GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: אני מודה לך זבולון, אגב, זה לא כל עולי הרגל שהגיעו הביתה עד ז' בחשוון, זה רק אלה בארץ, בחוץ לארץ זה רק ברביעי בדצמבר מתחילים להגיד, אני רק אומר את זה כי יש פה נציגים מחוץ לארץ שלא יטעו לחשוב שמתחילים במוצאי שבת, אלא זה הולך לפי התקופה שזה לפי, דווקא לא הלוח העברי במקרה הזה---
זבולון אורלב: מה דינו של אדם מחוץ לארץ שנמצא בארץ?
מיכאל מלכיאור: הוא מתחיל פה.
מיכאל מלכיאור: אוקיי, אנחנו מבקשים מחברת הכנסת קולט אביטל שבישיבה אצלה הייתה יריית פתיחה לפני חודש חשוון שנה שעברה.
קולט אביטל: בוקר טוב, אני בעצם באמת רוצה להצטרף לכל הברכות ולכל דברי השבח שנאמרו כאן, בגלל שקיבלתם על עצמכם תפקיד מאוד ספציפי ומאוד חשוב של מה שנקרא תיקון עולם.
קולט אביטל: בכך התחלתם, בכך אתם בעצם מראים לנו היום שאתם דבקים במטרה ולא רק בישראל גם בעולם ואני חושבת שיש לזה חשיבות מאוד גדולה.
קולט אביטל: יחד עם זאת אני זוכרת שלפחות בשיחות של תרום התחלת פעילות הארגון, אחד הנושאים שעמדו על הפרק ושדיברו מאוד אל ליבי כשאני הקשבתי לכם, זה סוג דיאלוג אחר עם הצעירים בעולם היהודי.
קולט אביטל: התקרבות, דיאלוג, יצירת משוואה אחרת, לא רק של ישראל מול הגולה, אלא של שיתוף מאוד אמיץ בניכם.
קולט אביטל: וזה נושא שהוא מבחינתי ולאורך ימים לא פחות חשוב אם אנחנו רוצים לשמור גם על שלמות העם היהודי וגם לתת לו את הרצון להתייחס אלינו בדרך אחרת ובמימדים אחרים.
קולט אביטל: ואני יכול להיות שהגעתי באיחור, אבל אני לא שמעתי בדברכם שום דבר על המימד הזה של איך ומה ובאיזה דרך מתבצע הקשר הזה עם אנשים מסביב לעולם, צעירים כמוכם, מה רמת שיתוף הפעולה, מה רמת ההדברות, באיזה מסגרות, איך זה קורה, מה זה מביא, איזה ערך מוסף זה מביא לכל הנושא הזה?
מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זיו.
יצחק זיו: קודם כל אני מברך על היוזמה, ממש פעולה ברוכה.
יצחק זיו: ודבר אחד אנחנו ראינו, על אותה פעולה באינדונזיה שעצם זה שהיא העבירה את המסר שקיימת מדינת ישראל, אני חושב שזה תרומה אדירה למדינה, אני רק מילה אחת אוסיף, תבורכו.
מיכאל מלכיאור: נציג מועצת התלמידים והנוער שהוא גם יושב ראש מועצת התלמידים במחוז דרום, יהודה עשהאל.
יהודה עשהאל: בוקר טוב לכולם, אני רציתי לתת קצת את ההיבט של מועצת התלמידים והנוער, כלומר שזה עלינו מדברים כאן בעצם, חלק מהנושא של הדיון זה עלינו, איפה אנחנו נכנסים לנושא הזה.
יהודה עשהאל: אז בוא נתחיל בנושא הצדק, בכלל לנו אל"ף כערך אוניברסאלי ובי"ת כערך של מדינה יהודית שמתנהלת כצביון של מדינה יהודית, עומד לנגדה באמת הנושא של הצדק והחסד וזה דבר מבורך שזה הדיונים כאן.
יהודה עשהאל: אבל אני רציתי להפנות, אמנם זה קצת עומד בניגוד למה שחבר הכנסת זבולון אורלב אמר, וחבר הכנסת רובי ריבלין, על הכרזה על זה כנושא של חודש.
יהודה עשהאל: שעדיין זה מצמצם לנו את הנושא לחודש ואם נסתכל על זה ברמה יותר מרחוק, נוכל לראות שהרבה יותר ראוי שהנושא הזה יהיה נושא שיעמוד מול העיניים שלנו כל הזמן, כל חיינו, בוודאי במערכת החינוך, לא כנושא חודשי, אלא כנושא שמוכנס בתוך מערכת הלימוד, כנושא מובנה כמו כל נושא אחר שנלמד---
מיכאל מלכיאור: אז אתה דווקא מסייע לדברים שהם אמרו.
יהודה עשהאל: כן, אני מסייע, אני רק אומר, הצמצום של זה לחודש.
יהודה עשהאל: מועצת התלמידים והנוער הארצית בוועידה השנתית שלה שמתווה את האסטרטגיה שלה למשך כל השנה, החליטה על נושא המעורבות החברתית כאחד מהנושאים המרכזיים שכבר מוכנות תוכניות פעולה להכנסה של עשייה, יציאה להתנדבות, מעורבות וכדומה בכל מערכת החינוך, אם זה בכיתה אל"ף כחינוך ואם זה בכיתה י"ב כהתנדבות במשך כל הגילאים.
