GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף זיסלס: בשנתיים האחרונות, כתוצאה מתהליכים שאירעו בה אוקראינה הגיעה לרמה חדשה של ארגון עצמי חברתי, היא נמצאת אולי במקום התחלתי אבל חשוב מאוד של התפתחות החברה האזרחית, מה שמאפשר לנו בתנאים של עיתונות חופשית למעשה ורמה גבוהה, כפי שכבר ציינתי, של חברה אזרחית, להביע את הזדהותנו עם ישראל לא רק בתוך המעגלים שלנו, בחדרי החדרים שלנו, ולא רק בבתי כנסת ובמרכזים היהודיים שלנו אלא גם בכיכרות, ברחובות, בעיתונות ובטלוויזיה.
יוסף זיסלס: אנחנו מימשנו את אחד הסעיפים של התכנית שלנו: אנחנו הזמנו חברי כנסת מר שגל ומר נודלמן לבקר באוקראינה.
יוסף זיסלס: כמו כן מר אלקין ביקר ברוסיה יחד עם מר שגל.
יוסף זיסלס: אנחנו סבורים שהביקורים האלה חשובים מאוד כדי שאמצעי תקשורת מקומיים והכוחות הפוליטיים, אלה שעומדים בראש המדינה וגם אלה שנמצאים באופוזיציה, יבינו בצורה נכונה ושקולה יותר את מה שמתרחש היום במזרח התיכון.
יוסף זיסלס: אין זה מקרי שבמשלחת שלנו נוכחים למעלה מעשרה נציגים של כלי תקשורת המוניים מהמדינות שלנו, ביניהם גם כלי תקשורת מרכזיים, ובפרט מאוקראינה נוכחים כאן מנציגים של הערוץ הלאומי הראשון של הטלוויזיה שלנו.
יוסף זיסלס: אנחנו מקווים, למרות שלא התנינו את הנסיעה שלנו בשום תנאים וכמובן שלא נעמיד תנאים בעתיד, אבל אנחנו מקווים שהביקור של העיתונאים ביחד איתנו בישראל, ביקור בצפון הארץ, בעזה, כל אלה יביאו לכך שבאמצעי התקשורת ולא רק של אוקראינה, ששם זה כבר קרה, אלא גם במדינות אחרות יופיע חומר שקול יותר, אובייקטיבי יותר על האירועים במזרח התיכון.
יוסף זיסלס: באוקראינה כפי שנאמר כבר, שבוע אחרי תחילת הלחימה נערכה עצרת המונית, על פי הערכות שונות הגיעו אליה בין שמונה לעשרת אלפים אנשים, העצרת התקיימה במרכז העיר.
יוסף זיסלס: זה שודר בערוצי טלוויזיה המרכזיים.
יוסף זיסלס: נכחו הרבה עיתונאים.
יוסף זיסלס: מה שחשוב, שלא רק נציגי הקהילה היהודית היו נוכחים שם, אלא גם נציגים של דתות שונות.
יוסף זיסלס: בעצרת נאמו נציגי הכנסייה הפרבוסלאבית, הכנסייה היוונית הקתולית, נציגים של בפטיסטים.
יוסף זיסלס: אפשר לחייך ביחד, אבל היו גם נציגים של הקוזאקים האוקראינים שגם הביעו את הזדהותם עם ישראל ואיחלו לשלום במזרח התיכון.
יוסף זיסלס: אלה כמובן רק הצעדים הראשונים ואנחנו לא משלים את עצמנו, שכבר עשינו את הכול כדי להביע את תמיכתנו בישראל.
יוסף זיסלס: אבל התהליך הזה, המגמה הזאת, אני מקווה, תמשיך ותתפתח בעתיד.
יוסף זיסלס: העיקר עבורנו שהאירוע הזה אורגן בשיתוף פעולה עם שורה ארוכה של ארגונים יהודיים, הקונגרס היהודי הכלל-אוקראיני ובתמיכה של ארגונים יהודיים כלל-אוקראיניים אחרים אשר, אולי, בעת שלום לא כל כך משתפים פעולה אחד עם השני, אבל בתקופות קשות לישראל הם מתאחדים לצורך הבעת הזדהות.
יוסף זיסלס: אני אסיים במה שאמרתי לשגרירת ישראל נעמי בן עמי, כאשר היא הודתה לנו על מה שעשינו.
יוסף זיסלס: אמרתי לה שאני בעצם לא כל כך מקבל את מילות התודה, משום שזאת החובה שלנו, להזדהות עם ישראל, כשם שזה חובתה של כל קהילה יהודית אחרת.
יוסף זיסלס: ואנחנו שמחים שכבר הגענו לשלב שבו אנחנו יכולים להביע את ההזדהות הזאת.
יוסף זיסלס: תודה לכם על תשומת להב.
מרינה סולודקין: חברים יקרים, אני וכל הנוכחים כאן מאוד שמחים לראות אתכם.
מרינה סולודקין: ואנחנו מרגישים גאווה על כך שיוצאי ברית המועצות לשעבר הגיעו, והנה גם קהילות עצומות שכלל לא היו מוכרות לנו – של הודו, פיליפינים וארצות אחרות, שגם נציגיהן נמצאים כאן, שאתם הגעתם, שאתם תומכים.
מרינה סולודקין: אנחנו יודעים כמה קשה היה לכם לגייס מיליון דולר, אנחנו מבינים היטב כמה עולה כל דולר שהבאתם משם.
