GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: היה אז ויכוח בין הממסד לבין הצעירים ואיך צריכים לנהל את המאבק, האם ביתר מיליטנטיות או ביתר השלמה, ויוסי היה בין המתסיסים אז ואני שמח שאתה עדיין נשארת בין המתסיסים, בבקשה.
יוסף אברמוביץ': תודה רבה.
יוסף אברמוביץ': יושב הראש מיכאל מלכיאור, יושב הראש מיכאל נודלמן, יושב הראש לשעבר קולט אביטל שעמדה בראש הדיון הראשון בנושא זה בוועדה ביוני 2005.
יוסף אברמוביץ': חברי כנסת נכבדים, חברי קולדור, אורחים, בני משפחתי וחברים טובים.
יוסף אברמוביץ': מזל טוב, זהו יום נפלא, בשנה שעברה תנועת קולדור החלה במהלך של הוצאת המרירות, המר מחודש חשוון, בהשקה גלובלית של חשוון לרעך כמוך שהתקיימה בקונגרס האמריקאי עם ליברמן ואחרים שמה, ליברמן אחר.
יוסף אברמוביץ': בבית הנבחרים בבריטניה, בבית הנשיא בישראל ובביצוע פעילויות רבות של תיקון עולם ברחבי העולם.
יוסף אברמוביץ': התכנסותנו כאן היום פותחת פרק חדש וחיובי לעם היהודי ברחבי העולם ולכל בעלי הרצון הטוב המאמינים כי פעולה קולקטיבית יכולה לשנות את העולם.
יוסף אברמוביץ': מצטרפים אלינו בתמיכתם הקונגרס היהודי העולמי, הדסה, הילל, הוועד היהודי האמריקאי, הפדרציה של ניו יורק ושל שיקגו וקרוב ל- 200 ארגונים ברחבי העולם וזה רק שנה שנייה.
יוסף אברמוביץ': בארצות הברית, 40 אלף ילדים ב- 3500 כיתות דרך התוכנית בבא גנוש שתומך בו אביחי, חוגגים את חג חשוון וגם עשר אלף ילדים ונוער בארצות הברית דרך המגזין.
יוסף אברמוביץ': היום אנחנו פונים אליכם בכנסת בבקשה להוסיף את חודש מעורבות חברתית עולמית חשוון לרעך כמוך ללוח השנה הרשמי של מדינת ישראל.
יוסף אברמוביץ': זהו צעד פוזיטיבי, פעולה מאחדת של מנהיגות הכנסת והממשלה.
יוסף אברמוביץ': בימים ההם אם אפשר לומר את האמת שהתייחסותה של החברה הישראלית למושא המנהיגה היא קצת יורדת.
יוסף אברמוביץ': ההכרזה הרשמית של חשוון כחודש מעורבות חברתית עולמית, תסייע לאחד יהודים ברחבי העולם, תאיר ערכים יהודים פוזיטיביים, חיוביים, תחזק את עמדתה המוסרית של הכנסת ושל הממשלה בקרב היהודים וכמובן תעודד ביצועם של אין ספור מעשי חסד וצדק, תיקון עולם וצדק חברתי.
יוסף אברמוביץ': הקריאה הנבואית לתיקון המהדהד מתוך הכרזת העצמאות של מדינת ישראל מדברת בברור אל יהודים צעירים ברחבי העולם מכל קשת הדתית והפוליטית.
יוסף אברמוביץ': אנו מבקשים לרתום אידיאליזם זה, שלצערי פועל בדרך כלל במסגרת אוניברסאלית ולא במסגרת יהודית, לחזקת עממיות יהודית גלובלית.
יוסף אברמוביץ': הוצאה רשמית של המרירות מחשוון היא אקט פוזיטיבי של עממיות יהודית.
יוסף אברמוביץ': יש כמה רבנים בחדר, במסורת הרבנים כינו את חשוון מר חשוון מכיוון שאין בו חגים יהודיים, אך אלו היושבים פה המעורבים בעלייה וקליטה של העדה האתיופית, אנו יודעים כי במשך 2000 שנה החג המרכזי של העדה האתיופית היה פסטיבל הסיד אותו חוגגים עד היום וחג זה מציין את געגועיהם לירושלים, חל מידי שנה ביום האחרון של חשוון, לכן להוריד את המר ממר חשוון ללוח השנה שצריך היה להתבצע מזמן, אז זה תיקון טוב שאנחנו יכולים לעשות.
יוסף אברמוביץ': כיהודים אנו מכירים בכוחם של סמלים, אני שגדלתי לתוך תנועות אנטי אפרטהייד וגם השחרור יהודי ברית המועצות, ראיתי ממקור ראשון כיצד מטרות נעלות מביאות לאיחוד העם שהייתי עד להשפעה של פעילות קולקטיבית על עיצוב פני ההיסטוריה.
יוסף אברמוביץ': בעידן שבו אנו חיים עם כל כך הרבה מחלוקות פנימיות, קהילות יהודיות שואפות להתגבש סביב לרעיונות ופעילות חיובית המאחדות יהודים ברחבי העולם.
יוסף אברמוביץ': חשוון לרעך כמוך או כפי שקוראים לזה בחוץ לארץ הוא רעיון מאחד העוסק בעממיות יהודית, בעתיד, באידיאליזם, בפעילות מוסרית, בהומניזם, תכונות שיהודים מחפשים בעצמם.
