GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: אני אסכם את השלב הזה של הדיון כי הנושא הוא בגדר תם ולא נשלם, היות ומשרד החינוך מבקש זמן למתן תשובות לחלק מהשאלות.
זאב אלקין: הועלו כאן לא מעט טענות כלפי השלטון המקומי, לגבי נכונות השלטון המקומי ללכת בנושא האישורים לפתיחת מסגרות שמטפלות גם בילדי עולים וגם לא בילדי עולים.
ראובן ריבלין: בעיקר ילדי עולים.
זאב אלקין: הם נולדו בעיקר אבל היום חלקם הגיעו לחמישים אחוזים.
זאב אלקין: בדיון הבא שנקיים כאן על כל רשתות החינוך האלה שהתמקצעו בטיפול בילדים עולים, נשמח לשמוע בצורה מסודרת את עמדת השלטון המקומי כי חלק מהטענות הופנו לשלטון המקומי ולא למשרד החינוך.
זאב אלקין: אם אנשי השלטון המקומי יעברו על הפרוטוקולים של הוועדה, הם יראו שמצב קליטת ילדים עולים, הוא קשה מאוד.
זאב אלקין: לכאורה השלטון המקומי צריך להיות הגורם הראשון שמעוניין לקדם יוזמות כאלה.
זאב אלקין: אם יש דברים שאנחנו לא יודעים, ואם יש לכם חכמה שלא עלתה על השולחן הזה, נשמח כמובן לשמוע על כך.
ראובן ריבלין: אני מציע להזמין את ראש עיריית אשקלון ואת ראש עיריית בית-שאן.
זאב אלקין: אנחנו נזמין את השלטון המקומי.
זאב אלקין: נשמח אם השלטון המקומי יזמין ראשי ערים להשתתף בדיון הזה.
זאב אלקין: אני מבקש ממשרד הקליטה להביא לנו לדיון הבא נתונים משנת 2001 של תמיכה בכל הרשתות האלה.
זאב אלקין: שאלה דומה למשרד החינוך, כאשר כאן השאלה היא מורכבת כי אני מבין שבחלק מהדברים אתם תומכים דרך תמיכות ובחלק אתם תומכים דרך הקצאת שעות.
זאב אלקין: זה תחקיר שתצטרכו לעשות, אבל מה שמעניין אותי זו הדינאמיקה.
זאב אלקין: כמובן אני רוצה התייחסות לכל השאלות שעלו בדיון, כולל סוגיות פרוצדוראליות, למה אלה כן ואלה לא, מי מחליט, על-פי איזה קריטריונים וכולי.
זאב אלקין: למשל, למה למופת יש אפשרות לפתוח כיתות ואילו למפ"ת אין את אותה אפשרות.
זאב אלקין: השאלה היא גם האם אין מדיניות אחידה של משרד החינוך.
זאב אלקין: הבקשה שלי לארבעת הרשתות.
זאב אלקין: נשמח לקבל מכולם חומר כתוב - ועדיף לא בעוד חודש אלא קודם, כדי שנוכל גם לחשוב עליו – עם ריכוז הנתונים, היכן שהועלו שאלות לגבי הנתונים, ריכוז הבעיות, ואם יש בעיות מול רשויות מסוימות, ואז אולי נזמין לכאן נציגים של העיריות הרלוונטיות.
מיכאל נודלמן: היה רעיון שמשרד המדע יפנה לחשב הכללי ולבקש לבטל את המכרז.
מיכאל נודלמן: אנחנו נפנה למנכ"ל משרד המדע, ואם יהיה שר באותו זמן אז נפנה לשר, כדי לבטל את המכרז.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לפנות לחשב הכללי, שיחשוב מה להפריט ומה לא להפריט.
מיכאל נודלמן: דבר אינטלקטואלי אי אפשר להפריט.
מיכאל נודלמן: יש איזה פגיעה במערכת הממשלתית.
מיכאל נודלמן: יש כשל מערכתי.
ראובן ריבלין: אני מציע ליו"ר ולחה"כ סולודקין, לפנות ליולי תמיר ולדון איתה בעניין הזה.
מרינה סולודקין: היא לא גורם .
מיכאל נודלמן: עוד כמה ימים יהיה שר.
מיכאל נודלמן: אנחנו פונים למנכ"ל המשרד.
ראובן ריבלין: אם לא תפנה עכשיו, מי שיזכה במכרז ייכנס ויהיה בעל זכויות.
ראובן ריבלין: אנחנו כרגע דנים בנושא לאחר שכבר נערך המכרז.
ראובן ריבלין: אני חושב, שהיה צריך לעכב את המכרז כל עוד לא נתקבלה החלטה עקרונית בקש להחלטת המחליטים של הממשלה בזמנו.
ראובן ריבלין: בינתיים, העניינים רצו וכבר יש זוכה במכרז.
ראובן ריבלין: אין חובה להעסיק את מי שזכה במכרז, בהתאם לנהלי ישראל.
ראובן ריבלין: ברגע שהוא יתארגן לעניין זה, הוא כבר יהיה בעל זכויות.
ראובן ריבלין: אי אפשר יהיה לבוא ולנשל אותו.
מיכאל נודלמן: האם אפשר לבטל מכרז?
ראובן ריבלין: כל עוד לא התחילו, אפשר לעשות זאת על ידי צו מניעה.