מרינה סולודקין: ואנחנו מאוד שמחים שהקהילות של אמריקה, של צרפת שבדרך כלל הן פעילות מאוד בישראל, בתמיכה שלהם במדינה ובעם, אנחנו שמחים שהצטרפתם אליהן ואנחנו מרגישים את זה.
מרינה סולודקין: זה מאוד, מאוד חשוב לנו כאן.
מרינה סולודקין: אני רוצה להגיד שבעת המלחמה הזאת סבלנו אבדות קשות, גם קהילת העולים סבלה אבדות.
מרינה סולודקין: אני מוכרחה לומר שכאשר אנחנו רואים את רשימת הנופלים אנחנו בוכים על כולם, אבל כמובן הכאב שלנו מתחזק פי כמה כשאנחנו רואים שנפלו בנים למשפחות בהן בדרך כלל אין יותר משני ילדים, וזה במקרה הטוב.
מרינה סולודקין: לכן כאשר יוסף ומיכאל דיברו על זה שאתם משתדלים לעזור אני גם חושבת שכמובן שהעזרה הכספית חשובה, אבל עוד יותר חשובה התמיכה, ההזדהות ותשומת הלב, זה מאוד חשוב למשפחות של יוצאי ברית המועצות לשעבר.
מרינה סולודקין: אני פשוט הסתכלתי על רשימת הנופלים, היכן נולדו האנשים שנהרגו.
מרינה סולודקין: הם היו מאוקראינה, מבילורוסיה, יש יהודים מקווקז,
קול גברי מהקהל: יש גם ממוסקבה.
מרינה סולודקין: יש גם מוסקבה.
מרינה סולודקין: ובין האזרחים שנהרגו - בכלל המלחמה הזאת התחילה מזה שנהרגו שני אנשים, שמייצגים את העלייה.
מרינה סולודקין: הקורבן הראשון הייתה מנהריה, אישה מארגנטינה שנהרגה על מרפסת הבית שלה שבזמן ששתתה קפה.
מרינה סולודקין: הקורבן השני היה מקריית שמונה, נהרג גבר בשם זלינסקי שהלך להביא משהו לאכול לילדיו לאשתו שישבו במקלט.
מרינה סולודקין: לכן, כשמדברים על סוג העזרה שנחוצה – נחוצה תשומת לב והתייחסות למשפחות, לדעתי, מאותם המקומות שהם הגיעו.
מרינה סולודקין: כמובן שיש לנו גם מטרות דיפלומטיות ואידיאולוגיות גדולות.
מרינה סולודקין: לצערי, חלק מהמדינות שמהן הגעתם מספקות נשק לאויבים של מדינת ישראל.
מרינה סולודקין: הנשק הזה מגיע לידי האויב שלנו והוא משתמש בו.
מרינה סולודקין: נשק מכל הסוגים וכל המינים.
מרינה סולודקין: בדרך כלל נשק רוסי.
מרינה סולודקין: ואנחנו שומעים גם בעברית וגם בערבית מערכת "גראד", מערכת "סטרילה" ומערכות נשק אחרות.
מרינה סולודקין: לכן לקהילות, במידת האפשר, אנחנו מבינים שאנחנו כאן לא יכולים להורות, אנחנו לא יודעים, לא מרגישים, כלומר, עד כמה בגלוי ובהרחבה אתם יכולים לדבר על הדברים האלה, גם בחוגים המצומצמים וגם בחוגים הרחבים.
מרינה סולודקין: היום שמעתי שיוצאת משלחת לרוסיה שמכונה "מדיני וצבאי" שקשורה למכירת נשק לאיראן שמגיע כולו לידי חיזבאללה.
מרינה סולודקין: אבל אתם צריכים להבין שבמשרד החוץ שלנו באופן היסטורי לצערי קיימת מדיניות מאוד חלשה כלפי מזרח אירופה, רוסיה ומדינות אסיה התיכונה.
מרינה סולודקין: אני עסקתי, ואני תכף אגיע לזה, יושב כאן אביו של אחד החטופים, הוא הגיע כדי לכבד את הפגישה שלנו בנוכחותו.
מרינה סולודקין: הרי שמנהיגי מדינות מוסלמיות גדולות כמו קזחסטאן ואוזבקיסטאן יכלו לשחק תפקיד מרכזי יותר בהיבט ההומניטארי.
מרינה סולודקין: מה שמאוד חשוב לנו זה שחרור החיילים החטופים, ואם, חס וחלילה, אז גם האזרחים.
מרינה סולודקין: לכן כל מה שאתם חושבים מאוד מעניין אותנו.
מרינה סולודקין: ואת הקשר הזה כמובן שהיינו רוצים להעמיק.
מיכאל נודלמן: אתה הבנת אותי, מר לוין?
ליאוניד לוין: כן.
מיכאל נודלמן: נו, בבקשה.
ליאונד לוין: תודה.
ליאונד לוין: הנה, אנחנו בחדר הצפוף הזה, אני קודם כל מתנצל שלא פרשתי נכון את הסיטואציה, והושיבו אותי במקום שלא שלי.
ליאונד לוין: אני מתנצל.
ליאונד לוין: כן, אבל יש בזה כנראה איזה שהוא –
מיכאל נודלמן: אלקין יושב לא במקום שלו.
ליאוניד לוין: כן, אני מבין, כן.
ליאוניד לוין: אני מבין.
