GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דפני מושיוב: מצד שני, המקלטים שבשגרה פעלו, כולל משתמשים במקלטים פרטיים, היה בהם מזגן, תנאים טובים, וזאת מגמה שיש לחשוב עליה, שמקלטים שיהיו בשגרה בפעולה, בחירום לא תהיה בהם בעיה.
זאב אלקין: העליתי כאן נושא של קשישים עולים.
זאב אלקין: שוחחתי על זה עם מנכ"ל המשרד לפני כמה ימים וגם אנשי משרד ראש הממשלה דיברו אתי.
זאב אלקין: השאלה היא אם אתם מנסים ליזום משהו.
דפני מושיוב: לא יוזמים, אלא עושים.
דפני מושיוב: המשרד נותן מענים לקשישים.
דפני מושיוב: מבחינת הגדרה, ההוראות לעובדים הסוציאליים הן מ-1.1.90.
דפני מושיוב: יש לחץ מהאוצר לשנות את זה.
דפני מושיוב: המשרד בשיתוף עם הג'וינט, עם בריק, מנחם וגשל, מקבלים את הנתונים.
דפני מושיוב: כל קשיש שרוצה לצאת לירושלים למלונות, לצאת להפוגה, נותנים לו סידור.
דפני מושיוב: זה נעשה בפנייה של הקשיש למוקד 06 או לשירותי הרווחה במשרדים.
זאב אלקין: זאת הבעיה במערכת, הם עובדים דרך המחלקה לשירותים חברתיים בעירייה, והיא לא מחוברת לקשישים עולים.
זאב אלקין: באופן מקרי, סטטיסטי, היות שהרוב המכריע של הקשישים שנשארו שם הם עולים, כשמגיעים למלונות בירושלים, יש לא מעט עולים, אבל אין כאן עבודה מערכתית.
זאב אלקין: במקרה הפרטני הזה חיברתי בין ג'וינט לאותן עיריות שיש להן מוקד חזק שמטפל בעולים, אבל זה קרה לאחר שלושה שבועות.
זאב אלקין: שנית, יש הרבה רשויות שאין למי לחבר.
זאב אלקין: למשל, שאלתי את הג'וינט, האם הם מוכנים לפרסם מוקד שיעבוד ברוסית, או להתלבש על המוקד של משרד הקליטה - זאת דוגמה שאין לה מענה טוב – קשיש עולה שרוצה לצאת להפוגה, שייצא.
זאב אלקין: ג'וינט אמרו: בחיים לא נעשה את זה, אם המדינה רוצה, שתעביר לנו נתונים.
זאב אלקין: ג'וינט לא יעשו את זה, כי הם יודעים שמספר המקומות הוא מוגבל.
זאב אלקין: זאת שאלה או למשרד הקליטה או למשרד הרווחה.
דפני מושיוב: היות שמשרד הקליטה לא מטפל באופן ישיר, אני מציעה שתהיה פנייה לדיון במשרד הרווחה- -
זאב אלקין: יש דיון, אני פונה אליך.
זאב אלקין: תעשו קו חם בשפות העולים לפניות האלה.
דפני מושיוב: הפנייה יכולה להיות אל מנחם וגשל או למנכ"ל המשרד, שיקיים דיון ספציפי- -
זאב אלקין: שוחחתי שיחה ארוכה עם מנכ"ל המשרד, והוא אמר:
זאב אלקין: אני מסכים אתך שקשישים עולים הם האוכלוסייה הבעייתית ביותר.
צבי פגיס: קיבלתי לפני כמה ימים פניות מהצפון מאנשים שיושבים במקלטים, ואין להם כסף לקנות תרופות בבתי מרקחת פרטיים, הרבה דברים, מה שלא יכולים לעזור.
צבי פגיס: התקשרתי יותר משעתיים, בערך מ-22:00 עד 24:00, כשקיבלתי את הפקסים.
צבי פגיס: ב-106 לא קיבלתי תשובה.
צבי פגיס: 12 מספרים קיבלתי, ועזרתי לאנשים שקיבלו תרופות.
צבי פגיס: שנית, עזרנו ליותר מ-500 אנשים בצפון, הכל אנו עושים בהתנדבות, בבית שמש, בירושלים, עם בית הקהילות, ועכשיו רוצים באוגוסט, כשיש מצב קשה, לסגור את בית הקהילות, ושם כל המתנדבים.
צבי פגיס: אני מבקש לומר תודה רבה למשרד הקליטה, לאריה קרת, למחוז ירושלים.
צבי פגיס: אנו רוצים לעזור לאנשים מהצפון, לכולם – ניצולי השואה, זקנים, חיילים, לכל האנשים, הכל בהתנדבות, מי שיכול לתת תרומות, אוכל.
צבי פגיס: אנו באוטובוס לוקחים קבוצה, עם מנהלת הקונצרטים, ועושים שם קונצרטים במקלטים.
צבי פגיס: אנו מבקשים לעזור עם אוטובוס, את כל השאר אנו נעשה עם כל המתנדבים בבית הקהילות בירושלים.
גרמאי טזקה: בתקופת המלחמה גם הארגונים החברתיים של יוצאי אתיופיה מוצאים עצמם בצפון, ואני מבקשת להודות על שיתוף הפעולה שיש לנו עם משרד הקליטה.