יהודה עשהאל: אני רק רוצה לציין שאם נביט רגע מסביבנו נראה כאן המון ארגונים שבאו מכל העולם, ארגונים וולונטאריים שהם כל אחד עם מה שהוא אוהב לעשות, אם מישהו יש לו אסונות טבע ברחבי העולם או מישהו עליית יהודים, כל ארגון עם הנושא המועדף עליו, עדיין אנחנו נסתכל וזה בלט מאוד במלחמה שהעורף בסופו של דבר נתמך על ידי ארגונים של אנשים פרטיים, אזרחים.
יהודה עשהאל: במועצת התלמידים למשל, ישבנו והחלטנו, הקמנו קו חם, נתנו מספר של משרד , של החדר שלנו במשרד החינוך ופרסמנו אותו בערוץ אחד, שתיים ועשר והגיעו אלינו, טיפלנו למעלה מ-600 נפשות.
יהודה עשהאל: אז זה יפה מאוד, אבל זה גם מראה כאן משהו מאוד מאוד בעייתי שאנחנו אלה שצריכים לטפל בזה.
יהודה עשהאל: שזה נושא שעמדנו עליו.
יהודה עשהאל: עוד נושא שאני לא פונה כאן לאף אחד בצורה אישית, אבל אנחנו כתלמידים, אמנם לא הכי מתעניינים במהדורות החדשות, אבל אנחנו מידי פעם מביטים בדבר הזה ואנחנו רואים המון המון תיקים, כתבי אישום, ועוד כל מיני דברים נחמדים שכאלה שמודבקים על חברי כנסת או שחברי כנסת הדביקו לעצמם, בין ביודעין ובין בלא יודעין ולנו קצת קשה עם הנושא הזה שבאים חברי כנסת ואומרים, בואו נעשה את זה כנושא חודשי של חסד וצדק ואנחנו עומדים מהצד ולא שאנחנו אומרים זה אבל זה עובר לנו במוח, איפה הדוגמה האישית?
יהודה עשהאל: אנחנו מסתכלים עליכם חברי הכנסת, ואני לא פונה כאן לאף אחד אישית, כי אני לא פישפשתי בעברו של כל אחד מכם, אבל אנחנו מסתכלים, אתם אומרים לנו בואו נעשה חודש חסד וצדק אבל אתם בעצמכם, אתה ככה ואתה יש לך תיק כזה, אתה היועץ המשפטי צריך להחזיר לך תשובה אם יש לך תיק פלילי, איפה זה נכנס בדיוק?
יהודה עשהאל: אני אמרתי שאני לא רוצה לפנות כאן לאנשים בצורה אישית, אבל---
ראובן ריבלין: אתה חי במדינה דמוקרטית, כך שאי אפשר לעבור לסדר היום על מה שאמרת.
ראובן ריבלין: כשהזירה המרכזית של קבלת ההכרעות היא הכנסת, הכנסת, מה זה סינרגיה אתה יודע?
ראובן ריבלין: סינרגיה זה השלם שיותר גדול מכל מרכיביו, יש חברי כנסת נעולים ומצוינים, אני לא מדבר על עצמי, מעולים ומצוינים בכנסת שהם לתפארת כל עם והם יצרו יש מאין מדינה חזקה שהיא יכולה להגן על כל יהודי שחזר למולדתו, יש.
ראובן ריבלין: יש גם כמו אצלך בכיתה, אני בטוח שיש תלמידים יותר טובים ממך וגם תלמידים פחות טובים ממך, ויש כאלה שהם טובי לב יותר ופחות טובי לב.
ראובן ריבלין: זכור תמיד, אל תפגע בזירה כי זאת הזירה של הדמוקרטיה שכאן מתקבלות ההכרעות, בכל מקום בארץ מתווכחים, כאן מתקבלות הכרעות שהן יכולות להטיל את ההשפעה האם המדינה שלנו תהיה קיימת, אם בכלל.
ראובן ריבלין: אז אני מציע, אתה יכול לזלזל בכל אחד באשר הוא, תזכור תמיד שהכנסת יותר גדולה מכל מרכיביה ואל תפגע בזירה כי היא הזירה שלך בדיוק כמו הזירה שלנו.
ראובן ריבלין: תדאג תמיד שכשיהיה לך זכות בחירה לבחור את האנשים שבעינך הם טובים, ייתכן מאוד שכשאתה תהיה בעל זכות הבחירה אז יבחרו אנשים יותר טובים, הלוואי.
יהודה עשהאל: אני מצטער אם פגעתי כאן במישהו---
ראובן ריבלין: לא פגעת, פגעת בעצמך.
יהודה עשהאל: אני מצטער אם מישהו כאן ראה איזה הכללה, אבל אני אומר, יש כאלה דברים, קרו מקרים, הם משפיעים על דעת הקהל.
מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ריבלין בצדק הגיב כי כשאתה אומר לחברי הכנסת איך יש לכם זכות לדבר על חסד וצדק, אז אתה הכללת, אתה יכול לבוא ולהגיד אני לא הכללתי, אבל בסדר.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מקבלים את דבריך, אולי יום אחד אתה תיבחר לכנסת ואתה תעשה למען עוד יותר שיפור של המצב.
מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים להיזהר, אחת מהבעיות גם בעשייה וגם בתיקון עולם, אחת מהבעיות הגדולות שלנו שבאה גם דרך השיח הציבורי וחלק אולי יש לזה עידוד גם בחלק מהמהדורות שאתה דיברת עליהם, זה הציניות, ואם יש סכנה לתיקון עולם ובכלל לתיקון חברה ולאמונה ולסולידאריות, זה הציניות, הציניות זה הצעד הראשון והמכריע לכפירה, לכפירה בערכים, בכל הערכים.
מיכאל מלכיאור: ובוודאי אנשים שהם ציניים הם לא יכולים לתקן.
מיכאל מלכיאור: זאת סכנה בחברה הישראלית ובשיח הפנימי שלנו שאנחנו לפעמים בגלל הציניות אנחנו מרימים ידיים כלפי תיקון עולם וכלפי תיקון חברה וכלפי עשייה וזה אחד מהדברים ואחד מהסיבות שאני בלב שלם תומך ביוזמה הזאת.
מיכאל מלכיאור: אגב, אני רוצה להגיד לך גם רובי, שדווקא במסורת היהודית, אמרתי גימיק, אנחנו כן מחברים ערכים לתקופות ולזמנים כדי שיהיה במה להיתלות.
מיכאל מלכיאור: זה שיש לנו חודש הרחמים והסליחות, זה לא אומר שאנחנו לא עושים רחמים וסליחות במשך השנה.
מיכאל מלכיאור: וזה שיש לנו עשרת ימי תשובה זה לא אומר ששתי דקות אחרי שאנחנו גומרים את נעילה אנחנו לא אומרים "סלח לנו אבינו כי חטאנו".
מיכאל מלכיאור: אבל יחד עם זה יש עניין מיוחד כדי דווקא לגבש גם את תשומת הלב וגם את החשיבה וגם את העשייה, להיתלות בדבר מסוים, יש לזה ערך פדגוגי ודווקא במסורת היהודית יש לזה ערך רב מאוד כדי שכל השנה כמו שאמרתם בצדק, כדי שכל השנה יהיה אפשר לעשות.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיע לקראת סיכום, אני רק רוצה לציין שיחד עם היוזמה שעשינו שנה שעברה, יש המון ארגונים שהצטרפו לזה, זאת אומרת זה התחיל במקום מסוים, אבל המון ארגונים אחרים הצטרפו וזה חשוב לציין את זה כדי שכל הארגונים יראו בעלות בדבר הזה, זה דבר חיוני כדי שנצליח.
מיכאל מלכיאור: מאוד בקיצור חבר הכנסת זאב אלקין ואחר כך אורנה, בבקשה.
זאב אלקין: דווקא היות ואתה מתכוון להגיע לסיכום אני הייתי רוצה לזרוק כאן לחלל האוויר שאלה, אני עברתי על הרשימה של פעילויות, מבחר, זה לא הכול גם לפי מה שאני יודע, אני יודע על דברים שלא מופיעים אפילו ברשימה הזאת.
זאב אלקין: אבל דבר אחד בולט שם לעין שהנוכחות הישראלית היא הרבה פחות מהמשקל הדמוגראפי שמדינת ישראל תמיד מתגאה בו בתוך כלל העולם היהודי ובוודאי ובוודאי בדור הצעיר.
זאב אלקין: יכול להיות שזה לא מקרי, כשאתה מסתכל על הכותרות אז יש פה כמה מילים שהן מאוד מאוד חיוביות ומאוד לא מאפיינות את מדינת ישראל, אחדות, פוזיטיבי, חברתי, שמענו כאן, הישראלי לרוב נוסע לאינדונזיה לצרכים אחרים ולא לצורך שאת דיברת עליו.
זאב אלקין: עכשיו השאלה כאן ועכשיו לנושא הרציני, השאלה מה אנחנו לדעתכם כנציגים של המדינה כאן יכולים לעשות כדי שהנוכחות הישראלית גם תהיה הרבה יותר מוגברת.
זאב אלקין: אני אשאל בלשון חיובית את מה שידידנו הצעיר ניסה לשאול בדרך של עקיצה, השאלה איפה אנחנו יכולים לעזור?
מיכאל מלכיאור: יש פה מספר שאלות שראוי שתתייחסו.
אורנה רוזנבלט: בוקר טוב לכולם, שמי אורנה רוזנבלט, אני מנחת מועצות תלמידים ונוער במחוז ירושלים ונציגת הפיקוח של משרד החינוך, מטעם משרד החינוך.
אורנה רוזנבלט: קודם כל אני חייבת להודות באופן אישי מאוד התרשמתי מהפעילות שלכם וכל הכבוד.
אורנה רוזנבלט: אני רוצה לחזק ולהצטרף לדברים שאמר נציג המועצה הארצי וגם כן לחזק אותם ולא רק להתייחס למילים הציניות שנאמרו כי נעשתה עבודה יוצאת מן הכלל, גם של המועצות.
אורנה רוזנבלט: אתם יודעים שבשעות קשות מתגלים החוזקים וכוחות.
