהט: תוכנית שעל מוערכת, נמדדת על-ידי פרופסור מיכאל בר, והתוצאות יפות מאוד.
עמיהוד בהט: הצגתי את זה בישיבת ועדת המשנה שהתקיימה לפני כחודשיים.
עמיהוד בהט: תוכנית עוגן גם היא הוערכה והשנה היא תוערך, כי היא קיימת כבר שנה שלישית, באופן מדעי.
עמיהוד בהט: כל תוכנית שאנחנו נכנסים אליה עכשיו, אנחנו מתנים את הכניסה אליה בהערכה מלווה, שלא לדבר על שותפויות ואת יודעת שגם שתי"ל וגם אחרים שותפים.
אילנה ליטבק: אפשר לראות את ההערכה הזאת?
אילנה ליטבק: אם אנחנו רוצים ללכת לפי המלצתו של חבר הכנסת אלקין, ללכת לאו דווקא לתוספת תקציב אלא הסטה של תקציבים, ההערכה של התוכניות היא המפתח.
עמיהוד בהט: לא היינו ממשיכים עם תוכנית שלא אמרו לנו באופן חד-משמעי שאפשר להמשיך בה.
מיכאל נודלמן: הנושא עליו דנו חשוב מאוד וצריך להיות לו פתרון.
מיכאל נודלמן: לא פעם ראשונה אנחנו יושבים ודנים בנושא.
מיכאל נודלמן: לפי מה ששמעתי כאן, אני חושב שאנחנו צריכים להביא את הנושא הזה לוועדת שרים לנושא עלייה וקליטה, שם חברה שרת החינוך, שר הקליטה ושר הרווחה, ושם גם נתונה הסמכות.
מיכאל נודלמן: נצטרך לראות איך לגרום לקשר בין כל המרכיבים.
מיכאל נודלמן: זאת לא השנה הראשונה שאנחנו מדברים בנושא.
מיכאל נודלמן: עם כל הכבוד, שמעתי שהמשטרה עובדת בנושא הזה טוב, אבל המספרים על הנשירה מראים שהבעיה עדיין קיימת.
מיכאל נודלמן: יש תזוזות לכאן או לכאן, אבל בלי התערבות השרים, בלי זה שהם יבינו את גודל הבעיה, אני לא רואה פתרון.
מיכאל נודלמן: אני מציע להעביר את הנושא לוועדת שרים לענייני קליטה.
מיכאל נודלמן: זה לא אומר שאנחנו יורדים מהנושא.
דבורה מרחבי: אני רוצה לומר עוד משפט אחד שלא נאמר כאן.
דבורה מרחבי: אני ראיינתי לא מעט נערים ונערות עולים בזמן האחרון בכל מיני קונסטלציות, ולרבים מהם הנושא של העבודה, ללכת ולהרוויח, הוא באמת הבריח אותם מבית הספר.
עמיהוד בהט: הייתי ביום חמישי בבית שמש ונאמר לי שילד עובד במלצרות עד 11 בלילה ולכן מגיע עייף לבית הספר.
דבורה מרחבי: לכן אמרתי מה שאמרתי.
דבורה מרחבי: צריך לתמוך במשפחות, וצריך למצוא דרך לכך.
זאב אלקין: אני מאוד מופתע שמשרד הרווחה לא נוכח בדיון וכדאי לרשום בפרוטוקול שהם לא מצאו לנכון להגיע.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להודות לכולם, לכל הארגונים שעוסקים בנושא הזה ולמשרד החינוך.
מיכאל נודלמן: אני יודע שאנשי משרד החינוך מגיעים לישיבות אצלנו אבל גם אתם לא יכולים לפתור את הבעיה בלי גורמים נוספים.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת אלקין, האם אתה בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדת שרים לענייני קליטה?
זאב אלקין: בהחלט.
מיכאל נודלמן: אם כן, כך נעשה.
מיכאל נודלמן: אני מודה לכם.
מוזמנים: יובל יעקבי - רפרנט קליטה – משרד האוצר חביב קצב - מנהל אגף בכיר לדיור – משרד הקליטה רונן כהן - סמנכ"ל בכיר לאכלוס – משרד השיכון דפני מושיוב - פיקוח ארצי – משרד הרווחה יוסי שרגא - מנהל דסק ארצות המזה"ת – הסוכנות היהודית שלמה גרפי - ארגון ילדי תימן שרונה עמוסי - ארגון ילדי תימן יוסף סעיד נהרי - ארגון ילדי תימן נעמה נהרי אשר נדב-טל מנהלת הוועדה: דנה גורדון רשמה: מזל אטיאס - חברת פרוטוקול העלאת שארית הפליטה של יהודי תימן וקשייהם של אלה מביניהם שכבר עלו.
