GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איגור גרוסמן: יש עייפות של הברזל.
איגור גרוסמן: מפעל נותן 12 שנה לעבודה של מנוף, אבל יש עייפות ברזל והמנופים אצלנו עובדים משנת 68.
מיכאל נודלמן: האם אין בדיקה מאיזה מכון ממשלתי?
איגור גרוסמן: לא מספיק.
איגור גרוסמן: אם מגיע בודק ורואה שיש בעיה, הקבלן לוקח אותו למשרד, שותה איתו קפה ופותר את הבעיה.
איגור גרוסמן: הוא לא רואה את המנוף בכלל.
מרינה סולודקין: זאת סיבה לתאונות עבודה.
איגור גרוסמן: בגלל זה יש הרבה תאונות עבודה.
איגור גרוסמן: מתו הרבה אנשים.
איגור גרוסמן: בארץ יש 800 אנשים שעובדים במנוף.
ראובן ריבלין: כמה עולים חדשים?
איגור גרוסמן: יש 300 שעובדים בדרך נמל.
ראובן ריבלין: עד לפני 30 שנה בשביל לקבל מנופאי, היית צריך לחכות בתור.
ראובן ריבלין: לא היו מנופאים בארץ.
איגור גרוסמן: עכשיו יש עלייה במספר המנופאים, אבל המשכורת יורדת פי 3.
איגור גרוסמן: אנחנו עובדים 12-17 שעות ביום, ומקבלים 18 שקלים לשעה.
איגור גרוסמן: לא מקבלים אוכל.
איגור גרוסמן: אין תנאים.
מיכאל נודלמן: האם יש מזגן?
איגור גרוסמן: אין מזגן.
ראובן ריבלין: אני לא עולה על סולם בשביל 18 שקלים לשעה.
ראובן ריבלין: הביאו מנופאים כעובדים זרים, כי היה חסר?
ראובן ריבלין: האם עכשיו יש אינפלציה של מנופאים בארץ?
איגור גרוסמן: לא.
איגור גרוסמן: זה בגלל כוח אדם.
איגור גרוסמן: כוח אדם מוריד את המחיר.
איגור גרוסמן: הוא נותן את כל התנאים, ומוריד את המחיר.
איגור גרוסמן: מנופאים לא מקבלים שום תנאים.
יוסף שגל: כמה אחוזים הם עולים חדשים?
איגור גרוסמן: 90% הם עולים חדשים.
מרינה סולודקין: האם פניתם להסתדרות?
מיכאל נודלמן: הם הקימו עכשיו ארגון.
איגור גרוסמן: במקום עבודה, בקבינה של המנוף יש מקרה שאין שם חלונות וכסא.
איגור גרוסמן: אתה עובד 12 שעות בעמידה.
איגור גרוסמן: כואב מאוד הגב.
ראובן ריבלין: האם אתה למדת להיות מנופאי?
איגור גרוסמן: כן.
ראובן ריבלין: האם במקום שבו למדת זה נחשב מומחה?
ראובן ריבלין: האם להיות מנופאי ברוסיה זה מומחה?
איגור גרוסמן: בכל המדינות מנופאים זה משהו גבוה, כי יש פחד לאנשים.
ראובן ריבלין: ההגיון שלי אומר, שבלי מנופאי אי אפשר היום לבנות בית.
ראובן ריבלין: זאת אומרת, למנופאי יש אמצעי לומר לקבלן שאם הוא לא נותן את הכסף המגיע, הוא הולך לקבלן אחר.
ראובן ריבלין: האם נוצרה אינפלציה של הבאת מנופאים לארץ, שאינם מומחים?
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לעשות שביתה מוחלטת של מנופאים.
איגור גרוסמן: אף אחד לא רוצה לקחת אישה, כי מחיר לא משתלם.
איגור גרוסמן: הם לא יכולים לשלם תנאים.
ראובן ריבלין: פעם המנופאים היו מקבלים 180 שקלים לשעה, כי לא היו הרבה.
ראובן ריבלין: המקצוע הזה דורש תיאום, אומץ וכושר פיזי, ומקצוענות מעל לכל.
ראובן ריבלין: אם אתם אומרים שאתם לא עובדים בסכום כזה, המחיר שלכם יעלה, אלא אם כן אפשר להביא מנופאים מכל העולם.
מרינה סולודקין: לא יכולים להביא.
איגור גרוסמן: יש עכשיו יש חוק שאי אפשר להביא מנופאים מארץ אחרת.
איגור גרוסמן: צריך להיות רשיון.
ראובן ריבלין: האם יש הרבה שעובדים בארץ בלי אישור?
איגור גרוסמן: אני מכיר מקרים כאלה.
איגור גרוסמן: יש ערבים שעובדים בלי אישור.
איגור גרוסמן: לאחד יש תעודה והוא עושה קופי לכמה אנשים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול את אשתך שאלה.
מיכאל נודלמן: האם יש הבדל במשכורת בין גבר לאישה?
איגור גרוסמן: אותו דבר.
איגור גרוסמן: לא כולם מקבלים 18 שקלים.
איגור גרוסמן: 30% מנופאים מקבלים את הסכום הזה.
איגור גרוסמן: זה תלוי איך שאתה מדבר עם כוח אדם.
איגור גרוסמן: לפי זה המחיר שנקבע.
יוסף שגל: האם יש מנופאים ישראלים שמקבלי 18 שקלים לשעה?