אורנה רוזנבלט: ואמנם המועצות פועלות ופעלו במשך כל השנה אבל כל העצמה התגלתה באמת בשעה הקשה הזאת, גם של המועצות, גם של המדריכים הצעירים, מש"צים, מד"צים וכל מנהיגויות הנוער שנרתמו לעזרה.
אורנה רוזנבלט: אפשר היה לראות את זה באמת בקו החם שהם הפעילו, בחיבור וקישור של משפחות שהתפנו מהצפון ואירוח, והם בעצמם, המשפחות של הנציגים עצמם ארחו ומצאו משפחות נוספות.
אורנה רוזנבלט: הם יצאו והדריכו במתנ"סים, עם משלחות למקלטים, הם אספו צעצועים, מצאו מקומות לבילוי ומקומות לנפוש בהם.
אורנה רוזנבלט: וקצרה יריעה, הם עבדו מסביב לשעון---
מיכאל מלכיאור: אורנה, חבל, אנחנו מעריצים גדולים של הנוער בכלל, בוודאי של מועצת הנוער והתלמידים במדינת ישראל שיום יום אנחנו עובדים איתם ושותפים, בוודאי מעריכים גם את המאמצים האלו, בוודאי שהתגובות היו תגובות על שאומרים דברים, גם דברים נועזים וזה מותר גם לנוער להגיד, אבל גם זה מותר גם להעיר הערה, זה לא פוגע כהוא זה בדברים החשובים שגם הוצגו פה וגם שאנחנו יום יום עובדים איתם.
מיכאל מלכיאור: רק, שוב יש לנו פה בפינה, אם אתם רואים, חלק מהעשייה שנעשית גם יום יום אבל גם שמקבלת יתר תוקף בחודש הזה והזדמנות לחברי הכנסת ולכל האורחים להירשם בדוכן של עדי, חלק מאיתנו עשינו את זה בעבר, חלק מותר להירשם עוד פעם, אני לא יודע.
מיכאל מלכיאור: אבל זה דבר חשוב שאין כמוהו שלצערי מדינת ישראל הייתה בתחתית התרומה העולמית לגבי נושא של תרומת איברים בגלל תפיסות, בעיקר, לפי בדיקות שעשינו בכמה מהדברים שאני הייתי מעורב בהם, תפיסות מוטעות לגבי ההשקפה היהודית, גם לגבי נושא של עולם הבא ותחיית המתים ואני שמח שגם הציבור, דווקא מעניין שמגיע לדברים כאלו, אז גם הציבור שבדרך כלל מגדיר את עצמו כציבור חילוני הופך להיות יותר קשור למסורת שזה דבר כשלעצמו אולי חיובי, אבל חבל שלצדדים לא מובנים של המסורת הם מתחברים.
מיכאל מלכיאור: ואני שמח שדם הרבנים החשובים---
ראובן ריבלין: זה גם מסורת שמקבלים לא שנותנים.
מיכאל מלכיאור: שמקבלים אולי בטעות והתפיסה הזאת שהם נותנים כליות או עיניים או כל דבר שנותנים, שאחר כך מתעוררים בתחיית מתים בלי עין, זאת תפיסה שכמובן לא נוגעת בהשקפה יהודית כהוא זה, ואני שמח שהרבנים החשובים במדינת ישראל בנושא הזה, כולל מועצת הרבנות הראשית שמאחד מהפסיקות הנועזות ביותר יצאו בפסיקה חד משמעית בנושא של תמיכה בהשתלת איברים ואני מקווה שנוכל גם לנצל את האירוע הזה כדי באמת להרבות חיים ותקווה למען הרבה אנשים בישראל.
מיכאל מלכיאור: אני רק אתן לדבורה שרר גם להגיד מילה כי את אחראית על הפעילות מטעם משרד הבריאות.
דבורה שרר: תודה רבה, שמי באמת שרר דבורה, אני מהמרכז הלאומי להשתלת איברים ואני באמת אחראית על השיווק של נושא תרומת איברים בארץ, החדרת המודעות ובאמת בשנה האחרונה זו הייתה השנה שבעשור האחרון במדינת ישראל היה אחוז ההסכמות הכי גבוה.
דבורה שרר: אנחנו פועלים בכל מקום שרק אפשר, אנחנו פועלים עם ארגון החיילים המשוחררים בצה"ל, מול חברת חשמל, כל הטיסות היוצאות של אל על אנחנו הצלחנו להכניס את הכרטיס הסכמה של תרומת איברים, כמובן הכול באישורים ואחרי הרבה מאוד ועדות.
דבורה שרר: ובאמת אני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לכולם ולכל אלה שנתרמים לעזור לנושא הזה.
דבורה שרר: הנושא הזה הוא באמת ואהבת לרעך כמוך, כי כמו שאומרים, המציל נפש אחת כאילו קיים עולם ומלואו ואין חשיבות ואין דבר יותר גדול בעולם מאשר לתת חיים ובהמשך לכל דבר.