מיכאל נודלמן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת קליטה, עלייה ותפוצות.
מיכאל נודלמן: הנושא של היום, העלאת שארית הפליטה של יהודי תימן וקשייהם של אלה מביניהם שכבר עלו.
מיכאל נודלמן: יש פה נציגים ממשרד ראש-הממשלה, המשרד לקליטה עלייה, הסוכנות היהודית, משרד החוץ משרד הבינוי והשיכון, משרד האוצר?
דנה גורדון: מיד יגיע.
מיכאל נודלמן: איחוד התהילה בצפון אמריקה התעניינו איזה קשר בין אלה ואלה בנושא שלנו.
מיכאל נודלמן: ג'וינט כאן ונציג עולים מתימן?
שלמה גרפי: כן.
מיכאל נודלמן: אני רוצה שאתה תציג לנו את הבעיה, תסיר למה אתם רצית ועדה,מה הבעיות שלכם כאן ואילו בעיות יש שם בתימן, כמה נפשות יש שם?
שלמה גרפי: 280 נפש.
שלמה גרפי: אני עוסק בעלייה של יהודי תימן למעלה מ-30 שנה והתחלתי במה שנקרא יוזמה פרטית.
שלמה גרפי: כשהבנתי שאי אפשר לעשות עלייה לארץ דרך תימן, נסעתי לארה"ב והקמנו עמותה, ולאט לאט התחלנו להוציא את העולים הראשונים מתימן.
שלמה גרפי: העלייה האחרונה הייתה ב-1962.
שלמה גרפי: מאז המלחמה בין מצרים לתימן, לא ניתן אפילו לשלוח מכתבים לתימן בגלל שלא היה קשר בין תימן לישראל.
שלמה גרפי: התחלתי לפעול עם העמותה בארה"ב ובסיוע משרד החוץ האמריקני החלנו בהדרגה להוציא את המשלחת הראשונה, הג'וינט הצטרף אלינו והתחיל לעזור לנו במימון שנמשך עד לפני שלוש שנים.
שלמה גרפי: אני מודה לג'וינט על המאמצים שעשו כדי לעזור ליהודי תימן.
שלמה גרפי: משפחות ראשונות הגיעו לארה"ב, חלקם שהו אצלנו במשך עשרה חודשים ובהדרגה התחלנו לשלוח אותם לארץ.
שלמה גרפי: אח"כ הוצאתי שליחים לתימן והוצאנו משם כ-75 אחוז מהנותרים.
שלמה גרפי: הג'וינט החליט לפני כשלוש שנים שעלינו להפסיק עם הנושא הזה כי הוא עוסק יותר בהצלה.
שלמה גרפי: ואז חזרתי לארץ, כדי לנסות פה עם הסוכנות ומשרד רה"מ, אך אף אחד אינו משתף פעולה.
שלמה גרפי: המצב שנוצר הוא בלתי אפשרי, האוצר ביטלו את המענקים אבל לא נתנו פתרון לדיור.
שלמה גרפי: זה לא ייתכן.
שלמה גרפי: עולים במרכז קליטה מקבלים כל הזמן מכתבים לעזוב את מרכז הקליטה.
שלמה גרפי: לאן הם ילכו?
שלמה גרפי: אין להם כסף לשכור באופן פרטי ואין דיור ציבורי.
שלמה גרפי: שלחתי עשרות מכתבים ואין שום תוצאות.
שלמה גרפי: לאף משרד לא איכפת אותו מנושא יהודי תימן.
שלמה גרפי: במקום להתרכז בעיקר, אנחנו כל הזמן מבזבזים זמן במכתבים, בטלפונים ושום דבר לא יוצא.
שלמה גרפי: זוהי העדה היחידה שלא מוכנים לעזור לה.
שלמה גרפי: מוציאים מיליונים בשביל להוציא ממקומות אחרים וליהודי תימן אין תקציב.
שלמה גרפי: סה"כ מדובר ב-280 נפש ועוד כ-120 אצל סאטמרים ונתורי-קרתא.