מרינה סולודקין: מה פתאום.
יוסף שגל: כמה הם מקבלים?
איגור גרוסמן: הם עובדים 8 שעות ביום, והם מקבלים 10,000-12,000 שקלים נטו בחודש.
ראובן ריבלין: עובד ישראלי לא היה יכול לעבוד אם יש מישהו אחר שעובד בסכום של 4,000 שקלים לחודש.
ראובן ריבלין: איך מתקיימת התחרות?
בצלאל שיף: הוא מדבר על עובד מאורגן.
ראובן ריבלין: מה זה עובד מאורגן.
ראובן ריבלין: היום בא הקבלן, הוא מקבל כסף, הוא בונה והוא מוכר.
ראובן ריבלין: כלומר, ההוצאות שלו לעומת ההכנסות שלו, הן התוצאה.
ראובן ריבלין: הםא אתה צריך להיות עם תעודה כדי להיות מנופאי?
ראובן ריבלין: האם כל ה-800 מכירים אחד את השני?
איגור גרוסמן: אני מכיר 250.
ראובן ריבלין: אז למה אתם לא באים ואומרים שאתם שווים הרבה יותר?
איגור גרוסמן: יש בעיה.
איגור גרוסמן: לאנשים יש משכנתא וילדים.
איגור גרוסמן: אם אתה מקבל 4,000 שקלים בחודש, איך אתה יכול לעצור עכשיו את העבודה.
ראובן ריבלין: לכמה מנופאים יש עבודה?
איגור גרוסמן: לכולם.
ראובן ריבלין: אז אם מפסיקים אי אפשר להביא מישהו אחר.
איגור גרוסמן: אי אפשר.
ראובן ריבלין: גם זה שמביא את הדלי מקבל 18 שקלים לשעה.
ראובן ריבלין: אני לא מאמין למה שאני שומע.
מרינה סולודקין: זאת התדרדרות של תרבות העבודה.
מרינה סולודקין: זאת גם המערכת המשפטית וגם ההסתדרות.
מרינה סולודקין: הכל רקוב.
מיכאל נודלמן: נציג ההסתדרות, בבקשה.
ראובן ריבלין: בשביל מה יש הסתדרות?
בצלאל שיף: בשביל זה יש כוח מאורגן, הסתדרות.
בצלאל שיף: לנו יש את כל התנאים כדי להגן עליהם.
בצלאל שיף: כאשר הם פנו אלינו, אמרנו להם שב-24 שעות הם מקבלים את כל השירות.
בצלאל שיף: אנחנו אומרים מראש שאנחנו נצליח בזה.
בצלאל שיף: חסר רק ארגון.
מיכאל נודלמן: עכשיו יש ארגון.
בצלאל שיף: זה טוב מאוד, אבל צריך מישהו שיעמוד בראש הארגון.
בצלאל שיף: ההסתדרות יכולה להגן על העובדים, וזה לאו דווקא עניין של שביתות.
בצלאל שיף: הדלת פתוחה עבורם.
בצלאל שיף: כל אחד שמשלם גרושים יכול להגיע להסתדרות.
דנה גורדון: מ-18 שקלים שהם מרוויחים לשעה, הם צריכים לשלם להסתדרות?
בצלאל שיף: אלה החוקים.
בצלאל שיף: העורך דין עולה כסף.
ראובן ריבלין: רוצים גם שהם יצביעו להסתדרות.
ראובן ריבלין: אני מציע, שתעשו הסתדרות שלכם ואז תהיה לכם הגנה.
ראובן ריבלין: ההסתדרות זה דבר חשוב מאוד, אבל אם קיימת תופעה כזאת בארץ זאת בושה.
מאיר אלבז: מה קרה לחוק השוואת זכויות?
מאיר אלבז: מי הקפיא את החוק הזה?
מאיר אלבז: ההסתדרות הקפיאה את החוק הזה?
ראובן ריבלין: העובדה שבוועדים הגדולים אין מקום לאפליה כזאת.
ראובן ריבלין: רק במקום שיש נסחטים יש סוחטים.
ראובן ריבלין: אם אין נסחטים, אין סוחטים.
בצלאל שיף: אבל אתם שמעתם שאין שום קשר להסתדרות.
בצלאל שיף: זה מה שקורה בלי הסתדרות.
איגור גרוסמן: אשתי עכשיו בהריון ולא יכולה לעבוד במנוף.
איגור גרוסמן: היא הביאה פתק מהרופא שהיא לא יכולה לעבוד.
איגור גרוסמן: הם אמרו שהם יחפשו לה עבודה אחרת.
איגור גרוסמן: חודשיים הם לא משלמים לה כלום.
איגור גרוסמן: הגיע אלינו פתק, שהם לא יכולים לשלם לה חודשיים, כי הם חשבו שהיא יצאה מהעבודה מרצון.
מרינה סולודקין: למי פניתם?
מיכאל נודלמן: נציגי התמ"ת, האם אתם יכולים לעשות משהו במקרה הזה?
דבורה אליעזר: אני לא ידעתי על הדיון הזה, ולכן לא יכולנו להתכונן מראש.
דנה גורדון: המשרד אישר לנו את שלמה יצחקי כנציג לפני מספר ימים.
דבורה אליעזר: אני מתנצלת בשמי ובשם חברי.
איגור גרוסמן: היו אצלנו ממשרד העבודה.
איגור גרוסמן: אנחנו מתקשרים כבר חודשיים למשרד העבודה, והם אומרים שזה לוקח 4-6 חודשים.
