GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בוים: כשמדובר בדת, הנה לפני שבועיים היתה פה הפגנה של האתיופים שהגורם המאיץ היה סוגיית הדם, אבל בעצם זו היתה מחאה על בעיות בקליטת העדה שלא נפתרות וכו', דברים שעליהם אנו דנים פה.
זאב בוים: ובסוף היום ישבנו עם נציגות של המפגינים.
זאב בוים: אגב, אחד הדברים המאפיינים והמעודדים לדעתי, זה שכולם היו חבר'ה צעירים, נציגי גופים שונים, היה קייס אחד והוא היה צעיר.
זאב בוים: זה מעודד כי זה מעיד על המעורבות, האכפתיות וגם הישראליות.
זאב בוים: גם אופי ההפגנה היה שונה, לא שאני אוהב את אופי ההפגנות הישראליות הקלאסיות שיש בהן הרבה כוחנות ולפעמים אפילו אלימות אבל זה חלק מהתרבות הדמוקרטית שהתפתחה פה.
זאב בוים: כך אני מצלם את זה.
זאב בוים: גם ראיתי שהאתיופים שהיו ידועים בעבר בדרך המאוד מיוחדת, השקטה והמנומסת, יש כאלה שיגידו אפילו כלואה במידה מסוימת, היסטורית הסיפור הזה נגמר.
זאב בוים: אז זה בעיניי גם במובן מסוים מצא חן כי זה מבטא את הקליטה וההשתלבות.
זאב בוים: אבל הצעירים דווקא העלו טענה הפוכה.
זאב בוים: הם טענו שלא מכירים בקייסים של העדה, שיש לה תרבות דתית עתיקת יומין.
זאב בוים: פעם הכירו בקייסים ופתאום לא.
זאב בוים: כשבאים לנישואים למשל לקייס אין שום מעמד.
זאב בוים: זו טענה לא של קייסים, לא של הדור הראשון של הורים וותיקים, אלא של החבר'ה הצעירים.
זאב בוים: הם רוצים שתהיה הכרה במעמד הרוחני של המנהיגים הרוחניים של העדה.
זאב בוים: זה קצת שונה ממה שאתה אומר.
מיכאל נודלמן: הם קיבלו מכסה, יש יותר מ-50 רבנים.
מיכאל נודלמן: בישראל יש על כל 15 אלף תושבים רב אחד קהילתי.
מיכאל נודלמן: תעשה חשבון כמה רבנים צריכים להיות בעדה האתיופית.
אבי מספין: אני לא רוצה רב אתיופי.
מיכאל נודלמן: אני מבין שאתה לא רוצה אבל פה יש קרב, עוד 12 קייסים רוצים.
אבי מספין: הנושא של הקייסים הוא שונה מהנושא של הרבנים.
אבי מספין: הם רוצים מעמד דתי הנהגתי כמו שהיה מקובל שם גם בארץ.
אבי מספין: אבל הוא מקביל, ואינו דומה לנושא של הרבני.
מיכאל נודלמן: הציעו לכם לימודים לרבנים שלוש שנים עם תואר כמו רב שכונתי, הם לא רוצים, הם רוצים קייסים בלי שום דבר.
מיכאל נודלמן: זה לא מקובל בארץ.
אבי מספין: ולא כל מועצה דתית מוכנה לחתן יוצאי אתיופיה.
אבי מספין: זה נושא מאוד כאוב.
אבי מספין: רב שמוסמך בארץ מחתן כל יהודי שבא להתחתן, כשיוצאי אתיופיה מגיעים אליו, הוא לא מכיר בהם כיהודים והוא לא מחתן אותם.
אבי מספין: רק מעטים מהרבנים מחתנים אותם.
אבי מספין: רוב הנישואים של יוצאי אתיופיה נערכים כרגע על-ידי רבנים יוצאי אתיופיה.
אבי מספין: שאלה שניה, שהיא יותר אופרטיבית.
אבי מספין: לאלה שיוצאים ממרכזי הקליטה, ומגיעים ליישובי הקבע, איזו הכשרה יש להם בתעסוקה ובחינוך?
זאב בוים: רשמנו את זה.
30095: אני רוצה קודם כל להתייחס לדברים שנאמרו בהתחלה.
30095: חבר-הכנסת אוריאל אמר דברים, המילה לא יצאה ממני, אפשר לשמוע את הקלטת, אני אמרתי לא רק המתווכים, גם עובדי מרכז הקליטה.
30095: דובר גם על אותו מקרה במרכז קליטה שההתנפלות הייתה עליי, אבל בסופו של דבר לצערי הרב אני צדקתי.
30095: גם עכשיו אני מתריע, פשוט צריך להיות ערים לעניין ולהסביר לעובדים כדי שלא יהיו מקרים כאלה כמו שקרה במרכז הקליטה.
30095: בנושא של קליטת עולי אתיופיה, יש כאן עובדים מסורים ואני מברך על זה.
30095: אבל כמובן זה לא מספיק ואף פעם לא יהיה מספיק ואנחנו מכירים את המציאות.
30095: גם אי אפשר לעשות יותר טוב.
30095: כי אחת, הבעיות המוכרות במציאות היא אינה של כסף, ולא הבעיה של בניית התכניות, אני חושב שכולנו יודעים שכשאנחנו מגיעים לידי הביצוע מספר המשתתפים מאוד קטן.