ראובן ריבלין: מדינת ישראל כרגע נמצאת במצב מאוד עדין.
ראובן ריבלין: יכול להיות שאיחרנו את המועד, והויכוח עכשיו הוא סביב השאלה, האם הצד שלא זכה יכול לומר שהוא לא זכה שלא כדין.
ראובן ריבלין: אם יש להם זכות מוחלטת, תהיה לנו בעיה קשה.
מיכאל נודלמן: אנחנו מבקשים שהם ימצאו פתרון לכך שהתוכנית תמשיך לעבוד.
מיכאל נודלמן: לא יכול להיות שהתוכנית לא תעבוד שנה בגלל תהליכים משפטיים.
מיכאל נודלמן: הם עשו את זה, הם צריכים למצוא פתרון.
מיכאל נודלמן: אני מדבר על משרד המדע והחשב הכללי.
זאב אלקין: אני פותח את ישיבת הוועדה שמוקדשת למעקב אחר נושא שעסקנו בו רבות בתחילת עבודת הוועדה וזה נושא הוראת השפה העברית לתלמידים עולים.
זאב אלקין: משרד החינוך העביר אלינו דיווח קצר בכתובים.
זאב אלקין: הדברים בפניכם, אבל אנחנו גם נשמע אותם, נשאל שאלות ונגיב.
זאב אלקין: נמצא אתנו כאן נציג אחר של משרד החינוך, אלכס פרידברג, שהוא מפקח במחוז תל-אביב וזה יאפשר לנו לצלול לעומק הדברים.
זאב אלקין: מעבר לכך שתציג לנו את הדברים ותאמר לנו היכן הם עומדים, תוכל לתת לנו גם כמה הדגמות ונוכל לראות ברמת המיקרו איך הדברים פועלים.
זאב אלקין: לפני שאני אעביר לך את זכות הדיבור, אני רוצה להזכיר לכולנו איך עומדים הדברים מבחינתנו ולעבור על הנקודות העיקריות שהופיעו בפנייה שלנו כוועדת משנה אל משרד החינוך וזאת בעקבות הדיונים שהתקיימו בזמנו.
זאב אלקין: למעשה ישנם כאן ארבעה סעיפים, אליהם נבקש ממך להתייחס.
זאב אלקין: 1.
זאב אלקין: בחינת הרעיון של בתי-ספר בעלי התמחות בקליטת עלייה בישובים בהם מספר התלמידים העולים הוא יחסית גבו ה.
זאב אלקין: 2.
זאב אלקין: לאור המצב הנוכחי של הקטנה במספר ילדים עולים הייתה פנייה לנסות לשקול שינוי מבני של כל הנושא של הוראת העברית לתלמידים עולים ולנסות להגיע לסדר גודל של בין 18 ל-20 שעות בשבוע לתלמידים בחצי השנה הראשונה שלהם בארץ, לפחות, אם לא בכל מהלך השנה הראשונה.
זאב אלקין: ביקשנו לשקול במסגרת הזו הקמת אולפנים עירוניים או לחילופין כיתות בבתי-ספר בתוך עיר.
זאב אלקין: כלומר, לבחור בית-ספר מסוים שיארח אצלו בשנה הראשונה את רובם המכריע של התלמידים העולים וזאת כדי להגיע למספר השעות.
זאב אלקין: 3.
זאב אלקין: באותם מקומות שלא ניתן להגיע למסה קריטית של תלמידים אפילו בתוך עיר, לשקול עיבוי מסגרת השעות מעבר למה שהיה בשנה שעברה.
זאב אלקין: במיוחד היינו מוטרדים מנושא בתי-הספר היסודיים בהם לא הייתה הקצאת שעות מכוונת לנושא הזה של התלמידים העולים וזה נשאר לשיקול דעתו של המנהל.
זאב אלקין: 4.
זאב אלקין: הוראת עברית לילדי עולים ותיקים, לאותם ילדים שנפגעו בשנים האחרונות ממספר קטן של שעות עברית ושאלנו מהי המסגרת שיכולה לנסות לפצות אותם, במיוחד לאור מסקנות המחקר שהונחו כאן שאמרו שהפיגור או הפער ברמת השליטה בעברית נסגר רק כעבור עשר שנים ולא פחות מכך.
זאב אלקין: היו ילדים שבשנים האחרונות לא קיבלו את המכסה הדרושה של שעות עברית בשנים הראשונות שלהם בארץ, מהי המסגרת שיכולה לפצות אותם על כך.
זאב אלקין: אלה ארבעת התחומים העיקריים.
זאב אלקין: בדיון מעקב שהתקיים כאן בסוף אוגוסט והתייחס לכלל הנושאים קיבלנו איזשהו דיווח ראשוני שמשרד החינוך כן מתחיל בהקמת אולפנים עירוניים בכמה מקומות, אבל אז עוד לא יכלו לומר כמה, ואנחנו כמובן צריכים לשמוע על כך היום ותאמר לנו מה קרה עם אותן תוכניות, מה קרה עם אותו תקציב נוסף של 5 מיליון שקלים שמשרד החינוך הבטיח והאם הוא באמת מופעל לצורך המטרה הזאת, והאם באמת מתבצע עיבוי השעות במקומות שלא הוקמו אולפנים עירוניים, גם בחינוך היסודי, גם בחטיבות הביניים וגם בתיכון.
