GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: אני מאוד מבקש ממך כשר הפנים להשאיר את הפתח הזה פתוח ולא נעול כאילו אין יותר אף אחד שיכול לעלות ולו רק לפי חוק הכניסה.
אורי אריאל: אני מכיר את ההבדל בין העלייה לפי חוק הכניסה, לפי חוק השבות, וברור שמי שהוא יהודי, יעלה לפי חוק השבות.
אורי אריאל: אנחנו לא מתנהגים כך בחלק מהמקומות האחרים ואנחנו מביאים לא מעט אנשים שמגיעים שלא לפי חוק השבות.
אורי אריאל: כתב דניאל בן-סימון בעיתון "הארץ" אתמול ואני רוצה לצטט את דבריו בסיום המאמר: "במקומות שאנשים חושבים שזו עיירה, הם פונים לגביר".
אורי אריאל: הוא כתב את זה על העיירה הדרומית ואני אומר שלצערי במידה מסוימת זה נכון גם כאן.
אורי אריאל: ההסדר שהגענו אליו עכשיו למספר של 300, היה כי ה-UGC לחצה ונתנה כסף, שלולא כן – אני מסתכן בהערכה, ואני מקווה מאוד שאני טועה – ממשלת ישראל הייתה נשארת על מספר של 150, שזה דבר שקשה להעלות אותו על הדעת.
אורי אריאל: אני מבקש משר הפנים לפעול גם בתוקף היותו שר, גם בתוקף היותו יושב-ראש ועדת השרים, ולחזור לפחות למספר של 600.
אורי אריאל: אומרים שההבדל בין 3,600 לשנה לבין 1,800 הוא 150 מיליוני שקלים, אבל זה לא אמת.
רוני בר-און: גם אני אוהב לסנוט באוצר, אבל המספרים שאני דיברתי אתך עליהם הם מספרי קליטה ולא מספרי הבאה, והם מספרים שסופקו על-ידי משרד הקליטה.
אורי אריאל: אני דיברתי עם משרד האוצר.
רוני בר-און: אני קורא לך מפרוטוקול הישיבה.
רוני בר-און: "קליטת 10,300 למשרד הבינוי והשיכון ולמשרד הקליטה הינו כ-2.346 מיליון שקלים".
רוני בר-און: זאת אומרת, זה מיליארד.
אורי אריאל: אני לא מדבר על זה.
אורי אריאל: אני דיברתי עם האוצר ושאלתי מה ההישג בכך שמורידים עלייה מ-3,600 ל-1,800 וזה מה שהוצע על-ידי האוצר.
אורי אריאל: הם הציעו 150 וזה אומר בשנה בסך הכול 1,800.
אורי אריאל: התשובה הייתה: אנחנו חוסכים 150 מיליון שקלים.
אורי אריאל: אני אומר שזה לא אמת כי עיקר התקציב – שמונים אחוזים – הולך למשכנתאות שאין שום סיכוי, אפילו לא אליבא דאוצר, שיילקחו על-ידי העולים בשנת 2007.
אורי אריאל: גם למספרים צריך להיות איזשהו הגיון ואני מציע לדייק יותר בעניין הזה.
רוני בר-און: אני לא אחראי למספר הזה.
רוני בר-און: אם אני מניח שהמספר הוא נכון ואתם מניחים שהמספר הוא נכון, הרזולוציה שאתה עושה היא מוטעית.
אורי אריאל: לא אני עושה.
אורי אריאל: הם עושים.
רוני בר-און: אומרת לך מנכ"לית משרד הקליטה שלהביא את כל ה-10,300, זה שניים ורבע מיליארד שקלים על השולחן.
רוני בר-און: אם אתה מביא את זה לקצב של 600, אתה מנכה את הממתינים לפי המספרים שאני נתתי לך.
רוני בר-און: זאת אומרת שזאת תקורה תקציבית של שניים ורבע מיליארד שקלים.
רוני בר-און: יש את הכסף או אין את הכסף, אני לא נכנס לזה.
רוני בר-און: צריך להביא את הכסף או לא צריך להביא את הכסף, אני ער לזה שצריך להביא את הכסף.
רוני בר-און: אני רק שם את הנתונים על השולחן.
ראובן ריבלין: אדוני השר, החשיבות של הופעתך כאן בוועדה היא על-מנת שיובהר פעם אחת מהי המדיניות של הממשלה כרגע, כי היא לא ברורה.
ראובן ריבלין: אני יודע מה נעשה כרגע בתקציב וכרגע מפחיתים מהתקציב מהטעם שנתקבלה כביכול החלטה להוריד ל-150.
ראובן ריבלין: אני יודע שהסוכנות היהודית - ונחמן שי – נכנסה לעובי הקורה והבטיחה והתחייבה להשגת תקציבים על-מנת לאפשר את המשך העלייה כפי שהובטח.
ראובן ריבלין: יש אי-בהירות מוחלטת וכולם נופלים בין הכיסאות.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת אריאל צודק במאה אחוזים.
ראובן ריבלין: הוא ביקש ממני לברר את העניינים בוועדת הכספים.
ראובן ריבלין: אני ממש עוזר לו והוא עושה עבודת קודש.