גרמאי טזקה: אנו נעזרים הרבה במוקדי הקליטה שבערים, אך במרכזי הקליטה - אם כולם אומרים שאין בעיות, למה התכנסנו?
גרמאי טזקה: אני מדברת על כלל העולים.
גרמאי טזקה: כמו שערן אמר, אנשים יודעים מה לעשות, אבל יש מספר דברים שלא נתנו עליהם תשובה; אחד, מה קורה עם עולים מבולבלים, אנו מגיעים למרכז קליטה, מזהים אותנו, והם אומרים: אתם אתיופים?
גרמאי טזקה: ערבים?
גרמאי טזקה: האוכלוסייה במרכזי הקליטה מבולבלת.
גרמאי טזקה: אין מענה לצורך הזה.
גרמאי טזקה: נכון שיש מידע ממשרד הקליטה ונכון שיש המידע שנותן פיקוד העורף בטלוויזיה, אני לא יודעת עד כמה המידע באינטרנט רלוונטי לאוכלוסייה האתיופית.
גרמאי טזקה: התוכניות בטלוויזיה באמהרית וברוסית לא משודרות באופן רציף, ולא לכולם יש כבלים כדי לקלוט ערוץ 33.
גרמאי טזקה: יש אנשים מבולבלים, שהם בטראומה.
גרמאי טזקה: אין גוף מקצועי שמלווה אותם, לא עובדים סוציאליים, לא פסיכולוגים.
גרמאי טזקה: המוקדים שמשרד הקליטה מפעיל לא יכולים לתת מענה לכל התושבים בעפולה, בכרמיאל ובנצרת.
גרמאי טזקה: מוקד הקליטה לא יכול להיות הגורם היחיד שיכול לתת מענה.
גרמאי טזקה: גם משרדי הרווחה וגם המשרדים המקומיים צריכים לתת מענה.
גרמאי טזקה: יש אמירה, שאין מספיק עובדים סוציאליים אתיופים.
גרמאי טזקה: חנוך יכול לומר לך, שמי שמחזיק את מוקדי הקליטה שלו הם אקדמאים יוצאי אתיופיה.
גרמאי טזקה: הם מחזיקים רכז תעסוקה ליוצאי אתיופיה שמחפשים עבודה.
גרמאי טזקה: אני מאמינה שלא מעטים מעובדים סוציאליים רוצים למצוא עצמם במשרדי רווחה כדי לסייע היכן שיש קושי.
גרמאי טזקה: זה כבר נושא אחר.
גרמאי טזקה: יש מספיק עובדים סוציאליים, אפשר לפנות למשרד הקליטה.
גרמאי טזקה: אני מבקשת לחשוב מה לעשות עם האנשים שבלחץ.
גרמאי טזקה: נכון שהסוכנות לקחה את הילדים עד גיל 18 לפנימיות, לקיטנות, אך יש משפחות שנשארות, הן תקופה קצרה בארץ.
גרמאי טזקה: הילדים שלהם שם, הם נמצאים במקלטים, הגענו למקלטים שבהם לא היו מזרונים, לא היו כיסאות.
גרמאי טזקה: חשוב בעיניי לחשוב, איך נותנים מענה שאינו במדיה, אלא מענה אנושי.
גרמאי טזקה: לא חסר לנו כוח אדם.
מרינה סולודקין: לעניין המזרונים, טיפלתי, את צריכה לפנות לפיקוד העורף.
גרמאי טזקה: המזרונים סופקו, האוכל והמים יגיעו.
גרמאי טזקה: בואו נחשוב, מה משרד הרווחה עושה מהמקום שלו, אני מקווה שזה ייגמר אוטוטו, וצריך לתת את המענה הלאה כבר עכשיו.
גרמאי טזקה: כולנו עסוקים במה שעשינו ולא במה שצריך לעשות.
גרמאי טזקה: לא חכם לשבת פה עוד חודשיים ולומר שאין טיפול פסיכולוגי.
מיכאל נודלמן: מה שאני שומע לא נתפס, כי בכל מקרה שהמשרדים פעילים, אך ברור לי שחלק גדול מהאוכלוסייה לא מטופלים, כי לא יודעים איפה האנשים.
מיכאל נודלמן: בקריית שמונה יושבים במקלט 30 אנשים, מבוגרים, שניים מהם שייכים למשרד הרווחה, 28 לא שייכים, ולכן לאלה מביאים אוכל ולאלה לא.
מיכאל נודלמן: אני שומע פה הרבה דברים צודקים, אך המשרדים צריכים להבין שהגיעו אולי ל-20% מאלה שצריכים עזרה.
מיכאל נודלמן: אני מדבר על מבוגרים, על קשישים.
מיכאל נודלמן: ראיתי אדם עיוור בקריית שמונה, גר בבית ארבע קומות.
מיכאל נודלמן: בכניסה שלו כולם עזבו.
מיכאל נודלמן: האשה שלו שברה רגל ויד, והיא בבית חולים באיזה מקום בצפון.
מיכאל נודלמן: עשרה ימים האדם הזה, בן 70, אף אחד לא ידע שהוא חי או לא.
מיכאל נודלמן: הבאתי אותו למודיעין, שם יש אנשים שמכירים אותו.
מיכאל נודלמן: בכרמיאל עשו מה שצריך לעשות, שם מכירים כל מקרה שצריך לקבל טיפול.
מרינה סולודקין: זאת התשובה, שמשרד הרווחה וביטוח לאומי לא מתפקדים.