זאב אלקין: באותו דיון שהתקיים בסוף אוגוסט עלתה שאלה של אפשרות לקיים רף לתלמידים עולים וזאת כדי שהקביעה האם תלמיד זכאי או לא זכאי ללימודי עברית תהיה תלויה בשליטה שלו בשפה העברית ולא בתקופת השהות שלו בארץ.
זאב אלקין: מדובר במעין רף שעד שהתלמיד לא מגיע אליו, המערכת לא מרפה מעצמה וגם לא מרפה ממנו ורואה אותו כזכאי ללימודי עברית וגם דואגת לכך שהוא יוכל לממש את הזכאות.
זאב אלקין: בזמנו אודי אמר לנו שהוא בעד אבל הוא צריך להתייעץ עם הגורמים המומחים לגבי אותו מבחן, כמה זמן ייקח לפתח אותו ומה לוח הזמנים הרלוונטי.
זאב אלקין: זוהי שאלה שנשארה פתוחה מאז הישיבה ההיא.
זאב אלקין: אם אני לא טועה, זה פחות או יותר מכלול הנושאים המונחים על שולחננו.
זאב אלקין: אני מקווה שבמהלך הדיון, לאחר שנקבל דיווח על ההיבט המבני ונתייחס אליו, נצליח לגעת בנושא אחר שהוא נושא של פרופיל המורים ותוכניות לימודים וספרי לימוד.
זאב אלקין: העלינו את זה בישיבותינו הקודמות, והייתה הערה – מוצדקת בעיני – של כל מיני גורמים מקצועיים שישבו כאן, שכל עוד אין כיתות מסודרות, אין על מה לדבר.
זאב אלקין: אם מדובר בתוספת שעה או שעתיים בשבוע לילד על-ידי מורה מזדמן, אין מה לדון על ההכשרה המקצועית של אותו מורה ואין מה לדון על תוכנית לימודים.
זאב אלקין: במידה ומתבצע שינוי מבני ומדובר בכיתות מסודרות, כמובן עולה השאלה מי מלמד, מה ההסמכה של מי שמלמד, על-פי איזו תוכנית לימודים ובאיזה ספרי לימוד.
זאב אלקין: עד כאן דברי ההקדמה, ועכשיו הכדור עובר אליך, אלכס.
אלכס פרידברג: אני חייב לומר שאני בא ממחוז.
אלכס פרידברג: זאת אומרת, אני מפקח על קליטת עלייה במחוז תל-אביב ואני לא איש המטה.
אלכס פרידברג: אני כרגע מייצג את אודי בהט שהוא מנהל גף קליטת עלייה ונבצר ממנו להגיע, אבל בעצם דרך המחוז, דרך התיאור שלי לגבי מה שקורה במחוז, המחוז הוא אחד מששת מחוזות משרד החינוך, הוא מאפיין את הפעילות כולה.
אלכס פרידברג: כלומר, המחוז שלי בהחלט יכול להיות מעין מדגם מייצג של שמה שקורה, למרות שמחוז תל-אביב הוא קצת שונה בהרכב האוכלוסייה שלו ממקומות אחרים.
אלכס פרידברג: מבחינת מטה, מבחינת קשר, מבחינת חיבור חזק למטה, יש חיבור וכל התוכניות שרצות במטה מופעלות אצלי ודרך כך הנוכחים כאן יוכלו ללמוד על הדברים.
זאב אלקין: אני יודע שאתה מפקח, ואני דווקא רוצה לנצל את זה.
זאב אלקין: אני רוצה שנצלול למחוז, אבל לפני כן, מבחינתנו אתה הנציג הבכיר של משרד החינוך ותשתדל לענות על הכול.
ראובן ריבלין: הוא יכול להתייחס למרכז רק מתוך העשייה שלו במסגרת המחוז כפי שהיא מבינה את ההנחיות.
זאב אלקין: זה יותר מכך.
ראובן ריבלין: למה אודי לא יכול היה לבוא?
זאב אלקין: הוא נמצא בסיור.
זאב אלקין: מבחינתי כל מי שמייצג את משרד החינוך, צריך להציג לנו את עמדתו המלאה של המשרד.
זאב אלקין: לכן אודי דאג להעביר לנו דיווח בכתב, והוא מונח על שולחננו, אבל אנחנו רוצים גם לקבל פרשנות לדברים.
ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לראות איך ההנחיות המרכזיות מיושמות במחוז שלו.
ראובן ריבלין: כרגע אתה רוצה לשמוע ממנו התייחסות והוא אומר לך שהוא לא יכול לעשות זאת.
זאב אלקין: לא, הוא לא יכול לומר את זה.
אלכס פרידברג: אדוני, אני חייב לומר את ההסתייגות הזאת כי זאת המציאות וזאת האמת.
אלכס פרידברג: יכול להיות שיש שאלה שלא אוכל לענות עליה.
זאב אלקין: ברמת הדיווח, המשרד הודיע לנו שאתה תיתן לנו דיווח מלא ברמה הארצית ולא ברמה המחוזית.
אלכס פרידברג: כל התוכניות מוכרות לי, גם מופעלות אצלי, וגם מה שלא מופעל, אם יש דבר כזה, התקשורת עובדת ואנחנו מקושרים.
ראובן ריבלין: אני אחר כך אשאל אותך מה אתה חושב על ההנחיות האלה.
אלכס פרידברג: בסדר.