איגור גרוסמן: ההסתדרות אמרה שהיא לא עוזרת לנו.
מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד התמ"ת להגיד לי, איך יכול להיות שגברת בהריון שלא יכולה לעבוד שם, עושים לה את כל התרגילים כדי שהיא לא תקבל כסף.
מיכאל נודלמן: האם אתם יכולים להגן עליה?
דבורה אליעזר: כאן מדובר על עבודה בניגוד לחוק עבודת נשים.
דבורה אליעזר: אני מניחה, שזה חלק מעבודת האסורות לפי חוק עבודת נשים, ועל כן יש הגנה על העובדת.
דבורה אליעזר: אם היו מפטרים אותה בגלל שהיא לא יכולה לבצע עבודה מסוימת, זה היה מהווה עבירה פלילית.
דבורה אליעזר: שאלה של תשלום שכר, זה נושא אחר.
דבורה אליעזר: אנחנו צריכים לבדוק דברים אחרים, כדי לראות אם אנחנו יכולים לאכוף את זה.
מיכאל נודלמן: הוועדה מבקשת מכם לבדוק את המקרה הזה ולדווח לנו על כך.
דבורה אליעזר: זה חלק ממכלול מקרים שיש לנו על הפרת זכויות עובדים.
דבורה אליעזר: העולים החדשים, נכללים בקבוצה של אוכלוסיות חלשות.
דבורה אליעזר: אני חייבת לומר, שהיום יש לנו שני דיונים בוועדות הכנסת בעניין הפרת זכויות עובדים.
דבורה אליעזר: אחת מהישיבות נערכת בוועדת הכספים.
דבורה אליעזר: אנחנו מדברים על יחידה שיש לה רק 20 מפקחים שמפקחים על 17 חוקי עבודה.
דבורה אליעזר: אנחנו מדברים גם על חוק עבודת הנוער וחוק שכר מינימום, וחוקי אפליה, כמו חוק שוויון הזדמנויות בעבודה וחוק שוויון לאנשים עם מוגבלות.
דבורה אליעזר: אנחנו באמת במשבר.
דבורה אליעזר: היום אנחנו דנים בזה גם בוועדת הכספים וגם בוועדת העבודה.
מיכאל נודלמן: אלה דיבורים יפים, אבל אנחנו לא מקבלים את זה.
מיכאל נודלמן: לא אכפת לנו מה מספר המפקחים, אתם צריכים להגן על אנשים.
מיכאל נודלמן: אל תספרו שיש לכם הרבה תיקים.
מיכאל נודלמן: אנחנו מכירים את החוקים ואת המשרדים.
מיכאל נודלמן: אתם צריכים לקרוא את החוק.
מיכאל נודלמן: אתם חלק מהאשמים שיש מספרים כאלה בדוח.
מיכאל נודלמן: בגלל זה אני לא מקבל סיפורים יפים.
מיכאל נודלמן: אתם צריכים להגיד שיש בעיות.
דבורה אליעזר: אנחנו אומרים שיש בעיות.
דבורה אליעזר: אנחנו לא מתעלמים מהבעיות האלה.
מיכאל נודלמן: לא אכפת לי בכמה ועדות אתם צריכים להיות.
מיכאל נודלמן: אתם באתם לפה שעה אחרי הזמן.
מיכאל נודלמן: אנחנו התחלנו לעבוד בשעה 09:00 ואתם הגעתם בשעה 10:00.
מיכאל נודלמן: זה היחס לוועדות הכנסת.
מיכאל נודלמן: אנחנו נדבר עם השר על היחס לוועדות.
דבורה אליעזר: מקובל עלי שתדבר עם השר שלנו.
דבורה אליעזר: בכל מקרה התנצלתי בפניך, ואני שוב מתנצלת על העיכוב שהיה.
מיכאל נודלמן: לא רק על זה.
מיכאל נודלמן: אני אדבר על הדוח הזה.
דבורה אליעזר: השר מודע לדוח הזה, וכך גם היחידות הרלוונטיות במשרד.
דבורה אליעזר: אנחנו מנסים לטפל בזה לא רק על ידי זה שאנחנו אומרים שצריך לטפל באכיפה.
דבורה אליעזר: אנחנו עושים דברים.
דבורה אליעזר: אנחנו יושבים עם ההסתדרות, עם הארגונים הכלכליים ועם משרד האוצר בוועדת היגוי.
מיכאל נודלמן: אם אתם עושים עבודה כל כך טובה, למה הדוח כל כך רע?
מיכאל נודלמן: משרד העבודה אחראי על כל הדברים.
דבורה אליעזר: אנחנו לוקחים אחריות על הדברים האלה.
דבורה אליעזר: אני רק מנסה להסביר את מערך האכיפה במשרד.
דבורה אליעזר: אלה הדברים שהם חלק מהמציאות.
דבורה אליעזר: אנחנו לא מתעלמים מזה שיש הרבה הפרות זכויות.
דבורה אליעזר: אנחנו יזמנו מבצע אכיפה בקרב 70 חברות שמירה, ועכשיו אנחנו בסוף אסיפת הנתונים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לדעת, מתי אנחנו נקבל תשובה בקשר לזוג הזה.
מיכאל נודלמן: האם אתם צריכים חודשיים?
דבורה אליעזר: אני לא יכולה לקחת אחריות על זה.