מיכאל נודלמן: לא הכל בסדר, אתם מטפלים ב-30% מאלה שצריכים לקבל את העזרה שלכם.
לב ברדני: הייתי מציע, אוטוטו מתקרבת תקופת החזרה לבית הספר- -
מיכאל נודלמן: אנחנו לא הכתובת, אלא ועדת החינוך.
לב ברדני: יש אנשים באשקלון שפנו אלינו בעניין הזה.
חנוך צמיר: נאמרו פה הרבה מאוד דברים חשובים, אני מניח שכמות הדברים החשובים שלא נאמרו גם היא גבוהה.
חנוך צמיר: אני שואל עצמי, עם מה אני חוזר למשרד מנקודת המבט שלי, ואילו מטלות אני מטיל על עצמי בראש ובראשונה ועלינו כמשרד מהדברים שנאמרו פה.
חנוך צמיר: ניסיתי לעשות לעצמי מיפוי של אותן כותרות.
ראובן ריבלין: כמה תקציב יש לך לבעיות כאלה?
ראובן ריבלין: אפילו לא גרוש אחד.
חנוך צמיר: הכותרת הראשונה שצריכה להעסיק את כולנו היא הקשישים.
חנוך צמיר: אני מקבל חלק מהדברים שנאמרו על-ידי חבר הכנסת אלקין.
חנוך צמיר: זה לא רק המוסדות של משרד הרווחה, יש מקבצי הדיור של משרד הקליטה, יש בהם קשישים שאמנם מתפקדים, אבל במצב הזה צריך להסתכל עליהם מנקודת מבט אחרת.
חנוך צמיר: יש הקשישים במוסדות שלנו, והכי מטרידים אותי הם העיוורים, הקשישים שנמצאים לבד בקליטה הישירה באיזו קומה באיזה בניין, ואני לא בטוח שיודעים עליהם, ואני אומר את זה בזהירות.
חנוך צמיר: נושא הקשישים צריך לקבל טיפול במשנה מרץ, למדתי את מה שאמרת, נראה איך אנו עושים את זה, אני מעריך שנטפל בעניין הזה.
מיכאל נודלמן: נכון, זאת הבעיה שהכי מטרידה אותנו.
חנוך צמיר: הכותרת השנייה היא המשפחות שבמרכז הארץ.
חנוך צמיר: לדעתי, הבעיה הזאת תלך ותגבר, תהיה אינטנסיבית יותר, וכמשרד אנו צריכים לחשוב על כך בצורה מערכתית יותר, למפות אותם – אנו לא בדיוק יודעים איפה הם נמצאים במרכז הארץ, אלה שעזבו את הצפון.
חנוך צמיר: זאת כותרת שחייבים להתעסק בה בצורה מובנית.
חנוך צמיר: הכותרת השלישית שהפקתי מהדברים שנאמרו פה מדברת על הרשויות החלשות והמיפוי.
חנוך צמיר: נראה לי שנוכל לגייס את פיקוד העורף, כי הבנתם שההתייצבות של עובדינו היא לא ב-100%, אני מעריך שנצטרך סיוע של פיקוד העורף למיפוי בקריית שמונה, בחצור, בצפת- -
מיכאל נודלמן: דוגמה – כרמיאל.
חנוך צמיר: אם המודל של כרמיאל הוא מצוין, נאמץ אותו.
חנוך צמיר: אני מדבר על לעבור בית-בית.
חנוך צמיר: יש לנו רשימות מחשוב, אני לא בטוח שזה מה שקורה בשטח.
זאב אלקין: יכול להיות שצריך לעשות מה שעשה משרד ראש הממשלה, שלחו שליחים מיוחדים לצפת, לקחו כמה מנכ"לים לשעבר.
זאב אלקין: יכול להיות שבנושא הזה צריך לקחת מישהו חזק.
חנוך צמיר: אני מכיר את יוסי קוצ'יק.
ראובן ריבלין: פיקוד העורף מסוגל לעשות את זה?
חנוך צמיר: כן.
חנוך צמיר: הנושא הרביעי הוא שדרוג עניין התיאום.
חנוך צמיר: בעניין הזרמת המידע אין לנו כלים אופרטיביים משלנו.
חנוך צמיר: תפקידנו, ואנו צריכים לשכלל את זה, הוא להזרים את המידע ולהיות הגשר בין האוכלוסייה עם הצורך המיוחד שלה לבין הרשויות המקומיות, שאמורות לתת את הכיסוי לכל התושבים.
חנוך צמיר: אנו עושים את זה, אנו נמצאים, נראה לי שאולי לא בצורה הטובה ביותר.
מיכאל גינקר: הצעתי את זה.
מיכאל גינקר: לצערי, בקשתי לא נענתה על-ידי אף גורם במשרד הקליטה.
ראובן ריבלין: יש פה שילוב שלא חשבתי עליו, שהוא לא רק לוועדה הזאת, אבל כשנעשה את הפקת הלקחים נציע לעשות ישיבה של כל ראשי הוועדות, כי בהפקת לקחים יכול להיות שלעניין זה יש להכפיף את פיקוד העורף לרשויות המקומיות או להפך.
חנוך צמיר: זה קיים.
ראובן ריבלין: איך זה קיים, אם יש המקרה שדיבר עליו נודלמן?
חנוך צמיר: זה שהיה כישלון בנקודה מסוימת, לא אומר שהפורום לא קיים.