30095: אני יודע שיש בעיה מצד הקהילה להשתתף בתכניות, אבל תמיד צריך למצוא את הדרך כיצד לגרום לאנשים לנצל את התכניות הקיימות ולא להציג את הנתונים כך שהם באו ונרשמו ובסופו של דבר גם לא סיימו את התכנית.
30095: ולכן הרעיון של בדיקת גוף חיצוני יכול לתת אינדיקציה טובה וגם נתונים הכי מדויקים.
30095: בנושא של משכנתאות- אני מברך על המאמץ של משרד הקליטה שעושה מאמץ להגדיל את המשכנתאות, זה קריטי וחשוב מאוד.
30095: יחד עם זאת, גם אם המשכנתא תגדל וזה יהיה למשפחות, לצעירים, לבודדים ולקשישים, עד כמה שאני יודע, אין פתרון.
30095: ולכן כשדובר פה על העניין של עמידר, זה נראה לי רלוונטי ואני רוצה לשמוע מה משרד הקליטה מתכנן לבודדים ולקשישים שנמצאים במרכז הקליטה.
30095: שאלה נוספת היא, בעניין של הליווי של העולים החדשים ממרכז קליטה למגורי קבע.
30095: לפני שבועיים הייתי ביפו כיוון שהרבה משפחות נכנסו לשם ומצאתי אותם בבעיה קשה כי אין שם מתורגמנים, אין מי שיעזור להם.
30095: אני יודע שיש עובד אחד אבל הוא לא כל-כך מגיע לשם.
30095: אנשים צריכים להגיע ליפו, הם לא יודעים איך להגיע לשם.
30095: הליווי ממרכז הקליטה לדיורי קבע הוא דבר חשוב מאוד.
30095: אנשים נשברים ונקלעים למשבר כשהם יוצאים מהחממה של מרכז קליטה וצריכים להתמודד לבד.
30095: ועוד דבר.
30095: שרה התייחסה לעניין קרית משה, אני חושב שקודם כל האחריות היא על ממשלת ישראל, על משרד הקליטה.
30095: זה גם הרשות בוודאי, אבל לא להסתמך על פרויקטים נוספים שבאים לתת תוספת ולא במקום מרכז הקליטה.
30095: היא אמרה שפרויקט אלומים נמצא שם ולכן אנחנו לא שם בקרית משה, וזה לא מקובל עליי.
30095: אתם צריכים להיות הראשונים ואם יש פרויקטים אחרים, הם צריכים להיות נוספים.
30095: דבר נוסף, אני חושב שפה הגיע הזמן להתחיל לבצע את ההחלטה הראשונה של הממשלה להעלות 600.
30095: מדברים על 300 וזה אומר שממשיכים להתעלל ביהודים ואני מבקש מכבוד השר לקחת את העניין בידך ולהוביל את זה בממשלה לבצע את החלטת ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון.
30095: זו היתה המטרה שלו ולכן תבצעו את זה.
זאב בוים: קודם כל, אברהם נגוסה, נגעת בכמה נקודות מאוד מעניינות וכיוון שהיו דברים לעניין אז גם היתה הקשבה טובה.
זאב בוים: ואם היית פותח בעניין ההוא של אחד שמעל בתפקידו ולא היית עושה מזה הכללה והיית מתבטא כמו שעכשיו תיקנת והתבטאת, אז הכל היה מאה אחוז.
זאב בוים: גם ניתנו תשובות למנכ"ל עלייה וקליטה.
זאב בוים: קודם כל, כיוון שחבר-הכנסת אלקין יושב פה, השאלה הגדולה היא איך אנחנו מודדים את ההצלחה?
זאב בוים: כבר עלתה הסוגיה שזו בעצם היתה ההחלטה של הדיון המהיר לקרוא לשר הקליטה להקים איזו שהיא ועדת בדיקה בלתי תלויה.
זאב בוים: אני עדיין לא הקמתי אותה אבל אני בהחלט מתכוון לעשות זאת.
זאב בוים: אנחנו נמצא גוף מחקר בלתי תלוי, רציני ונטיל עליו לעשות את הבדיקה הזאת.
זאב אלקין: אבל איפה מתקיימת תכנית?
זאב בוים: במקום שמתקיימת תכנית ברור מה השינויים, לזה אנחנו לא צריכים גוף מחקר.
זאב בוים: אבל יש תהליכים חברתיים על מצב של שימוש בסמים ואלכוהוליזם, אפילו שיש נתונים מעודדים בתחום הפשיעה של המשטרה, נדמה שהבדיקה שלה היא בדיקה טכנית וסטטיסטית יותר.
זאב בוים: צריך לבדוק בדברים כאלה האם יש השפעה יותר עמוקה מאשר איזו שהיא סטטיסטיקה שלפעמים יכולה גם להיות אמיתית.
זאב בוים: לכן זה צריך לעשות וזה ייעשה.
זאב בוים: בעניין הדירוג כניסה, ההערה, ההתבוננות, ההבחנה היא מאוד נכונה, הקושי הוא בביצוע, קשה לבצע את זה.
זאב בוים: בוודאי מהצד של האיכלוס והיציאה שזה לוחות זמנים שונים וזה קשה מאוד.