אלכס פרידברג: נתחיל בבית-הספר היסודי, שעליו מתקיים כרגע הדיון, למרות שאפשר להיכנס גם לגני הילדים, שם מתבצעת איזושהי פעילות.
אלכס פרידברג: לגבי בתי-הספר היסודיים אכן הייתה לנו בעיה בנושא של הקצאת שעות לתלמידים ותיקים בגלל ההתארגנות המיוחדת בעקבות דוח שושני וכולי.
זאב אלקין: לגבי תלמידים ותיקים?
אלכס פרידברג: תלמידים ותיקים, אבל גם לתלמידים חדשים כי הקצאת התקן הסתיימה במאי.
אלכס פרידברג: זאת אומרת, הקובץ עודכן עד חודש מאי, ומי שהגיע אחרי חודש מאי, נוצרה בעיה.
אלכס פרידברג: הדברים האלה השתנו, אני מבין שגם בעקבות החלטת הוועדה הזאת שדחפה לעניין הזה, ובעצם היום יש מענה גם לתלמידים חדשים שהם ברמה האולפנית, תלמידים שהגיעו במשך הקיץ, למעשה ממאי 2006, כאשר לא יהיה ילד שיקבל פחות מארבע שעות שבועיות במערכת.
אלכס פרידברג: דרך הקצאת השעות הזאת עשינו מצ'ינג עם בתי-הספר ובכל-זאת אילצנו אותם בדרכים לא דרכים לתת שעות גם מהתקנים שלהם, והם אכן עשו שינויים למרות המצוקה הגדולה, בגלל שזאת שנת קיצוץ במערכת החינוך.
אלכס פרידברג: אני יכול לומר שלנושא של השפה העברית ילד מקבל בממוצע כשש שעות שבועיות במערכת היסודית .
אלכס פרידברג: המינימום הוא ארבע שעות.
זאב אלקין: כי הדברים הכתובים בחתימתו של אודי, מדברים על שש שעות כמינימום לנושא העברית בבית-הספר היסודי.
אלכס פרידברג: נכון, זה ארבע שעות שאנחנו מקצים דרך המטה, גם אם מדובר בילד אחד בבית-ספר פלוס שעתיים שבית-הספר עצמו צריך לתת.
אלכס פרידברג: ברוב המקרים בית-הספר נותן, אבל יש עדיין מקרים שזה עוד לא ניתן ואנחנו בדיונים עם בתי-הספר, אבל זו מגמה שמתכוונים אליה.
זאב אלקין: מהשנה הזאת יינתנו שש שעות לילד.
אלכס פרידברג: כן.
זאב אלקין: לנושא השפה העברית.
אלכס פרידברג: לנושא השפה העברית.
אלכס פרידברג: אם זה ספרות, תנ"ך וכולי, מקצועות רבי מלל, מאחר שיכולת ההפקה שלו מהשיעור עצמו היא לא רבה, אנחנו מעדיפים להוציא אותו לקבוצה קטנה מחוץ לכיתה, ואז הוא מקבל את אותו שיעור עם דגש על עברית קלה, מותאמת, התאמות, ביסוס חומר, או ביסוס חומר אחרי שיעור וכך הלאה.
אלכס פרידברג: יש מערכת שעות ומהבחינה הזאת הכול עובד.
אלכס פרידברג: זה באשר לרמה האולפנית לגבי תלמידים שהגיעו אחרי חודש מאי.
זאב אלקין: המינימום הזה של שש שעות, כפי שציינת, לא קיים עדיין בכל המקומות.
אלכס פרידברג: עדיין לא קיים בכל המקומות.
זאב אלקין: אתה יכול לתת הערכה באיזה אחוז של הילדים זה עדיין לא פעיל?
אלכס פרידברג: אני חושב שכעשרים אחוזים.
זאב אלקין: אם כן, זה פועל לגבי שמונים אחוזים.
ראובן ריבלין: ההנחיה לבתי-הספר היא כל שנתיים.
ראובן ריבלין: זו הנחיה שאו שהיא מבוצעת, או שהיא לא מבוצעת.
זאב אלקין: בשמונים אחוזים זה מבוצע.
אלכס פרידברג: גם לגבי שש שעות, יש איזושהי החלטה - שעוד לא אמרנו אותה למנהלים - שגם אם המנהל לא יקצה מהתקן שלו שעתיים, יש כוונה להשלים את התקן לשש שעות מתוך המטה עצמו.
אלכס פרידברג: יש פה עניין של אחריות ואני רוצה להשיג עוד כמה דברים מעבר לשעתיים עצמן.
אלכס פרידברג: זה נושא שמשליך גם על התלמידים הוותיקים יותר.
ראובן ריבלין: איך בית-הספר שמקבל ארבע שעות משלים את השעתיים?
ראובן ריבלין: מאיזה תקציב?
אלכס פרידברג: יש להם תקן.
זאב אלקין: תקציב שושני.
אלכס פרידברג: בבית-הספר יש תקן כולל שהוא בעצם בנוי על מספר התלמידים כפול סכום מסוים של שעות שבועיות שהוא נגזרת מהמצב הסוציו-אקונומי כפי שהמשרד הגדיר אותו.
אלכס פרידברג: במקומות טעוני טיפוח התקן יהיה תמיד גבוה יותר, במקומות מבוססים התקן נמוך יותר, ואז מכפילים במספר התלמידים ומקבלים את שעות התקן.