ראובן ריבלין: הפורום מצוין.
ראובן ריבלין: האם יש פקודת קבע, לא מוכרזת, כי לא הוכרזה מלחמה, שברגע שנקלענו למצב שבו אנו במלחמה, בלי שהוכרזה, שיעשו ביקור, היתה הוראה שכל פיקוד העורף בכל אזור, אפילו רק באזור קו העימות, עשו סריקה?
חנוך צמיר: אני לא רוצה לדבר בשם הפיקוד.
חנוך צמיר: שאלת אם יש פורום, אתייחס לזה.
ראובן ריבלין: משרד הקליטה דאג לזה בכל הגוש הזה?
חנוך צמיר: זה אל"ף-בי"ת של פיקוד העורף.
חנוך צמיר: הנקודה האחרונה היא שכלול הזרמת המידע והתיאומים מול המוקד העירוני, שהוא הכתובת החשובה ביותר, להערכתי, וזו שצריכה לשאת באחריות.
חנוך צמיר: לגבי הקהילה האתיופית, הקהילה האתיופית במרחב הצפון נמצאת בקליטת קבע בשני ישובים, בחיפה ובעפולה.
חנוך צמיר: זה מסלול אחד של קליטה.
חנוך צמיר: השני הוא במרכזי הקליטה הנמצאים בנהריה, בצפת, בקריית ים ובאיילת השחר ובמרכז קליטה בחיפה.
חנוך צמיר: אלה שנמצאים במרכזי הקליטה - דעתי נוחה, כי הם מוקפים בצוותים 24 שעות, חלק ניכר מהצוותים הם בני הקהילה, דוברי שפה, יודעים להעביר מידע, מטופלים.
חנוך צמיר: פה ושם יש כישלונות, יכול להיות, אך הם פחות לוקחים את תשומת הלב שלנו ברגע זה.
חנוך צמיר: הם בידיים טובות, יחסית.
חנוך צמיר: יש שם עשרות עובדים שנמצאים בכל מרכז.
חנוך צמיר: פה ושם יש תקלות, אבל זה בסדר.
חנוך צמיר: הדאגה הנוקבת יותר צריכה להיות בשכונות הקבע – מה קורה בדירות, מה קורה בעפולה, בחיפה.
חנוך צמיר: הוזכר כאן המושג "מוקד קליטה אתיופי".
חנוך צמיר: זאת שלוחה שלנו שיושבת בשכונות האלה, מאוישת על-ידי בני הקהילה עצמה, הם מנהלים את זה, וכל מוקד כזה עושה כמיטב יכולתו.
חנוך צמיר: בעפולה, למשל, זה מכוסה היטב.
חנוך צמיר: החבר'ה שם רציניים, המידע עובר, ואני יחסית שקט.
חנוך צמיר: חיפה – פחות טוב, אני חייב לומר, למרות שמנהל המחוז יושב לידי, הוא מודע לזה, ויכול להיות שאנו צריכים לטפל בעניין.
חנוך צמיר: הכותרת האחרונה מבחינתי היא שמשתנות הנסיבות.
חנוך צמיר: אנו אחרי 20 יום, הצרכים הולכים להיות אחרים, והמענים צריכים להיות חדשים, כאלה שלא עסקנו בהם עד היום, רמזה חברתי על סיוע נפשי - לא עסקנו בזה עד היום, ואני חושב שאנו צריכים לחשוב על כיוון של מענים מסוג אחר.
מיכאל גינקר: בשם מרכז השלטון המקומי אני מבקש להביע תודה מיוחדת ל"רדיו רקע" ולערוץ 9, שמהווים מקור מידע יחיד שמאפשר למי שיושבים במקלטים להתעדכן.
מיכאל גינקר: הם הרחיבו שידורים, חלק בהתנדבות- -
זאב אלקין: "רדיו רקע" מגיע לכל הצפון?
מיכאל גינקר: זאת עוד סוגייה שהממשלה היתה צריכה לטפל בה מזמן.
חנוך צמיר: היוזמה של פיקוד העורף היתה יוזמה של המשרד.
חנוך צמיר: כל מה שאנו שומעים פה על "רדיו רקע" ועל אולפן 33 ועל העברת המידע בשפות – זאת היתה יוזמה מהירה של המשרד באמצעות אנשים שאחראים על זה במשרד, והעסק הזה- -
מרינה סולודקין: אחרי יומיים של לחימה אמרתי:
מרינה סולודקין: אני לא אוהבת את מה שאני שומעת בכלי התקשורת הרוסים, אני רוצה שהמדינה תיכנס לפרשנויות, אנשים במדים וגם תדרוך.
חנוך צמיר: שעתיים אחרי שהעסק התחיל אני אישית ישבתי עם פיקוד העורף, והתחלנו לעשות את כל התיאומים, בראש ובראשונה בהיבטים של התקשורת.
מרינה סולודקין: כיוזמת הישיבה אני מרוצה מהתוצאות, כי ידענו שיש המון בעיות, ואין תיאום בין רשויות מקומיות וגורמים של המדינה.
מרינה סולודקין: מיכאל היה צודק ב-200%, שהמדינה לא נכנסה בצורה רצינית לעניין תפקוד העורף ועולים בזמן המלחמה.