דבורה אליעזר: אגף האכיפה צריך לתת תשובה על זה.
דבורה אליעזר: אני מוכנה להעביר תשובה מנומקת בכתב מאגף האכיפה.
דבורה אליעזר: לזה כן אני יכולה להתחייב.
מיכאל נודלמן: כמה זמן זה יהיה?
תמר פלדמן: זמן התגובה הממוצע של אגף האכיפה הוא למעלה מחצי שנה.
מיכאל נודלמן: האם אחרי חצי שנה אנחנו נקבל תשובה?
דבורה אליעזר: אתם תקבלו.
דבורה אליעזר: אני מבקשת את הפרטים של הגברת והאדון, על מנת שאני אוכל להעביר את הפרטים האלה.
מיכאל נודלמן: האם צריך בשביל זה חצי שנה?
דבורה אליעזר: אני לא יודעת.
דבורה אליעזר: אני אעביר את הפרטים אליהם.
דבורה אליעזר: אנחנו נגיש לוועדה תשובה מנומקת.
דבורה אליעזר: אני מניחה שהתשובה לוועדה, לא לגבי התוצאות אלא לגבי הטיפול במקרה, תגיעה בזמן הקרוב.
בצלאל שיף: מבחינתנו הגברת צודקת, אבל היא מבלבלת בין משרדים ממשלתיים להסתדרות.
בצלאל שיף: ההסתדרות יכולה לטפל בה רק אם היא חברת הסתדרות.
בצלאל שיף: אם היא לא חברת הסתדרות, אין הגיון לטפל בזה.
בצלאל שיף: מטפלים רק במי שמשלם דמי חבר.
בצלאל שיף: לא מדובר על כסף גדול, מיליון דולר, אלא על פרוטות.
בצלאל שיף: אחר כך יש מערכת שלמה, שיכולה ללמד אותך על הזכויות שלך ועל הדרך להגן על עצמך.
בצלאל שיף: יש עורכי דין, יש משרדים וקשרים.
בצלאל שיף: זה לאו דווקא עניין של שביתה.
בצלאל שיף: שביתה הוא הדבר האחרון שאנחנו חושבים עליו.
בצלאל שיף: משא ומתן עם המנופאים, מדובר על כמה חודשים טובים.
בצלאל שיף: הדלת פתוחה.
בצלאל שיף: אם הם ישלמו, מחר אנחנו נוכל לטפל בזה.
בצלאל שיף: יש לנו את כל האפשרויות, ואתם יודעים את זה.
מיכאל נודלמן: פה יושבות נשים שהן 16 שנה עובדות במשרד ממשלתי ולא מתקדמות.
דינה חזין: אנחנו ממחלקת קצבאות, שכר דירה לעולים חדשים, במשרד השיכון.
דינה חזין: המחלקה שלנו קיימת מיולי 1991, כאשר משנת 1992 אנחנו עובדות במחלקה דרך חברת כוח אדם.
דינה חזין: במשך הרבה שנים טיפלנו רק בעולים מארצות מצוקה, עולים מרוסיה ומדינות אחרות.
דינה חזין: עכשיו אנחנו מטפלים בכל העולים החדשים בארץ.
דינה חזין: כולם מקבלים כל חודש כסף דרכנו.
מיכאל נודלמן: האם אתם עובדים עכשיו כמו עובדי משרד השיכון?
דינה חזין: אנחנו יושבים במשרד השיכון, אבל שייכים לכוח אדם.
מיכאל נודלמן: 14 שנים.
דינה חזין: אני 15 שנים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול את נציג משרד המשפטים, איך זה אפשרי שאנשים עובדים 15 שנים במשרד ממשלתי דרך חברת כוח האדם?
מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על קביעות.
דן אורן: יש כמה נקודות שעלו פה.
דן אורן: בקשר למקרה שעלה, הנושא של העסקה באמצעות קבלני כוח אדם, הוא נושא מאוד טעון ומורכב.
דן אורן: אני כנציג ממשלה לא יכול להביע דעה לגבי המקרה הספציפי הזה.
דן אורן: יש חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, שהוא מסדיר את התנאים של עובדי קבלן, והוא גם מסדיר את הרישוי של קבלני כוח האדם.
דן אורן: יש בו סעיף שיזם חה"כ עמיר פרץ.
דן אורן: אני מעלה את זה עכשיו, כיוון שזה עלה בוועדת שרים מיוחדת לגבי קבלני כוח אדם, בראשותו של השר עמיר פרץ.
דן אורן: לפי אותו סעיף בחוק קבלני כוח אדם שהוקפא בחוקי ההסדרים, אחרי 9 חודשים, עובד במשרד כזה או אחר הופך להיות עובד של המשרד ולא עובד קבלן כוח אדם.
דן אורן: הסעיף הזה הוקפא בשורה של חוקי הסדרים ביוזמת הממשלה.
דן אורן: הדבר השני שצריך להזכיר פה מבלי להביע עמדה לגבי המקרה הספציפי, הוא הפסיקה של בית הדין לעבודה, שנוטה במקרים כאלה - והיו מקרים כאלה שהגיעו לבית המשפט - ככל שמדובר ביותר זמן שמועסקים אצל מעסיק בפועל, לראות את המעסיק כאחד מהמעסיקים אם לא המעסיק הבלעדי.
דן אורן: כלומר, הפסיקה נוטה לטובת העובדים כאן.
דן אורן: הדבר ידוע ליועצים המשפטיים בממשלה וגם למשרד האוצר.