זאב בוים: , חביב, תעשה בדיקה בכל זאת לראות, אולי זה לא בודדים, אולי אפשר לעשות בקבוצות ואז קבוצות שמגיעות בלוח זמנים מסוים, בכל זאת הם באים תמיד עם ילדים ויכול להיות שאפשר ליצור את קבוצות הלימוד.
זאב בוים: נראה לי שהפתרון היותר ישים זה תגבור למי שנכנס במאוחר כדי להביא אותו לרמת כיתה, לתת לו X שיעורים, הכל לפי רמת "הפיגור" במה שהוא הפסיד בחומר.
זאב בוים: אבל בינתיים הייתי מסתפק בזה שיעשו את הפעולות הטריוויאליות שלא עושים אותן.
זאב בוים: מבחינה זאת במידה מסוימת שפר גורלם של בני העדה האתיופית שלהם כן עושים אולפנים בבית-ספר.
זאב בוים: אתה יודע שלרוב אוכלוסיית העולים החדשים אין אולפנים.
זאב בוים: זו שערורייה ממדרגה ראשונה.
זאב אלקין: אתה יודע שעמדתי בעניין בדיוק כמוך.
זאב בוים: אני רוצה לראות כי אני דרשתי מבהט לתת לנו פתרונות, זה לא יכול להיות.
זאב בוים: עולה חדש בין אם הוא מגיע מארגנטינה או מאוקראינה, או מצרפת, הוא צריך אולפן בתוך בית-הספר וכך קלטו בעבר.
זאב בוים: היום יש שעה וחצי שלא יודעים לחבר את זה ולך תדע מה מנהלי בתי-הספר עושים עם השעה וחצי המצטברת הזאת.
זאב אלקין: שעה וחצי זה בתיכוני, ביסודי לא היה כלום, עכשיו הכניסו.
זאב בוים: וגם השעה וחצי בתיכונים, אתה צודק.
זאב בוים: שיתחילו עם הדבר הבסיסי הזה.
זאב אלקין: פה אנחנו ביחד.
מאיה שריר: אני נמצאת פה במקום אודי בהט שנמצא בצפון.
זאב אלקין: כן, יש שינוי בנושא הזה.
זאב בוים: יש שינוי אחרי קיצוצים כבדים, אני מקווה שיחזירו את השעות האלה.
זאב בוים: אז אנחנו חושבים אותו הדבר.
זאב בוים: מה שאמרת לגבי ההשכלה הגבוהה, שיש לנו היום כ-2,500 סטודנטים במוסדות ההשכלה הגבוהה, זה נכון.
זאב בוים: לפי דעתי מספר זה בקו עלייה מבלי לבדוק הרבה אחורנית.
זאב בוים: זה אחד הנושאים שהמכון הבלתי תלוי הזה עומד לבדוק על ציר הזמן.
זאב בוים: הרושם הוא שאנחנו בקו עלייה.
זאב בוים: אנשי מקצוע צריכים לבדוק אם זה זינוק בעלייה או שזה מתון מדי או שהקצב אינו מספיק.
זאב בוים: אבל המספרים המוחלטים, 2,500 סטודנטים, מישהו יודע כמה סטודנטים יש באוכלוסייה בכלל במדינת ישראל?
חנוך צמיר: יש למעלה ממאה אלף.
זאב בוים: מאה אלף איזה אחוז זה מסך הכל האוכלוסייה?
זאב בוים: לא נתעסק עכשיו במחקר הזה.
זאב אלקין: אבל המשרד מקבל את המגמה הזאת של הכניסה להשכלה גבוהה, אז השאלה היא אם זה איתות נוסף.
חנוך צמיר: המספרים שהשר הזכיר הם תולדה של מדיניות המשרד של העדפה מתקנת.
זאב בוים: אתה מדבר על משהו אחר בתחום התעסוקה שזה ההעדפה המתקנת.
זאב בוים: אני הולך לפי סדר חברי-הכנסת, אורי אוריאל, לבחור פתרונות חדשים – בסדר, באמירה כללית זה נכון ובוחנים וחלק מהתכניות הן תכניות שהן תולדה של בחינה כזאת.
זאב בוים: פלשמורה, גם לגבי נגוסה, אני לא אכנס כאן לגבי ההיקף, אבל פעלתי בממשלה כדי שלא יהיה קיצוץ נוסף בעניין הזה.
זאב בוים: לשמחתי בהצלחה.
זאב בוים: לגבי הסוגייה שהעלה חבר-הכנסת אורי אוריאל שאמר, "תעלו אותם עכשיו" וזה ציטט את כולם בכוונה, לעשות מבצע.
זאב בוים: ראשית, ברמה העקרונית עם כניסתי אני גם הצהרתי שאם זה היה תלוי בי, מדינת ישראל היתה צריכה לעשות מאמץ כזה ולגמור את הסיפור הזה במכה.
זאב בוים: ידענו לעשות את זה בעבר.
זאב בוים: בהיכרות יותר קרובה עם תהליכי הקליטה, השתמשת במושג התעללות, זה שלא מעלים אותם זה התעללות בגלל מצוקתם, אני לא יודע איפה עלולה להיות יותר התעללות.
30095: שם.
30095: כי כשהם נשארים שם, אנחנו נשלם פי עשר פה.
30095: אבל אם אנחנו נעלה אותם זה יהיה יותר טוב.