דבורה שרר: המשפחות שתורמות, אנחנו ממשיכים לתת להם תמיכה, אנחנו עוזרים להם, אנחנו עושים להם סדנאות, אנחנו עוזרים להם גם מבחינת יעוץ של רואה חשבון ועורכי דין, כל מה שהם צריכים, זה לא רק שהם נתנו חיים למדינת ישראל לעוד אזרחים, אנחנו ממשיכים איתם את הקשר כמעט של פעם בחודש ואם צריך יומיום, אנחנו מתחזקים אלפי משפחות במדינה.
דבורה שרר: יש היום כאלף איש שממתינים לתרומת איברים בארץ ולא היינו צריכים לנסוע ולשלוח, אנשים לא היו צריכים לנסוע ולחפש פתרונות במדינות אחרות, הפתרונות נמצאים אצלנו במדינה, אם אחוז ההסכמות יהיה גבוה אנחנו ניתן חיים לאנשים ואני באמת מודה לכם ותודה רבה.
מיכאל מלכיאור: תודה ואני רואה שדבריך כבר עושים רושם, כבר חבר הכנסת זיו שרץ ונותן דוגמה לכולנו.
מיכאל מלכיאור: אחד מהנציגים בקיצור לענות על השאלות הספציפיות שעלו פה, תודה.
מוטי קריסטל: ממש בקיצור לחברת הכנסת אביטל, היום קולדור מתרכז כאן בכנסת בנושא של חשוון לרעך כמוך, מעבר לזה קולדור התניעה פרויקטים ויוזמות סביב הנושא הזה של דיאלוג יהודי כלל עולמי, עובדים עם בית התפוצות, המרכז העולמי לעמיות יהודית, עם הקונגרס היהודי העולמי, עם הסוכנות היהודית לפרויקט מסע.
מוטי קריסטל: אלה תוכניות שמכוונות לצעירים.
מוטי קריסטל: תשובה לחבר הכנסת אלקין, קודם כל heshvan.
מוטי קריסטל: Ork זה האתר, שורה של פעילויות.
מוטי קריסטל: הילל באוניברסיטת תל אביב במהלך חודש חשוון מקיים יריד התנדבות ענק במטרה למשוך כמה שיותר אנשים צעירים לתוך המעגלים האלה של התנדבות, גל אמרה לי בעקבות אחת ההערות שאולי נעשה פרויקט שכל חבר כנסת לוקח פרויקט, פרויקט התנדבות לכל ח"כ, אולי במהלך השנה הקרובה ננסה לעבוד על זה.
מוטי קריסטל: ויש פה קבוצה, חבר קולדור, מורה ומחנך, עמית רומנו, הביא את התלמידים שלו מויצ"ו הדסים, שהם במהלך חשוון מרכזים את הפעילות שלהם ואנחנו מאמינים שזה ילך באמצעות אנשי משרד החינוך שיש פה, וילך וייתפס בשנים הקרובות.
מיכאל מלכיאור: וגם חברת הכנסת סולודקין שהבטחתי לה להעביר לה את התשובה לשאלה שלה לגבי הצפון.
פזית שביד: אני מוכנה לענות, אני מטעם החברה להגנת הטבע ואנחנו בעצם גם במשך כל השנה עוסקים כל הזמן בפעילות קהילתית בדגש סביבתי אבל מתוך כוונה למעורבות, לתרומות---
מיכאל מלכיאור: כן, אבל הייתה שאלה ספציפית לגבי זה.
פזית שביד: ולשאלה הספציפית אני אענה כמובן, פשוט היא לא נמצאת כאן אבל תעביר לה.
פזית שביד: למשל החברה להגנת הטבע הפעילה קייטנות בירושלים, במודיעין, במצפה רמון, בתל אביב, הקייטנות האלו היו שילוב שקלטו משפחות יחד עם התושבים, הכינו תוכניות לילדים, הסיעו אותם, טיילו איתם.
פזית שביד: בסוף המלחמה הקימו עיר ילדים למשך יומיים בראשון לציון שהביאו אלף ילדים מהצפון, בכל אופן שעוד היה ככה שהיינו בחופש.
פזית שביד: בחיפה ובעכו אחר כך קיימו גם כן, גם במהלך וגם בסיום היו עם התושבים.
פזית שביד: ואני בטוחה שיש פה הרבה מאוד ארגונים שהם פועלים בארץ ולא כל כך נתנו להם פה ביטוי לדבר מה הם עושים, הם עושים כל הזמן, כל יום, דברים שקשורים, לאו דווקא כחודש.
פזית שביד: אני רק רוצה לענות לנציג מועצת התלמידים, אני חושבת שבאמת הכוונה של החודש היא באמת לשים את הפוקוס ולעורר את המודעות בקרב הקהילה הרחבה שלא עוסקת ביום יום, אבל ברור שאתם וכל הגופים האחרים, אנחנו כל יום זאת העשייה שלנו, זאת הפעילות שלנו.
מיכאל מלכיאור: תודה, מילה לגל.
גל לוסקי: אנחנו פעלנו מהיום הראשון למלחמה בצפון ולמעשה השתמשנו ביכולת שלנו לעשות הערכת צרכים מיידית מחו"ל ויישמנו אותה כאן.
גל לוסקי: אז באמת חולקו עשרות מזגנים, מתקני מים, טלוויזיות, משאבות לשירותים, מה שלא כל כך ניתן דגש, ילדים פשוט שחו שם בדברים שאתם לא מתארים לעצמכם, תאורות חירום, מזרונים, מזגנים, שולחנות מיוחדים, טונות של צעצועים, חלוקות ערכות מזון מסודרות.