ליאוניד לוין: אבל יש בזה כנראה איזו שהיא משמעות עמוקה.
ליאוניד לוין: אם אנחנו רוצים או לא רוצים, גם אם נאמר מילים גדולות וגם אם לא נאמר משפטים גדולים, אבל אנחנו שליחים, אנחנו נציגים של המדינה שלנו וכל אחד מבצע את משימתו ממקומו.
ליאוניד לוין: ואולי, אתם לא חושבים על זה או לא מרגישים את זה או לא נזכרים בזה ברגע הקשה, אבל עבורנו כל יום מקשור למדינית ישראל.
ליאוניד לוין: משום שחיי הקהילה אלה חיים עם המדינה.
ליאוניד לוין: אני גם מצטרף לכל המילים החמות והרגישות, והטובות והמרגשות לגבי הסיטואציה שנוצרה היום כאן, בישראל.
ליאוניד לוין: אני רוצה להגיד שאני מייצג את רפובליקת בילורוס, לא רפובליקת בילורוס אלא את הקהילה היהודית של בילורוס.
ליאוניד לוין: וכמובן אתם בעצמכם מבינים שזאת אולי הרפובליקה הכי מיוחדת מכל הרפובליקות לשעבר.
ליאוניד לוין: לנו יש את היחסים הכי מורכבים אולי במצב הזה, משום שמצד אחד רוסיה עם העמדות הלא מוגדרות, הנוזליות כל כך שלה כלפי הסוגיה הזאת ומצד שני הקשר ההדוק בין בילורוס לאיראן, הקשר הרשמי והופעתם בבילורוס של שורה ארוכה של קהילות כמו פלשתינית ואחרות, שמדברות ונושמות לצידינו.
ליאוניד לוין: אבל עם כל המצב הזה, הקהילה של בילורוס, מי שביקר בה ואני רואה פה הרבה פנים מוכרות, היא מחזיקה בכבוד את הדגל היהודי שלנו שם, באדמת בילורוס.
ליאוניד לוין: אנחנו מייצגים בכבוד את מה שמתרחש כאן, בישראל.
ליאוניד לוין: והיו גם פניות שלנו, והייתה גם אסיפה שלנו, גם כן, גדולה כזאת.
ליאוניד לוין: אנחנו לא הצלחנו לערוך עצרת אבל אנחנו ערכנו אסיפה גדולה יחד עם שגריר ישראלי וזאת הייתה תמיכה גדולה במדינה.
ליאוניד לוין: אנחנו שלחנו לכאן לראש הממשלה את התגובה שלנו ופרסמנו את התגובה שלנו באמצעי התקשורת.
ליאוניד לוין: חברים יקרים!
ליאוניד לוין: אנחנו כאן לא כדי שכל אחד ידווח מה הוא עושה וכמה הוא יעשה.
ליאוניד לוין: אני רוצה להגיד רק דבר אחד, עם הידיים והרגליים אני מצטרף לכך שלא מדובר רק בכסף שאנחנו מגייסים או תורמים.
ליאוניד לוין: אנחנו מבינים שזאת לא העזרה העיקרית.
ליאוניד לוין: העזרה החשובה ביותר תהיה כאשר נחזור, כאשר אנחנו נאסוף שוב את הקהילה, כאשר אנחנו נסע בין רפובליקות וכאשר אנחנו נפגוש את העשרים ושש קהילות שנמצאות בשטחה של בילורוס, כשנגיע לעיר של שגל, למרות ששגל יצא עכשיו, אבל שוב, הגורל הושיב אותי ליד שגל.
ליאוניד לוין: אתם רואים, בחיים שום דבר לא נעשה סתם ככה.
ליאוניד לוין: לכן אנחנו נספר מה שראינו, ואני רוצה להגיד שהמנהיגים שלנו כאן, יוסף וצ'לנוב הנכבדים, הם כאן והם זרקו אותי למעגל המטוסים, אני הגעתי מספר ימים קודם לכן, אבל אני רוצה להגיד, אני רוצה להגיד שארבעת הימים האלה הותירו בי רושם מיוחד, משום שאני ביקרתי בבתים שבהם נהרגו – רמאללה – שבהם נהרגו חיילים.
ליאוניד לוין: אני הייתי בבתים האלה, ראיתי את הצער הזה.
ליאוניד לוין: ואת התחושה הזאת אני לוקח איתי חזרה.
ליאוניד לוין: אני סבור שאנחנו לנצח ואנחנו ביחד.
ליאוניד לוין: תודה.
מיכאל נודלמן: תודה, מר לוין.
קולט אביטל: תודה רבה אדוני היושב ראש.
קולט אביטל: גם אני רוצה להצטרף קודם כל לברכות למשלחת שהגיעה.
קולט אביטל: זאת משלחת גם חשובה וגם העיתוי של הביקור בארץ הוא עיתוי מאד חשוב לכולנו והעובדה שקיימת היוזמה הזאת והעובדה שאתם באים הנה כדי לחזק את העם בישראל זאת עובדה שלנו חשובה גם משום שהמעשה הוא מעשה חשוב אבל גם משום שאנחנו יכולים להעריך כמה יותר קשה וכמה דרך יותר ארוכה נעשתה כדי להרכיב את הקונגרס וכדי להביא לייצוא כזה בקרב קהילות שלא היו מאורגנות עד לפני כמה שנים.