ראובן ריבלין: יש גם אמירות שהן בתקשורת והן אומרות שאנחנו לא צריכים את הפלאשמורה כי הם לא יהודים.
ראובן ריבלין: אלה הם דברים שנפסקו.
ראובן ריבלין: כפי שהיטיב השר לומר, הדברים האלה הוכרעו כבר והם מאחורינו.
ראובן ריבלין: הם מאחורינו אבל הם כל הזמן נמצאים באוויר.
ראובן ריבלין: לכן החשיבות הרבה של הופעתך כאן היא לאו דווקא כשר הפנים אלא כיושב-ראש הוועדה.
ראובן ריבלין: יש לנו הרבה מחלוקות אבל אני מכיר בחיוניותך כאשר אתה נמצא באיזשהו מעמד.
ראובן ריבלין: הוועדה היא בדרך כלל כדי לבלבל את האנשים, אבל זה לא קורה כשאתה יושב-ראש ועדה.
ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים לקבל הבהרה ברורה שתאמר לנו מה המצב, כי בכל דבר ובכל משרד אנחנו מקבלים תשובות.
ראובן ריבלין: אני מתנצל.
ראובן ריבלין: אני צריך לצאת לישיבה אחרת.
מיכאל נודלמן: כל אחד רואה את הדברים בראייה שלו.
מיכאל נודלמן: אני לא חושב שקיימת כאן בעיה כספית.
מיכאל נודלמן: אני מבין שהבעיה כרוכה במקומות לימוד בבתי-הספר, מקומות בהוסטלים וכולי.
מיכאל נודלמן: המצב מאוד קשה והנושא הוא מאוד מורכב.
מיכאל נודלמן: שלשום ראיתי הפגנה של יהודי אתיופיה, אנשים שסיימו ללמוד באוניברסיטאות אבל לא מצאו מקום עבודה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שקודם כל אנחנו צריכים לעשות סדר כאן כדי שהם יוכלו לחיות כאן.
מיכאל נודלמן: לעלייה שהגיעה מרוסיה אפשרו לעשות קליטה חופשית כי הם היו מסוגלים לכך, אבל העולים מאתיופיה לא יכולים ללכת לקליטה חופשית.
מיכאל נודלמן: כאן לא מדובר רק בכסף אלא בתנאים הקיימים כאן, כאשר יש מחסור במקומות מגורים עבורם ובתי-ספר לילדיהם.
מיכאל נודלמן: זו מגבלה ואני חושב שהממשלה חושבת על כך.
מיכאל נודלמן: אני לא אומר שהממשלה צודקת, אבל אנחנו צריכים לדעת שגם לממשלה יש הגבלות.
מיכאל נודלמן: אני הייתי רוצה שכולם יהיו כאן, אבל יש הגבלות ואת זה צריך להבין.
אורי אריאל: אף פעם לא נבין שיש הגבלות על קליטת העלייה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שלממשלה צריכה להיות מדיניות ושחברי הכנסת ידעו מהי המדיניות.
מיכאל נודלמן: פעם אחת אומרים 600, פעם אחת אומרים 300, פעם אחת אומרים 150, וזה מצב שלא יכול להיות.
מיכאל נודלמן: גם כאשר קיבלו החלטה על 600, חלו אותן הגבלות אותן ציינתי.
אורי אריאל: אולי אפשר לשמוע את נחמן שי שיתייחס להסדר שמונח לפנינו.
12961: איחוד הקהילות היהודיות פעל שנים רבות כדי לסייע לעלייה ולקליטת בני הפלאשמורה.
12961: נערכה מגבית שנעצרה כאשר התחילה המלחמה בלבנון ועברה למגבית החירום לישראל.
12961: בתוך הסכום נכלל גם הסכום שמיועד לעליית הפלאשמורה.
12961: לפני כשבועיים קיבלתי מכתב ממנכ"ל משרד ראש-הממשלה, שהוא על דעת שר האוצר, והוא מודיע לאיחוד הקהילות היהודיות באמצעותי שהכוונה היא שבמהלך 2007 יימשך קצב העלייה ויעמוד על 300 עולים לחודש, כלומר, הקצב הנוכחי.
רוני בר-און: מיד אחרי הדיון בוועדת השרים התקיים בירושלים, בחודש יוני השנה, הכינוס של הקונגרס הציוני העולמי.
רוני בר-און: אני הוזמנתי להופיע בפני ההנהלה וזה היה הנושא היחיד בפרזנטציה שלי כאשר במשך שעתיים ספגתי בליסטראות מכל מדינה, שלא לומר כל עיר גדולה בארצות-הברית שהתייחסה לנושא.
רוני בר-און: אז באמת הייתה לנו כוונה, והכוונה הייתה כנה, לעשות פשרה בין ה-300 ל-600, אבל קרה עוד משהו בשלושת החודשים האלה.
רוני בר-און: אני לא אוהב לתלות שום דבר שלא שייך ושלא ממין העניין במלחמה שנחתה עלינו, אבל לא רק תוכניות מהסוג הזה שינתה הממשלה בגלל אילוצים של סדרי עדיפויות ושל תקציבים.
רוני בר-און: יכול להיות שגם בעניין הזה.