אלכס פרידברג: אם בבית-הספר יש עולים, הם מקבלים עוד בין 0.20 אחוז ל-0.30 אחוז, שעה שביעית על התקן פר תלמיד.
אלכס פרידברג: זאת אומרת, ילד עולה מקבל פעם אחת תקן פר תלמיד ועל זה יש עוד העמסה של עד שלושים אחוזים לגבי העולים הוותיקים.
ראובן ריבלין: זה מכסה את השעתיים בבית-הספר?
אלכס פרידברג: אני לא יכול לדעת.
אלכס פרידברג: המנהלים לא יכולים לומר לי בדיוק מהיכן הם לוקחים את זה.
אלכס פרידברג: יש מנהל שאולי מוריד שעה מתמטיקה מכיתה מסוימת ויש מנהל שמוריד שעה מיועצת.
אלכס פרידברג: כל אחד פועל לפי העניין שלו.
זאב אלקין: הבעיה שהתגלתה לגבי בית-הספר היסודי הייתה שדוח שושני הניח שהיות שמגלמים פנימה את השעות עבור העולים, מנהל יקצה את השעות, אבל ראינו שזה לא עובד.
זאב אלקין: לכן ביקשנו מהמשרד להקצות שעות, כמו שהוא עושה בחטיבת הביניים, ואני מאוד שמח שהמשרד הלך לקראתנו והשעות מוקצות לבית-הספר היסודי.
זאב אלקין: זה בוודאי לא באותם סדרי גודל שביקשנו, ואנחנו עוד נחזור לזה, אבל לפחות יש כאן הקצאת שעות.
ראובן ריבלין: אם אני אבקש לקבל נתונים מהמחוז שלך, אין לך בעיה לתת לי אותם.
אלכס פרידברג: אין בעיה.
ראובן ריבלין: תעביר לנו.
אלכס פרידברג: בסדר, אבל אני רוצה לחדד נקודה.
אלכס פרידברג: יש מנהלים שעושים את המצ'ינג הזה ויש להם קשיים לא מעטים כי הרבה מאוד בתי-ספר נמצאים בתת-תקן.
אלכס פרידברג: בגלל הקיצוצים אתה לא יכול לומר למנהל שיקצר את יום הלימודים בשעה, שישחרר את הילדים בשעה 12:00, ושייתן לעולים.
ראובן ריבלין: אני לא יודע אם החמישה מיליון שהוא דיבר עליהם התקבלו במנהלת.
ראובן ריבלין: קיבלו את החמישה מיליון?
זאב אלקין: שאלתי כמה תהיה הירידה לקראת סוף שנת התקציב, והוא טוען שזה יגיע כמעט למאה אחוזים.
ראובן ריבלין: אתה קיבלת תוספת למחוז?
אלכס פרידברג: תקציבית?
אלכס פרידברג: אני אף פעם לא מקבל תוספת תקציבית.
אלכס פרידברג: אם אני מקבל, אני מקבל תוספת שעות.
זאב אלקין: ארבע השעות האלה בפועל עוברות?
אלכס פרידברג: החמישה מיליון האלה זה עבור השעות?
אלכס פרידברג: אני כבר הזנתי לבתי-הספר.
אלכס פרידברג: בהחלט.
זאב אלקין: מה לגבי הניסיונות לרכז תלמידים ביחד?
אלכס פרידברג: בהיבט הזה אני יכול לומר מה קרה אצלי במחוז.
זאב אלקין: תתייחס לתמונה הארצית.
אלכס פרידברג: כפי שכתוב בנייר הזה.
אלכס פרידברג: יש מקומות שיש אולפנים אזוריים כמו מודיעין, בית-שמש וכן הלאה, בהם הילדים מוסעים.
זאב אלקין: יש כאן רשימה של שמונה מקומות.
אלכס פרידברג: אלה המקומות שם הצלחנו לארגן את זה.
זאב אלקין: שם מקבלים עשרים פלוס שעות.
אלכס פרידברג: שעות שבועיות.
ראובן ריבלין: זה אחר-הצהרים?
אלכס פרידברג: לא.
אלכס פרידברג: לפני הצהרים.
אלכס פרידברג: האולפן אמור לעבוד בשני מחזורים בשנה פחות או יותר, כשלושה עד ארבעה חודשים כל מחזור, הם מסיימים את המחזור שלהם ועוברים לבתי-הספר הקבועים שלהם, שם ממשיכים לקבל שעות עזר.
זאב אלקין: האם שמונת האולפנים האלה לא היו בשנה שעברה ולכן השנה הם חידוש?
אלכס פרידברג: הם חידוש, הם לא היו בשנה שעברה, אבל ביוזמה שלי עד לפני שלוש שנים אני קיימתי אולפן בעיר חולון אבל זו הייתה יוזמה פרטית שלי כשהעירייה הייתה מוכנה לשאת בהוצאות ההסעות, עד שהעירייה אמרה שאם אני רוצה לקיים אולפנים, שאני אשלם עבור ההסעות ואני לא יכולתי לשלם עבור ההסעות, ולכן סגרתי את האולפן.
אלכס פרידברג: בצורה פורמאלית ומכוונת מהסוג הזה, זה התחיל השנה.