יוסף אברמוביץ': וגם אם יורשה לי להוסיף כי יש פה אנשים חשובים מאוד, במנהיגות היהודית בכלל ובנשיאות בפרט בימים ההם, חשוון לרעך כמוך לא עוסק רק בהצהרות, אני רוצה לשבח את חבר הכנסת הרב מלכיאור שבשנה שעברה חגג את חשוון בשיפוץ דירות ישנה בשכונת מצוקה בירושלים יחד עם יחידת האבטחה של משרד ראש הממשלה.
יוסף אברמוביץ': אנו בקולדור גם מאמינים בדוגמה אישית.
יוסף אברמוביץ': אני משער כי נתבקשתי לדבר היום מכיוון שבחשוון שעבר כאשר גרתי בבוסטון אשתי ואני החלטנו לאמץ יתום אידס מאתיופיה, זה עוד לפני שמדונה הלכה לאמץ.
יוסף אברמוביץ': כיום אני שמח להגיד שזמיר גדעון בן ארבע, הוא חלק ממשפחתנו בת שבע הנפשות ואנחנו חיים בקיבוץ קטורה בערבה.
יוסף אברמוביץ': צעדים קטנים מובילים לצעדים גדולים או מצווה גוררת מצווה.
יוסף אברמוביץ': אני מקווים כי בנוסף לשינוי הרשמי של חודש חשוון בלוח השנה של מדינת ישראל, הכנסת, אתם תקשור דרכים על מנת לקדם את היוזמה במסגרת מערכת החינוך ובמסגרות אחרות בישראל ובעולם כולו.
יוסף אברמוביץ': למשל ניתן לשלוח הודעה לכל הרבנים ולקהילות, לבקש רק להסיר את המילה מר מחודש חשוון.
יוסף אברמוביץ': אנו חברי קולדור מרחבי העולם ויש כל כך הרבה פה בחדר, אני גם רוצה להגיד שהרב גדעון ואיה גרין חברי קולדור שהמציאו את הרעיון הם נמצאים.
יוסף אברמוביץ': אנו מתכבדים להציע לוועדות ולכנסת ולממשלה ולנשיאות הזדמנות להנהיג לא רק את מדינת ישראל אלא את עם ישראל כולו.
יוסף אברמוביץ': תודה על תמיכתכם בהכרזת חשוון לרעך כמוך, חודש מעורבות חברתית עולמית בלוח השנה הרשמי של מדינת ישראל, תודה.
מיכאל מלכיאור: תודה רבה לך, נשמע את גל, אני רק אומר אחר כך זה יהיה חופשי לשיח, יש מספר חברי כנסת שכבר נרשמו, גם אנשים מכל הארגונים היהודים שמיוצגים פה מוזמנים להירשם ואנחנו נשמח לשמוע, אבל קודם נשמע את גל על אחת מהיוזמות של תיקון עולם.
גל לוסקי: בוקר טוב לכולם, שמי גל לוסקי, אני ילידת קיבוץ חוקוק במקור, למעשה הגעתי לסיוע הומניטארי כבר בשנת 92' שלאורך השנים תמיד עשיתי עשייה ישראלית פנימה ועשייה ישראלית החוצה.
גל לוסקי: בשנת 2005 החלטתי לייסד את הארגון הזה שקוראים לו Israel Flying Aid מתוך מחשבה והבנה שאם אנחנו נוסעים לסייע בעולם ולא נשאר אחרינו שם שום דבר מהמדינה או מהאזרחות שלנו, לא עשינו מספיק.
גל לוסקי: אנחנו טוענים שלמעשה בתודעה שלנו כאזרחים או כאנשים אם זה במדינה או אם זה בחוץ, כל אסון או משהו קריטי נחרט ונזכר אך ורק בתמונה אחת שהיא זאת שתעלה ותצוף כל פעם שידובר על אותו אסון.
גל לוסקי: מתוך ההבנה הזאת ולזכר אותם אנשים שחלקם פונו מתים מתחת להריסות על ידינו וחלקם לא, ואתם יכולים לראות כאן את הפעילות הראשונה שנעשתה מתוך הארגון, לצערי הרב אין סאונד.
גל לוסקי: בדצמבר 2004 צונמי, כל המדינה , לשמחתי, אם אפשר להגיד לשמחתי על דבר כל כך נוראי, נרתמה לסייע מבחינתי בצורה מאסיבית מאוד לראשונה לאזרחים אחרים, זרים, שבחלקם הינדו ובחלקם מוסלמים, עם כל הקושי IFA בחרה להתמקם במקום מוסלמי עם בעיה מאוד מאוד גדולה, מדינת ישראל לצערנו הרב, כמשלחת ישראלית רשמית לא נתקבלה שם בברכה ולקחנו החלטה להוציא משלחת ישראלית אזרחית עם הרבה מאוד קושי של להגיע ולנחות ולהתמקם, עם קונפליקט מאוד בין בית הנשיא הסרילנקי למשרד ראש הממשלה הסרילנקי.
גל לוסקי: אתם יכולים לראות כאן את נתוני האסון, הגישה שלנו אגב היא דיי ייחודית בעולם, אנחנו טוענים שניזוק הוא ישות כוללת והוא לא צריך רק רפואה או רק אוכל או רק פוסט טראומה, הוא צריך את כולם ובטח במצב של שכול ואובדן רכוש, אנחנו נותנים את כל כולם, אנחנו מתמקמים, מקימים כמו בסיס צבאי, שגם מבשל אוכל, גם מרפא אנשים וגם מטפל ביתומים ובדברים קטנים נוספים.