רוני בר-און: אני אומר עוד פעם שהמספר 150 לא נדון בוועדת השרים, הוא היה סוג של מוצר לוואי, של דיון בתקציב המדינה, ולא התקיימה ישיבה של הוועדה במספר הזה, ממילא למיטב ידיעתי לא התקיימה גם ישיבה של הממשלה או לא התקיים דיון בממשלה לגבי המספר 150.
רוני בר-און: המספר 150 הוא לא אפקטיבי באספקט שאנחנו עומדים בסדרי גודל של ה-300 במהלך 2006, ואם הגזרה הזאת הייתה רק כדי להעיר מישהו מרבצו, והיא גם השיגה את התוצאה, אני יותר מאשר אהיה שמח.
רוני בר-און: שמעתי על ההצהרה של ראש-הממשלה מהתקשורת אבל טרם דיברתי אתו על הדבר הזה.
רוני בר-און: לא רציתי ליזום את העניין הזה משום שחשבתי שאגב דיוני התקציב אנחנו גם נהרוג את המגמה לקצץ מ-300 ל-150.
רוני בר-און: לא רציתי לתת לזה גושפנקה או לבוש מהותי בדיון של הוועדה.
אבשלום אליצור: אני וחבריי עוקבים כבר יותר מעשר שנים אחרי המחזות הסוריאליסטיים שמתנהלים בחדר הזה.
אבשלום אליצור: איך יושבים כאן אנשים ודנים בדיני נפשות ומעמידים פנים כאילו הם דנים באיזה עניין פעוט כה?
אבשלום אליצור: לידיעתך אדוני, מדי שנה אני צריך לעשות – ואני מפרסם את זה ב"מעריב" וב"הארץ" – את רשימת הנפטרים בגונדר או באדיס או במקומות אחרים.
אבשלום אליצור: תוחלת החיים של האנשים שם היא 37 שנה, ואני מדבר על אלה שממתינים לעלייה.
אבשלום אליצור: זה פחות מתוחלת החיים בכל אתיופיה, בעיקר בגלל ילדים שנפטרים מדיזינטריה, מדיפטריה, מחצבת.
אבשלום אליצור: אני הייתי בהלוויה של ילד שנפטר בגונדר מחצבת.
אבשלום אליצור: שיהיה לכם ברור רבותיי, הילד הזה לא היה מת אילו הוא היה בישראל.
אבשלום אליצור: צוואר הבקבוק הזה שאתם שמים על קהילה קטנה ועלובה, שעליה כל אחד גיבור על חלשים, אין עליה דין ואין עליה דיין.
אבשלום אליצור: אתם לא הייתם מעיזים לעשות את זה כלפי אנשים שעולים מחבר העמים.
אבשלום אליצור: מדובר בעשרים אלף אנשים.
אבשלום אליצור: על מי אתם גיבורים?
אבשלום אליצור: ממי אתם פוחדים?
מיכאל נודלמן: אני אמרתי שיש הגבלות וזכותי לומר את הדברים.
אבשלום אליצור: אתה דואג למקומות העבודה שלהם, אתה דואג למקומות הלימודים שלהם, אני דואג שהם לא ימותו והם מתים שם.
אבשלום אליצור: תינוקות בני שמונה חודשים, בני חודשיים, בני שנתיים.
אבשלום אליצור: איפה שמעת בישראל שילד מת מדיפטריה?
אבשלום אליצור: אנחנו מדברים על איזה קוריוז אנתרופולוגי שאתה עושה לו טובה אתה מביא אותו?
אבשלום אליצור: הרי הם יהודים.
אבשלום אליצור: אמר לך ריבלין ואמרו לך כולם.
אבשלום אליצור: הוכרע שהם יהודים.
אבשלום אליצור: אנחנו נחכה פה עוד חמש שנים, עוד שבע שנים, עוד עשר שנים, והעשרים אלף איש האלה יעלו לכאן בטפטוף קטן, אבל יום אחד הם יבואו לפני כל האנשים כאן ויצביעו על אות קין במצח שלכם וישאלו אתכם למה הילד שלכם נפטר בהמתנה, למה הבת שלי קיבלה איידס בזמן שהיא חיכתה שם, למה בנות הרו לאדוניהן כשהן עבדו שם ולא היה להם מקום ויצרו בעיה יותר גדולה.
אבשלום אליצור: כולכם יודעים כאן שאפשר לפתור את הבעיה הזאת בתוך שנה.
אבשלום אליצור: תפסיקו לחנוק את העדה הזאת.
אבשלום אליצור: תפסיקו עם צוואר הבקבוק.
אבשלום אליצור: אתם דנים בדיני נפשות.
אבשלום אליצור: יהדות צפון אמריקה כל הזמן עומדת עלינו ושואלת אם אנחנו לא מתביישים כי אנחנו לא מביאים שחורים.
אבשלום אליצור: זה מריח כמו גזענות.
אבשלום אליצור: תן לי לומר לך מה עושה חברי בארצות-הברית, תן לי לומר לך מה אני עושה בכל פעם כשאני מגיע לוושינגטון.
אבשלום אליצור: אני פונה ליהודים שם, אני פונה לקהילה השחורה, אני מצביע על ההבדל בין הטיפול שלנו בעולי חבר העמים לבין יהודי אתיופיה, וכל אחד שם יודע שבשורה התחתונה מדובר בפיגמנטים.