גל לוסקי: באספקט הצבאי על חלקו אני לא יכולה להרחיב כאן, אבל כמובן מזון, מה שכולכם יודעים, חבישות מיוחדות לעצירת דימומים בשל כל מיני בעיות בחילוץ של חיילים שאיבדו דם רב וחלקם לצערנו הרבה נפטרו מהם.
גל לוסקי: תחבושות שעולות 125 דולר לחבישה אחת בכלל שעוצרת את הדמם עורקי או ורידי תוך שלושים שניות חולקו במאות ועוד, אני אעביר לכם בצורה מסודרת.
מיכאל מלכיאור: את לא צריכה, זה בסדר גמור.
מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה לסיים, אני רק רוצה להודות לאורחים ולחברי הכנסת, ראינו רק את הקצה של הפעילות שהיא בהחלט מעידה על הכלל, אנחנו ככנסת בשתי הוועדות אני בטוח שהדברים בהסכמה, אני כל הזמן מקבל איתותים וחיזוק מחבר הכנסת נודלמן.
מיכאל מלכיאור: אני מציע שאנחנו כשתי הוועדות רק נסכם שוב בברכה ליוזמה הכללית, גם בעידוד של הממשלה שתקבע את הפעילות הזאת כחלק מהפעילות של ממשלת ישראל והדברים של השר אדרי מדברים בעד עצמם.
מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה לקרוא למשרד החינוך לתת את מלוא הגיבוי ליוזמה הזאת בתוכניות ובחוזר מנכ"ל כדי שיגיעו הדברים לכלל בתי הספר מכל הגוונים ומה שיש לנו היום במדינת ישראל, כולל תנועות הנוער שגם בשנה שעברה גם תנועות הנוער הלאומיות פה במדינת ישראל וגם התנועות נוער שיש בכל העולם נטלו חלק ובאמת גם לחזק את הפן הזה של הדברים.
מיכאל מלכיאור: יש דברים שאתה רוצה להוסיף?
מיכאל נודלמן: אני רוצה רק להגיד שמה שאתם יזמתם זה דבר הכי טוב שאני שמעתי בכנסת הזאת בקדנציה הזאת.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מודים לכולכם ושיהיה לנו חודש טוב, שנה טובה וכל האיחולים הטובים לעשייה פורה.
קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח ישיבה מיוחדת של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: יש לנו היום אורחים מגרמניה ומשום כך אנחנו ננהל את הישיבה באנגלית, דבר שבדרך כלל לא קורה בכנסת אבל הפעם קיבלנו לכך אישור מיוחד.
קולט אביטל: אני אומר כמה מלים על האורחים שלנו.
קולט אביטל: כשהייתי יושב-ראש הוועדה בכנסת הקודמת, נסעתי הרבה לכינוסים של הארגון לביטחון ושיתוף אירופה, OSCE ואני עדיין מייצגת את הכנסת בארגון הזה.
קולט אביטל: שתי משלחות בארגון – המשלחת הגרמנית והמשלחת של ארצות-הברית – התחילו בשנת 2003 ליזום מהלך של מאבק נגד האנטישמיות בקרב כל הפרלמנטים באירופה.
קולט אביטל: זה התחיל בברלין בכנס צדדי, זה נמשך בכל הכינוסים שהתקיימו מאז, וזה הגיע לשיאו בבריסל ביולי השנה, עת האסיפה קיבלה החלטה - והיא מונחת לפניכם - שיש בה שורה של צעדים בעלי משמעות שכל מדינה וכל פרלמנט צריכים להתחייב לעשות אותם, החל ממינוי אנשים שיעקבו אחרי אירועים אנטישמיים, דרך פעולות מיוחדות במערכת החינוך, וכלה בחקיקה.
קולט אביטל: אנחנו מארחים בארץ את פרופ' גרת' וייסקירשן, שהוא חבר הבונדסטאג והוא זה שיזם והוביל בנחישות מאוד רבה, מזה יותר משלוש שנים, את כל המהלך הזה ולו אנחנו חייבים את ההחלטות האלה של אסיפה פרלמנטרית שמייצגת 55 פרלמנטים של אירופה, ארצות הברית וקנדה.
קולט אביטל: (תרגום מהשפה האנגלית) אני רוצה לברך אותך כאן, גרת', ולומר כי הסברתי לחברים שלנו מסביב לשולחן זה- המייצגים מוסדות שונים המטפלים בנושא של העם היהודי ושל האנטישמיות - על היוזמה שאתה נקטת, נדמה לי ב-2003 בברלין, יחד עם המשלחת האמריקנית, וסוג ההחלטה שאתה שאפת אליה, ואשר כתוצאה ממאמציך אנחנו הצבענו עליה בבריסל.
קולט אביטל: אולי אני אבקש ממך לומר מספר מלים, אך תחילה אני הייתי רוצה לומר מספר מלים.
קולט אביטל: ישיבה זו היא ישיבה משותפת של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וועדת החוקה, חוק ומשפט.