גל לוסקי: אתם יכולים לראות היטב דגל ישראל על חוף הים בסרילנקה עם 320 יתומים שלראשונה חזרו לים אחרי הטראומה עם כל הקשיים.
גל לוסקי: חלוקות מים, IFA זה ארגון ששם לעצמו למטרה לתת את מה שהניזוק צריך ולא מה שהארגון צריך, מה שמצריך אותנו להתעסק באספקטים מאוד מאוד רחבים, ממזון, מים, רפואה וכל היתר.
גל לוסקי: אתם יכולים לראות כאן תמונה מדהימה, בסרילנקה הייתה בעיה למשל של המלחת הבארות, בארות השתייה הומלחו מתוקף זה שהגל עלה על החוץ והבאנו מכונות מים שמייצרות מים מהלחות שבאוויר, המכונות האלה ניתנו בתרומה.
גל לוסקי: כאן אתם יכולים לראות קטע שיותר קשור להסברה, זה אדון סרילנקי לצערי הרב אין כאן סאונד, אבל הוא פשוט בהלם, הוא רואה את החולצות עם הדגל בכפר מוסלמי, ועל הפילד קליניק שלנו והוא אומר, איך הגעתם לפה, זה כאילו שאלוהים שלח אתכם.
גל לוסקי: אני רק רוצה להראות לכם זה ראש ממשלת סרילנקה בזמנו, כרגע נשיא סרילנקה, בעקבות איזה שהוא קונפליקט עם בית הנשיא נאלצתי לשים פעמיי דחוף אליו, הגעתי ישר מהמחנה, הוא לא הסכים לקבל אותי עם חולצה עם דגל ישראל, אני סירבתי להחליף אותה, פה אתם פשוט רואים את הפגישה השלישית איתו, אבל הוא לא הסכים לקבל והיה תלך תבוא רציני מאוד, שלוש שעות המתנה בחדר ההמתנה ובסוף הוא אמר, אוקיי אז תיכנסי אבל לבד, הוא הוציא את כולם שלא יהיה אפשרות לצלם אותי עם החולצה ביחד איתו, הוא סרב ללחוץ לי את היד ושאלתי מזה, אז הוא אמר לי, אני מכיר אתכם הישראלים משלוש נקודות מבט, אחד העניים של ה-CNN, שניים העיניים של ערפת, שלוש העיניים של סוחרי נשק מושחתים, למי את שייכת.
גל לוסקי: עם כל הקושי ותאמינו לי אתם לא מבינים כמה, של לעזוב את הבן שלי לשבועיים, של לישון על הגג של איזה ג'יפ לשבועיים, להיעקץ, לאכול רע וכמעט לא לישון, ההחלטה הייתה מאוד קשה, מצד אחד מדינת ישראל שסירבו לקבל אותה שם, מצד שני אני כאזרח לקחתי החלטה ויוזמה פרטית ללכת לשם וכל דבר הכי קטן היה יכול להביא לתקרית מאוד מאוד מביכה ברמות האלו.
גל לוסקי: אני בחרתי להסתכל לו בעיניים ולהגיד לו, אדוני ראש הממשלה, אם לא תמשיך לבזבז את הזמן שלי עכשיו על דעות קדומות, אולי בעוד 14 יום תכיר ישראלים מסוג נוסף, הרבה יותר מחמיא למדינה שלי, לארגון שלי ולי.
גל לוסקי: זה עשה כמה שניות שלי נראו כנצח, התיישבנו לשיחה ואחרי שעה הוא בקושי הסכים שאנחנו נלך, אני הייתי חייבת לחזור ואמרתי לו שאני מפריעה בתור לאנשים מדובאי שישאירו לו צ'ק ולא יעשו לו כאב ראש כמוני שייתן לי לצאת, הוא נתן לי לצאת והזמין אותי אחרי 14 יום לארוחת ערב עם שישה שרים ותראו מה הוא קיבל מתנה, ממני עם הדגל ועם החולצה, אז מי שלא קיבל אותנו באהבה בהתחלה, אני מקווה שגם פה שינוי קטן של אזרח יכול להביא עבודה באמת באמת טובה שלנו החוץ.
גל לוסקי: גרוזיה, שיטפונות בגרוזיה לא הרבה אחרי זה, אסון שאף אחד לא נתן לו תשומת לב, גבול צ'צ'ניה גרוזיה, אזור מוסלמי כמו שאתם יודעים מאוד בעייתי.
גל לוסקי: בחרנו ללכת לשם, אגב ככל שהמקומות יותר מסוכנים אנחנו הולכים משלחת יותר קטנה, יותר קל לי לנהל אותה, לשלוט בה, לאבטח אותה.
גל לוסקי: אנחנו מסרבים כמו שאתם רואים פה ללכת עם אבטחה גלויה.
גל לוסקי: למעשה אתם רואים פה אלמנה, אתם יכולים לראות שם את השת"פ עם הצבא שלנו, עם צבא הגנה לישראל, זה ממש גבול צ'צ'ניה, אזור מאוד מסוכן, הפכנו אותו לסטרילי, חילקנו ערכות סיוע, נסוגנו אחורה ורק אז האזרחים יכלו להתקרב, אנחנו תמיד דואגים גם קצת לנשמה של הילדים אז תמיד צעצועים ועוד כל מיני דברים.