שלמה גרפי: ניתן להעלות את כולם, אבל חייבים תקציבים.
שלמה גרפי: באופן פרטי עשיתי כל מה שיכולתי לעשות.
שלמה גרפי: אני לא יכול יותר.
שלמה גרפי: חייב להיות תקציב.
שלמה גרפי: חייבים לפתור את הבעיה הזאת, תימן זו מדינה בלתי צפויה, היום יש את הנשיא את הזה שמאפשר יציאה ליהודי תימן, מחר יקום מישהו אחר והוא יכול לסגור את השערים ואף אחד לא ייצא.
שלמה גרפי: כבר היה לנו מקרה ב-1962 שהקשר נותק למשך 30 שנים, אפילו מכתבים לא היו מאפשרים.
שלמה גרפי: היינו שולחים רק דרך תיירים ובדרכים מיוחדות.
שלמה גרפי: לא ייתכן שאף שר לא יודע מה נעשה במשרד שלו, אף אחד לא מבקר, אף אחד לא נותן פתרונות.
שלמה גרפי: שום פתרון לא מציעים לנושא שלנו.
שלמה גרפי: מביאים אותם, זורקים אותם ובזה נגמר הסיפור, זה לא ייתכן.
שלמה גרפי: לכן ביקשתי מכל הגורמים שכאן שננסה לפתור את הבעיה.
מיכאל נודלמן: אתה דיברת על דירות, זה לאלה שבאו לאחרונה?
שלמה גרפי: לאחרונה, כן.
מיכאל נודלמן: מתי זה היה, באיזו שנה?
שלמה גרפי: הוצאתי למשל 18 נפש מהסאטמרים, הם נמצאים במרכז קליטה, עוד מעט הם יגיעו לפה.
שלמה גרפי: כל פעם מבקשים מהם לעזוב, לאן ילכו?
מיכאל נודלמן: כמה זמן הם שם?
שלמה גרפי: כשנה וחצי, לאן הם ילכו?
שלמה גרפי: אין דיור ציבורי, ביטלו מענקים בלי לתת פתרון.
מיכאל נודלמן: 18.
שלמה גרפי: יש משפחה של 18 נפש ויש עוד כשלוש/ארבע משפחות קטנות של זוגות צעירים.
שלמה גרפי: והיום הגיע עולה שארבעת הילדים הקטנים שלו הגיעו שבוע לפני כן.
מיכאל נודלמן: את המענק ביטלו לכולם, לא רק ליהודי תימן.
שלמה גרפי: שיבטלו אבל שיתנו פתרון, אם לא - עדיף שלא יגיעו עולים, שלא נביא אותם לכאן כדי שיהיו ממורמרים.
שלמה גרפי: עולה אחד עם שמונה ילדים עזב את הארץ בגלל שלא נתנו להם פתרון.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לשמוע ממשרד הקליטה לאיזה פתרון אפשר להגיע.
מיכאל נודלמן: אח"כ אנחנו נעבור לנושא יותר כבד.
מיכאל נודלמן: תגיד לי בבקשה, איזו תכנית יש ליהודים שבאו מתימן דרך ארה"ב.
קולט אביטל: אנשים פשוט שטפו להם את המוח ובמקום להביא אותם ארץ, הביאו אותם לארה"ב.
קולט אביטל: אנשים נלחמים בדרכים לא דרכים להוציא אותם משם ולהחזיר אותם לארץ.
מיכאל נודלמן: זה מקרה מיותר, אני דיברתי כאן עם גברת אחת שיש לה שני ילדים, היא מורה.
שלמה גרפי: זו עלייה אחרת.
מיכאל נודלמן: היא גם בארה"ב?
שלמה גרפי: כן, גם לה יש בעיה, רוצים לפנות אותה.
מיכאל נודלמן: לכל אחד יש בעיות, אבל מה שאתה אומר.
חביב קצב: מבחינת המדיניות שלנו במשרד הקליטה אנחנו מכירים ביהודי תימן כקבוצה מיוחדת שצריכה עזרה, כמעט דומה לעזרה הניתנת לעולים מאתיופיה, בגלל האפיון הגדול שיש להם.
חביב קצב: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור אבל זו קבוצה מאוד חלשה ומספרה מאוד מצומצם.