מרינה סולודקין: צר לי שהשר לא הבין מההתחלה שאנו מדברים על דברים אחרים, כי משרד הקליטה מטפל, ואין לי פחד ממה שקורה גם במקבצי דיור וגם במרכזי קליטה, כי אלה אנשים שמטופלים מערכתית, והמשרד עושה את שלו, אך עולה זה לא 5 ולא 10 שנים.
מרינה סולודקין: כאן מתחילות הבעיות, ואלה בעיות עם משרדים אחרים לגמרי – משרד הרווחה, ביטוח לאומי, עם בנקים, בריאות ואפילו משרד התקשורת, רשות הדואר בשלומי לא עבדה שלושה שבועות, עד שלא פנינו גם לשר וגם ללשכת ראש הממשלה.
מיכאל נודלמן: גם עכשיו לא עובדים בסניפים, כי אין שם מיגון.
מרינה סולודקין: ראיתי כמענה מערכתי שצריכים לדון במקומות אחרים, לא רק בוועדה שלנו, ממשלת ישראל, חשבתי שיש צורך בצו ריתוק לפחות לחלק מעובדי המדינה ברשויות הרווחה, ביטוח לאומי, דואר ובנקים, כי התלונות רבות.
מרינה סולודקין: הייתי במחנה ניצנים, שם ראיתי יותר מ-50% של עולים חדשים, אולי יש לשכות חזקות באשדוד ובאשקלון, ואולי צריכים לראות כמשרדי הממשלה, כי זה מוקד.
מרינה סולודקין: שלחתי למשרד ראש הממשלה את ההמלצות שלי, אני חושבת שזה טיפול מערכתי.
מרינה סולודקין: דבר שלישי, סיוע לרשויות שמקבלות את העולים שמפונים מצפון המדינה, כי זה יהיה שלב שני, אם המלחמה תהיה עוד כמה שבועות או חודש, וצריכים לחשוב על סיוע.
מרינה סולודקין: הדבר האחרון, אני שוב אומרת שאני מאוד מצטערת שבמשרד הקליטה לא הבינו, אני לא חושבת שאתם צריכים להיות כתובת מרכזית, המלצתי לראש הממשלה - יש כסגן השר בנושאי תפקוד העורף במשרד הביטחון, כי זאת מלחמה, זה מקום לתיאום של הרבה דברים; זה פיקוד העורף, רשויות, חייבים את המקום.
אברהם מיכאלי: כדאי להלביש על השרים שהם בלי תיק את זה.
מיכאל נודלמן: יש פרוטוקול, והכי גרוע הוא המצב של הזקנים, שלא כולם מטופלים.
מיכאל נודלמן: בזה אנו לא פונים למשרד הקליטה, כי אתם לבד מבינים את המצב.
מיכאל נודלמן: אנו נפנה למשרד הרווחה בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: אנו צריכים לפנות למס רכוש, פנו אליי אנשים רבים שפגעו בבתיהם, הם עזבו, אך בתקנון מס רכוש כתוב שיש לפנות תוך שבועיים למס רכוש.
מיכאל נודלמן: אם אדם עם משפחתו עזב מקום כמו קריית שמונה- -
זאב אלקין: נתנו הארכה.
מיכאל נודלמן: מס רכוש אומרים שלא תהיה התיישנות בדברים כאלה, אך אני לא מאמין במילים בטלפון.
משה הראל: לגבי מס רכוש, מס רכוש אומר לעולה: תתקן, ולעולה אין כסף לתקן.
משה הראל: אין להם היכולת לשלם ולתקן.
מיכאל נודלמן: יש דברים שזה מיליארד ₪.
מיכאל נודלמן: אנשים יכולים להוציא מהכיס 500 אלף ₪ עד שהמדינה תיתן החזר?
מיכאל נודלמן: הרי זה בלתי-אפשר.
מיכאל נודלמן: מס רכוש זה אגף האוצר, אנו צריכים לפנות.
מיכאל נודלמן: אלה דברים עיקריים וחשובים, ואם על זה תהיה תגובה חיובית, הכל יהיה בסדר.
מיכאל גינקר: צריך גם לפצות מעסיקים בקו העימות.
מיכאל נודלמן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
מיכאל נודלמן: בסדר היום חוק קריאה ראשונה הצעת חוק של חברי כנסת מטעם ועדת העליה, הקליטה והתפוצות, הצעת חוק המציעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל.
מיכאל נודלמן: תיקון, מענק שנתי התשס"ז – 2006 .
הלית מגידו: הנוסח שמונח לפניכם הוא באמת נוסח שהכנו לקראת הקריאה הראשונה בהנחה שהועדה תחליט לאשר אותו לקראת הקריאה הראשונה.
הלית מגידו: אני אזכיר למרות שכולנו כבר זוכרים למרות שלא התכנסנו במהלך הפגרה, הוא כולל מספר אלמנטים תיקון של ההגדרות בחוק, אנחנו מגדירים לראשונה את הארגון היציג האלמנט השני הוא הקביעה שתיקון לחברי הועדה להכרה במנטרלים כאשר אחד החברים הועדה הוא מנטרל שייבחר על ידי אותו ארגון יציג שהגדרנו וכמובן הסעיף העיקרי אותו סעיף שקבוע כי למנטרלים יוענק מענק שנתי בסכום שאנחנו ודאי נדון בו כאשר אותו מענק יחליף את קצובת ההבראה והנופש שהמנטרלים מקבלים כרגע במהלך חודש אוגוסט.