אבשלום אליצור: בגלל הפיגמנטים האלה ילדים מתים ואני לא אחדל להזכיר לכם את זה.
אבשלום אליצור: רבותיי, תפגינו אומץ.
אבשלום אליצור: עשו סוף לדבר הזה.
אבשלום אליצור: מדובר בעשרים אלף איש ואני ערב למספר הזה.
אבשלום אליצור: אין יותר מזה.
אבשלום אליצור: הפסיקו עם הביזיון הזה.
אבשלום אליצור: אנחנו עוסקים בדיני נפשות.
אורי אריאל: היה פעם סיכום עם הסוכנות היהודית שהיא תפעל במחנות.
אורי אריאל: זה עובד הדבר הזה?
רוני בר-און: המחנה באדיס סגור.
קריאה: אני רוצה לתקן משהו בנושא של גונדר ואדיס.
קריאה: יש שם שתי מרפאות שמופעלות.
רוני בר-און: אין צורך שתיכנס.
רוני בר-און: אני מבקש ממך לא להיכנס לעימות עם הטענות.
רוני בר-און: זה מיותר לחלוטין.
רוני בר-און: הזכירו כאן את מה שעושים עם חבר העמים ומה עושים עם הפלאשמורה.
רוני בר-און: מדינת ישראל גדלה ויצאה מהדברים האלה.
אורי אריאל: אני רוצה לשאול האם יש סיכום עבודה לגבי העולים הפוטנציאלים בזמן שהותם שם בתנאים הקשים והמוכרים לכל אחד כפי שמוכרים, ואני לא רוצה להרחיב, והם מאוד קשים.
עודד סלומון: לנו אין מנדט.
עודד סלומון: אנחנו לא מטפלים במחנות אלא המחנות הם בטיפול ה-UJC.
עודד סלומון: אנחנו מביאים את העולים לארץ.
12961: יש פה שילוב של כמה וכמה גורמים.
12961: אנחנו מסייעים לעלייה ובעיקר לקליטה שלהם בישראל באמצעות הפרויקט הלאומי האתיופי וגם בדרכים אחרות.
12961: את זה אנחנו עושים ונמשיך לעשות.
מנחם ולדמן: כבוד השר, אני רוצה לפנות אליך ישירות.
מנחם ולדמן: אני רוצה להתייחס לגבי המספרים שאתה הצגת.
מנחם ולדמן: דיברנו על מכסות של 150, 300 וכדומה, הרשימה שמינהל אוכלוסין הגיש.
רוני בר-און: המספרים הם לא מכסה.
רוני בר-און: המכסה היא קצב ההבאה.
רוני בר-און: המספרים הם מספרים אמיתיים.
מנחם ולדמן: אני אומר שהמספרים האלה אינם אמיתיים אלא הם מכסה שאיננה נכונה, איננה מציאותית ואיננה תואמת בכלל את המציאות שם.
מנחם ולדמן: דוד אפרתי שהיה ראש מינהל אוכלוסין, היה אחראי על המפקד יחד אתי.
מנחם ולדמן: כתבנו למינהל אוכלוסין מספר פעמים שזו טעות שחוזרים עליה מתוך מגמה שאני מקווה שהיא כבר מאחורינו, שהם לא צריכים להגיע לארץ.
מנחם ולדמן: בטעות השמיטו את אלה שהיו בכפרים ועשו עוד דברים שלא הייתי רוצה להכניס אותם לדיון שמתקיים כאן.
מנחם ולדמן: אני מציע לכבוד השר לקיים דיון רציני עם אנשי מקצוע.
רוני בר-און: מה שאני עומד לומר מוכר לך בוודאי מדיסציפלינות אחרות, לא מהדיסציפלינה של דיון בוועדת הכנסת, ואני אומר לך שאתה לא יכול להפריח כאן אשמה מהסוג הזה בלי שאני אתן לאיש המוסמך מטעם המשרד להשיב על כך.
מנחם ולדמן: במשך כל השנים הסוכנות היהודית הייתה בדעה שיש כאן טעות.
רוני בר-און: אני מאמין שאתה טוען טענה שאתה מעמיד בה.
רוני בר-און: אינני חושב חס וחלילה שאתה טוען טענה שאינך מאמין בה.
רוני בר-און: יחד עם זאת, למטבע שאתה מציב על השולחן, יש שתי פנים ואת הפן השני יציג איש משרד הפנים.
מנחם ולדמן: המקום היחידי בעולם שאי אפשר להגיש בקשת עלייה זה באתיופיה.
מנחם ולדמן: יש שם אנשים שהם לא באותה רשימה סגורה וחלוטה שהוצגה למשרד הפנים אבל הם נמצאים, הם חיים, הם מתפללים שלוש פעמים ביום, והם לא ברשימת הפוטנציאל.
מנחם ולדמן: מה דינם?
מנחם ולדמן: החלטת ממשלת ישראל הייתה להעלות כל מי שהוא משארית יהודי אתיופיה.
מנחם ולדמן: מה דינו של אחד שלא הופיע ברשימה בטעות או שלא בטעות ואחיו כבר פה ולשניהם יש אותה אימא יהודיה מזרע ישראל?