גל לוסקי: הוריקן קטרינה, לואיזיאנה, לא ממש רחוק מכאן עכשיו חוגגים שנה, כמובן האמריקאים סרבו למרות שהם נחשבים ידידים גדולים, האמריקאים סרבו לקבל משלחות מחוץ לתחומי ארצות הברית כמעט לחלוטין, הם קיבלו משלחת אחת ממקסיקו, לא הסכימו לקבל משלחת ישראלית, ניסינו בכל הדרכים, יושבים פה חברים שלנו, חברים מאיפ"ק, ניסינו ללחוץ בכל הדרכים שיכלנו בלואיזיאנה, קיבלנו סירוב, החלטנו ללכת למעשה בלי הסכמה מראש, חיכינו בכניסה, אתם יכולים לראות משלחת של 18 איש, לא משלחת קטנה.
גל לוסקי: נתנו שם סיוע מאוד מסיבי בשלושה אספקטים, איתור, חילוץ ומיקום גופות, אחר כך עשינו שם פוסט טראומה ורופאים.
גל לוסקי: כאן אתם רואים גברת שהיא ניצולת שואה שנורא חבל שאין כאן סאונד לצערי, שראתה אותנו מתארגנים ומחליפים ג'יפים וכל מיני דברים כאלה ופשוט יצאה בבכי והיא הייתה בטוחה שאנחנו ממשלת ישראל כמובן, היא לא העלתה על דעתה מזה ארגון אזרחי שעושה שם, אבל היא אמרה משפט אחד מאוד חזק, אני ניצולת שואה ותראו אתכם הישראלים איך אתם מגיעים לכל מקום בעזרה כזאת גדולה ואם היה שם אתכם בשבילנו אולי השואה לא הייתה קורת.
גל לוסקי: זה מרכז הצבאי האמריקאי, אני אדלג על זה, זה לא רלוונטי, למרות שיש פה חשיפה מאוד יפה שלנו, אחרי שלכאורה פלשנו לאזור האסון, אתם יכולים לראות קצת תמונות נזק, אני יכולה להגיד לכם שהקצונה הבכירה האמריקאית בלואיזיאנה שהיא הבינה שהגענו ואת הנחישות שלנו, כמובן נתנה לנו הכשר רטרואקטיבי והנפיקה לנו תעודות חירום וזה תעודה שאנחנו נושאים בגאווה עד היום.
גל לוסקי: ככה מסמנים בית, זה תאריך החיפוש, אתם יכולים לראות, זה הצוות, Israel Flying Aid מספר הגופות וכאן נשקים לפינוי וחיות מחמד, זה חלק מהעבודה שעשינו, זה מאחר ולא היו ילדים באזור האסון, אז שמנו מדבקות איפה שהיה אפס גופות כדי לשמח את עצמנו קצת בקושי הנוראי הזה.
גל לוסקי: אתם יכולים לראות את אופי הנזק, זה פשוט לא יאומן כמה כוח יש בטבע.
גל לוסקי: כאן קצת קושי ולספר לכם על איך IFA בוחרת את היעדים הספציפיים שהיא מתמקמת בהם באזורי אסון.
גל לוסקי: אתם לא רואים מה כתוב כאן על האוטו, אבל מצויר פה מגן דוד וכתובה פה מילה לא נעימה, אני בחרתי להתמקם בפלקמיינס ובסנט ברנרד פריש שאחד מנשיאי המחוזות האלה נבחר על בסיס מצע ניאו נאצי מובהק.
גל לוסקי: וכשאני למדתי את אזור האסון החלטתי שלשם אני מכוונת.
גל לוסקי: הגענו לשם ואתם יודעים עם כל הקושי של לפלוש לאזור שלא ממש מחכה לכם ועם 18 איש שחלקם פרופסורים שמסכנים את התיעוד האקדמי שלהם בעבירה פדראלית, על כל המשתמע מזה, גיבו את ההחלטה והבחירה שלי להיכנס ולא לחכות לאישורים מוקדמים ובאו.
גל לוסקי: ובוקר אחד בחמש בבוקר, מתעוררים וזה מה שמוצאים על האוטו, רגע קשה, רגע קשה.
גל לוסקי: אני חושבת שבשביל שזה לא יחזור אנחנו צריכים להמשיך לנסוע.
גל לוסקי: כאן אתם רואים, זה נגמר קצת יותר שמח, זה נגמר בצל"ש שקיבלנו מיחידת החילוץ האמריקאית שעבדנו תחתיה.
גל לוסקי: ומשם אנחנו מתחילים או נותנים לכם קצת אור, שופכים קצת אור על העשייה שלנו בעולם שנחשב בימים כתיקונם אולי בחלקו אויב.
גל לוסקי: רעידת האדמה בקשמיר על שני צדדיו, פקיסטן והודו גבתה הרבה מאוד קורבנות משני הצדדים, נלקחה החלטה מיידית להוציא לשם משלחת, היה מאוד קשה לגייס לשם תקציב, אנשים שבדרך כלל רגילים לעזור לי לממן פרויקטים במדינות שהן קונצנזוס התאדו משום מה והיה מאוד קשה לגייס כסף.