דן אורן: לכן, משרד האוצר בעצמו יזם מהלך של הקטנה של מספר העובדים שמועסקים על ידי קבלני כוח אדם והעברתם לתקנים של עובדים מדינה, אבל עדיין יש מקרים כאלה.
מיכאל נודלמן: אבל זה לא מקרה.
מיכאל נודלמן: מדובר על אנשים שעובדים 15 שנים במשרד השיכון דרך כוח אדם, ואין להם שום התקדמות.
דן אורן: אם רוצים לעשות בדיקה לגבי המקרים האלה, אפשר.
דינה חזין: אנחנו נמצאים בתהליך משפטי.
דינה חזין: אנחנו עובדים דרך חברה ארעית של כוח אדם.
דינה חזין: חברות התחלפו במשך השנים, ואנחנו הפסדנו פיצויים.
מרינה סולודקין: משרד השיכון עובד דרך חברה ארעית כדי להעסיק אתכם.
מרינה סולודקין: זה גם תרגיל.
דינה חזין: ועוד איך.
דינה חזין: בשנת 99 שנכנס החוק להשוואת תנאים, לי היה כבר ותק של 9 שנים.
דינה חזין: אמרו לנו לחכות 9 חודשים לפי החוק, ואז נעבור להיות עובדות המשרד.
דינה חזין: חיכינו, ואז הקפיאו את החוק.
דינה חזין: אני מבינה ש-9 חודשים היו צריכים להיות לגבי מישהו חדש.
מרינה סולודקין: ורובי ישב כאן ולא ידע כלום.
דינה חזין: לפני 3 שנים, אמר המשרד שהוא מפסיק את העסקת העובדים דרך כוח האדם ויעביר אותנו למשרד.
דינה חזין: היו מעל 100 עובדות דרך כוח אדם.
דינה חזין: כולם קיבלו תקן חוץ מ-10 עובדות, 6 עולות חדשות ו-4 ותיקות.
דינה חזין: אמרו לנו שמוכרים אותנו, ושזה מבנה ארגוני וחוקי.
דינה חזין: השאלה, למה העבירו למשרד אנשים עם ותק של פחות מ-5 שנים?
דינה חזין: אנחנו כולנו עם תואר שני, עם ידע וניסיון, ומוכנות לעשות במשרד עבודה אחרת.
דינה חזין: קיבלו את כולם חוץ מאיתנו.
דינה חזין: אנחנו לקחנו עורך דין, ועכשיו יש לנו 3 שנים משא ומתן.
דינה חזין: גם ההסתדרות מעורבת.
דינה חזין: לפני חודש היתה לנו פגישה עם יו"ר עובדי מדינה בתל אביב.
דינה חזין: בזכותו ובזכות עורך הדין שלנו עכשיו הם מציעים לנו הסדר.
דינה חזין: אנחנו לא מקבלים את זה.
דינה חזין: הם אומרים, שהם מוכנים לקבל קודם 4 עובדות מתוך 10, כאשר האחרות יקבלו פיצויים מוגדלים, או שילכו לעבוד כמו קלדניות בבית משפט, שזה מאוד מתאים לנו.
דינה חזין: העברית חדשה לנו.
מיכאל נודלמן: מה שאתם מספרים, זה לא טוב.
מיכאל נודלמן: אבל אנחנו לא במשפט.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לדעת על ההתקדמות במשכורת שלכם במשך 15 השנים.
דינה חזין: אנחנו התחלנו במשכורת מינימום פלוס שקל, פלוס חודשי חופשי.
דינה חזין: בשנת 1999, כאשר נכנס חוק השוואת תנאים, אנחנו התחלנו לקבל כמה תוספות.
דינה חזין: עדיין, אנחנו מקבלות שכר לפי שעה.
דינה חזין: בנוסף, לא נתנו לנו שום קורסים, שום התקדמות, אין לנו זכויות להשתתף במכרזים.
הלנה אלטשולר: חבל שחה"כ ריבלין עזב.
הלנה אלטשולר: הוא אמר, למה אתם לא עושים כלום, אתם כוח.
הלנה אלטשולר: אני רוצה לומר, שאמרו לנו בפנים, הדלת פתוחה.
הלנה אלטשולר: אנחנו יודעים שאתם שוות יותר.
דן אורן: אני חושב, שחבר הכנסת ריבלין דיבר על המנופאים.
דן אורן: יש מקצועות שבהם יש יותר כוח, או לפחות ניתן לחשוב כך.
דן אורן: לא כל המקצועות שווים מבחינת כוח המיקוח שלהם.
מיכאל נודלמן: הם צריכים ארגון כדי להגן על הזכויות שלהם.
הלנה אלטשולר: יש לנו ארגון, וגם לא עוזרים לנו.
הלנה אלטשולר: כמה פעמים פנינו להסתדרות.
הלנה אלטשולר: אנחנו משלמים להסתדרות, אנחנו חברי הסתדרות.
מאיר אלבז: הדוח של האגודה לזכויות האזרח לא הפתיע אותנו.
מאיר אלבז: אנחנו חיים את זה יומיום.
מאיר אלבז: סיפורים מהסוג הזה אנחנו שומעים יומיום.
מאיר אלבז: לצערנו, אנחנו שומעים את זה בדרך כלל אחרי שהאיש פוטר או לא הועסק.
מאיר אלבז: חלק גדול מהם, מפחד בכלל להתלונן.