זאב בוים: זה לא בוויכוח עכשיו, עכשיו אני אומר את דעתי.
זאב בוים: שמעתי את עמדתך ואני בכל זאת אומר לך למחשבה לא לתגובה, לנוכח הקשיים שאנחנו נתקלים היום בהם ולנוכח העובדה שגם אם ייעשה איזשהו סוג כזה של מאמץ מיוחד, היכולת לאגם משאבים שנדרשים לטפל במכה אחת במבצע אחד, בכמה אלפים טובים של אלה שנשארו שם, 11 או 14, המספר משתנה כל הזמן וזו גם סיבה טובה לעשות מכה ולגמור.
30095: נכון, אני מסכים אתך.
זאב בוים: אני בוחן את זה מכל הכיוונים.
זאב בוים: אך כששוקלים זאת אז כשידוע כמה גדולים הקשיים של התמודדות עם תהליך הקליטה של בני הפלשמורה, אז אולי אם נביא אותם במכה אחת, זה יהיה בלתי אפשרי למדינת ישראל לבלוע, ואז לא בטוח שההתעללות הזאת שאתה מדבר עליה היא לא התעללות יותר גדולה, ולא ייגרם נזק יותר גדול.
זאב בוים: כי יש ויכוח אם זה 300 או 600.
30095: 600.
זאב בוים: אבל כשאורי אוריאל רוצה במכה אחת עכשיו את כולם, אז אני לא בטוח שבסופו של דבר זה ייצא ברווח, אני חושב שהוא עלול לצאת בהפסד מפאת חוסר היכולת להעמיד את כל מה שנדרש בבת אחת, לרכז את זה למבצע כזה.
זאב בוים: אולי עכשיו קשה לנו לבחון את זה, אבל בעוד שלוש ארבע שנים כשיסתיים התהליך, נסיק ברטרוספקטיבה שהייתה דרך להתמודד עם זה בקבוצות ולא במכה אחת, כדי לתת את המיטב, שמדינת ישראל יכולה להעמיד.
זאב בוים: אני מסתפק בזה עכשיו לנושא הזה.
זאב בוים: לחברת הכנסת סולודקין, שאינה פה, הערה על בני מנשה.
זאב בוים: זה אמור לשמש לקח במידה מסוימת מסיפור הפלשמורה, רמזתי שהמספרים לא ידועים בדיוק ובוודאי כשמדובר בבני מנשה, לאף אחד אין ברגע זה מושג על כמה מדברים.
זאב בוים: אנחנו נזכרים איך זה היה עם הפלשמורה, שאמרו שיש רק שלושת אלפים, נכון נגוסה?
30095: לא נכון.
זאב בוים: אה, לא נכון.
30095: אל תערבבו בין הדברים, אין שום קשר.
זאב בוים: זו היתה שאלה רטורית, בסדר.
זאב בוים: אצל בני מנשה היה תהליך גיור רשמי של בית-דין שנשלח מטעם הרבנות הראשית לישראל.
זאב בוים: הרב קליין גייר 216 ונוספו עוד כשלושה ילדים, 218 איש גוירו והפכו להיות ליהודים כשרים.
זאב בוים: ומדינת ישראל לא פעלה להעלתם, אז הם פנו לבג"ץ וכשמדינת ישראל היתה צריכה להשיב על הבג"ץ, אז היה ברור לנו שיהודים כשרים לחלוטין שעברו תהליך גיור כשר על-ידי הגוף המוסמך, זכותם לפי חוק השבות לעלות למדינת ישראל, אי אפשר למנוע את זה מהם.
זאב בוים: לכן נתנו ל-218 לעלות.
זאב בוים: יחד עם זה, במקביל פניתי לראשון לציון, הרב עמר וביקשתי ממנו בשם ממשלת ישראל.
זאב בוים: להפסיק את תהליכי הגיור שם.
זאב בוים: מדינת ישראל אינה מיסיונרית, הדת היהודית מעולם לא הייתה, היו פרקים בהיסטוריה של גיור אבל לא תמיד הגיור הזה הועיל לעם ישראל, אני לא אתן סקירות היסטוריות.
זאב בוים: לכן הוריתי לו להפסיק את תהליכי הגיור כי הם גיירו גויים, והשאלה היא אם מדינת ישראל צריכה וחייבת להיות מקלט לכל מי שהוא לא יהודי.
זאב בוים: אז יש מערכת שלמה של שיקולים, ושם פועלים מיסיונרים.
זאב אלקין: הרבנות עושה את זה בתקציב ממלכתי של מדינת ישראל?
זאב בוים: בוודאי.
זאב בוים: זו לא הייתה החלטת ממשלה, זה היה איזו יוזמה כמעט פרטית של רבנים שהעמידו את מדינת ישראל בפני עובדה.
זאב בוים: לכן הוריתי לרב להפסיק את העניין הזה.
זאב בוים: הרב עמר, הראשון לציון, הסכים שמפסיקים את התהליכים עד הודעה חדשה, ואנחנו לא מתכוונים לחדש אותם.
זאב בוים: בתנאי הזה אנחנו קולטים את 218 שהתגיירו עכשיו.
זאב בוים: אגב, בעבר כמה עשרות בני מנשה שעשו גיור נכנסו לארץ, אבל לא נעשה מזה מפעל יהודי, ציוני.