הלית מגידו: המענק השנתי הזה יעודכן כמובן משנה לשנה ואנחנו הוספנו הוראה לעניין אלמנות ואלמנים של מנטרלים שגם הם יהיו זכאים לקבל את המענק הזה, הוראה שקיימת במקביל לדוגמא בחוק הווטרנים, חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השניה.
הלית מגידו: אנחנו גם קבענו הוראות מעבר, אני לא רוצה להלאות אתכם.
הלית מגידו: הועדה אם כך צריכה היום לאשר את הצעת החוק לקריאה ראשונה אבל הסיבה העיקרית שאנחנו התכנסנו זה בעצם כדי לשמוע מאנשי הקליטה ומאנשי משרד המשפטים בראשות אמנון דה הרטוך הם ישבו וניסחו בשיתוף אני שמעתי שהם באו בדין ודברים יחד עם חברי כנסת וניסחו מבחנים לקבלת כבפי תמיכות מתוך כוונה לתמוך בארגונים שמסייעים למנטרלים.
הלית מגידו: טובה, אולי את תוכלי קצת לספר לנו כי מן הסתם השר לקליטת העלייה הוא זה שיחתום על החוק.
טובה פינקלשטיין: אני הייתי מאד מעדיפה שאת המבחנים האלה יציג אמנון ממשרד המשפטים.
טובה פינקלשטיין: זה לא סוד שמשרד הקליטה מאד מאד לא אהב אתה הרעיון של תמיכות.
טובה פינקלשטיין: לנו גם יש הסתייגויות ונראה לנו שיש דברים שלא יהיו מקובלים על המנטרלים.
טובה פינקלשטיין: אני הייתי מעדיפה שאמנון דה הרטוך יציג את הנושא.
סופה לנדבר: בעצם מדינת ישראל מחוייבת לאנשים האלה והם לא מבקשים את הכספים של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: אנחנו הגענו להסכמה אבל איזה סעיפים לא מתאימים למשרד הקליטה?
סופה לנדבר: מה קרה?
טובה פינקלשטיין: יש כמה סעיפים.
טובה פינקלשטיין: קודם כל יש כאן סעיף שאומר "בכל מקרה לא תינתן תמיכה לפעילות בשיעור העולה על 90 אחוז מעלותה בפועל".
טובה פינקלשטיין: 90 אחוז לעומת 10 אחוז שהעמותה נותנת מצדה?
טובה פינקלשטיין: בכל מבחני הקליטה שלנו בנושא קליטה בקהילה וגם בנושא סיוע לנפגעי איבה וגם בנושא הדיור החלוקה היא שונה.
טובה פינקלשטיין: 50 אחוז המדינה נותנת והעמותה נותנת 50 אחוז.
טובה פינקלשטיין: כאן אנחנו מגיעים סיטואציה שזו העמותה היחידה שקיים הבדל בנושא של ההקצאה העצמית שלה.
טובה פינקלשטיין: כל העמותות נדרשות לתת 50 אחוז מהפעילות.
סופה לנדבר: כן, אבל פה זה מקרה שהם צריכים כסף לבית משפט עולמי.
סופה לנדבר: זה בעצם המדינה צריכה לתת להם כסף.
סופה לנדבר: אני חושבת שיש פה צריך להיות פה רצון לתת ולספק להם את האפשרות לתבוע את המדינה.
טובה פינקלשטיין: אנחנו מקבלים את זה על עצמנו.
טובה פינקלשטיין: את שואלת מדוע לא עמדנו ואני אומרת לך ומביאה לך דוגמה אבל אנחנו מקבלים על עצמנו את העניין של 90 אחוז עזרה.
טובה פינקלשטיין: דבר שני, מה שקורה כאן זה תנאי שאי אפשר לוותר עליו.
טובה פינקלשטיין: אנחנו דיברנו עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, בשנה שקדמה אחד התנאים בדנה שקדמה להגשת בקשת התמיכה על פי מבחנים אלה קיים המוסד פעילות בהיקף שאינו נופל ממחצית הפעילות שבעבורה מתבקשת התמיכה.
טובה פינקלשטיין: אני לפני כחודשיים דיברתי בטלפון עם דיסקין ושאלתי אותו מה היה, דיברתי על 2005 מה היה בערך תקציב הפעילות אז, והוא אמר שמדובר בערך ב- 20 אלף שקלים.
טובה פינקלשטיין: הרי לא היה להם כסף אז לפיח המבחנים בשלב הראשון הם יוכלו לקבל רק 40 אלף שקלים, לא יוכלו לקבל 300 אלף שקלים.
טובה פינקלשטיין: זה להראות כמה מבחני התמיכה לא מתאימים.
סופה לנדבר: נכון, אבל אנחנו רוצים לדחוף אותם.
טובה פינקשלטיין: בסדר, אבל בשלב הראשון שיהיה ברור שהם יוכלו לקבל רק כפליים ממה שהיה התקציב שלהם.
סופה לנדבר: אז צריכים לדון כי מה זה 40 שקלים לבית משפט?
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד שמה שאתם פה דנים זה לא עניין שלנו, זה העניין של הממשלה.
מיכאל נודלמן: אתם יכולים לדון אתם אבל זה לא עניין של ועדה.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לקבל מה שמתאים למנטרלים אבל זה לא פה.
מיכאל נודלמן: פה אנחנו מדברים על החוק אז זה תוספת לחוק.