מנחם ולדמן: למה לא פועלים להביא אותם או לפחות לתת להם אפשרות להגיש בקשה לעלייה?
רוני בר-און: אני אשיב לטענה הראשונה שלך ואחר כך מר ברוך דדון, אחראי על נושא אתיופיה במינהל אוכלוסין, ישיב על הטענה השנייה שלך.
רוני בר-און: הטענה הראשונה שלך, סליחה, איננה ממין העניין ונושא הדיון היום.
רוני בר-און: אנחנו מדברים על מספרים שיש בהם קצב שנקבע בהחלטת הממשלה, בקצב הזה הייתה הפרעת קצב – אם להשתמש בדימוי מעולם הרפואה – כאשר במקום 600 עשינו 300, רצינו להפריע לכיוון היותר קבוע, אבל נמצאנו מפריעים בכיוון היותר נמוך.
רוני בר-און: זה נושא הדיון והדיון הוא לא שארית יהודי אתיופיה ברמה של מי זכאי, מי לא זכאי, איך זכאי וכולי.
רוני בר-און: ניסיתי להעביר את הוויכוח הזה כי גם לוויכוח הזה יש פנים בכיוון הפוך מהפנים שאתה מציג כאן.
רוני בר-און: לא רציתי להיכנס לפלוגתה הזאת.
רוני בר-און: הדיון כרגע הוא בהינתן שאלה המספרים על-פי משרד הקליטה והעלייה, ובתוך המספרים האלה מהו קצב העבודה של הממשלה.
רוני בר-און: לטענה השנייה שלך יענה בבקשה מר ברוך דדון.
ברוך דדון: אנחנו פועלים על-פי תמצית סקירה שהוכנה על-ידי דוד אפרתי ואני אצטט מתוכה פסקה קצרה: "הוברר שלא נשכח אף כפר במפקד".
ברוך דדון: בנוסף לכך הוא כותב בסוף דבריו: "ראוי להעיר כי בשל התזוזות מן הכפרים במהלך המפקד, ייתכנו כפילויות".
ברוך דדון: ואכן, בבדיקות שערכנו, יש הרבה כפילויות, ואני מדבר על אדיס בלבד.
ברוך דדון: מעל 140 משפחות נרשמו פעם אחת בשם האבא ופעם שנייה בשם האימא.
ברוך דדון: הם חיפשו כל דרך להיכנס לרשימה.
ברוך דדון: הגדילו לעשות כאשר פעם אחת גם רשמו ילד כראש משפחה.
רוני בר-און: ההצעה שלי, ואני מציע את זה מתוך הרצון לראות בטובת אותם אלה שאנחנו מבקשים להעלות אותם ארצה.
רוני בר-און: הבחישה הבלתי מפסקת ורבת העוצמה ורבת הבוחשים בנושא הזכאות פוגעת באלה שזכאותם אינה מוטלת בספק ואידך זיל גמור.
רוני בר-און: אני מציע להפסיק אתה.
רוני בר-און: יכול להיות שיגיע מקומה בשלב אחר, אבל אם יש כאלה שהם זכאים והם באמת סובלים מהדברים עליהם דיבר חבר הכנסת אריאל, צריך להפסיק להסיט את הדיון כי הדיון הוא בקצב של אותם אנשים שזכאים לעלייה.
רוני בר-און: כל דיון אחר פוגע באנשים האלה.
רוני בר-און: כל אחד כמובן רשאי לחשוב שהוא עושה את הדבר הנכון.
מיכאל נודלמן: תודה רבה אדוני השר.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לסיים את הדיון.
מיכאל נודלמן: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות דורשת מהממשלה לקבוע מדיניות ולעמוד בקצב העלייה.
רוני בר-און: רוח הדברים היא מאוד ברורה והיא תובא, ככל שהדברים תלויים בי, כלשונה וככתבה, למקום שבו צריכות להתקבל ההחלטות.
מיכאל נודלמן: לפי דרישות חברי הכנסת.
מיכאל מלכיאור: בוקר טוב לכולכם, בוקר טוב גם לאורחים וגם לצופים בבית.
מיכאל מלכיאור: שנה שעברה אנחנו התחלנו יוזמה בשותפות עם ארגון יהודי צעיר, חדש בשם קולדור ואז משרד ראש הממשלה שהיה לי את הכבוד אז להיות סגן שר ממונה על חברה ותפוצות, התחלנו יוזמה של להפוך את חודש חשוון שזה חודש של, בעצם החודש הראשון של עשייה של השנה אחרי כל החגים, כל החגיגות וכל התפילות, אבל עכשיו מתחיל העבודה האמיתית והשאלה באיזה רגל אנחנו מתחילים את העבודה האמיתית.
מיכאל מלכיאור: היוזמה הזאת אמרה, בוא נהפוך את המרירות של מרחשוון, של חודש בלי חגים, נהפוך את זה לחודש של סולידאריות יהודית בישראל ובכל התפוצות העם היהודי ושל תיקון עולם ועשייה חברתית.