קולט אביטל: אני רוצה להצטרף לדברי התודה של חברתי חברת הכנסת סולודקין גם בנושא של איסוף הכספים.
קולט אביטל: זהו מאמץ מאד מרשים והוא לא מובן מאליו ותודה גם על הגישה וגם על הנדבנות וגם על נדיבות הלב.
קולט אביטל: בעצם אני רוצה להגיד שלושה דברים קצרים.
קולט אביטל: הראשון הוא שאתם מגיעים אלינו הישיבה הזאת שעתיים אחרי שנכנסה לתוקפה הפסקת האש.
קולט אביטל: אנחנו מאד מאד רוצים לקוות שהיא תחזיק מעמד אבל כולנו גם יודעים קודם כל שהפסקת אש מאד שברירית.
קולט אביטל: שנית, שהדרך בין הפסקת האש הזו לבין השכנת השקט בצפון היא מאד מאד ארוכה, כל דבר יכול להביא להתלקחות מחודשת של קרבות ולכן אני מאד חוששת שהסבל של האוכלוסייה בצפון אבל גם הספיגה שיצטרך צה"ל לספוג הם עדיין לפנינו והם עדיין ארוכים ופירושו של דבר שאנחנו צריכים אולי ללכת היום בשני מסלולים שבשניהם אני חושבת שאתם כנציגים של קהילות וכנציגים פוליטיים בתוך הקהילות, כמייצגים את הקהילות מול הממשלות יכולים לעזור לנו.
קולט אביטל: אני חושבת שזה הזמן ללחץ מסיבי, אני יודעת מניסיוני שאנחנו פונים הרבה מאד שנים לרוסיה בנושא הגרעין באיראן והפניות האלה לא בדיוק נשאו פרי.
קולט אביטל: אני חושבת שהיום צריכה להיות גם שעת התפקחות ברוסיה לגבי התפקיד הכולל שאיראן משחקת באזור הזה ולכן אני באמת פונה אליכם כשותפים שלנו שבאים להביע סולידריות אתנו, אני רוצה לקוות שגם אתם מצדכם בעזרת הארגונים המקומיים או בעזרת הפרלמנטים המקומיים, תעזור לנו כי כאן אני מזהה שתהיה לפני כולנו פעילות מדינית מאומצת.
מיכאל נודלמן: תודה רבה לחברת הכנסת קולט אביטל.
מיכאל נודלמן: קולט אביטל היתה שגרירה בהרבה מדינות.
מיכאל נודלמן: אני עכשיו רוצה לתת את זכות הדיבור לגנדי זלמנוביץ נציג ארגון יהודי באזרבייג'אן.
גנדי זלמנוביץ: תודה רבה על זכות הדיבור שניתנה לי.
גנדי זלמנוביץ: היות שדובר כאן על איראן כמובן שצריך לספר קצת על אזרבייג'אן.
גנדי זלמנוביץ: אזרבייג'אן היא מדינה חילונית מוסלמית עם אוכלוסייה של שמונה מיליון מאתיים אלף תושבים.
גנדי זלמנוביץ: מתוכם שמונה מיליון מוסלמים שמתחלקים כך: השיעים כשבעים אחוז ושלושים אחוז הסונים.
גנדי זלמנוביץ: הייתי רוצה, יוסף שגל לא נכח כאן, אבל אנחנו קודם כל מאוד שמחים שיליד באקו ראשון הפך לחבר כנסת.
גנדי זלמנוביץ: ...
גנדי זלמנוביץ: על פי הנתונים מהעלייה הקודמת בת כמיליון אזרחים שעזבו את ברית המועצות, כמאה אלף היו יהודים יוצאי אזרבייג'אן.
גנדי זלמנוביץ: כיום לפי הנתונים שלנו מתגוררים אצלנו יהודים גרוזינים, אשכנזים ויהודי הרים.
גנדי זלמנוביץ: מדובר בערך בשלושים אלף אנשים.
גנדי זלמנוביץ: הייתי רוצה לציין את היחס המיוחד שתרחש בתקופה האחרונה.
גנדי זלמנוביץ: כדי שפשוט תדעו: אזרבייג'אן – באזרבייג'אן מעולם לא הייתה אנטישמיות.
גנדי זלמנוביץ: אזרבייג'אן בכל הקונגרסים של אירופה האסייתית, בכל הכנסים תמיד הובאה כדוגמה לכך שיהודים ומוסלמים מצליחים לחיות זה לצד זה ולשמור על יחסים נורמאליים.
גנדי זלמנוביץ: בשנת 2001 במרכז באקו נפתח בית כנסת חדש.
גנדי זלמנוביץ: הרבה אורחים הגיעו לטקס הפתיחה.
גנדי זלמנוביץ: אני הייתי רוצה להגיד לכם שהמימון, במימון בית הכנסת השתתף השיח' אול-אסלאם של כל קווקז – אלחשוקורה פאשה –זדה.
גנדי זלמנוביץ: הוא נכח גם בפתיחת בית הכנסת ובירך את היהודים לרגל אירוע חשוב זה.
גנדי זלמנוביץ: לצערי בעת החנוכה הנשיא המנוח שלנו גיידר אלייב היה בקליוולנד אבל משם הוא שלח מכתב ברכה שאותו הקריא יועץ הנשיא למדיניות לאומית אידאייט אורודז'ב.
גנדי זלמנוביץ: הוא ברך את כל היהודים לרגל אירוע זה.