גל לוסקי: הצד ההודי הוא מאוד מאוד קשה, הוא שטח צבאי סגור, משש בערב יש בו עוצר, אתם יכולים לראות עבודה, מה שנקרא תחת מסווה מקומי.
גל לוסקי: בכלל שתבינו ש- IFA איפה שהיא יכולה ללכת עם דגל ישראל היא תלך עם דגל היא תלך כמדינה, או כמייצגת אזרחים של מדינה.
גל לוסקי: איפה שהיא לא יכולה היא תלך כבנאדם, היא תעשה כל מה שצריך עד שהיא תמצא את המטרה, אבל כן תדאג כשהיא יוצאת החוצה להשאיר את הידיעה שבאנו ממדינת ישראל.
גל לוסקי: כאן אתם רואים איש מחתרת פקיסטני שבצד הפקיסטני עזר לי, אתם רואים אפילו החולצה הגיעה לפקיסטן עם כל הסיכונים ועם היכולת לעבוד במסווה, ולרדת בלי תוויות בעברית על הבגדים ולגזור הכול ולעבוד בצורה מאוד יסודית, הלב תמיד דוחף להחביא איזה שהיא חולצה עם המגן דוד בפנים ואותו אדון אחרי שהוא הבין מה אנחנו עושים ועבד איתנו יד ביד כמה שבועות, התחנן לקבל את החולצה למרות שהוא ידע מה הסיכון הזה אומר בשבילו והוא אכן קיבל אותה.
גל לוסקי: זה קצת תמונות מפקיסטן, אתם יכולים לראות את הטמפרטורה הנוראית, את המאסות שבהן עבדנו, זה מדבר בעד עצמו, מעילים, נעליים, חולצות, כל מיני חומרי בידוד לקור הנוראי הזה וכמובן דיור זמני, שארגוני סיוע אחרים בחרו לתת אוהלים שפשוט קרסו מהשלג, אנחנו קצת התקדמנו.
גל לוסקי: אתם רואים עכשיו את המשלחת שיצאה לאינדונזיה, רעידת האדמה האחרונה והנוראית באינדונזיה , אתם רואים את כאן את AJC שלשמחתי הגדולה מגבים אותי ואת הפעילויות של IFA כבר כמעט שנתיים בצורה מאוד אינטנסיבית.
גל לוסקי: שוב, יש כאן פרופסורים לפוסט טראומה, אתם יכולים לראות פה חבר יקר שלי, ג'ואמיס עבדאללה שהוא היה סגן מפקד ימ"ס איו"ש, נכה צה"ל מאה אחוז, הוא אחראי אצלי בארגון על כל מה שקשור לניווט ותאמינו לי אתם לא רוצים לטעות בניווט כשהשכנים שלכם לא כל כך מחכים לכם.
גל לוסקי: ועל כל מיני דברים אחרים.
גל לוסקי: המשלחת הזאת שוב פעם, ממשלת ישראל הציעה עזרה, האינדונזים לא קיבלנו, לצערי הרב ברור למה.
גל לוסקי: זה חדר האוכל של היתומים, תכף תראו אותו מתמלא, אני רק רוצה לשפוך אור, סליחה שנייה, שימו לב שכאשר IFA הוקמה מראש ידענו, אתם רואים שמפה בין הכנפיים הוצא הדגל, הוצא המגן דוד ונכנס גלובוס, ולא קוראים לנו שם Israel Flying Aid למטה בבנר קוראים לנו International Flying Aid, על אותם ראשי תיבות.
גל לוסקי: על הכול חשבנו מראש בעשייה הזאת.
גל לוסקי: באינדונזיה, אני רק רוצה להגיד לכם דבר נוסף, הילדים המדהימים האלה, מיותר לציין מה קורה במסגדים, אנחנו בישלנו שם 4500 ארוחות מבושלות ליום, IFA מבשלת את האוכל ומפיצה אותו עצמאית, לא הופכת לקבלן קולות של אף אחד, אנחנו מכירים את העבודה היטב, אתם יכולים קצת לראות את התפריט, אנחנו נותנים הרבה מאוד תשומת לב לטעמים ולמסורות ולמנטאליות המקומית, אתם רואים את המנה הזאת למשל.
גל לוסקי: ומה שאנחנו עשינו שם זה למעשה פוסט טראומה ואוכל ובוקר אחד כשניגשתי לילדים שנתבקשו לצייר את הטראומה, אני רואה ילדון בן שש מצייר מלחמה ואז עם מתורגמן ניגשתי לילד ואמרתי לו, למה אתה מצייר מלחמה, ממי אתה מפחד?
גל לוסקי: אז הוא אמר, אני מצייר מלחמה כי אני דואג ממנה.
גל לוסקי: אמרתי לו, אבל עכשיו יש פה הר געש למעלה שעומד להתפרץ ורק עכשיו חווית רעידת אדמה, למה אתה דואג ממלחמה?
גל לוסקי: אז הוא אמר, כי המולה אמר שהיהודים מסוכנים, המולה במסגד.
גל לוסקי: אמרתי לו, אתה יודע איפה המדינה שלהם וכמה הם קרובים או רחוקים מפה?
גל לוסקי: אז הוא אמר, כן הם ממש פה קרוב אחרי הים.
גל לוסקי: אז אני הסתכלתי עליו ככה וכל כך רציתי כבר להגיד מאיפה אני באה וידעתי שזה מסכן את הצוות.