מיכאל מלכיאור: והדבר הזה בשנה שעברה בצורה מדהימה תפס עוצמה, עשרות אלפי אם לא מאות אלפי אנשים ברחבי העולם היהודי ומדינת ישראל, תנועות נוער, משרד החינוך, בתי אבות, ארגונים, פדרציות, קהילות, בתי כנסת, כולם לקחו על עצמם פרויקטים חברתיים שאחר כך יישמו במשך החודש וחלק גדול במשך כל השנה.
מיכאל מלכיאור: עכשיו זה בא לשנה שנייה, תמיד השנה הראשונה יש התלהבות של הראשונים ואז השאלה מה קורה בפעם הבאה, האם הדבר הזה באמת תופס תאוצה.
מיכאל מלכיאור: ואני שמח להגיד שיש סימנים טובים שבאמת נהפוך את חודש חשוון להיות החודש החברתי היהודי, חשוון לרעך כמוך, כמו שקראו בקולדור את הסיסמה ושנה שעברה היה לנו את הכבוד להתחיל את כל היוזמה בלשכת היושב ראש דאז,---
ראובן ריבלין: מה שייך ועדת העלייה?
מיכאל מלכיאור: קודם כל גם עלייה, גם קליטה וגם תפוצות, הכול שייך לנושא.
ראובן ריבלין: אף פעם לא ידעתי שאת כל גאולת עם ישראל תקעו על ידי שינוי שמו של חודש מרחשוון שהמר לא בגלל המרירות אלא בגלל החשיבות שאנחנו נותנים.
ראובן ריבלין: אני רק מצטער שאני לא חשבתי על זה קודם.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת ריבלין שהוא כן חשב על זה קודם, בלשכה שלך, בשנה שעברה השקנו את כל הפרויקט בלשכה שלך כיושב ראש הכנסת---
ראובן ריבלין: של שינוי השם?
מיכאל מלכיאור: לא של שינוי השם, של כל הפרויקט.
מיכאל מלכיאור: אמרת דברים מאוד חשובים בפגישה בלשכה שנה שעברה, ככה התחלנו את כל הפרויקט, הסיום של החודש, עשינו שנה שעברה בבית הנשיא בשיחת ועידה עם קהילות העולם שסיפרו לנו מיוהנסבורג ומאוסטרליה ומארצות הברית ומאירופה וממזרח אירופה וחבר המדינות, בו זמנית כולם היו בשידור וסיפרו לנו מה באמת השיגו ומה התכוונו לעשות במשך השנה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים על שינוי השם של החודש, זה גימיק, אנחנו מדברים על הכנסת מהות לסולידאריות יהודית על דבר שמשותף לכולנו, דתיים וחילוניים, חיבור של "ואהבת לרעך כמוך" של תיקון עולם, של מחויבות אישית שכל אחד לוקח על עצמו לעשות עולם יהודי ועולם כללי יותר טוב וזה העניין.
מיכאל מלכיאור: העניין של החודש זה בגלל שאין דברים בולטים אחרים החודש, והתפללנו כל כך הרבה ולקחנו על עצמנו כל כך הרבה התחייבויות---
ראובן ריבלין: אם אדוני אמר גימיק הוא מחדש דבר בחברה הישראלית וזה מותר פעם גימיק.
מיכאל מלכיאור: מותר, אני מאוד שמח.
מיכאל מלכיאור: אני יכול להגיד גם, היה צריך להיות איתנו הבוקר גם השר יעקב אדרי, שחוץ מלהיות השר המקשר בין כנסת ישראל והממשלה, הוא גם יושב ראש ועדת השרים לסמלים וטקסים.
מיכאל מלכיאור: ומאחר והוא היה צריך להיות בדבר אישי מאוד הבוקר והתנצל וביקש שחרור אז במקום זה הוא כתב מכתב שאני רק רוצה להקריא בפתח הישיבה והוא כותב את המכתב לשני יושבי הראש של הישיבה הזאת: "ידידיי התכוונתי ליטול חלק בדיון החשוב שמקיימות הוועדות בראשות
מיכאל מלכיאור: כם היום, אך לצערי הדבר נבצר ממני.
מיכאל מלכיאור: אודה לכם אם תואילו להקריא בפני משתפי הישיבה את התרשמותי ואת כוונותיי כפי שהתכוונתי להציג בישיבה.
מיכאל מלכיאור: אני רואה בהכרזה על חודש מרחשוון כחודש מעורבות חברתית עולמית, צעד של תיקון עולם שבצד תחומה של ערכי חסד וצדק לעולם יסייע גם בחיזוק הקשר שבין ישראל והתפוצות.
מיכאל מלכיאור: חודש מר חשוון המגיע לאחר חשבון הנפש של עם ישראל בחגי תשרי, הוא זמן טוב במיוחד לניתוב הכוחות לעשייה חברתית ולהתחברות סביב ערכי היסוד ההומאניים היהודים, אשר כל כן הרעיון קוסם במיוחד.
מיכאל מלכיאור: לפיכך אני מברך על היוזמה ומתוקף תפקידי כיושב ראש ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, יש בכוונתי להביא בפני ועדת השרים את הרעיון לאמץ יוזמה זאת ולפעול להחלטת ממשלה בנושא לפיה יוצג חודש חשוון בלוחות השנה הרשמיים כחודש של מעורבות חברתית עולמית, תחת השם חשוון לרעך כמוך.