חביב קצב: בגלל זה בשנת 1993 כשיצרנו את המשכנתאות המיוחדות לעולים מאתיופיה, גם סידרנו להם מענקי משכנתאות מיוחדים, מוגדלים שאפשרו לתת פתרונות למעטים שהגיעו, כולל אפיון מיוחד, חלקם בהרכב משפחתי עם שתי נשים וכו', היינו צריכים להתמודד עם הבעיות האלה, ועם מספר ילדים גדול.
חביב קצב: נתנו מענים מיוחדים וייחודיים לקבוצה הזאת.
חביב קצב: החלטה בנושא מענקי משכנתאות לעולים הייתה כמו כלל מענקי משכנתאות לכלל הזכאים, שבוטלו בהחלטת ממשלה ב-25.3.2003 וכנ"ל גם בהחלטה של הכנסת.
קולט אביטל: המשכנתאות לאתיופים לא בוטלו.
חביב קצב: חלק מהאתיופים לא כל האתיופים דרך אגב, גברתי, רק משפחות העולים הנמצאים במרכזי הקליטה זכאים למענקי משכנתאות.
מיכאל נודלמן: למה ל-18 איש לא?
מיכאל נודלמן: כי איזושהי תופעה שחברי-כנסת צריכים להילחם על קבוצות שליליות, בשביל מה אתה עושים את זה?
חביב קצב: אני אסביר.
חביב קצב: אנחנו פנינו לראש אגף התקציבים בסוף 2003 או 2004.
חביב קצב: לאור מספרם המועט של עולי תימן בארץ וגם אלה שאמורים להגיע וכל הרקע של הנושא, אמרנו שאנחנו בעד לתת להם מענקי משכנתאות חריגים בדומה לעולים מאתיופיה.
חביב קצב: ההחלטה של ראש אגף התקציבים הייתה שמחר ויש השקפת רוחב, הוא לא היה מוכן לאשר את זה.
מיכאל נודלמן: בבית הוא צריך לקחת אותם.
קולט אביטל: מי שקובע מדיניות זה ראש אגף התקציבים באוצר?
מיכאל נודלמן: אנשים באו מארה"ב.
קולט אביטל: השר שלנו שלח בפניות ויש התנגדות של אגף התקציבים.
מיכאל נודלמן: 18 מארה"ב, מה צריכים לעשות עם האנשים האלה, אני לא מבין, איזו מדיניות?
יובל יעקובי: אני רק רוצה להגיד את הדבר הפשוט הזה שיש החלטת ממשלה מיוחדת לעולי אתיופיה ממרכזי קליטה, ואם רוצים להכניס קבוצות אחרות, צריך שהממשלה תחליט על זה.
יובל יעקובי: זה הנוהל וככה הדברים צריכים להיעשות.
מיכאל נודלמן: מי צריך לעשות את זה?
יובל יעקובי: מי שרוצה.
מיכאל נודלמן: אני?
יובל יעקובי: הממשלה צריכה להחליט על זה.
מיכאל נודלמן: אבל זה לא מקובל שלאלה נותנים ואלה רק 18 משפחות.
שלמה גרפי: יש גם כמה עולים מתימן שלא הגיעו למרכז קליטה, יש בבאר-שבע.
מיכאל נודלמן: חברים, אתם יכולים לתת הצעה איך לפתור את הבעיה, זה לא פלשמורה שמונה 20 אלף, זה בסה"כ 18 נפש.
שלמה גרפי: 280 נפש, 50 משפחות בערך.
קולט אביטל: ראשית, אני מניחה שיו"ר הוועדה בשם הוועדה יפנה לשר הקליטה, אבל כדאי לחשוב על אפשרות נוספת של איזושהי הלוואה בתנאים נוחים לטווח ארוך.
קולט אביטל: מדובר באנשים שבאים ממדינה קרה כמו שבזמנו הייתה קבוצה בשם האלמירה, אנשים שלא יכולים להביא איתם שום נכס, הם כמעט מוגנבים ארצה.
קולט אביטל: צריך להכיר בתנאים האלה ולאפשר, זאת קבוצה מיוחדת של סוג עלייה שכמעט אפשר לקרוא לה בלתי לגאלית.
חביב קצב: אבל לא מהווה תקדים, אני חושב, אני מסכים איתך לחלוטין.
קולט אביטל: אז לכן אל תגבילו לעלייה בלתי לגאלית.
חביב קצב: ואני מסכים איתך לחלוטין, זה בדיוק אחת הסיבות שנתנו להם אז את מענקי המשכנתאות המיוחדים.