מיכאל נודלמן: אם זה לא מתאים אתם צריכים ועדה לא יכולה פה להיות מעורבת בזה, זה דבר ממשלתי.
מיכאל נודלמן: אני רק יכול לבקש תנאים שמבקשים היו בנייר.
מיכאל נודלמן: או קרוב למה שמבקשים כי זה מקרה באמת מיוחד.
מיכאל נודלמן: אני רואה שאתם עבדתם ויש גם יוצא מן הכלל.
מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לקבל הסבר לנייר.
הלית מגידו: בהמשך למה שאמר היושב ראש ואולי אפילו לומר את זה במילים שונות, הועדה דנה בהצעת חוק, לעניין הזה בלבד יש לועדה מעמד, לשם כך התכנסנו כי חברי הועדה עתידים לאשר את הצעת החוק לקראת קריאה ראשונה.
הלית מגידו: לועדה ככזו אין מעמד לעניין המבחנים והחלוקה.
הלית מגידו: זהו עניין ממשלתי, השר לקליטת העלייה הוא זה שיחתום על המבחנים ובתיאום עם משרד המשפטים.
הלית מגידו: יחד עם זאת, מכיוון שחברי הכנסת היו מאד מוטרדים ורצו לשמוע, אם תוכל לספר להם על העבודה שנעשתה כאשר ברור לכל מי שיושב כאן כי המבחנים אינם חלק מהצעת החוק, הם בנושא שהוא משיק אבל הם אינם חלק אינטגרלי מהצעת החוק ולעניין הזה אין לועדה מעמד ככזו.
מיכאל נודלמן: אבל אני עוד פעם אומר שהועדה רוצה שהנייר הזה יהיו מקובלים על חברי הכנסת ועל המנטרלים.
מיכאל נודלמן: אני שמעתי שעשיתם 90 אחוז ומבחינת העמותה זה בסדר.
מיכאל נודלמן: אז יש פה עוד דברים ואנחנו רוצים הסברים.
אמנון דה הרטוך: ראשית אני ממש מבקש להתנצל בפני חברי הועדה על האיחור שלי.
אמנון דה הרטוך: זו היתה טעות שלי ואני מתנצל.
אמנון דה הרטוך: שנית אני מבקש להדגיש, קביעת הטיוטה של המבחנים נעשתה במאמץ גדול להתאים כפוף לחוק להתאים את הנוסח של המבחנים באופן שהעמותה עליה אנחנו מדברים תהיה זכאית לקבל תמיכה.
אמנון דה הרטוך: צריך לומר שזו פעולה שהיא יכולה להיות לגיטימית אבל היא מותנית בכך שהתנאים שייקבעו במבחן יהיו סבירים.
אמנון דה הרטוך: אם למשל מנכ"ל העמותה או יושב ראש העמותה שמו אלכס לדוגמא, אנחנו לא יכולים לקבוע במבחן שרק עמותה ששם יושב ראש העמותה יכול לקבל, זה בלתי אפשרי, אנחנו גם לא יכולים לקבוע דרישות סף שהן מותאמות בדיוק לתנאים של העמותה.
אמנון דה הרטוך: יש הכרעה של בית המשפט העליון שמחייבת הרחקה גם אם מדובר בעמותה שאנחנו יודעים שהיא תהיה זכאית ואנחנו מעוניינים שהיא תהיה זכאית, תנאי הסף חייבים להיות מורחקים מהתנאים הבסיסיים של העמותה.
אמנון דה הרטוך: בתמצית ישנם עוד מספר תנאים שהם תנאים בסיסיים בכל מבחן תמיכה מטעם המדינה.
אמנון דה הרטוך: למשל יש דרישה של שנתיים ניסיון וזה בעקבות תופעה שהיתה לפני שנים של עמותות שקמו היום בבוקר ולמחרת הגישו בקשה לתמיכה והתברר שהפעילות שלהם מתמצאת בנטילת הצ'קים וזהו.
אמנון דה הרטוך: אז אנחנו דורשים שנתיים ניסיון.
אמנון דה הרטוך: אנחנו גם חייבים לדרוש על פי החלטת הממשלה משנת 99' שהתמיכה בעמותה לא תעלה על פי שניים מהיקף הפעילות שלה בשנה הקודמת.
אמנון דה הרטוך: עמותה על פי זה יכולה תמיד לגדול כל שנה במאה אחוז.
אמנון דה הרטוך: יכול להיות מצב שבשלב הראשון למשל אם עמותה מסוימת עשתה פעילות מאד קטנה בהיקפה היא לא תוכל מיד לגדול פי 10 .
אמנון דה הרטוך: יש לזה כמובן רציונל אבל זה כן מאפשר לעמותה לגדול פי שניים בעצם כל שנה.
אמנון דה הרטוך: אז ככל שמישהו לא מרוצה מהמשמעות של התנאי אז יש לזה פתרון תוך מספר שנים לא גדול.
אמנון דה הרטוך: אז אי אפשר מבחינת הנהלים של הממשלה לתת תמיכה לעמותה שאתמול הוציאה שקל פתאום מיליון שקלים.
אמנון דה הרטוך: זה פשוט בלתי אפשרי.