אלכס פרידברג: במחוז שלי ניסיתי לארגן כי אני מאמין גדול באולפנים האלה, אבל לא היו מספיק ילדים כדי ליצור מסגרת כזאת או הרשויות לא היו מוכנים לשלם עבור ההוצאות.
זאב אלקין: יש מקומות שזה נפל כי הרשויות לא היו מוכנות לשלם עבור ההסעות?
אלכס פרידברג: בעיר בת-ים למשל, היו שם 15 ילדים.
זאב אלקין: איפה עוד?
אלכס פרידברג: זה מה שהיה אצלי.
ראובן ריבלין: מה עשו אותם 15 ילדים?
אלכס פרידברג: הם נשארו בבתי-הספר וקיבלו את ארבעת השעות.
זאב אלקין: אנחנו ביקשנו לכנס את התלמידים ביחד, וזה היה מאפשר לפתוח אולפן.
ראובן ריבלין: הילדים האלה השתלבו?
זאב אלקין: בעוד שלוש-ארבע שנים תקרא בדוח שיוצא על נשירת הילדים האלה.
אלכס פרידברג: זה לא שהם בכיתה ללא מורה מסייעת.
ראובן ריבלין: אם אני אבוא עכשיו לרוסיה ואצטרך להתחיל ללמוד, כנראה שלא אוכל להשתלב אלא אשב ואחכה שיסתיימו הלימודים ואני אלך הביתה ושם אני אדבר עברית עם המשפחה שלי.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר אני לא אדע כלום.
ראובן ריבלין: השאלה אם האולפן הוא כדי לתת התחלה מרוכזת בה בן-אדם יוכל להגיע לסף ממנו הוא יוכל להשתלב בבית-הספר, בתקווה שהוא יעשה את כל המאמצים.
ראובן ריבלין: אתה אחראי על-בת-ים.
ראובן ריבלין: באה עיריית בת-ים ואומרת שאין לה כסף להסעות.
ראובן ריבלין: היא לא יכולה להשתלב במערכת שאתה בנית כדי לתת לילדים האלה את ההזדמנות להגיע למצב בו הם יהיו בעלי יכולת.
ראובן ריבלין: יש 15 ילדים במערכת שאתה אחראי עליה והם נופלים בין הכיסאות.
זאב אלקין: יש הרבה יותר מ-15 אלא של-15 האלה הייתה אפשרות תיאורטית ללמוד באולפן.
זאב אלקין: יש הרבה ילדים ששם אין לך מסה קריטית.
ראובן ריבלין: יש 15 ילדים שאפשר היה למצוא פתרון לגביהם.
ראובן ריבלין: אי-אפשר לומר שמכיוון שבת-ים אמרה שהיא לא יכולה להסיע, אתה סוגר.
אלכס פרידברג: אני הגעתי לדרגים הגבוהים ביותר מבחינתי לנסות להשפיע, אבל לא הצלחתי.
אלכס פרידברג: עם עירייה כמו בת-ים שהיא גירעונית בצורה בלתי רגילה, צריך לראות את הדברים כמו שהם.
ראובן ריבלין: אתה עובד מדינה, המערכת היא לא וולנטרית אלא זאת מערכת מדינה שעל-פיה יישק דבר.
אלכס פרידברג: האולפנים הם לא תחת הוראת מנכ"ל.
אלכס פרידברג: אלה תקנות שלנו של אגף קליטת עלייה.
אלכס פרידברג: אני הייתי שמח מאוד אם ניתן היה להכריח את עיריית בת-ים מבחינה משפטית לתת את התקציב הזה, אבל לא ידוע לי שניתן לעשות את זה.
ראובן ריבלין: התוצאה כלפי ה-15 ילדים היא דרמטית.
אלכס פרידברג: אני לא יודע.
אלכס פרידברג: אנחנו קולטים כבר די הרבה שנים גם ילדים באמצעות קליטה ישירה והם מסתדרים איכשהו.
אלכס פרידברג: אולי זה לוקח להם יותר זמן, אבל אי אפשר לומר שכל הקליטה הישירה נכשלה.
ראובן ריבלין: מה שהציגו לנו שבלי הדבר הזה, הילדים לא יכולים להשתלב.
ראובן ריבלין: יצרו איזושהי מסגרת שנותנת את האפשרות ולכן קיימת ועדת משנה בכנסת עם אדם מאוד מרכזי בקואליציה שמנהל אותה.
ראובן ריבלין: זאת לא תוכנית כבקשתך.
ראובן ריבלין: מה זה עיריית בת-ים לא הסכימה?
ראובן ריבלין: זאת תוכנית כבקשתך?
ראובן ריבלין: אני לא בא אליך בטענות, אבל אני רוצה להבין.
אלכס פרידברג: אני מסכים אתך, אבל השאלה אם זה מעשי.
זאב אלקין: זה ברור שהעירייה לא מחויבת.
אלכס פרידברג: משפטית לא.
זאב אלקין: אנחנו יכולים ללחוץ על משרד החינוך שיקצה את המשאבים האלה, במידה שהוא לא מסוגל לשכנע את העירייה, או לחפש גורם מממן.
אלכס פרידברג: על-פי חוק חינוך ממלכתי תשי"ג, העירייה צריכה לספק שירותים.
אלכס פרידברג: החלק של הרשויות המקומיות, על-פי חוק זה, הוא באחזקת בתי-הספר ומתן שירותי מזכירות וכך הלאה.