גל לוסקי: ואז אמרתי לו, פגשת פעם מישהו שהוא יהודי?
גל לוסקי: אז הוא אמר, לא, השתגעת, הם מסוכנים, המולה אמר שיש להם אוזניים גדולות ושיניים.
גל לוסקי: זה כבר היה קצת קשה והתאפקתי כל השבוע וביום האחרון אספתי את כל המאתיים ומשהו ילדים ואת עובדי המטבח ואמרתי, תודה על האפשרות שנתתם לנו לסייע, זה היה כבוד גדול ואני רק רציתי להתוודות על דבר אחד, לא הייתי ישרה אתכם, אנחנו לא באים מהמקום הזה והזה, אנחנו מגיעים ממדינת ישראל ויש לי רק שאלה אחת, אם מחר יש רעידת אדמה אצלי בתל אביב, בישראל, כמה מתוככם אם הם רק יוכלו יבואו לשם בשבילנו?
גל לוסקי: אני יכולה לאפיין לכם קו אחד שכל הילדים הרימו ידיים בצעקה גדולה שהם יבואו וכל המבוגרים פשוט לא ידעו מה לעשות עם עצמם.
גל לוסקי: מצער אבל בשביל זה אנחנו שם.
גל לוסקי: טקס זיכרון, הילדים כותבים משאלות וברכות, כל אחד על אבן מהבית ההרוס שלו, התמונה הזאת מאוד משמעותית בעיניי.
גל לוסקי: ממשלת ישראל לא הצליחה להגיע לשיתוף פעולה עם האינדונזים, מי שאתם רואים פה זה סגן מפקד חיל האוויר האינדונזי שבא על אזרחי, העמיד לראשותנו מסוק לחילוץ חלילה אם קורה משהו.
גל לוסקי: אתם יכולים לראות פה את המולה, המולה הזה הוא המולה של המסגד של אבו בקיר בשרוואן, המפגע שעשה את הפיגוע בבאלי, שתבינו שבחרתי בפעם השנייה להתיישב שם, בעיר שנקראת סולו, עיר הולדתו כשהוא שוחרר שבוע קודם מהכלא, ישבתי שם ועשיתי כריזה לפרויקט הפוסט טראומה של הילדים מהמואזין, מהרמקולים שקוראים לתפילה.
גל לוסקי: אז אם זאת לא משמעות בשבילנו, אז אני לא יודעת מה כן.
גל לוסקי: תודה רבה ואני מקווה שיהיו לנו עוד הרבה כוחות ומתנדבים מדהימים.
מיכאל מלכיאור: תודה רבה גל, באמת תיאורים מרגשים ומרשימים ונתתי לך לדבר הרבה מעבר למה שאף אחד מדבר פה במקום הזה בגלל הייחודיות של הדברים.
מיכאל מלכיאור: אני מבקש את חבר הכנסת רובי ריבלין, בבקשה.
ראובן ריבלין: כן, תודה רבה אדוני היושב ראש, קודם כל צריך לברך את אנשי קולדור וכל האיגודים שהצטופפו תחת הדגל.
ראובן ריבלין: אני חושב שידוע, מוטב שיאמר מפעם לפעם, רבי הילל כשנשאל מהי כל התורה על רגל אחת?
ראובן ריבלין: אמר, "ואהבת לרעך כמוך" ולכן אני חושב שהאידיאולוגיה, המחשבה, הפילוסופיה מאחורי "ואהבת לרעך כמוך" לא צריך שהיא תהיה כזו שאנחנו נשתמש בה בצורה שהיא תהיה לצורך שלא לשמו היא נועדה, שהרי כמובן טוב מאוד, כפי שאמר היושב ראש, שנתחיל באיזה יום של חסד, לא בחודש של חסד.
ראובן ריבלין: אבל מישהו, באמת אדם שמתייחס לחברה ולזולת, הוא לוחץ ידי חבריו כל ימות השנה.
ראובן ריבלין: ולכן אני הייתי בהחלט מברך אתכם מבלי הצורך להיזקק לאיזה שהוא גימיק.
ראובן ריבלין: בזמנו כאשר פתחנו ביוזמתו של יושב ראש ועדת החינוך את שיתוף הפעולה בין הגוף המחוקק לבין הגוף הרחב הזה ונתנו את ברכת הדרך מתוך תקווה אז אנחנו עשינו זאת מתוך כוונה לראות בגוף הזה דבר שהוא גוף של ממש, שלא צריך אפילו להיזקק לאיזה שהוא גימיק.
ראובן ריבלין: גם חודש מרחשוון הוא חודש חשוב ביותר בלוח העברי כפי שכל חודש חשוב ולכן הייתי מציע לכם, אם כי התחלתם, אני לא רואה בזה דבר שהוא כל כך חשוב, אבל באמת רצוי שאתם תראו בכל הפעילויות שלכם דבר של ממש ולא דבר של גימיק.