מיכאל מלכיאור: אני קורא לארגונים חברתיים בישראל ולארגונים יהודיים הפועלים בארץ ובעולם להצטרף ליוזמה בברכת חודש של עשייה חברתית, השר יעקב אדרי.
מיכאל מלכיאור: " זה בעצם מה שרצינו גם להגיע כסיכום של הישיבה, אז קיבלנו את זה כבר מההתחלה, זה התחלה טובה.
ראובן ריבלין: אני בטוח שאדוני יצרף לבקשתו, תחינתו ותקוותו שגם הממשלה תמשיך גם בחודש כסלו, טבת, שבט, אדר...
מיכאל מלכיאור: אני בטוח שכבודו זוכר שהיה דיון הראשון בכנסת על שבוע עבודה של חמישה ימים, קודם חודש ראשון, אחר כך נדבר על השני והשלישי.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה קודם כל להציג, שבאמת עשינו את זה כדבר משותף בין שתי הוועדות ויושב ראש ועדת העלייה והקליטה והתפוצות של הכנסת, אני מבקש ממך להוסיף את דבריך, באמת ישיבה שתהיה בעיקר חגיגית אבל נשמע הרבה מאוד יוזמות מעניינות ואני מקווה מאוד שחברי הכנסת הרבים הנמצאים פה גם יתנו לנו עוד עידוד ויוזמה ורעיונות כדי שנוכל לפתח את העניין.
מיכאל נודלמן: אני מכיר ארגונים כאלה צעירים, אולי שנה וחצי יושבים פה, הייתי בפתיחת הקונגרס שלהם ואני שמח היום שמח לשמוע על היוזמה שלהם, על חודש מעורבות חברתית עולמית מתוך הזדהות עם העם היהודי.
מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד בזמן הזה, זה צריך לעשות, את זה צריך לעבוד על זה.
מיכאל נודלמן: אני זוכר בזמן מלחמה בלבנון הגיעו הרבה משלחות לישראל, בוועדת עלייה קליטה ותפוצות הייתה ישיבה מיוחדת עם אנשים מקונגרס יהודי, השתתפו שם 25 ראשי קהילות, מהודו, מכל מיני מדינות וזה היה כל כך מרגש, כל כך אתה הרגשת שאנחנו לא חלק, אנחנו עם אחד.
מיכאל נודלמן: ואני חושב שבמצב נוכחי זה מאוד חשוב לעבוד בנושא זה.
מיכאל נודלמן: אני עוד פעם צריך להגיד תודה רבה ליזמים צעירים, דור חדש על היוזמה, תודה.
מיכאל נודלמן: אנחנו נהיה שותפים מלאים בעבודה שאתם רוצים לעשות.
מיכאל מלכיאור: תודה רבה לחבר הכנסת נודלמן, פרופסור נודלמן, יושב ראש הוועדה.
מיכאל מלכיאור: אין ספק שגם האירועים של הקיץ גילינו נופך של החברה הישראלית מאוד מאוד חשובה, גם של כל תפוצות ישראל שקמו בהזדהות ועשו מעשים לחיזוק המדינה והחברה והעם פה וגם של החברה הישראלית שבאמת מהרבה מאוד בחינות פתחו את הלב.
מיכאל מלכיאור: לפעמים מה שקורה במקום אחד זה לא מעניין אנשים שגרים במקום אחר, אי אפשר להגיד את זה על מה שקרה בקיץ ואני, היה מישהו מלשכת ראש הממשלה שאמרה שלא צריכים לתקוף את הממשלה, כי הממשלה עשתה כמעט אותו דבר מה שגם עשו הארגונים הוולונטאריים, אז אפשר להתווכח על המשמעות של ההתבטאות הזאת, אבל זה לפחות אומר משהו על מה שעשו הארגונים הוולונטאריים.
מיכאל מלכיאור: ועל שאר השאלות אנחנו נטפל במסגרות אחרות.
מיכאל מלכיאור: ואין ספק שהרבה מאוד משפחות, אני יודע מהקהילה שלי בירושלים ואני יודע שזה קורה בקהילות ברחבי העולם, פתחו את הבתים ונעשו חיבורים, לא מספיק ובוודאי שאפשר הרבה יותר, אבל חיבורים ממש עמוקים ומפתיעים ומעודדים לגבי הסולידאריות פה של החברה הישראלית ואנחנו זקוקים לדבר הזה לא רק בימי משבר אלא בוודאי ובוודאי בימים של חול ושל עשייה כי על זה בעצם מהות קיומנו פה.
מיכאל מלכיאור: כתוב בתורה "ונתתי שלום בארץ ושכבתם באין מחריד" ובהקשר שזה כתוב בפרשת "בחוקותי" אין ספק שדובר על השלום עם אויבים, אבל המפרשים החשובים כמו האבן עזרא ואחרים אומרים, "ונתתי שלום בארץ.
מיכאל מלכיאור: .." אומר מילה אחת בתוככם, אם יש לכם שלום בארץ בתוככם, אז אפשר לשכב ולא להחריד למה שיביא יום.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה לתת את זכות הדיבור קודם למוטי קריסטל שהוא יושב ראש ההנהלה של קולדור.
