GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: לפי הנייר שאנחנו קיבלנו מה-מ.מ.מ יותר מחצי מהקשישים, שמקבלים קצבת זקנה והשלמת הכנסה מביטוח לאומי, חיים מתחת לקו העוני.
מיכאל נודלמן: לא מגיע לאנשים האלה.
מיכאל נודלמן: צריכים היו להיות פה גם נכי המלחמה, אבל אני לא יודע למה הם לא הגיעו.
מיכאל נודלמן: אני רוצה שנשמע נאום של היו"ר ארגון ותיקי המלחמה.
אברהם גרינזית: ארגון ותיקי מלחמת העולם השנייה קיים בארץ משנת 1977.
אברהם גרינזית: היום אנחנו בארגון 16,000 איש.
מיכאל נודלמן: זה אומר איש יותר מ-70.
אברהם גרינזית: מספר החברים שלחמו בקרבות בפועל הם 6,800.
אברהם גרינזית: יש יותר מ-4,000 אלמנות של ותיקי מלחמת העולם השנייה.
אברהם גרינזית: חוץ מזה יש פרטיזנים, נכי מלחמה, יוצאי גטאות, עובדי תעשייה ביטחונית וכו'.
אברהם גרינזית: גיל חברי הארגון הוא בין 70-94 ויש גם בני 100.
אברהם גרינזית: בארץ הארגון קיים משנת 1997.
אברהם גרינזית: ביישובים בארץ יש 75 סניפים ו-30 שלוחות.
אברהם גרינזית: קיימים 28 מוזיאונים בסניפים שלנו, פינות הנצחה וחדרי זיכרון.
אברהם גרינזית: ברחבי הארץ הוקמו 41 אנדרטות להנצחת זכרם של הנופלים.
אברהם גרינזית: קמו 39 מקהלות וקבוצות אומנות שמופיעות ברחבי הארץ.
אברהם גרינזית: רק ביוני 2000 התקבל חוק זכויות ותיקי מלחמת העולם השנייה, הודות לחה"כ נודלמן, שיהיה בריא, ויורי שטרן בעקבות לחץ ציבורי של ותיקי מלחמת העולם השנייה.
אברהם גרינזית: מאז עברו 6 שנים וחצי, אבל החוק לא עבר שום שינוי.
אברהם גרינזית: בזמן קבלת החוק, היו 13,000 ותיקי מלחמת העולם השנייה, שהיו זכאים להטבות לפי החוק.
אברהם גרינזית: כיום מספרם ירד ב-40%.
אברהם גרינזית: נכון להיום ותיקי מלחמת העולם השנייה מקבלים מענק חד שנתי בסך 1,100 שקלים חדשים, תוספת של 25% להנחה בתרופות לעומת פנסיונרים אחרים ופטור מתשלום אגרת טלוויזיה.
אברהם גרינזית: אלה כל המתנות שאנחנו קיבלנו בגיל שלנו ובמצב שלנו.
אברהם גרינזית: מה קורה היום?
אברהם גרינזית: באופן טבעי האוכלוסייה של ותיקי מלחמת העולם השנייה הולכת ומזדקנת.
אברהם גרינזית: כמעט חצי חולים וכשליש מהציבור הנ"ל מתגורר אצל הילדים או בשכירות.
אברהם גרינזית: מדובר באוכלוסייה חלשה מאוד.
אברהם גרינזית: בתחילת שנות ה-90 הרעש היה גדול, אבל לאט לאט שכחו.
אברהם גרינזית: 90% מהאנשים שלנו מסתמכים על העברות מביטוח לאומי.
אברהם גרינזית: 1,795 איש מהחברים היום מרותקים למיטה.
אברהם גרינזית: אל תשכחו, כי לפני למעלה מ-60 שנה האנשים האלה לחמו בעוז ובגבורה ומסרו את חייהם לטוב ולרע.
אברהם גרינזית: ניצחון אשר היווה אחד מהיסודות להקמת מדינת ישראל.
אברהם גרינזית: כולם אומרים את זה.
אברהם גרינזית: האנשים האלה סייעו הן במישרין והן בעקיפין לתקומה של העם היהודי בארץ ישראל.
אברהם גרינזית: הם אלה שזקוקים לעזרה של הדורות למענם לחמו.
אברהם גרינזית: לצערנו, מצבם של ותיקי מלחמת העולם השנייה בארץ גרוע יותר מאלה שהיגרו לארצות הברית וגרמניה.
אברהם גרינזית: זאת הבושה שלנו.
אברהם גרינזית: בהתחשב בכל האמור אנחנו מבקשים: א.