גנדי זלמנוביץ: מדי שנה אנחנו נפגשים עם הנשיא הנוכחי שלנו, בנו של גיידר אלייב המנוח, אילמם אלייב.
גנדי זלמנוביץ: מה אני אגיד לכם?
גנדי זלמנוביץ: היחס הוא מאוד, מאוד חיובי.
גנדי זלמנוביץ: יהודים תרמו בזמנו וממשיכים לתרום גם היום תרומה ענקית להתפתחות אזרבייג'אן.
גנדי זלמנוביץ: אנחנו זוכים לכבוד ולהשפעה גדולה שם.
גנדי זלמנוביץ: הייתי רוצה גם להדגיש שהנה לאחרונה במסגרת הקונגרס של אירופה האסייתית אירחנו אצלנו קבוצה גדולה של כנס הנשיאים של הקהילות היהודיות באמריקה, שכללה שבעים נציגים.
גנדי זלמנוביץ: יוסף זיסלס ואני ארגנו את הביקור שלהם.
גנדי זלמנוביץ: אני פשוט אומר שאני רוצה לציין את זה, כדי שאתם פשוט תבינו.
גנדי זלמנוביץ: ובכן, אנחנו היינו אז אצל יועץ הנשיא ואמרו שהנה, מגיעים שבעים אנשים הם כולם נשיאים של קהילות יהודיות, הם נשיאים ברוטציה פשוט, ואנחנו היינו רוצים שהנשיא יקבל אותם.
גנדי זלמנוביץ: אומרים לנו "נו, בכמה אנשים מדובר?
גנדי זלמנוביץ: בחמישה, עשרה?".
גנדי זלמנוביץ: אנחנו אומרים "לא, בשבעים".
גנדי זלמנוביץ: הוא אמר שהנשיא מעולם לא קיבל כמות כה גדולה של אנשים ושזה בכלל בלתי אפשרי.
גנדי זלמנוביץ: בסופו של דבר הנשיא קיבל את כל השבעים, שוחח עם כל אחד באופן אישי.
גנדי זלמנוביץ: אחר כך הייתה פגישה עם הגברת הראשונה, היא עכשיו עומדת בראש קרן גיידר אלייב.
גנדי זלמנוביץ: כלומר, הפגישה נערכה בדרגים הגבוהים ביותר.
גנדי זלמנוביץ: נו, הפגישה עם שיח' אול אסלאם של קווקז נערכה אצלו, במשכן שלו.
גנדי זלמנוביץ: כלומר כל זה קורה אצלנו ברמה הגבוהה ביותר.
גנדי זלמנוביץ: לגבי האירועים של החודש האחרון, שלושים וארבעה ימים, הנה, שלושים וארבעה ימים.
גנדי זלמנוביץ: כמובן זה אומר קודם כל, ואתמול דובר על כך, שכל זה משודר בטלוויזיה.
גנדי זלמנוביץ: בעיקר אנחנו צופים בערוצים הרוסיים.
גנדי זלמנוביץ: יש כמה ערוצים תורכיים.
גנדי זלמנוביץ: כמובן שידורים של ילדים, של אוכלוסיה אזרחית בלבנון שנקלעה להפצצה ואז מראים איך מרימים תינוק בן חודש ונושאים אותו, כמובן שבכלי תקשורת של אזרבייג'אן מצוין שהתגובה הישראלית היא לא פרופורציונאלית.
גנדי זלמנוביץ: במובן הזה, כלומר, שגריר ישראל, מר ארטור לנק הופיע בטלוויזיה, כתב בעיתונים.
גנדי זלמנוביץ: אותו הדבר עשו גם הקהילות היהודיות, הן הסבירו שזאת הייתה פרובוקציה נגד ישראל, שהכול התחיל מחטיפת החיילים ומשיגור רקטות על יישובי הצפון.
גנדי זלמנוביץ: כלומר, בכל מקרה, אני רוצה להגיד, שכעקרון, כן כעקרון בעיתונים מופיעה הערכה מאוד אובייקטיבית של המצב.
גנדי זלמנוביץ: אבל כל העיתונים מדברים על זה שהרג אוכלוסיה אזרחית, הרג ילדים, זה מעשה בלתי נסלח.
גנדי זלמנוביץ: אבל מביאים גם דוגמאות מאוד טובות.
גנדי זלמנוביץ: אני אגיד לכם, אני, פשוט אתמול מר נודלמן הופיע ושם היה "מדינה שיעית, מדינה שיעית".
גנדי זלמנוביץ: אני אגיד לכם שאנחנו חיים מאתיים שנה מצוין, אני מתכוון יהודי אשכנז ואלף חמש מאות יהודי הרים עם השיעים, ועם הסונים, ויש לנו יחסים הכי טובים, הכי נפלאים.
גנדי זלמנוביץ: לגבי איראן.
גנדי זלמנוביץ: איראן נמצאת שלוש מאות קילומטר מעיר הבירה שלנו באקו.
גנדי זלמנוביץ: כלומר, אם אתה נכנס לאוטו בבאקו כעבור כארבע שעות נסיעה לכיוון לנקורן-אסטרה אתה באיראן.
גנדי זלמנוביץ: כמובן ששירותים מיוחדים של איראן פועלים באזרבייג'אן.
גנדי זלמנוביץ: הם פועלים ויש להם ארגונים מסוימים שאותם הם מממנים.
גנדי זלמנוביץ: השלטונות רודפים אותם בחומרה.