מוטי קריסטל: בוקר טוב מכובדי, ראשי הוועדה, חברי הכנסת, אורחים וחברים ושותפים של קולדור, בית התפוצות, הילל, ארגון הסטודנטים היהודים העולמיים ועוד רבים אחרים שהרשימה נמצאת אצלכם.
מוטי קריסטל: ראשית אני רוצה לפתוח בהבהרה, אני לא משמש כיושב ראש ההנהלה של קולדור מאחר וקולדור הוא אינו ארגון במתכונתו הרגילה.
מוטי קריסטל: קולדור היא למעשה רשת עולמית של מנהיגים יהודים צעירים מיותר מ- 32 מדינות וקהילות ברחבי העולם, המספרים הם משתנים כל שנה אנשים מתווספים, אנשים מצמצמים פעילות, אבל בעיקר אנשים מביאים פנימה את כל הרשתות החברתיות שלהם, את כל הפעילויות שהם עושים.
מוטי קריסטל: אנחנו עושים את זה כי הגענו למסקנה לפני כשלוש ארבע שנים שהאחריות היא למעשה על הדור שלנו לנסות להציע סדר יום חדש וחזון חדש לעם היהודי.
מוטי קריסטל: חזון חדש שיכול לשמש כבסיס לשיח יהודי עולמי במאה ה- 21.
מוטי קריסטל: חזון שהעקרונות שלו הם למשל, מדינת ישראל כמגנט לעם היהודי.
מוטי קריסטל: אנחנו שנים רבות חיינו בתפיסה שמדינת ישראל היא מקלט של העם היהודי, אנחנו רוצים לעבור מתפיסה של מקלט לתפיסה של מגנט.
מוטי קריסטל: זאת אומרת שיהודים שבוחרים לבוא לחיות פה, יעשו את זה מתוך בחירה חופשית, כי האפשרויות שלהם לחיות במדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי היא בחירה חופשית, בחירה של הזדמנות.
מוטי קריסטל: אנחנו חיים היום בעולם של הזדמנויות.
מוטי קריסטל: עיקרון נוסף הוא עיקרון שקורא ליהודי העולם להיות מעורבים עם מדינת ישראל, להיות מעורבים במדינת ישראל ולמצוא את הדרכים לאו דווקא באמצעות עליה פיזית לתמוך במדינת ישראל ולאו דווקא אגב באמצעות תרומה כספית.
מוטי קריסטל: יש דרכים רבות להיות היום מעורבים עם מדינת ישראל, במדינת ישראל ואנחנו נציג כמה מהן היום.
מוטי קריסטל: הדבר האחרון, עיקרון נוסף שאני רוצה להדגיש אותו פה זה לשים את העם היהודי, להעמיד את העם היהודי בעמדת הובלה גלובלית.
מוטי קריסטל: זאת אומרת העם היהודי כעם הנבחר, כעם שמחויב לתיקון עולם, למעשה צריך לפעול בתחומים וחשוון לרעך כמוך הוא אחד מהם בתחומים שמטרתם להביא בשורה לעולם כולו ולצאת רק מהגבולות המצומצמים של יהודים שעוזרים ליהודים.
מוטי קריסטל: מה אנחנו עושים?
מוטי קריסטל: אנחנו חושבים ביחד, אנחנו יוזמים ביחד, ובעיקר אנחנו מחברים אחד את השני בכל קהילות העם היהודי לפעילויות של עשייה.
מוטי קריסטל: בחרנו להתניע את חשוון לרעך כמוך דווקא בכנסת בשיתוף פעולה עם ועדת החינוך וועדת הקליטה, העלייה והתפוצות מכיוון שאנחנו רואים בבית המחוקקים היהודי סמל.
מוטי קריסטל: אנחנו רוצים לכבד ואנחנו רוצים להתכבד בו.
מוטי קריסטל: אם בסמלים עסקינן, אז שני הדוברים בעצם שקולדור בחרה לשים בחזית או לפתוח, הם יוסי אברמוביץ' חבר ותיק בקולדור, הוא אחד מהוגי ויוזמי הרעיון של חשוון לרעך כמוך, שעבר לישראל, או חזר לישראל רק לפני חודשיים לקיבוץ בערבה, הוא ידבר בעברית קלה.
מוטי קריסטל: ואחריו את גל לוסקי שהיא למעשה מזה שנים רבות עוסקת בתיקון עולם לשמו אתם תראו איזה שהיא מצגת קצרה.
מוטי קריסטל: גל בחרה להקדיש את החיים שלה לסייע סיוע הומניטארי במקומות אסון, במקומות משבר בעולם, תחת מגן דוד ותחת דגל ישראל ואתם תשמעו ממנה על המקומות המעניינים שבדרך כלל כף רגלם של ישראלים אינה דורכת בהם, תודה רבה.
מיכאל מלכיאור: תודה מוטי.
מיכאל מלכיאור: יוסי אברמוביץ' בבקשה יש לך את זכות הדיבור, אני רק רוצה לציין שאני מכיר אותך כבר לפני למעלה מעשרים שנה בעבודתך כמתסיס ארגונים יהודים בנושא של עליית יהודי ברית המועצות והמאבק של שלח את עמי וכולי.