אמנון דה הרטוך: עכשיו, המבחנים מדברים בעיקר של שני נושאים, נושא אחד אני מפנה כרגע לסעיף ד' בטיוטה של המבחנים, יש תמיכה שאמורה להינתן עבור פעילות העמותה בגין סעיף ד' 1 ייצוג עניינם המשותף של מנטרלי אסון צ'רנוביל מול ממשלות, גופים וכו' והמרכיב האחר הוא מפגשים, כנסים, ערבי הסברה בהם יצוין פעלם של מנטרלי צ'רנוביל הרעיון הוא התייחסות מכובדת לפעילות החשובה מאד שהם עשו לפני כבר 20 שנה כדי שהם יוכלו להתכנס גם בינם לבין עצמם וגם בינם לבין הציבור.
אמנון דה הרטוך: כאשר סעיף 3 מדבר על הנצחת פעלם שלך מנטרלי אסון צ'רנוביל ברמה הכללית והפרטנית.
אמנון דה הרטוך: זאת אומרת שאנחנו מדברים גם על הנצחת האנשים כי דיברנו עם אנשי העמותה והם אמרו שיש להם עניין לשקול בחיוב להקים איזה שהוא אתר או איזה שהיא אנדרטה שמנציחה.
אמנון דה הרטוך: אז זו הנצחה כללית אבל יכולה להיות גם הנצחה פרטית למשל שיש בן אדם קיבלנו למשל איזה שהיא אמירה שיש אולי רצון שאם אדם מנטרל הולך לעולמו בשלב מסוים אז יש עניין שעל המצבה שלו תצוין העובדה שהוא ניטרל את אסון צ'רנוביל וגם כמובן הדבר הזה מקובל עלינו.
אמנון דה הרטוך: כאשר יש כמובן יש כאן עניין של מידה.
אמנון דה הרטוך: אם אתה רוצה להקים לו מצבה כשהמדינה כבר מממנת משהו אז לא בטוח שהמדינה תיתן את זה אבל עצם הציון הוא נראה דבר בהחלט לגיטימי ואין לנו שום בעיה עם זה.
אמנון דה הרטוך: ההצעה עצמה מדברת על מימון של 90 אחוז צריך לומר שזה הסף המכסימלי, אי אפשר יותר מזה.
אמנון דה הרטוך: זו הקביעה של המחוקק ואני לא ראיתי מניעה משפטית לקבוע את זה גם במקרה הזה אף על פי שצריך לומר שמשרד הקליטה בכלל ישנה גישה שונה לגבי כל המבחנים.
אמנון דה הרטוך: וזאת תהיה הכרעה בסופו של דבר של השר לקליטת העלייה כי משפטית לא ניתן לכפות מימון ברמה של 90 אחוז.
אמנון דה הרטוך: אני לא רואה בזה מניעה משפטית אבל זה עניין של מדיניות והשר לקליטת העלייה יצטרך להכריע בנושא.
אמנון דה הרטוך: עוד נקודה שגם קבענו אותה וזה אני רוצה להפנות לסעיף ה' 4, העמותה עצמה עושה פעילות ברוכה מול מנטרלים אבל יכולה להיות אפשרות שכל שני מנטרלים יקימו עמותה.
אמנון דה הרטוך: מצד שני, לא רצינו שייקבע שלפחות 70 אחוז מהמנטרלים הם יהיו חברים בעמותה כתנאי לתמיכה כי מה שהוסבר לנו שהחברות של האנשים בעמותה כזו או אחרת כרוכה בדמי חברי ויש אנשים שאין באפשרותם לממן את דמי החבר ולכן הסתפקנו בקביעת סף של 20 אחוז.
אמנון דה הרטוך: צריך לומר שבכך הלכנו מאד מאד לקראת העמותה המדוברת כי בדרך כלל דרישת הסף במקרים כאלה מדברת על 40 אחוזים אולי אפילו על 60 אחוזים וכאן הסתפקנו ב- 20.
אמנון דה הרטוך: תאורטית, איפוא, יכול להיות מצב שברמה התיאורטית שיהיו 4 עמותות ולא 5, כי לא הגענו רק ל- 4 עמותות אבל הניסיון מראה שזה לא קורה.
אמנון דה הרטוך: ולכן הסבירות הינה ושוב, זה לא מחייב אותי מבחינה משפטית אבל ברמת המציאות סביר מאד שהעמותה שאנחנו מדברים עליה תקבל את מלוא התמיכה הממשלתית, זה אפשרי.
אמנון דה הרטוך: אני רוצה כרגע לבקש לעבור לעמוד הבא, סעיף ז', ישנה חלוקה שם לנושאים.
אמנון דה הרטוך: זאת אומרת, דווקא מתוך הכרה בחשיבות של פעילות מסוימת של העמותה או של פעילות אפשרית פעולות אפשריות מול אנשי צ'רנוביל אז אין פה מצב שנותנים 100 שקלים לעמותה והיא יכולה לעשות בזה את מה שהיא רוצה.
אמנון דה הרטוך: לא.
אמנון דה הרטוך: מחלקים את נושאי התמיכה לכמה נושאים אז יש תמיכה שניתנת בסעיף ז' 1 א' לפי מספר המנטרלים, זה הניסוח הזה בעצם לא אומר מה העמותה יכולה לעשות בכסף והתשובה שהיא יכולה לעשות בכסף מה שהיא רוצה.
אמנון דה הרטוך: בכך מביאים לידי ביטוי את התקורה, כי לעמותה ישנן עלויות למשל של ניהול משרד ואנחנו נותנים את זה לפי מספר המנטרלים.