גנדי זלמנוביץ: אבל אני הייתי רוצה לציין, יושבת כאן נציגה של ארמניה, היא לפעמים נעלבת ממני, אבל עכשיו אני לא רוצה לדבר עם ארמניה, אני פשוט – ... רוצה להביא דוגמאות.
גנדי זלמנוביץ: אז ככה, באזרבייג'אן כולם מבינים שבין איראן לאזרבייג'אן היחסים הם מאוד גרועים.
גנדי זלמנוביץ: במה זה מתבטא?
גנדי זלמנוביץ: כלומר, באיראן מתגוררים שלושים מיליון אזרבייג'נים.
גנדי זלמנוביץ: הם למעשה לא יכולים ללמוד בבתי ספר בשפתם, אין להם עיתונים או טלוויזיה משלהם.
גנדי זלמנוביץ: מאתיים אלף ארמנים שמתגוררים שם - אז יש להם טלוויזיה, עיתונים וכן הלאה.
גנדי זלמנוביץ: לאחרונה, אני לא יודע אם אתם יודעים או לא, באחד העיתונים הממלכתיים של איראן פורסמה קריקטורה שבה אזרבייג'נים מופיעים כג'וקים.
גנדי זלמנוביץ: כתוצאה מכך נערכו באיראן הפגנות ועצרות המוניות.
גנדי זלמנוביץ: חלק גדול מאזרבייג'נים שנעצרו – המנהיגים נעצרו, חלק נהרגו במהלך דיכוי ההפגנות.
גנדי זלמנוביץ: הייתי רוצה פשוט לציין, תסתכלו, הנה היחס כלפי לבנון וישראל מצד אזרבייג'אן, אם לשים הצידה שמדובר במדינה יהודית וזאת (לא ברור).
גנדי זלמנוביץ: בלבנון מתגוררים מאה אלף ארמנים, וחלק מסוים של ארמנים השתתפו בפעולות צבאיות בנגורני קרבאך.
גנדי זלמנוביץ: לבנון הכירה בכך,
קול נשי מהקהל: זה עמוק מדי בשבילנו.
גנדי זלמנוביץ: כן, לבנון הכירה בעקרון בשואת הארמנים.
גנדי זלמנוביץ: אתם יודעים שגם תורכיה וגם אזרבייג'אן התנגדו להכרה הזאת.
גנדי זלמנוביץ: כלומר אני רוצה להגיד את הדבר הבא: איראן היום, כשהיא מדברת על כך שישראל רוצחת ערבים פלשתינאים, והיא מאוד מודאגת בגלל זה.
גנדי זלמנוביץ: ואגב, כדאי שתדעו, במלחמה הזאת כתוצאה ממצור, הרי תורכיה חסמה את הגבול שלה עם ארמניה, כמו גם אזרבייג'אן, היחידה שפתחה את הגבול ועוזרת לארמניה זאת איראן.
גנדי זלמנוביץ: כלומר, מה שאני אומר, זה שמדובר בפרדוקסים מעניינים, נכון?
גנדי זלמנוביץ: כמה אלפי קילומטר משם הם ידברו, ידאגו לאחיהם המוסלמים, שאותם כביכול "רוצחת מדינת ישראל" ובו זמנית בהיותם שכנים קרובים של מדינה מוסלמית אזרבייג'אן הם מעניקים סיוע לארמניה.
גנדי זלמנוביץ: בכך אני מסיים את דבריי.
גנדי זלמנוביץ: תודה.
אברהם מיכאלי: ראשית כל אני מברך את ראשי המשלחות שהגיעו לכאן לישראל לצערנו בימים הקשים האלה.
אברהם מיכאלי: מצד אחד אומרים שעם ישראל מגלה את כוח האחדות בתקופה של הצרות, בתקופה של המלחמות אבל אני מקווה ומאמין שבאמת הימים האלה שהם ימים של מבחן, ימים קשים לישראל, הימים האלה יחלפו ולכם לא צריך להסביר הרבה שאנחנו נאלצנו להיכנס למלחמה הזאת בגלל התוקפנות של האויב שהוא בעצם מחכה להזדמנות הזאת לתקוף אותנו הרבה מאד זמן והם לא מוכנים לקבל את העובדה הזאת שאנחנו נחיה כאן בארץ ישראל ואנחנו לא רצויים מבחינתם פה.
אברהם מיכאלי: ואתם כיהודים שחיים במדינות שונות בעולם צריכים להבין את זה באופן נחרץ שמי שנמצא פה בישראל, אנחנו הרי כולנו עלינו לישראל, גם מהתקופה האחרונה וגם כמה שנים לפני כן וכולנו הגענו הנה כדי לחיות במדינה שלנו והאויב הזה בעצם לא רוצה שנחיה במדינה הזאת.
אברהם מיכאלי: הם לא רוצים שאנחנו נהיה יהודים בארץ ישראל ולכן אתם כאחים שלנו, אתם כמשפחה גדולה שלנו מחזקים אותנו בכך שאתם נמצאים פה היום אתנו והמאמץ הזה שעשיתם ואיחדתם נציגים ממדינות שונות, והגעתם כולם יחד זה מחזק אותנו עוד יותר.
אברהם מיכאלי: אני יליד גרוזיה ואני מברך את כל ראשי המשלחות ביניהם את פרופ' ז'ימאלשוילי שנמצא פה גם כנציג מגרוזיה שהוא בעצם סגן שגריר גרוזיה בישראל.