אלכס פרידברג: עיריית תל-אביב נותנת גם שעות עזר ותמיכה, אבל היא חזקה, גם יש לה את המוטיבציה והיא גם עושה, אבל יש רשויות שלא עושות את זה.
אלכס פרידברג: אני אהיה הראשון לתמוך אם תקדמו את העניין הזה.
זאב אלקין: באותם שמונה מקומות שם קיימים אולפנים, מי משלם את ההסעות?
אלכס פרידברג: הרשויות.
זאב אלקין: אני יודע לפחות על עוד מקום אחד שזה נפל בדיוק מאותה סיבה וזאת חיפה שלכאורה היא לא עירייה כל כך גירעונית, אלא אם כן נכנסה לגירעון בעקבות המלחמה האחרונה.
זאב אלקין: גם שם יש יותר מ-15 ילדים, יש כמעט שלושים ילדים בגילאי בית-הספר היסודי, ולפי מה שאני יודע המחוז שם סירב.
זאב אלקין: שם לא רק העירייה סירבה, אלא גם מנהל מחוז חיפה במשרד החינוך סירב ללכת לכיוון הזה.
אלכס פרידברג: אין אישור להסעות של עולים?
זאב אלקין: שם עקרונית המחוז היה נגד השיטה.
ראובן ריבלין: ילד שמגיע לאולפן, כמה עולה החינוך וכמה עולה ההסעה?
אלכס פרידברג: עד כמה שאני זוכר – ואני לא אחראי לזה, אני יכול לתת לך ערכים כספיים מהתקופה בה אני קיימתי את האולפן – זה משהו בסביבות שבעים-שמונים אלף שקל לשנה להסעה אחת.
אלכס פרידברג: החינוך עולה בסביבות מיליון שקלים, אם אני לא טועה.
אלכס פרידברג: בזמנו, עת קיימתי את זה בחולון, ההסעה עלתה בסביבות 70 אלף שקלים.
ראובן ריבלין: המערכת שלנו מטורפת.
זאב אלקין: איך הגעת למיליון שקלים?
אלכס פרידברג: עשרים שעות כפול 5,000 שקלים.
אלכס פרידברג: סליחה, זה מאה אלף שקלים.
ראובן ריבלין: אם צריכים להסיע את הילדים, הסכום מוכפל.
ראובן ריבלין: אני מבין שבפריפריות הכול מתוקצב.
ראובן ריבלין: האם גם ההסעות מתוקצבות על-ידי המשרד?
אלכס פרידברג: העיריות לקחו את ההסעות על עצמן.
ראובן ריבלין: עיריית בית-שמש לוקחת בחשבון מטלות שקיימות במערכת שלה.
זאב אלקין: אתה יודע על מחוזות נוספים שגם שם זה נפל בגלל דברים כאלה?
זאב אלקין: אני אציע שבהחלטות נקבע שנקיים כאן דיון מיוחד על חיפה ועל בת-ים, שם יש מסה קריטית של תלמידים.
זאב אלקין: לדיון זה נזמין גם את נציגי השלטון המקומי וננסה להגיע לסיכום בנושא הזה.
אלכס פרידברג: המודל השלישי הוא מיני אולפנים אזוריים, או אולפנים אזוריים.
אלכס פרידברג: זאת אומרת, במקום שאותרו מספר ילדים שגרים בשכנות לבתי-ספר סמוכים, עשינו את אותו עיקרון.
אלכס פרידברג: בנינו כיתת אולפן והילדים מגיעים אליה בכוחות עצמם כי זה מרחק פחות משלושה קילומטרים ולפי התקנות ילד יכול ללכת מרחק כזה.
זאב אלקין: כמה שעות מקבלים במודל כזה?
אלכס פרידברג: אצלי אין מודל כזה, אבל אני רואה, לפי מה שאודי כותב, שמקבלים 12 שעות.
אלכס פרידברג: אני לא יכול לומר לך אם זה מתבצע.
זאב אלקין: זה הכול על חשבון המשרד?
אלכס פרידברג: יכול להיות שיש פה מצ'ינג.
זאב אלקין: אתה יודע לומר לנו כמה ילדים עולים בסך הכול לומדים היום בחינוך היסודי?
זאב אלקין: תלמידים עולים, אלה שזכאים לאולפן.
זאב אלקין: דהיינו, לפי הקריטריון שקבעתם שהוא מה-1 באפריל 2006.
אלכס פרידברג: אני חושב שאודי כתב את זה.
זאב אלקין: הוא לא כתב.
זאב אלקין: הוא הבטיח לי שאתה תענה לי על זה.
אלכס פרידברג: אני יכול לעשות חשבון גס.
אלכס פרידברג: אני יכול להעריך כמה יש אצלי במחוז ולהכפיל בששת המחוזות, אבל זה לא יהיה מדויק.
אלכס פרידברג: אין לי נתונים מדויקים.
אלכס פרידברג: לא ידעתי שאני צריך להביא אותם.
זאב אלקין: אודי הבטיח לי שתבוא מצויד בחומר.
זאב אלקין: חבל שאין לך את הנתונים האלה.
זאב אלקין: נרשום לפנינו לקבל ממשרד החינוך את מספר הילדים עליהם אנחנו מדברים.
זאב אלקין: שאלה נוספת שעולה, וניקח את המחוז שלך כדוגמה.
זאב אלקין: הצגת כאן שלושה מודלים וזאת בשעה שלך אין אף אולפן עירוני שהוא המודל האידיאלי.