זאב בוים: זו התשובה לחברת הכנסת סולודקין שזו כנראה גם דעתה.
זאב בוים: קליטה בחקלאות זה מעניין מאוד.
זאב בוים: לדעתי צריך לבחון אפיק זה ברצינות, אנו נסייע ליוזמה הזאת.
זאב בוים: צריך לחשוב איך לעשות את זה, יש עדיין מקומות בארץ שאפשר לגאול אותם בהתיישבות חקלאית וצריך באמת לבחון דרך כזאת, בעיקר לגבי צעירים זה יכול להיות מעניין.
זאב בוים: גם עניין התקשורת באמהרית, השעה בשבוע שמשודרת היא מעט מדי.
זאב בוים: אני אחבור פה עם חברי הכנסת אולי לדבר עם חברים שלנו על רקע אישורי תקציב כדי לנסות להוציא משהו בשיתוף פעולה עם שר האוצר בעניין.
זאב בוים: בנושא העצמת השפה העברית – אני פניתי למנכ"ל אבואב במשרד החינוך שיעשה בדיקה, סיכמתי עם שרת החינוך כיוון שההוראה באולפנים ניתנת על-ידי משרד החינוך, האגף לחינוך מבוגרים.
זאב בוים: אני ביקשתי לעשות בחינה, התרשמתי מכמה ביקורים במרכזי קליטה שההוראה אינה מספקת.
זאב בוים: סיימתי עם התשובות לחברי הכנסת.
זאב בוים: הדברים נרשמו, ועל-פי הפרוטוקול אנחנו נתייחס ברצינות לכל דבר.
זאב בוים: אדוני היושב-ראש, במשרד החינוך יש בעיה כללית, שהיא ההצטופפות של בני העדה האתיופית במערכת החינוך הממלכתית דתית.
זאב בוים: זה הופך להיות לבלתי נסבל בהרבה מקומות.
זאב בוים: פחות ופחות רואים בתי-ספר ממלכתיים דתיים, בעיקר ביסודיים או בחטיבות הביניים, פחות ופחות רואים איזון נכון במבנה הכיתות מבחינת העדות ומבחינה חברתית, בין ותיקים ובין עולים חדשים.
זאב בוים: בקרית מלאכי יש בית-ספר שבו 85 אחוזים אתיופים.
זאב בוים: אין בזה שינוי.
זאב בוים: אני מקבל את ההערה על קבוצות הכדורגל, צריך לעשות משהו בהקשר הזה.
זאב בוים: כשאתה סוגר את זה, אתה סוגר את זה פנימי.
זאב בוים: פניתי לרב הראשי וביקשתי ממנו לעזוב לרגע את האתיופים, כך הורסים את החינוך הממלכתי דתי, כך מבריחים את כל האוכלוסייה, הותיקה והחזקה.
זאב בוים: באידיאולוגיה ובציונות לא ניתן להחזיק את האנשים, אנשים שולחים ילד לבית-ספר, הם רוצים בית-ספר ברמה גבוהה.
זאב בוים: התלמידים האתיופיים בריכוז כזה מורידים את הרמה לא בגלל שהם אשמים, אלא בגלל הפערים בתרבות.
זאב בוים: צריך לעשות את ההיפך ולמשוך אותם למעלה ואף אחד לא מושך, אין מי שימשוך.
זאב בוים: מוכרחים להרחיב את השוליים הצרים, את הכתפיים הצרות של החינוך הממלכתי הדתי שעליו מלבישים את כל תהליך הקליטה של ילדי העולים מאתיופיה.
זאב בוים: אמרתי לרב שאפשר לעשות זאת, שהרבנים המגיירים שזאת תביעתם ודרישתם, ישנו מהתביעה הזו בכפוף לזה שמשרד החינוך מתחייב שקליטה של ילדים בחינוך הממלכתי הכללי תלווה בתוספת של שעות ליהדות ולהיסטוריה היהודית ולכל מה שקשור ליהדות.
זאב בוים: אפשר לקחת את הדגם של בתי-ספר תל"י.
זאב בוים: אין לי עוד תשובה ואת כנציגת משרד החינוך, תעלי את זה עד לרמה של מנכ"ל השרה, אני אפנה פעם נוספת, חברי הכנסת, צריך ליצור לחץ ציבורי על העניין הזה ולשכנע את הרבנים שבסופו של דבר זו מדיניות שהיא יותר נכונה גם מנקודת השקפת עולמם על עתיד חינוך הדתי במדינת ישראל.
זאב בוים: לפני כ-10 ימים פגשתי את נציב שירות המדינה ודיברתי אתו על עניין התעסוקה, בהקשר של השתלבות של בני העדה האתיופית בשירות הציבורי וסיכמנו שהוא יביא תכנית שאנחנו נעביר אותה בהחלטת מחליטים בממשלה של משרות ייעודיות שהאוצר יקצה לנציבות בפריסה על פני כל המשרדים.
זאב בוים: משרה ייעודית זה אומר, יש למשרד התחבורה לדוגמה תקן, אסור לו לחרוג מהתקן.
זאב בוים: האוצר מבקש לקחת עוד שמונה משרות לתוך המשרד.
זאב בוים: זאת אומרת שמשרד התחבורה מקבל נניח X משרות ייעודיות זה אומר, שהוא יכול להשתמש בהן רק כאשר הוא קולט את בן העדה האתיופית לפי צרכיו, אם זה מהנדס כבישים או מפקח או נהג קטר, לא משנה מה.