מאיר אלבז: זאת בעיה מאוד קשה.
מאיר אלבז: יש כבר עניין של מדיניות ממשלתית רבת שנים.
מאיר אלבז: הממצא שבישראל חברות כוח האדם מהוות כמעט 10% מהמועסקים, לעומת מערב אירופה, זה לא חדש.
מאיר אלבז: לכן, זה מדבר בעד עצמו.
מאיר אלבז: הקפאת החוק של 9 חודשים, השוואת תנאי עובד קבלן לעובד קבוע, מדבר בעד עצמו.
מאיר אלבז: המעסיק הגדול ביותר זאת הממשלה.
מאיר אלבז: כאשר אנחנו מדברים על הממשלה, זאת לא רק הממשלה אלא כל המוסדות שמתוקצבים על ידי הממשלה, גם רשויות וגם אוניברסיטאות, בתי חולים ממשלתיים וכו'.
מאיר אלבז: אני מוכרח לומר, שיש פה כישלון גם תודעתי וגם משפטי.
מאיר אלבז: עם כל הכבוד למשרד המשפטים, אני לא יודע מאיפה אתה ממציא שפותחים את התקנים.
מאיר אלבז: אני יודע על הקפאת תקנים.
מאיר אלבז: יושבים פה אנשי משרד התמ"ת, שקיצצו להם התקציב של הפיקוח על העבודה, ורק עכשיו הוחזר חלק ממנו.
דן אורן: מספר העובדים שמועסקים בשירות המדינה באמצעות קבלני כוח אדם, ירד.
דן אורן: אלה דברים בדוקים.
מאיר אלבז: אנחנו יודעים שיש קיצוץ בדברים האלה.
מאיר אלבז: האנשים כאן התלוננו גם על הנושא של בטיחות: על זה שאין כובע מגן, על זה שהם עולים למעלה, שאין להם איפה לשבת וכו'.
מאיר אלבז: אולי כדאי שהוועדה תשמע.
מאיר אלבז: זה נכון שיש 19-20 פקחים בנושא אכיפת חוקי עבודה, אבל יש לכם 50 פקחים בנושא בטיחות.
מאיר אלבז: איך הם לא הגיעו למקרים האלה?
מאיר אלבז: אני לא יודע מה קורה עכשיו בוועדת הכספים, אבל אין ספק שהגדלת מספר הפקחים היא יותר תודעתית.
מאיר אלבז: הממשלה רוצה לעשות שינוי קסטה.
מאיר אלבז: נראה מה יהיו התוצאות.
מאיר אלבז: זה לא יביא את הבשורה.
מאיר אלבז: יש פה דבר הרבה יותר שורשי לאורך זמן.
מאיר אלבז: העולים זאת קבוצה פגיעה.
מאיר אלבז: בדרך כלל רמת ההשכלה שלהם היא יותר מזו של הישראלי הממוצע.
מאיר אלבז: המוטיבציה שלהם לעבודה גם היא יותר גדולה מזו של הישראלי הממוצע.
מאיר אלבז: לכן, זאת לא קבוצה חלשה.
מאיר אלבז: זאת קבוצה פגיעה, קבוצה מוחלשת בצוקה שיטתית.
מאיר אלבז: מי שמחליש אותה זה כל אלה שמאפשרים להם להחליש אותם.
מאיר אלבז: תפקידם של חברי הכנסת לסגור את כל הפרצות.
מאיר אלבז: אם החוקים הקיימים לא מספיקים, צריך לחוקק עוד חוקים.
מאיר אלבז: צריך להתחיל עם זה שזאת תהיה עבירה פלילית לא לנפק תלוש משכורת עם פירוט.
דבורה אליעזר: זה קיים.
מאיר אלבז: כאשר כבר מתלונן מישהו ונותן את תלושה המשכורת שלו, אנחנו לא מסוגלים לפרש אותו.
מאיר אלבז: צריך לפרט את השעות הרגילות, את השעות הנוספות, את שעות הלילה,שעות שבת, וכו'.
מאיר אלבז: צריך לכתוב יתרת ימי חופש ויתרת ימי מחלה.
תמר פלדמן: גם היום מעסיקים שרוצים להגן על זכויות עובדים, יכולים להוציא תלוש מפורט.
מאיר אלבז: את זה צריך לעשות.
מאיר אלבז: אני יודע שיש הצעות חוק שחייבים לתת תלוש.
מאיר אלבז: היום אי אפשר לפצח את תלושי המשכורת.
מאיר אלבז: אנחנו חושבים, שצריכים גם להרחיב את ההסכמים הקיבוציים.
מאיר אלבז: אם 800 איש יתאגדו, זה יהיה טוב.
מאיר אלבז: אנחנו לא יכולים לאכוף משהו, כאשר אין לנו הסכם קיבוצי ואנשים לא מאורגנים.
מרינה סולודקין: אנחנו מברית המועצות, מדינה שהיתה סוציאליסטית.
מרינה סולודקין: אתם מדינה דמוקרטית מההתחלה.
מרינה סולודקין: אתם מייצגים את ההסתדרות.
מרינה סולודקין: למה ההסתדרות לא הולכת אליכם?
מרינה סולודקין: הם לא יודעים את החוקים.
בצלאל שיף: לא נכון.
מאיר אלבז: זה לא נכון.
מאיר אלבז: אנחנו הוצאנו ספרונים ועלונים ברוסית, וגם לעובדים זרים.