קולט אביטל: פרופ' בן ששון, שהוא יושב ראש הוועדה, מנהל את הישיבה במשותף ואולי הוא ירצה להוסיף מספר מלים.
מנחם בן-ששון: אני נפעם מהפעילויות שאתה היית מעורב בהן.
מנחם בן-ששון: אנחנו קיבלנו היום - אני קיבלתי את זה מוקדם מאד בבוקר - סקר שנערך על-ידי מרכז המחקר שלנו בכנסת.
מנחם בן-ששון: ראיתי שהוא נעשה בהתייחס לנושאים שהוזכרו עכשיו ועומדים להיות נדונים בקרוב.
מנחם בן-ששון: רק רציתי לומר משהו, אם יורשה לי באופן סמלי - בכל פעם שאתה מתחיל את ההסטוריה של האנטישמיות הנוכחית ואתה רוצה לשאול את עצמך מתי היא נכנסה לתוקף לא רק כאידיאולוגיה, אתה מתחיל עם חקיקה.
מנחם בן-ששון: לפעמים גברתי יושבת הראש, באופן פרדוכסלי, אנחנו משתמשים בחקיקה זו כמסמך חיובי לצרכים שלנו.
מנחם בן-ששון: חוק השבות בישראל הוא למעשה, אם אני יכול לומר, החלק החיובי של החלטות שליליות.
מנחם בן-ששון: במחקרים רפואיים רבים אנחנו כן חושבים על השתקפות.
מנחם בן-ששון: שוב, השתקפות חיובית ...
מנחם בן-ששון: מהמאה הקודמת.
מנחם בן-ששון: שוב, יש לזה קשר לחקיקה.
מנחם בן-ששון: רבים מאיתנו נוטים פעמים רבות לשכוח כי בתום הדיון משהו צריך להיעשות וזה צריך להיעשות בינינו המחוקקים.
מנחם בן-ששון: לכן במקרה כזה, כל דבר שייעשה צריך להיעשות בהתייחס לחלק שלנו בימינו - לא לדבר.
מנחם בן-ששון: לעשות.
מנחם בן-ששון: לחוקק את החוקים בהתאם, ואז האומות יידעו להתנהג.
מנחם בן-ששון: הצהרות הן חשובות אבל הן כנראה רק ההתחלה של התהליך.
פרופ' גרת' וייסקירשן: תודה לך, קולט.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אנחנו מכירים אחד את השני מאז- אני כן מרגיש שכאן בכנסת אתם משגיחים ושומרים בקפידה על מה שקורה, לא רק באירופה אלא בכל רחבי המדינות חברות הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה אתם מוצאים אנטישמיות קשה וקיצונית.
פרופ' גרת' וייסקירשן: בממוצע תוכלו למצוא בין 10 ל-15 אחוזים של תופעות אלה בכל רחבי היקום.
פרופ' גרת' וייסקירשן: לפעמים יש שיא, לפעמים מינימום, אבל בממוצע 15 אחוז מהאוכלוסיה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: סוציולוגים בודקים ומייצרים נושאים אלה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אתה יכול למצוא בארצות הברית, אתה יכול למצוא בבריטניה, בצרפת, בגרמניה, ברוסיה, בכל העולם.
פרופ' גרת' וייסקירשן: את צודקת - אנחנו צריכים למצוא את הדרך בה נוכל להיאבק טוב יותר ברוע.
פרופ' גרת' וייסקירשן: את הסיבה האמיתית מדוע עלינו להיאבק בכך אנחנו יכולים לראות בגרמניה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אנחנו רואים אותה בהיסטוריה שלנו.
פרופ' גרת' וייסקירשן: השואה היתה, איך לומר, המשחק האחרון של סוג זה של אנטישמיות ואנחנו למדנו, ואני מקווה עד סוף כל הזמנים בגרמניה כי כשהאנטישמיות מתחילה באזורים שאתם צופים בהם ואתם חושבים שזו ההתחלה, היא קטנה היא לא מסוכנת, אבל אז לאט-לאט בהדרגתיות היא צומחת.
פרופ' גרת' וייסקירשן: הנקודה היא שאם אתה לא נאבק באנטישמיות מהתחלה היא בסוף משמידה אותך, את עצמך ואת הדמוקרטיה בסוף.
פרופ' גרת' וייסקירשן: כך שאם אתה רוצה להיאבק למען הדמוקרטיה אזי עליך להלחם נגד הסכנה שבאנטישמיות.
פרופ' גרת' וייסקירשן: זה מה שלמדנו מההיסטוריה שלנו.
פרופ' גרת' וייסקירשן: כריסטופר סמית, חבר הקונגרס האמריקני, שאל אותי כאשר התקיים כינוס האסיפה הפרלמנטרית של OSCE בברלין, הוא שאל אותי מדוע אנחנו מעלים את הנושא כסוגיה של האסיפה הפרלמנטרית למלחמה באנטישמיות.