זאב בוים: אנחנו, כמשרד הקליטה, כמעט היחידים שמעסיקים מבני העדה.
זאב בוים: אולי במשרד החינוך או במשרד הרווחה מעסיקים קצת.
זאב בוים: אני אפנה לממשלה, נציבות המדינה הולכת אתי בעניין הזה, אני אדבר עם שר האוצר, עם ראש הממשלה, ראש הממשלה יו"ר הוועדה.
מיכאל נודלמן: וגם הוועדה.
זאב בוים: וגם הוועדה נכון, בהחלט כן, זה כוח חשוב.
זאב בוים: אבל הפגישה היתה, הנכונות קיימת גם מצד הנציבות ויש עוד פגישה בשבוע הבא על העניין הזה.
זאב בוים: ואז נלך עם כל הכוחות המשותפים ללחוץ בעניין.
זאב בוים: אני הזכרתי את הפגישה עם נציגי השובתים.
זאב בוים: נגוסה, אתה היית בפגישה, נכון?
30095: כן, אני הייתי.
זאב בוים: בפגישה עם נציגי השובתים הם העלו את הרצון שלהם כעניין מתכלל להקים ועדת שרים לעניין קליטת בני העדה.
זאב בוים: אני בודק את זה עכשיו בסביבת ראש הממשלה ועם מזכיר הממשלה.
זאב בוים: דיברתי עם מזכיר הממשלה, כיוון שיש כבר שתי ועדות, אחת ספציפית לפלשמורה ואחת הוועדה לקליטת העלייה והתפוצות בראשותו של ראש הממשלה, לא נראה עכשיו שיש מקום להקים ועדה מיוחדת נוספת לעניין הספציפי הזה.
זאב בוים: קודם כל סיכמנו שהדיון הראשון בכינוס הישיבה שבראשה יעמוד ראש הממשלה של ועדה לקליטת עלייה ותפוצות, יהיה דיון כזה על נושא קליטת יהודי אתיופיה.
זאב בוים: אל הדיון הזה יוזמנו הנציגים עמם ישבנו ושם באמת תתפרס יריעה רחבה.
זאב בוים: נראה בעקבות הדיון הזה איך אנחנו ממשיכים.
זאב אלקין: אדוני השר, אנחנו ביקשנו מראש הממשלה לקיים ועדת שרים על הנושא של מצב הילדים העולים במערכת החינוך.
זאב בוים: קלענו לדעתכם, בסדר.
מיכאל נודלמן: בגלל קוצר הזמן אני צריך להגיד מה הוועדה צריכה לקבל, הרצון הטוב שלך להקים צוות בדיקה.
מיכאל נודלמן: דבר שני, אני שמעתי את כל התכניות, זה נראה טוב, לא כמו בפעם הקודמת.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להדגיש מעורבות השר בכל הדברים ובכל הבעיות שקיימות בעדה האתיופית.
מיכאל נודלמן: אבל יש כמה דברים שאנחנו כוועדה צריכים להחליט כמו שמשרד החינוך צריך לבדוק מה קרה עם התלמידים האתיופיים, איך יכול להיות ש-70 אחוז, 50 אחוז, ריכוז כל-כך גבוה, זה פוגע בלימודים ובילדים האלה.
מיכאל נודלמן: את הנושא הזה אנחנו שמים על סדר היום בוועדת שרים בראשותו של ראש הממשלה.
מיכאל נודלמן: יש כאן בעיות שקשורות לא רק למשרד ספציפי.
מיכאל נודלמן: יש הרבה בעיות שהן בקשת של משרדים.
מיכאל נודלמן: אבל יש בעיות שקשורות לחברה הישראלית, יש פה פער בתרבות ואנחנו צריכים לעשות הכל כדי להקטין את הפער הזה.
מיכאל נודלמן: זה גם נובע מחינוך, מלימודים שעכשיו מלמדים בבתי-הספר.
מיכאל נודלמן: מה שעשית עם תפקידים ומשרות עם נציב שירות המדינה זה טוב מאוד.
מיכאל נודלמן: לדעתי אנחנו צריכים לקבל חוק, העדפה ניכרת לאנשים כאלה.
מיכאל נודלמן: אתה פתרת את זה בלי חוק.
זאב בוים: יכול להיות שנצטרך חוק.
זאב בוים: אם האוצר לא ישתכנע.
מיכאל נודלמן: אני אומר שאנחנו נעשה את הכל, לא יכול להיות שאלפיים סטודנטים סיימו לימודים באוניברסיטאות ולא יכולים להשתלב בעבודה.
זאב בוים: נכון.
מיכאל נודלמן: זה הדבר הכי חשוב פה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שאפילו הציבור צריך לראות באתיופים ולדבר עם הילדים האלה, נוער שלומדים בשתי קבוצות, זה ישראלים, זה אנשים עם תרבות ישראלית, עם שפה ישראלית, צריך להיות איזה קשר בין החברה הישראלית לבין החברה האתיופית.
מיכאל נודלמן: אני מודה לשר הקליטה ואולי בעוד חצי שנה נצטרך עוד פעם לדבר, כי פה אמנם יש בעיות ממדינות אחרות, אבל פה יש יותר בעיות.