אברהם גרינזית: להגדיל את המענק החד שנתי מ-15% מהשכר הממוצע במשק ל-25%, ולשלם אותו פעמיים בשנה, פעם במאי ופעם באוגוסט, לפני יום הניצחון ולפני החגים המסורתיים שלנו שלנו.
אברהם גרינזית: ב.
אברהם גרינזית: להשוות את המעמד של האנשים שלחמו בפועל אבל לא לבשו מדי צבא, 900 איש, למעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה.
אברהם גרינזית: ג.
אברהם גרינזית: לאלמנות, שהיום מקבלות 3 שנים זכויות של ותיקי מלחמת העולם השנייה, לתת את הזכויות לכל החיים.
אברהם גרינזית: אם אישה נשארה אלמנה, אומרים לה ש-3 שנים היא מקבלת זכויות, ואחר כך תלכי אחרי בעלך.
אברהם גרינזית: אין לך יותר זכויות.
אברהם גרינזית: סניפי הארגון, מועדונים, טיולים והרצאות, ערבי תרבות ופעילויות אחרות הם מקום מפגש לציבור ותיקי המלחמה, שמחזיק אותם בחיים.
אברהם גרינזית: זה נותן אוזן קשבת לבעיות של האנשים האלה.
אברהם גרינזית: אין שפה לאנשים בגיל שלנו.
אברהם גרינזית: אי אפשר להגיע לארץ בגיל 65 וללמוד את השפה.
אברהם גרינזית: מדוע אני למדתי, זה משהו אחר.
אברהם גרינזית: לקראת 60 שנה לניצחון על הנאצים, ממשלת ישראל הקצתה 10,000,000 שקלים לחגיגות ופרויקטים לותיקי מלחמת העולם השנייה.
אברהם גרינזית: לצערנו, עד היום לא עבר הסכום של 2,750,000 שקלים חדשים לרשויות המקומיות, למשרד הקליטה ומשם לסניפי הארגון.
אברהם גרינזית: אנו מבקשים מחברי הוועדה, להתייחס ברצינות לכל מה שנאמר ולעזור לותיקי מלחמת העולם השנייה לחיות במולדתם ההיסטורית בכבוד.
בוריס פלדמן: לכבוד חברי הכנסת שנמצאים כאן, אני מביא דרישת שלום ממחוז הנגב.
בוריס פלדמן: כולם מחכים למשהו שיקרה, ואני מרגיש שאנחנו בדרך.
בוריס פלדמן: אלה לא סתם מילים.
בוריס פלדמן: אני כבר ותיק בארץ.
בוריס פלדמן: באתי לכאן לא צעיר, כי אני השתתפתי במלחמת העולם השנייה מההתחלה ועד הסוף.
בוריס פלדמן: עבדתי בסוכנות.
בוריס פלדמן: התחלתי לעבוד בערב ללא משכורת אלא רק בהסכם.
בוריס פלדמן: כל 8 חודשים הייתי חותם על הסכם, ולא קיבלתי שום זכויות.
בוריס פלדמן: אחר כך העבירו אותי לעובד קבוע וקיבלתי משכורת.
בוריס פלדמן: הפנסיה שלי היום יותר נמוכה מאלה שמקבלים היום, 1,200 שקלים.
בוריס פלדמן: רציתי לומר, כי החוק מעולה.
בוריס פלדמן: סוף סוף יש חוק לוטרנים.
בוריס פלדמן: אני רוצה לשאול, אם אני הייתי עובד פה, אז לא מגיע לי הגרושים האלה?
בוריס פלדמן: אני עובד מההתחלה בחינם, בהתנדבות.
בוריס פלדמן: בבאר שבע הארגון קם כבר משנת 1976.
בוריס פלדמן: אני נשארתי לבד מכל החברה שהתחילו את הפעולה הזאת.
בוריס פלדמן: הוא היה מהנדס שקיבל פעמיים פרס.
בוריס פלדמן: הוא הביא לכנסת את החוק של הוטרנים, אבל לא הצלחנו.
בוריס פלדמן: אז לא הכירו אותנו.
מרינה סולודקין: לא היה לכם כוח פוליטי.
בוריס פלדמן: הוא לא יודע להיות פוליטי, הוא רק יודע להיות מהנדס.
בוריס פלדמן: כמה נשארו פה כאלה שהם מעל גיל 80.
בוריס פלדמן: אני מעל גיל 80.
בוריס פלדמן: בושה לי שיש מעט אנשים סך הכל בארץ, ולא מקבלים לפי החוק את ה-1,000 שקלים האלה.
בוריס פלדמן: אני לא עובד בשביל הכסף.
בוריס פלדמן: להיות יו"ר מחוז הנגב, זה לא סתם.
בוריס פלדמן: אני כל הזמן בנסיעות עבודה.