פרופ' גרת' וייסקירשן: שוב, כיוון שאנחנו מוצאים אנטישמיות בכל מקום, על חברי הפרלמנט להלחם נגדה משום שאנחנו מחוקקים, אנו קובעי מדיניות, אנו אלה שיש לנו את הזכות האחת במרכז בין הממשלה לבין המדינה והחברה האזרחית.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אנו מרגישים מאד במוקדם כשהרוע או הסכנה מגיעים כיוון שהדאגה בחברה מגיעה מהר מאד למישור הפוליטי.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אנחנו, כחברי פרלמנט מנוסים, מוכנים לחפש ולמצוא מה קורה כאשר יש סכנה וכיצד להלחם בה, אנחנו היחידים המתווכים בין המדינה לבין החברה האזרחית ויש לנו אחריות אם אנחנו רואים מה מתממש ובא ולהלחם כנגד זה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: מדוע לא להעלות את הסוגיה של המאבק באנטישמיות במישור הפרלמנטרי הבין ועל- לאומי?
פרופ' גרת' וייסקירשן: מהתחלה אני הסכמתי ואמרתי לכריס, עלינו לעשות זאת.
פרופ' גרת' וייסקירשן: המקום הטוב ביותר להתחיל בזה הוא בברלין כי שם הירושה של אותה היסטוריה, אותו סוג של ניסיון בשתי הדרכים, שלילי וחיובי, ואז למצוא את הכלים כיצד להלחם כנגד זה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: מכאן הצהרת ברלין.
פרופ' גרת' וייסקירשן: יושב הראש של ה- OSCE היה שלמה פאסי מבולגריה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: שר החוץ העביר את ההצהרה הזאת, הצהרת ברלין.
פרופ' גרת' וייסקירשן: הצהרה זו היתה לראשונה ברמת מדינה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אנחנו חברים מאוחדים באסיפה הפרלמנטרית, יש לנו מאז אפשרות לבדוק את העניין פעמיים בשנה, מה נעשה על-ידי המדינות על מנת למלא או ליישם את ההתחייבות שהמדינה קיבלה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: מזה שלוש שנים אנחנו בודקים תהליך זה.
פרופ' גרת' וייסקירשן: יושב הראש בפועל של ה- OSCE מינה אותי לסייע לו במאבק נגד אנטישמיות - לא רק אותי, אלא נוצרו עוד שני מינויים.
פרופ' גרת' וייסקירשן: זו בשבילי מבחינה מוחשית בעיה משום שלא רק אני נבחרתי על-ידי יושב הראש להלחם נגד האנטישמיות אלא במקביל יש עוד שני מינויים במובן כולל ... גישה זו היא השפה של OSCE, להלחם בעוד שתי בעיות שאנחנו מתמודדים אתן בחברה המודרנית.
פרופ' גרת' וייסקירשן: הראשונה המקבילה היא הפוביה האנטי אסלאמית, ובמונחים ריאליים - ואל תצחקו על כך - יש מינוי שלישי לאנטי נצרות, כך שיש שלושה מינויים המשלימים אחד את השני, אם ניתן.
פרופ' גרת' וייסקירשן: זה לא כל כך פשוט משום שמר אובון, השגריר העובד בתורכיה, אנקרה, נלחם בפוביה האנטי אסלאמית בעוד שגב' קריגלי מאירלנד נאבקת באנטי נצרות.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אין זה כה פשוט לעשות זאת כך משום שזה המינוי.
פרופ' גרת' וייסקירשן: אני חבר פרלמנט מנוסה ועלי לבצע את תפקידי הפוליטיים הרגילים ובאותו זמן לסייע ליושב-ראש בפועל של OSCE במאבק נגד האנטישמיות.
פרופ' גרת' וייסקירשן: זה אינו קל משום שאני עושה את זה בעצמי, והיועץ הבכיר לקבוצה הפרלמנטרית הסוציאל-דמוקרטית יודע זאת היטב, אני עושה את זה בעצמי בתפקידי כחבר פרלמנט, ללא צוות, וכל שאני עושה אני עושה זאת כאדם פרטי.
פרופ' גרת' וייסקירשן: במרחב הענק - 56 מדינות חברות ב-OSCE, מוונקובר לולדיווסטוק - אני רק יכול לנסות לתרום ממומחיותי, מניסיוני, ולייעץ למדינות OSCE.
קולט אביטל: אני מבינה ועוקבת אחר התמרונים הפוליטיים השונים להראות שהכל מטופל בצורה שווה, ואם אנחנו נאבקים באנטישמיות אנחנו צריכים להיות הוגנים ולהיאבק בפוביה האסלאמית, אנחנו יודעים זאת.
קולט אביטל: השאלה היא: היות ויש החלטה, ואני חושבת שזאת החלטה טובה, בעניין מאד מסוים שכל מדינה צריכה לקחת על עצמה ובאופן תמידי צריכה לבוא כל שנה ולדווח לאסיפה הכללית, האם אין סוג של קבוצה או אמצעי שנתונים בידיך ברמה של מזכירות על מנת שתוכל לקבל מקום אחד שבו ניתן לפקח על הכל, היכן שאנשים יכולים לבצע מעקב מסוים על סוגי החקיקה הקיימים, איזה פעילויות מתבצעות, וכדומה.
קולט אביטל: הרשה לי לתת לך דוגמה מוחשית - בשנה שעברה היה לנו בוועדה הזאת דיון ארוך על האנטישמיות ברוסיה.
קולט אביטל: מכתבים שנחתמו על ידי חברי הדומא, לא סתם אנשים, על ידי הדומא.