ראובן ריבלין: שמענו פה ואני מכיר את חלק מהגופים הפועלים, יש לנו גם בארץ אנשים רבים שכפי שאת הלכת וסייעת בעיתות מצוקה ואסון יש לנו אנשים היום במדינת ישראל שלנו, מדינה שהיא הייתה צריכה להיות משאת נפשו של כל יהודי בכל ההיסטוריה היהודית מאז נתרחקנו מאז אדמתנו בגלל סיבות כאלו ואחרות, בעיקר בגלל חטאנו, אבל הכמיהה לחזור לארץ שהיא הייתה כמיהה מיסטית שנים רבות, מתוך הרצון "תקע בשופר גדול לחירותנו", "שא הנס לקבץ גלויותינו", היא הייתה באמת בראשית המדינה ובשנים רבות מקום מקלט, משום שהעולם היה מוכן לקבל את המוסריות הישראלית רק מהטעם שהוא ראה בצורך היהודי להתכנס למקלט בטוח שבו יוכל כל יהודי להתגונן.
ראובן ריבלין: נכון 90% מהעולים לארץ בכל הדורות באו הנה בכורח ולא מתוך רצון, אם כי רבים מהם מימשו את אותה כמיהה בת אלפי שנים וכמיהת דורות שעברה מאב לבנו וכך הלאה.
ראובן ריבלין: אני באמת רוצה לראות כשאיפה של מדינת היהודים תהיה אור ליהודים ולגויים שאנשים ירצו להגיע הנה משום שהם ירצו לחיות במקום הכי טוב בעולם.
ראובן ריבלין: ואני מוכרח לומר לכם, לי לא התמזל מזלי לעלות, כי אני דור תשיעי בירושלים ולא זכיתי כמו אחרים לבצע את הפעולה הציונית הנפלאה של לקיים ולהגשים חלום ורעיון.
ראובן ריבלין: אני מברך אתכם בברכה רבה על הרצון הזה, תזכרו אבל, אפילו כאשר חשוב לדאוג לעניי עם אחר, עניי עמך קודמים ועניי עירך קודמים ועניי משפחתך קודמים, אבל אסור לשכוח שכל מי שצריך, צריך ללחוץ את ידיו ולנסות לעזור לו, תודה רבה.
גל לוסקי: אני רק אעיר כאן, IFA עבדה קשה מאוד במלחמה האחרונה בארץ, והאג'נדה שלנו היא 50% פה ו-50% שם.
ראובן ריבלין: אז כדאי שבמצג תראי גם מה עשית בארץ.
מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ריבלין, אני יכול גם לספר לך, היה לנו ויכוח על הביטוי הזה עניי עירך קודמים שבא ממסורת, קודם כל זה קודמים, זה לא אומר, אתה לא רמזת לזה בכלל אני רק מוסיף את זה כי אנשים שוכחים.
מיכאל מלכיאור: דבר שני, התברר, גם בעשייה שהיה בצונמי ועשייה אחרת, התברר שאנשים שעושים הם עושים איפה שהם רואים מצוקה ופותחים את הלב, אנשים שלא עושים הם משתמשים לפעמים בביטויים חז"לים מצוינים שאומר שאם יש מצוקה כנגד עינך אל תלך ותהיה הומאניסט לעזור לאיזה מישהו במקום רחוק שאתה רואה אנשים קרובים, זה פשוט אטימות לב.
מיכאל מלכיאור: אבל אנשים שמשתמשים בביטוי הזה הרבה פעמים משתמשים לרעה בביטוי הזה, כדי לא לעזור לא שם ולא פה.
מיכאל מלכיאור: והארגונים שבאמת עושים הם עושים בכל מקום.
זבולון אורלב: אדוני היושב ראש אם יותר לי להוסיף בעניין הזה, מבחינה יהודית, עניי עירך ועניי עיר אחרת, עניי עירך קודמים זה על הפרט, זה לא על הכלל.
זבולון אורלב: שר הרווחה לא יכול להעדיף את תושבי ירושלים כי הוא גר בירושלים ולהגיד למוסד לביטוח לאומי תקצו פה יותר.
זבולון אורלב: המוסר היהודי וההלכה היהודית אומרת שבקופה הציבורית אין עניי עירך ועניי עיר אחרת קודם.
זבולון אורלב: המבחן הוא מבחן סוציאלי, הוא מבחן של צרכים ולא מבחן של קרבה, לכן צריך לדעת שאם אנחנו דנים מבחינה לאומית, מבחינת עם, הצרכים כולם שווים והעניים כולם שווים.
ראובן ריבלין: התדע ירושלים להגיע עד דמשק?
מיכאל מלכיאור: לפני שניכנס לדברים פוליטיים, דמשק זה עוד לא, אנחנו לא ניכנס להיבט הזה, אני מבקש חברת הכנסת מרינה סולודקין, מרינה את רצית גם להעיר וגם לשאול כמה שאלות.
מרינה סולודקין: מונחים של כסף וצדק ומוסר החברתי מאוד קרובים לליבי ואני חושבת שיש לנו ישיבה חשובה לשמוע דברים שאנחנו לא שמענו על התנועה של קולדור.
מרינה סולודקין: רציתי רק לשאול, כי אנחנו כאן ראינו את הפן כלפי החוץ, אם יש לכם פן כלפי פנים ומה אתם עשיתם בזמן מלחמת לבנון השנייה?
מיכאל מלכיאור: אתם תענו אחר כך.
זבולון אורלב: קודם כל גם אני רוצה לפתוח במה שהוביל חבר הכנסת ידידנו, רובי ריבלין, לומר באמת דבר הערכה וחיזוק לכל פעולה שהיא קשורה בערך שהעם היהודי הנחיל לעולם כולו, של ואהבת לרעך כמוך.