בוריס פלדמן: היום היו"ר הארצי לא נותן לנו לשבת.
מיכאל נודלמן: הוא לא נותן גם לי לשבת.
בוריס פלדמן: כל הכבוד לו.
בוריס פלדמן: הוא יודע איך להסתדר, איך לדבר ולאן ללכת.
בוריס פלדמן: אני רוצה להגיד תודה רבה שעבדתם על התיקונים.
בוריס פלדמן: אני אעביר את זה לחברה שמחכים לזה.
בוריס פלדמן: זאת הצלחה.
ראובן ריבלין: החוק לא חל על 12-13 איש.
אברהם גרינזית: זה ותיקי מלחמת העולם השנייה.
ראובן ריבלין: כמה יש היום, אלפים מאות?
אברהם גרינזית: 120 איש בערך.
ראובן ריבלין: החוק לא חל עליו מבחינה חוקית, אבל מבחינה מוסרית אין הבדל.
ראובן ריבלין: מדובר ב-2,400,000 בשנה.
בוריס פלדמן: כאשר התקבל החוק לוטרנים אנחנו היינו כמות.
בוריס פלדמן: אנחנו בירידה.
בוריס פלדמן: כמה נשאר לנו.
בוריס פלדמן: מאז שהחוק נכנס כבר אולי חצי נשארו.
אברהם גרינזית: 40% נשארו.
מיכאל נודלמן: אתה אמרת שחלק לא מקבל 1,000 שקל.
בוריס פלדמן: כמה אנשים יש בסך הכל בארץ?
אברהם גרינזית: מקבלים את הסכום של 1,100 שקלים רק אלה שמקבלים השלמת הכנסה.
אברהם גרינזית: אנחנו היינו שמחים שהכירו בנו, ולכן שתקנו.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול את נציגי האוצר לגבי 10,000,000 שקלים.
עליזה ג’אן: אני נציגה של שיקום נכים במשרד האוצר.
עליזה ג’אן: אני יכולה להגיד מה חוק נכי המלחמה בנאצים מעניק לנכי המלחמה.
מיכאל נודלמן: אנחנו יודעים שיש שני סוגים: יש נכים ויש נזקקים.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על נזקקים.
עליזה ג’אן: רוב רובם של נכי המלחמה בנאצים זה אלה שעלו בסוף שנות ה-80 תחילת שנות ה-90 ארצה.
עליזה ג’אן: כולם מטבע הדברים בשל גילם, לא עבדו כאן בארץ.
עליזה ג’אן: כולם נכנסים לקטגוריה של נזקק/נצרך, בכפוף לגובה אחוזי הנכות שיש להם.
עליזה ג’אן: מבחינתנו, אותה קבוצה, שמטופלת על ידי הלשכה לשיקום נכים, היא חיה ברמה הרבה יותר גבוהה ממה שהאדון תאר פה לגבי יתר האוכלוסייה של ותיקי המלחמה.
מיכאל נודלמן: אבל גם שם כאשר הנכה מת, האלמנות מקבלות את ההטבות רק ל-3 שנים.
עליזה ג’אן: נזקק לא.
עליזה ג’אן: אלמנות של נכה נזקק זכאיות לתגמול למשך כל חייהם, בכפוף למבחני הכנסות.
עליזה ג’אן: מטבע הדברים, גם אותה אישה לא עבדה, אלא אם כן יש אישה שהצליחה לעבוד פה ולצבור פנסיה.
מיכאל נודלמן: יש הבדל גדול בין אלה ואלה.
מיכאל נודלמן: הם לא מקבלים.
מיכאל נודלמן: יש הבדל גדול.
עליזה ג’אן: רוב האלמנות מקבלות תגמול למשך כל חייהם.
ראובן ריבלין: יש שני קריטריונים: נכות ונזקקות, שזה עניין סוציו-אקונומי.
ראובן ריבלין: את מדברת על נכים שהם גם נזקקים.
ראובן ריבלין: את לא מדברת על נזקקים.
עליזה ג’אן: אני מדברת על נכי המלחמה בנאצים.
ראובן ריבלין: אלמנתו תקבל תגמול.
עליזה ג’אן: תקבל תגמול כל חייה, במידה והוא היה נזקק, בכפוף למבחן הכנסות.
עליזה ג’אן: גם לו נערך מבחן הכנסות על מנת להיכנס לקטגוריה של נזקק/נצרך.
ראובן ריבלין: הוא צריך להיות גם נכה וגם נזקק.
עליזה ג’אן: נכון, לפחות 3 חודשים טרם פטירתו.
מיכאל נודלמן: הם מקבלים כסף ממשרד האוצר, ואלה מקבלים מביטוח לאומי.