אברהם מיכאלי: אני חושב שההשפעה שלכם על האחדות שלנו כאן היא השפעה גדולה מאד.
אברהם מיכאלי: מצד אחד אתם מחזקים אותנו אבל אני חושב שאתם גם הנציגים שלנו במדינות שלכם להשפיע על דעת הקהל אצלכם ואני יודע שיש מדינות שיש להם קשרים טובים ומצוינים, כפי ששמענו חלק מהן וכפי שאני יודע, קשרים טובים עם איראן.
אברהם מיכאלי: יש לכם במדינות שלכם שגרירויות של איראן ומצד אחד הנשיא האיראני הרי מכריז כל יום בקול רם שהוא רוצה להכחיד אותנו.
אברהם מיכאלי: הוא בעצם היטלר מס' 2 בשביל היהודים והוא לא מתבייש להגיד בכל הזדמנות שצריך להכחיד את ישראל, להשמיד אותה.
אברהם מיכאלי: אתם לא נעים יהיה לכם אולי לעמוד מול אותם האנשים במדינות שלכם ולייצג את העמדה שלנו, של היהודים ושל מדינת ישראל אבל זו חובתכם.
אברהם מיכאלי: אתם יכולים בכוח שלכם להשפיע, במדינות שלכם ובדעת הקהל שלכם שאיראן או המדינות העוינות לנו כמו למשל סוריה, יבינו שאנחנו חיים פה ונחיה פה.
אברהם מיכאלי: זאת עובדה ואתם צריכים להתרגל למחשבה בהזאת.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא תוקפים אותם, אנחנו לא רוצים מלחמות אתם, אנחנו רוצים לחיות אתם בשלום אבל השלום צריך להיות דו צדדי.
אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שמדינת ישראל כל הזמן תושיט יד לשלום והם יחזירו לנו מלחמה.
אברהם מיכאלי: יש גם תקשורת מקומית אצלכם במדינות שאני יודע שחלק מהם הם אנטי ישראלים.
אברהם מיכאלי: ומשדרים תוכניות לא מאוזנות.
אברהם מיכאלי: אני שמעתי פה מהחברים שחלק מהם באמת דיברו שיש להם שיעים וסונים במדינות שלהם ואני יודע שיש גם מדינות שנוצרים חיים שם אבל משדרים בטלביזיה תוכניות לא מאוזנות ועוינות למדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: לכן אני מבקש מכם אם תוכלו להשפיע בקטע הזה שאנחנו ניראה בצורה אחרת.
אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שכל הזמן מראים את הפליטים מלבנון ואת הילדים מלבנון ולא מראים את הסבל שלנו בצפון.
אברהם מיכאלי: רבותיי, אתם יודעים שנפלו 4000 טילים בצפון וכנראה אל7והים מלמעלה שומר על עם ישראל כי יכלו להיות מזה במינימום שבמינימום גם 4000 הרוגים, יש לנו מזל, בגלל שהשם שומר עלינו ויש לנו ניסים אנחנו צריכים לבוא ולהתבייש בכך שאנחנו לא קיבלנו מכה חזקה, קיבלנו מכה גופנית, מכה נפשית, מכה פיסית, מכה כלכלית, העולם לא רואה את זה.
אברהם מיכאלי: העולם רואה רק את הפליטים הלבנוניים שמסתובבים ומתרוצצים.
אברהם מיכאלי: זה לא הגון אבל אנחנו יודעים את המצב הזה, העולם לא מסתכל עלינו כל הזמן בהגינות.
אברהם מיכאלי: לכן תפקידכם כאחים שלנו, כמשפחה שלנו, כל אחד במדינה שלו לחזור ולייצג את עמדת מדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: אני מאחל שנהיה בקשרים כאלה לאו דווקא בימי מלחמה אלא בעזרת השם שהמלחמה הזאת תסתיים במהרה, שהנזקים יתוקנו מהר ואנחנו כעם יהודי נחיה בקשר אחד עם השני עד שתגיעו לישראל, שתגיעו לישראל נשמח לקלוט אתכם פה.
אברהם מיכאלי: יהודה סמואל: בוקר טוב לכולם.
אברהם מיכאלי: בזמן הקשה הזה שבו מדינת ישראל עוברת משבר רציני אני בטוח שכל היהודים בגולה הם אתכם.
אברהם מיכאלי: אנחנו מרגישים את הכאב והסבל שהאחים והאחיות שלנו מתנסים בו ואני מביא אליכם את אותם רגשות מהקהילה היהודית בהודו.
אברהם מיכאלי: אנחנו קהילה קטנה המונה חמשת אלפים יהודים בהודו.
אברהם מיכאלי: אנחנו היינו קהילה משגשגת אולם מרבית האנשים עשו עליה לישראל אחרי הקמת מדינת ישראל.
אברהם מיכאלי: מאד קשה הפעם ואנחנו הוזמנו לבוא לכאן לאות הזדהות.
אברהם מיכאלי: היו לנו מספר אנשים מהודו שביקשו לבוא ולהיות אתכם בשעה זו ולומר לכם אנחנו אתכם אבל אני מביא לכם את המסר מהם, אנחנו צופים בכם מקרוב ישראל מאד יקרה לנו וקרובה ללבנו.
אברהם מיכאלי: בהודו כפי שאתם יודעים אנחנו המיעוט ביהדות העולם שלא חווה אנטישמיות ואנחנו חיים בהרמוניה עם שכנינו בהודו.