מאיר אלבז: אנחנו לא מגדירים אותם זרים.
מאיר אלבז: המילה זרים לא בלקסיקון שלנו.
מאיר אלבז: בשבילנו הם עובדים.
מאיר אלבז: הוצאנו עלונים ברוסית, בסינית, בטורקית ועוד.
מאיר אלבז: הקו לעובד תמיד מקבלים תמיד פרסום על מקרה פרטי.
מרינה סולודקין: הם אזרחי מדינת ישראל.
מרינה סולודקין: הם 90% מכוח האדם בענף המנופאים.
מרינה סולודקין: אתה מפרסם בסינית.
מרינה סולודקין: מישהו מאוד מעוניין שיהיו סינים וטורקים.
מרינה סולודקין: אולי יש הסכם תחת השולחן בין הקבלנים להסתדרות, שלא יראו את כוח האדם של 800 אישי.
בצלאל שיף: זה לא נכון.
מרינה סולודקין: אנחנו תמיד יכולים לדבר אחר כך.
מרינה סולודקין: אנחנו מאותה מפלגה.
מאיר אלבז: באר שבע זאת עיר שקלטה הרבה מאוד עלייה.
מאיר אלבז: אם אנחנו הצלחנו להשבית שם את בית חולים סורקה למען עובדי קבלן, ובית משפט הוציא נגדנו צו מניעה בקלות.
מאיר אלבז: ..
מאיר אלבז: עכשיו עשינו אמנה, והגענו למסקנה שמי שמקבל הצעה של פחות מ-31 שקלים חדשים לשעה, זה אומר שהוא לא מתכוון לקבל את חוקי המדינה.
מאיר אלבז: אם קבלנים זכו במכרז של 24 שקלים, זה סימן שקיפחו את העובדים.
מאיר אלבז: את האמנה הזאת חתמנו אם עולים חדשים נמצאים בהסתדרות.
מאיר אלבז: אף פעם את לא תראי אותם פה ולא תשמעי אותם פה.
מאיר אלבז: פחות או יותר מטפלים בכל הנושא הזה.
מאיר אלבז: את האמנה הזאת חתמנו עם אחד המקומות הכי גדולים, קופת חולים.
מאיר אלבז: הם מקיימים את האמנה.
מאיר אלבז: משרד התמ"ת לא רוצה לתת לנו את זה.
מאיר אלבז: משרד המשפטים לא רוצה לתת לנו את זה.
מאיר אלבז: הם לא רוצים שאנחנו ניכנס, למרות זאת באמנה וולונטרית הסכימו שאנחנו ניכנס למקומות עבודה ונבדוק את התלושים של עובדי כוח האדם.
יצחק זיו: למה לא להעביר את זה בחוק.
מאיר אלבז: יש התנגדות של משרד המשפטים.
מאיר אלבז: משרד המשפטים מתנגד.
מאיר אלבז: הוא טוען שזה גוף שיפוטי, ולא יכול להיות שגוף וולונטארי כמו ההסתדרות יעזור בנושא של אכיפת חוקים.
מאיר אלבז: אני רוצה לומר, כי גם אם יאשרו עוד 50 פקחים, זה לא יעזור.
מאיר אלבז: היום כבר 2,000 תלונות נמצאות בבתי דין לעבודה.
מאיר אלבז: הסתימה תהיה בסוף במשרד המשפטים.
מאיר אלבז: צריכים לראות את העסק באופן מערכתי, ולא רק קשור במספר הפקחים.
מרינה סולודקין: בזה אני מאוד מסכימה איתך.
מרינה סולודקין: יש כשל מערכתי.
מרינה סולודקין: אני גם לא מאמינה בפקחים.
מרינה סולודקין: הפקחים צריכים ללכת ולחפש, איפה מפירים את הזכויות של העובד.
מרינה סולודקין: יש לנו מספיק תלונות.
מרינה סולודקין: אני אומרת, כי מה שקורה במערכת המשפטית זה אחד השורשים של הבעיה.
מרינה סולודקין: אין ענישה, אין הרתעה.
מרינה סולודקין: אין לנו כמעט חוקי עבודה.
מרינה סולודקין: 92% של המעסיקים מפירים את החוקים הקיימים.
מרינה סולודקין: על איזה חוקים חדשים אנחנו מדברים?
דן אורן: אני מבין את הגישה של היו"ר, שלא רוצה רק לדבר במקרו, אלא להתייחס למקרים הספציפיים כמבחן ליטמוס לכל הנושא הזה.
דן אורן: יחד עם זה, כמי שעובדים ביחד אתכם על שיפור האכיפה, יש פה תמונת מקרו, שגברתי גם התייחסה אליה.
דן אורן: כאשר אנחנו מדברים על אכיפה, זה באמצעות שתי דרכים.
דן אורן: הדרך הראשונה היא באמצעות המדינה, כאשר מדובר בעבירה פלילית.
דן אורן: לא כל הפרה של חוק עבודה, הוא עבירה פלילית.
דן אורן: יש דברים מסוימים כמו שציינה חברתי.
דן אורן: זה נכון שיש מספיק דברים שהם עבירות פליליות.
דן אורן: השאלה, מה המדינה עושה איתם.
דן אורן: עם כל הכבוד ליו"ר הקודם, אם למשרד התמ"ת יש 20 פקחים, כאשר הפיקוח הוא הבסיס לענישה, זה מה שקורה.