מיכאל נודלמן: אני מברית-המועצות, יש הרבה בעיות.
זאב בוים: מאוקראינה.
מיכאל נודלמן: מאוקראינה, בסדר.
מיכאל נודלמן: יש שם הרבה בעיות, אבל בעיות כמו שיש בעדה האתיופית אין שם.
זאב בוים: זה נכון.
מיכאל נודלמן: ובגלל זה אני רוצה בעוד חצי שנה לקיים ישיבה נוספת על הנושא הזה.
מיכאל נודלמן: אתם לא צריכים לחשוב שמישהו רוצה לעשות להם רע, אנחנו כולם במטרה אחת איך לגרום לאנשים האלה להפוך כמה שיותר מהר לחלק מהחברה הישראלית.
זאב בוים: תודה רבה לאנשי המשרד.
מיכאל נודלמן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא ילדים חסרי מעמד וזכויות במשפחות עולים.
מיכאל נודלמן: אדוני השר, זוהי לא ישיבה ראשונה שאנחנו מקיימים בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: יש לי טענות גם כלפי משרד הפנים כי כל פעם אנחנו מקבלים מספרים שונים על ילדים חסרי מעמד.
מיכאל נודלמן: אנחנו מקבלים פניות מארגונים שמטפלים בילדים האלה ונאמר לנו שהמשרד לא עונה למכתבים, לא עונה לפניות ולא מתייחס אליהן.
מיכאל נודלמן: נאמר שנותנים לילדים לחיות כאן עד גיל 18 ולאחר מכן מוציאים צו גירוש ונשאלת השאלה איך יכול להיות שילד שלמד כאן, הוא לא יודע שפה זרה אלא דובר רק עברית, הוא מכיר את התרבות הישראלית ולא מכיר מדינה אחרת, אבל הוא מקבל צו גירוש וצריך לצאת את הארץ.
מיכאל נודלמן: בישיבה הקודמת הזמנו לכאן ילדים כאלה אבל הם פחדו לבוא לישיבה מחשש שמא כאן יקבלו את צו הגירוש.
מיכאל נודלמן: אדוני השר, אני מאוד שמח שאתה כאן כי בקדנציה הקודמת התקיימו ארבע ישיבות, וגם בקדנציה הזו התייחסנו לנושא, אבל לא הגיעו להחלטה והבנה.
יצחק קדמן: במקרה או שלא במקרה הישיבה היום נערכת בתאריך מאוד מיוחד.
יצחק קדמן: היום הוא יום הילד הבינלאומי והתאריך הוא התאריך שבו נחתמה האמנה הבינלאומית בדבר זכויות הילד, ב-20 בנובמבר.
יצחק קדמן: האמנה נחתמה ב-1989 וישראל אשררה אותה ב-1991, לפני 15 שנים.
יצחק קדמן: אין מתאים יותר מהיום הזה לקיים את הישיבה בנושא הזה.
יצחק קדמן: אדוני השר, אני רוצה לומר לך בצורה הכי תמציתית שאפשר.
יצחק קדמן: נמצאים בישראל אלפי ילדים, ואני עוד מעט אתייחס גם לעניין המספרים, ממשפחות עולים – ואני מדגיש את זה, לא ילדי עובדים זרים, לא ילדי מהגרים, לא ילדי מהגרי עבודה – שחיים כאן ללא מעמד, ללא זכויות, תחת איום מתמיד בגירוש מכאן, למרות שכאן חייהם, כאן מרכז חייהם, עברית היא שפתם היחידה, כאן גרה משפחתם היחידה, והילדים הללו הם ילדים חסרי הזכויות ביותר במדינת ישראל.
יצחק קדמן: אלה ילדים נוכחים נפקדים.
יצחק קדמן: אלה ילדים שחיים כאן ואין להם לאן ללכת.
יצחק קדמן: אלה ילדים שחיים כאן בפחד, אלה ילדים שחיים כאן
יצחק קדמן: מבלי שיש להם ביטוח רפואי, אלה ילדים שחיים כאן בלי שההורים מקבלים קצבת ילדים למרות שהם חיים עם משפחתם, אלה ילדים שמפנים אליהם את הגב.
יצחק קדמן: בשבוע שעבר שיבחתי אותך אדוני השר, מאחורי גבך, בוועדה לזכויות הילד, שם נדון עניינם של ילדי עובדים זרים.
יצחק קדמן: שיבחתי אותך משום שבניגוד לשרים קודמים שהצהירו הצהרות מאוד רמות על הצורך להתחשב באוכלוסייה הזאת, אתה עשית מעשה, ואני מברך אותך על כך.
יצחק קדמן: אבל נוצר היום מצב אבסורדי שילד מהפיליפינים, ילד של עובדים זרים, יש לו יותר זכויות ויותר מעמד מאשר ילד למשפחה שעלתה לכאן מאחת מארצות מדינות חבר המדינות, ילד שאין לו משפחה במקום אחר בעולם אלא כאן משפחתו, והוא חי פה בתנאים כאלה שאין לו אפילו סיכוי לקבל מעמד.
יצחק קדמן: אני רוצה להראות לך עד כמה האבסורד גדול.