אלכס פרידברג: כשנגיע לחטיבת ביניים, זה שונה.
זאב אלקין: לגבי החינוך היסודי.
זאב אלקין: נניח מתוך סך כל תלמידים עולים שיש לך במחוז, כמה מקבלים עשרים שעות?
אלכס פרידברג: אין לי תלמידים כאלה.
זאב אלקין: כמה מקבלים 12?
אלכס פרידברג: אין לי.
זאב אלקין: זאת אומרת שאצלך במחוז כל הילדים העולים מקבלים במקרה הכי טוב שש שעות.
אלכס פרידברג: האולפן שלהם מתבצע בבית-הספר עצמו.
זאב אלקין: כמה תלמידים עולים יש לך במשמעות הזאת?
זאב אלקין: ילדים שזו שנתם הראשונה בארץ.
אלכס פרידברג: ילדים שעלו מאפריל-מאי, אני מעריך שיש לי כ-150 ילדים.
זאב אלקין: זה כנראה קצת יותר מעשרה אחוזים מסך כל התלמידים.
זאב אלקין: אני שמעתי שיש כ-900 ילדים.
אלכס פרידברג: סביר.
ראובן ריבלין: תוכנית ראשונים פועלת במחוז שלך?
זאב אלקין: אנחנו נגיע לתוכנית ראשונים.
אלכס פרידברג: אלה לא האולפנים אלא הוותיקים.
ראובן ריבלין: מדוע הג'וינט שעושה הכול עבור העולים – לוקח אותם מהבתים, מהגולה הדוויה ומביא אותם לכאן – לא ממשיך ועוזר להם כשהם כאן?
זאב אלקין: כשעלתה כאן פעם ראשונה סוגיית ההסעות, אי אפשר היה להביא אותם.
ראובן ריבלין: הגו'ינט נותן אוכל בחוץ לארץ, מאתר יהודים שהם לא ידעו שהם יהודים, אבל הנה יש כאן ילדים שהגיעו לארץ, ומדובר ממש בפרוטות, והשאלה אם הוא לא יכול לעזור.
זאב אלקין: יש סיכוי לבוא בדברים עם הג'וינט שבאותם מקומות שם קיימת בעיה של הסעות, הג'וינט יהיה מוכן להירתם ולבוא בדברים עם המדינה ועם הרשות המקומית?
דליה בורגנה: תמיד יש אפשרות לעשות השלמות, אבל הג'וינט עובד במתכונת אחרת.
דליה בורגנה: הוא לא עושה דברים במקום הממשלה או מכסה איזשהו משהו נקודתי כמו נסיעה פה או שעות לתלמידים.
דליה בורגנה: הוא עובד על איזושהי תוכנית בהיקפים ארציים ועובד בשיתוף פעולה עם משרד החינוך.
דליה בורגנה: אני עובדת בתחום שקשור בשפה לעולים, ולא רק לתלמידים אלא גם לאוכלוסייה המבוגרת.
דליה בורגנה: אני אומרת זאת כדי להראות שאני רואה את כל הרצף.
דליה בורגנה: הג'וינט בהחלט מסייע בתוכניות שמשלימות את משרד החינוך, משלימות במובן הזה שמשרד החינוך לא יכול לתת את כל המענה לעולים – נניח לעולים שהם קצת יותר ותיקים או שסיימו את תקופת הזכאות.
דליה בורגנה: לאודי בהט יש כללים של המדינה, והוא יכול לתת לעולים רק בזכאות מסוימת, ויום אחרי סיום הזכאות, הוא לא יכול לתת להם את הסיוע, אבל הג'וינט מסתכל על כל הקהילה הזאת כקהילת עולים נזקקת ונותן שירותים משלימים.
דליה בורגנה: כשתדברו על משעולים, יש תוכנית שנקראת מרקם וכולי.
זאב אלקין: לגבי סוגיית העולים החדשים – וכדי לחסוך אחר-כך את העבודה לעצמכם בקשר לוותיקים שלא למדו עברית – האם יש סיכוי לבוא בדברים עם הג'וינט?
זאב אלקין: כאן זאת בדיוק הנישה.
זאב אלקין: נכון לעכשיו משרד החינוך לא מחויב לתת הסעות בחינוך היסודי, העירייה גם היא לא מחויבת, ולכן כאן הכול בנוי על רצון טוב.
זאב אלקין: משרד החינוך החליט להשקיע חמישה מיליוני שקלים נוספים במערכת כי הוא מבין שיש בעיה.
זאב אלקין: לגבי התלמידים הטריים, אלה שעוד לא החמצנו אותם בתחום הוראת העברית, האם יש סיכוי לבוא בדברים עם הג'וינט כדי שישתתף ויעזור בהסעות?
דליה בורגנה: אני יכולה להעביר את המסר הזה.
דליה בורגנה: יש מקום להציג תוכנית, להציג צורך ובדרך כלל הג'וינט נענה לצרכים שנותנים מענה לאוכלוסיות העולים.
דליה בורגנה: אנחנו עושים זאת על-פי הצורך של הישוב, על-פי הצורך של האוכלוסייה הייחודית, ואני מאמינה שאפשר להגיע לאיזה שהם פתרונות.
זאב אלקין: תוכלי לבדוק את הסוגיה הזאת ולחזור אלינו?