מרינה סולודקין: יש לנו תלונות של אנשים.
דן אורן: אם רוצים להתבסס על תלונות, יש שתי דרכים.
דן אורן: או שהמדינה מעמידה לדין ואז היא שולחת מפקח לאכוף את התלונה.
דן אורן: הבעיה עם אכיפה פלילית, היא שרמת ההוכחה צריכה להיות מאוד גבוהה, מעבר לספק סביר.
דן אורן: יש פה גם בעיה של כוח אדם.
יצחק זיו: מה משרד המשפטים עושה?
דן אורן: עבדכם הנאמן עוסק בזה מחצית מהזמן שלו.
דן אורן: אני לא יכול לענות על רגל אחת.
דן אורן: לגבי אכיפה פלילית- אם שואלים אותי כמי שמלווה את הסיפור הזה הרבה זמן - רואים את כל הסיפור של עובדים זרים, ששם המדינה נכנסה בגדול והוסיפה הרבה תקנים.
דן אורן: אני לא יכול להציג פה עמדה מגובשת, כיוון שאנחנו נמצאים בוועדת היגוי ביחד עם משרד האוצר והמעסיקים.
דן אורן: משרד התמ"ת ומשרד המשפטים רוצים להגביר באופן משמעותי את מספר המפקחים.
דן אורן: זה לא סוד, שמשרד האוצר מתנגד.
דן אורן: לדעתי, אם מדברים על ענישה פלילית, לב העניין זה כוח אדם.
מרינה סולודקין: ככה זה נוח.
מרינה סולודקין: אין לנו מפקחים.
מרינה סולודקין: אלה מתווכים לא רצויים בהרבה מהמקרים.
דן אורן: אי אפשר להתעלם מזה.
דן אורן: תיקחו את מספר העובדים שבהם מדובר.
דן אורן: אנחנו מקדמים חקיקה כדי לעודד את ההתארגנות, אבל המציאות היא שרק שליש מהמשק מאורגן.
דן אורן: במציאות כזאת, צריך להחליף את המנגנונים של ההתארגנות עם מנגנונים אחרים: או פליליים – שזה אומר אכיפה בידי המדינה – או אכיפה אזרחית.
יצחק זיו: כמה מפקחים יש לגבי איזו כמות עובדים.
דן אורן: עד כמה שאני מבין מחברי ממשרד התמ"ת, יש 20 מפקחים על כל המשק.
מאיר אלבז: 1,900,000 עובדים.
מרינה סולודקין: לפי דעתי, לדון בזה זאת דרך לא נכונה.
מרינה סולודקין: זה פרוסה שזרקו לנו כדי שנאכל.
דן אורן: זה ויכוח שיש לנו בתוך הממשלה.
דן אורן: אני אומר את זה בגלוי, כיוון שאנחנו מחויבים בשקיפות והוועדה באה לפקח על פעילות הממשלה.
דן אורן: מבחינת חובת השקיפות, אני יכול לומר בגלוי שיש לנו ויכוח בנושא הזה עם משרד האוצר.
דן אורן: אנחנו רוצים יותר מפקחים.
דן אורן: לגבי מתנדבים – גברתי דיברה על מדינה דמוקרטית.
דן אורן: במדינה דמוקרטית לא יכול להיות שמתנדבים – וזאת עמדה עקבית שלנו וגם פסיקת בית המשפט העליון - שלא כפופים לדין משמעתי יפעילו סמכויות שלטוניות.
מאיר אלבז: רוצים רק רשות להיכנס.
דן אורן: אנחנו לא ניתן להיכנס ולהפעיל סמכויות של מפקח.
מרינה סולודקין: אני לא מקבלת את הדרכים של הויכוח.
מרינה סולודקין: בשבילי זה שופטים שנכשלו בבתי דין לעבודה.
מרינה סולודקין: מדינה רוצה לשלם פחות לחלשים.
מרינה סולודקין: יש לי אידיאולוגיה למה זה קורה.
מרינה סולודקין: אתה מייצג את העמדה הרשמית בנושא של העובדים הארעיים, בנושא של תנאים, בנושא של כוח אדם ובנושא של אחריות פלילית להפרת כל הזכויות, ועם זה אנחנו נתמודד בכנסת.
דן אורן: לגבי אכיפה אזרחית שבידי העובדים והארגונים לקידום זכויות עובדים, אנחנו גם כן פועלים ביחד עם משרד התמ"ת.
דן אורן: משרד התמ"ת הפיץ תזכיר שיש בו מנגנונים חדשים, כולל פיצוי, שזו אפשרות של עובד להגיש תביעה ולקבל פיצוי עונשי עבור הפרה של חוקי עבודה.
דן אורן: פה אני רוצה לציין, שיש התנגדויות, כולל של המעסיקים.
דן אורן: גם פה זה לא הולך לנו כל כך בקלות.
דן אורן: אנחנו משתפים אתכם בזה, כי אולי תוכלו לעזור לנו.
דן אורן: נושא אחר, שאנחנו מנסים לקדם ולא הולך לנו כל כך, זאת האחריות השיעורית של מזמיני השירותים.
מרינה סולודקין: האחריות של מזמיני השירותים, זאת האחריות של המשרדים.
מרינה סולודקין: אני עבדתי במשרד הקליטה, והיו לי תלונות של עובדי ניקיון אתיופים ורוסים.
מרינה סולודקין: אני הבנתי מיד, שחברת כוח אדם מפרה את התנאים.