זבולון אורלב: וכל מילה כאן היא מילה מאוד מאוד משמעותית.
זבולון אורלב: ובעניין הזה מבחינה ציבורית יש בהחלט מעגלים, כלומר, שלום בית פנימי קודם לשלום בית חיצוני, בהחלט יש מעגלים.
זבולון אורלב: אבל אדם לא יכול לפתור את עצמו בשלום בית פנימי עד שאין שלום בכל העולם כולו.
זבולון אורלב: השפה העברית היא שפה כידוע מאוד מאוד עשירה, והמילה, המונח מר הוא לא תמיד במובן של מרירות, בעיקר לא בשפה התלמודית שהרי אנחנו קוראים לבורא עולם, מר דעלמא ועד היום אנחנו נוהגים לכנות את רב העיר, מרא דאתרא, והכינוי שאנחנו מכבדים ואומרים במקום כך וכך, אומרים מר כך וכך, הוא תואר של כבוד.
זבולון אורלב: אז לכן, חכמים שקראו לחשוון מרחשוון בהחלט גם מפני שאין בו חגים, אגב יש עוד חמישה חודשים שאין בהם חגים, ולא קראו להם מר, בטבת אין חג, באייר התלמודית אין חג, זכינו בדורנו, יש לנו שני חגים, גם יום העצמאות וגם יום ירושלים.
זבולון אורלב: באלול אין לנו חגים ובאב ובאלול גם כן אין לנו חגים, להפך יש לנו ימי צער.
זבולון אורלב: אבל בהחלט אם אפשר לנצל את לוח השנה העברי ויש כאן תרומה עצומה קודם כל שאנשים יבינו שיש מעגל של לוח השנה העברי ויעברו כל חודש ויתעמקו מה יש בו, זה דבר בהחלט ערך מאוד מאוד חשוב.
זבולון אורלב: אגב זה גם החוק הישראלי, בישראל לפחות מוסדות המדינה צריכים לפעול על פי הלוח העברי ולציין בכל פנייה את הלוח העברי.
זבולון אורלב: אז לכן אני אומר, זה בהחלט, אם רציתם להוסיף מתיקות, זה דבר חשוב, אבל אסוף להסתפק בחודש אחד.
זבולון אורלב: אני זוכר שבמשרד החינוך כל פעם שהיו בוחרים נושא שנתי אז היו אומרים, רק רגע, מה התלמידים יבינו שרק השנה חשוב לעשות את זה, ושנה הבאה אנחנו פתורים מן העניין הזה.
זבולון אורלב: אז צריך להבין---
ראובן ריבלין: זבולון, התקשורת היום עוסקת רק בעיסוקה של הכנסת בשינוי הכותרת של חודש חשוון ולא במרות של הדברים, בזה התקשורת עוסקת, רק כדי שתבינו כמה הוא צודק.
זבולון אורלב: לכן אני אומר תמצאו בי ידיד גדול מאוד בקידום הערכים שאתם מנסים לקדם ואני בהחלט מברך, בעיניי הפעולות שצוינו כאן יש בהם קידוש השם גדול מאוד, כל פעולה שיהודי עושה בעולם הוא רק מצליח להפיץ את הערכים שלנו ודברים חשובים מאוד.
זבולון אורלב: אני לא שייך לאלה שמתיימר להיות הסנהדרין בדורנו או לשנות מונחים ושמות שרצים בעם היהודי, אז אם קראו לחודש מרחשוון, נמשיך לברך את חודש מרחשוון, נשתדל להוסיף לו את רעך כמוך.
זבולון אורלב: אני חושב שאם היה אפשר להוסיף בעניין של אהבת לרעך כמוך, אני שמעתי בדברים וגם קראתי, העניין של הסולידאריות היהודית העולמית היא מאוד מאוד חשובה, לצערנו היום חוץ מישראל, ההתבוללות אוכלת בנו בכל פה, יהודים הולכים ונעלמים במובן התרבותי, לא במובן הפיזי, באחוזים גדולים מאוד, בקהילות מסוימות אפילו עד 80%.
זבולון אורלב: ובוודאי ואהבת לרעך כמוך, חלק מאהבה הוא לשמור יהודים בתוך עמם ולעשות כל דבר אפשרי בדגש של הזהות היהודית מבלי שאנחנו נכנסים לתוכן הזהות, זה בסדר גמור שאחד חושב שצריך לעשות ככה ואחד חושב שצריך לעשות אחרת, ובלבד שזה בתוך המשפחה כולה.
זבולון אורלב: אז אני מצטרף לברכה הזאת וכמובן מצטרף לדבר היחידי החיובי שאנחנו עושים בחודש חשוון, כידוע ב-ז' בחשוון מתחילים לשאול על הגשמים, למרות שהיו מברכים את ברכת הגשם בשמיני עצרת ב- כ"ב בחשוון, ביום האחרון של העלייה לרגל לירושלים, אבל עד שישובו כל העולים לרגל למקומם, השאירו עוד כמה ימים כדי שהגשמים לא יכבידו עליהם בדרכים, ורק מ- ז' בחשוון מתחילים לשאול על הגשמים.
זבולון אורלב: השנה אגב ז' בחשוון זה יום ראשון, אז ממוצאי שבת, כדי שאנשים אל ישכחו, אז מוסיפים בתפילתם "ותן טל ומטר".