יצחק קדמן: באחד המקרים הבודדים עליהם קיבלנו בסוף תשובה, נאמר לנו לגבי ילדה - שחיה כאן עם המשפחה שלה כאשר למשפחה יש אזרחות ישראלית אבל לילדה אין, ואני אסביר אחר כך, אם צריך, איך זה נוצר – שבעקבות המדיניות החדשה של שר הפנים אולי יתנו לה מעמד על התקן הזה של ילדי עובדים זרים.
יצחק קדמן: אנחנו הגענו למצב אבסורדי שילדי עולים צריכים לקבל אזרחות ישראלית על תקן של ילדי עובדים זרים.
רוני בר-און: אנחנו מכירים לא מהיום.
רוני בר-און: אם אפשר שהדיון יהיה קצת פחות אמוציונאלי ויותר טכני, כי אנחנו נגיע לתוצאות בדיון טכני יותר מהר מאשר נגיע בדיון אמוציונאלי.
רוני בר-און: אני לא יודע מי אמר לך את השטות הזאת.
יצחק קדמן: יש לי את זה בכתובים.
רוני בר-און: אני אשמח לראות את זה.
יצחק קדמן: אני אראה לך את זה.
רוני בר-און: אני חושב שהבעיה שאתם מציגים היא בעיית אמת.
רוני בר-און: צריך להתפנות אליה ולהידרש אליה, וגם לנסות להקל בעניינה.
רוני בר-און: אני מציע לא להתחיל לעשות פה מהלך של – סליחה על הביטוי – מניפולציות השוואתיות.
רוני בר-און: אני לא רוצה להשוות את זה לשום דבר אחר.
רוני בר-און: זאת הבעיה, אתה אני אתמודד, אתה יתמודד המשרד, ואני מקווה שנוכל גם לתת לה פתרונות, כדי שתוכל לשבח אותי עוד פעם מאחורי גבי.
רוני בר-און: בוא נקיים את הדיון כדיון טכני ולא אמוציונאלי למרות שהוא נוגע בגורל של ילדים שלכולנו יש וכולנו חרדים להם ורגישים להם.
רוני בר-און: בסוף היום אני רוצה להגיע לפתרון.
רוני בר-און: הבנתי שהישיבה הקודמת התפוצצה בגלל התלהטות הרוחות, ואני לא רוצה להגיע לדברים האלה.
יצחק קדמן: אלה דברים כואבים.
רוני בר-און: זה ברור לי לחלוטין.
רוני בר-און: אף אחד לא נהנה מהמצב הזה.
רוני בר-און: גם לא יושבת אף מפלצת מאחורי הכיסא של מינהל האוכלוסין ושואלת איך היא תציק למישהו.
רוני בר-און: יכול להיות שהיו כאן שורה של חילופים במשרד הפנים, באופן שלא ניתן היה לקבוע מדיניות וגם לבצע אותה, ואז כל אחד עשה לעצמו משהו פרטי ובתוך המשחק הזה נשחקו גורלות של אנשים.
רוני בר-און: בוא ננסה לבור את המוץ מן התבן ולראות איך אנחנו פותרים את הבעיה ולא נוברים בפצעים ההיסטוריים שלה.
יצחק קדמן: אני אגיע לזה, אבל אני חייב מילה אחת כי כפי שאמרת קודם, על האשמות צריך להגיב.
יצחק קדמן: זה מכתב של משרד הפנים, מינהל האוכלוסין.
יצחק קדמן: הוא בתשובה לעניינה של נסטיה שהופיע בוועדה באחת הישיבות הקודמות.
יצחק קדמן: היא חיה פה עם סבא וסבתא שלה, שניהם אזרחי ישראל שיש להם עליה אפוטרופסות מבית המשפט.
יצחק קדמן: במכתב הזה נאמר לי על-ידי המשרד ש"בעקבות החלטת ממשלה בנושא מתן מעמד לילדי עובדים זרים, הנ"ל על פניו עונה לקריטריונים הנדרשים לשם הגשת בקשה".
יצחק קדמן: אני לא המצאתי את זה.
יצחק קדמן: הנה המכתב.
יצחק קדמן: שלא תחשוב שאני מפליג על כנפי הדמיון.
רוני בר-און: אני בטוח שלא.
רוני בר-און: אני מבקש ממך.
מיכאל נודלמן: גם אני חושב שקשה בלי אמוציות.
רוני בר-און: אנחנו יושבים בדיון מקצועי ואנחנו יושבים כאן כנציגי ציבור.
רוני בר-און: אני מציע שנדבר כאן ברמה של תוצאות.
רוני בר-און: אני גם רוצה לבדוק את המכתב הזה ולראות מי עומד מאחוריו.
יצחק קדמן: כפי שהצעת, אני אגש לרמת הפתרון.
יצחק קדמן: אני חושב שלא יהיה מנוס אלא מלהעביר חקיקה ברוח הצעות החוק של חבר הכנסת יורי שטרן וחבר הכנסת בריילובסקי שהציעו כבר בכנסת הקודמת.
יצחק קדמן: אגב, זה עבר ועדת שרים לענייני חקיקה ואחר-כך הוכשל בדרך, מכל מיני סיבות בלתי ענייניות.
יצחק קדמן: הצעת החוק צריכה לקבוע שילדים שאחד מהוריהם או יותר נמצאים פה במעמד של אזרח או תושב קבע, הילדים האלה יזכו למעמד.
יצחק קדמן: זה צריך להיות מובן מאליו והיום זה לא כך.