אברהם מיכאלי: מתוך סך כל האוכלוסיה בהודו 14 עד 18 אחוז הם מוסלמים.
אברהם מיכאלי: לנו יש בעיות דומות עם שכנתנו פקיסטן ושאלות רבות עלו בתקשורת ההודית, בין אדם לאדם, האם הודו צריכה לנקוט עמדה כמו ישראל?
אברהם מיכאלי: כי מורגש שהודו חלשה מדי בענייני טרור.
אברהם מיכאלי: האם אנחנו צריכים ללכת בעקבות הקו של ישראל?
אברהם מיכאלי: מבלי לשכוח שהשכנה שלנו היא מדינה גרעינית.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת היו הפגנות דומות בדלהי ובומביי ובקרב הקהילה המוסלמית אבל אנחנו נקטנו בכל אמצעי הזהירות הדרושים להגנה על אתרי היהודים, במיוחד בתי הכנסת.
אברהם מיכאלי: יש לנו תשעה עשר בתי כנסת פעילים בהודו כיום ואנחנו נקטנו בכל אמצעי הזהירות הדרושים להגנה על היהודים.
אברהם מיכאלי: יחד עם זאת למדיה תמיד יהיה תפקיד חשוב ותמיד חובטים בישראל בתקשורת זה כמובן בגלל הנושא המדובר של הנפט האירני האמור לזרום להודו בצנורות העוברים דרך פקיסטן.
אברהם מיכאלי: אנחנו יודעים שהממשלה הנוכחית היא ממשלה קואליציונית הנתמכת על ידי השמאל המפעיל לחץ עצום על הממשלה.
אברהם מיכאלי: אולם, כפי שכולכם בודאי מודעים לעובדה שישראל היא הספק השני בגודלו של נשק אחרי רוסיה כך שהיחסים בין שתי הממשלות לא היו מעולם כה טובים .
אברהם מיכאלי: יחד עם זה כשמגיעים למשבר במזרח התיכון או לסוגיית הפלשתינאים יש לחץ עצום של השמאל על הקואליציה לעמוד על כך שיופעל לחץ על הממשלה להלום מכל עבר בישראל.
אברהם מיכאלי: הודו הביעה עמדה מאוחר מאד בפרלמנט על מה שקרה אבל באותו זמן הודו בפעם הראשונה נקטה עמדה שהחיילים צריכים להיות משוחררים ללא תנאי.
אברהם מיכאלי: זה היה משהו שהיה חדש בפעם הראשונה.
אברהם מיכאלי: זה לא היה נהוג שהממשלה או דובריה ידברו בצורה כזו אבל הם הצהירו על הפסקת אז ושחרור החיילים ללא תנאי .
אברהם מיכאלי: כך שבדרך זו דברים משתנים.
אברהם מיכאלי: אני יכול רק לומר שהקהילה הקטנה של הודו אותה אני מייצג ביחד עם עמיתי מר אלברט טליוקה המזכיר הכללי של הקונגרס היהודי ההודי, אנחנו אתכם ואנו מתפללים שהשלום יחזור לשכון בישראל.
אברהם מיכאלי: . .
זאב אלקין: הייתי רוצה קודם כל לברך את האורחים שלנו.
זאב אלקין: אני סבור שזה מאוד חשוב לנו, כישראלים ובפרט כישראלים יוצאי ברית המועצות (חלק מחברי הכנסת שנוכחים כאן הם יוצאי מדינות חבר העמים) לראות שהקהילה היהודית של חבר העמים מביעה בצורה מאוד פעילה את ההזדהות שלה עם מדינת ישראל.
זאב אלקין: אני מסכים עם יוסף זיסלס שיתכן וזהו אחד הפרמטרים החשובים ביותר על פיהם הקהילה תוכל להכריז על עצמה בפה מלא, ולהרגיש את עצמה כשותפה שוות זכויות על מפה יהודית בינלאומית, על כך שהיא לא רק צרכנית ולא רק קהילה שצריך לסייע לה, אלא היא כבר קהילה שעומדת על רגליה ובאה לעזרתה של ישראל ברגע הקשה.
זאב אלקין: בהיותי יוצא אוקראינה אני מאוד גאה שדווקא באוקראינה נערכה אחת העצרות הגדולות ביותר של תמיכה במדינת ישראל.
זאב אלקין: אני הייתי עכשיו במוסקבה, בשבוע שעבר, הודות למבצע שערך קונגרס אירופה האסייתית, ואני מוכרח לומר שזכיתי להפתעה נעימה ומאוד שמחתי מאוד על העמדה האמיצה של חלק ממנהיגי הקהילה היהודית של רוסיה.
זאב אלקין: אחד מהם נוכח כאן איתנו, פרופסור צ'לנוב, והוא, למיטב זכרוני זאת הפעם הראשונה כמעט, כאשר אחד המנהיגים הרשמיים של קהילה יהודית של רוסיה מופיע באופן רשמי בעצרת הזדהות עם ישראל עם דרישה המופנית לממשלתו להכיר בחיזבאללה כארגון טרור.
זאב אלקין: זה, בעצם, מעיד על שלב חשוב בהתפתחות הקהילה היהודית של רוסיה ומדינות חבר העמים, מעיד על כך שהיא מסוגלת להשמיע את קולה בסוגיות כאלה.
זאב אלקין: ונדמה לי שלנו כאן