חביב קצב: דרך אגב, זה היה פעמיים גם בבג"צ והסברנו שאנחנו נתנו את זה וזה היה בסדר.
מיכאל נודלמן: בסדר, אבל אין פתרון דיור.
קולט אביטל: ומה קרה בבג"צ?
חביב קצב: קבוצת עולים פנתה פעמיים בבג"צ למה נתנו לעולים מאתיופיה ולא נתנו לעולי תימן מענקי משכנתאות וזה היה בסדר, הסברנו את הנימוקים.
קולט אביטל: מה קרה בבג"צ?
יובל יעקובי: האגף קבע שזה בסדר שנותנים רק לאתיופים.
חביב קצב: קיבל את עמדת הממשלה.
חביב קצב: אבל אח"כ יש מענקי משכנתאות בפיוס.
חביב קצב: הנושא הזה של ביטולי מענקי משכנתאות, החלטת הממשלה ואח"כ החלטת הכנסת לאישור מענקי המשכנתאות לכלל הזכאים, זו בדיוק הבעיה.
חביב קצב: אני לא רוצה לדבר בשם האוצר שזה לא בעיה תקציבית בכמות, הרי זו בעיה תקדימית.
חביב קצב: אני חושב שזה לא מהווה תקדים.
קולט אביטל: אז קצת ליצור קטגוריות.
מיכאל נודלמן: אני מבקש מכם חברים, תתייעצו ותגידו לי איזה מכתב ולמי אני צריך לכתוב, או בלי מכתב, אתם יכולים לפתור את הבעיה, זו בעיה קטנה, זו לא כמו הבעיה של פלשמורה.
קולט אביטל: יש אמירת פלס שאומרת שתהיינה לזה השלכות.
מיכאל נודלמן: בסדר, אין פתרון?
זאב אלקין: איזה השלכות רוחב יכולות להיות במקרה הזה?
יובל יעקובי: אנחנו נבדוק את זה אצלנו, למרות שאני מזכיר, גם היו בג"צ-ים ובכל זאת העניין שאנחנו לא צריכים, זה משהו מאוד עדין שאתה לא רוצה להכניס את כל אוכלוסייה שהיא חלשה, כי עובדה שב-2003 החליטו להפסיק עם העניין של מענקי משכנתאות.
יובל יעקובי: לגבי האוכלוסייה הקטנה הספציפית הזאת, אנחנו צריכים לראות מה זה אומר, אם זה באמת זה משהו שלא מהווה תקדים, אנחנו נבדוק את זה אצלנו ונחזור לוועדה.
דנה גורדון: תוך כמה ימים תיתן תשובה לוועדה?
מיכאל נודלמן: אני יודע שבאוכלוסייה מבריה"מ יש פנסיונרים, זקנים, אבל הם מסתדרים ואנחנו לא עושים פה מהפכות, אנחנו פותרים את הבעיה איתכם בהדרגה.
יובל יעקובי: כן.
מיכאל נודלמן: וזו אוכלוסייה גדולה, רק 50 אלף עומדים בתור לדירה.
מיכאל נודלמן: פה הכמויות הן קטנות.
שלמה גרפי: אני מאוד מבקש, זו הפעם הרביעית היום שאנחנו באים לדיון בקשר ליהודי תימן.
שלמה גרפי: יש פה החלטות מהישיבה האחרונה אבל יש רק פרוטוקולים, הם רושמים פרוטוקולים ובזה נגמר הסיפור, אין עם מי לדבר, זה לא ייתכן דבר כזה.
שלמה גרפי: אם יש ועדות אז שיהיו להן שיניים שיכולות לעשות משהו.
שלמה גרפי: היה מקרה של זקן בן 80 שנתנו להם קומה רביעית, זה לקח שנתיים כדי להוריד אותו לקומה ראשונה.
שלמה גרפי: נפגשתי עם שרת הקליטה שהייתה אז ציפי לבני ועברנו במשרד השיכון את כולם בסה"כ כדי לתת הוראה להוריד לקומה ראשונה וזה לקחת שנתיים.
שלמה גרפי: שלחנו טלפונים ומכתבים לעמיגור ולכולם.
שלמה גרפי: לא ייתכן שכולם מתעלמים, אף שר כנראה לא בודק מה קורה אצלו ולא מייעלים דברים.