אריה קורת: בנושא 10,000,000 שקלים – חשוב להבהיר, שהתקציב ניתן בשנת 2005 לקראת אירועי 60 שנה בניצחון על גרמניה והנאצים.
אריה קורת: התקציב היה עבור פרויקטים עד הוק, שהיו עבור כל נושא החגיגות, עבור המדליות והבולים המיוחדים שיצאו.
אריה קורת: מתוך 10,000,000 שקלים 3,750,000 הוקצו לסיוע לרשויות המקומיות בגין פעילויות מקומיות של ארגון הוטרנים.
אריה קורת: היתה החלטה של שר האוצר נתניהו לחלק את התקציב לשתי מנות.
אריה קורת: מנה אחת בסך 1,000,000 הועברה בשנת 2005, כאשר היתה הבטחה למנה נוספת של 2,75000 לשנת 2006.
ראובן ריבלין: מה זאת הבטחה?
ראובן ריבלין: האם היא נכנסה כסעיף בתקציב?
אריה קורת: שר הקליטה הוציא מכתב אישי לשר האוצר הנוכחי, וביקש לקיים את ההבטחה.
מיכאל נודלמן: עכשיו סוף שנה.
אריה קורת: אנחנו מקווים שהכסף יגיע מיידית.
ראובן ריבלין: עכשיו זה הסוף.
ראובן ריבלין: עכשיו מחלקים את הרזרבות.
ראובן ריבלין: אם לא יקציבו את זה עכשיו ויעבירו את זה לוועדת כספים, לא יהיה שום דבר.
ראובן ריבלין: זה ייכנס רק בשנת 2007.
ראובן ריבלין: אם זאת הבטחה שניתנה לגבי 2006, זה החודש האחרון לתת סעיף תקציבי.
מיכאל נודלמן: נציג האוצר יצא כדי לברר איפה עומד הנושא הזה.
אברהם גרינזית: 8 שנים אנחנו חולמים לתת את הזכות של ותיקי מלחמת העולם השנייה לקבוצת נשים, שהיו במלחמה ולא לבשו מדים של צבא.
מיכאל נודלמן: לפי איזה נייר, לפי איזה מסמך?
אברהם גרינזית: יש להן את אותה תעודה שלנו יש.
אברהם גרינזית: הן היו אחיות במלחמה.
אברהם גרינזית: כולן בנות 84-85.
אברהם גרינזית: נשארו רק 800-900.
אברהם גרינזית: כל שנה אנחנו מדברים על זה, וזה הולך לאיבוד.
אברהם גרינזית: אני הייתי במשרד הביטחון, והם אומרים שאפשר אבל למישהו לא יוצא לעשות זאת.
מרינה סולודקין: אני אספר לך איפה עומדים בכנסת בנוגע לנושא הזה, ולצערי הרב, לא במקום הנכון.
ראובן ריבלין: לדעתי, קודם כל צריך לעמוד על זה לקיים את ההבטחות שניתנו.
ראובן ריבלין: אם אתה מוסיף הבטחות להבטחות שלא ניתנו, הלשון קלה.
ראובן ריבלין: אם יש הבטחה של 2,500,000 לשנה הזאת, צריך קודם כל להראות להם שאנחנו עומדים על קיום ההבטחה הזאת.
ראובן ריבלין: הבטחה היא לא סעיף תקציבי.
ראובן ריבלין: בדרך כלל צריך לקיים הבטחות, אבל הדברים האלה לא ברורים.
ראובן ריבלין: לכן, אני חושב שאם נשיג משהו מהישיבה הזאת, זה שנראה את זה כדבר שמחייב את הממשלה לעמוד בהבטחותיה.
ראובן ריבלין: לממשלה קל להבטיח דבר שהם לא צריכים לתת מיד.
ראובן ריבלין: צריך לעמוד על זה, ואז צריך לשים לב האם הממשלה יכולה לעמוד על כל אותם דברים שאתם צודקים שאתם מדברים עליהם, אבל הם מאוד בעייתיים.
ראובן ריבלין: באותו רגע הכל מתרחב מיד.
ראובן ריבלין: ברגע שיש 800, זה יהיה 8,000 אחר כך 80,000 וכו'.
ראובן ריבלין: אז יש אנשים שהיו גם פה וגם שם, והדברים מתרחבים.
ראובן ריבלין: בנושא של רדיפות הנאצים עשינו עבודה קשה מאוד בכנסת, והצלחנו.
ראובן ריבלין: היום יש סעיפים תקציביים בנושא הזה.
ראובן ריבלין: צריך לראות קודם כל איך לממש את ההבטחות שנתנו.
ראובן ריבלין: אחר כך גם אפשר להתקדם.
ראובן ריבלין: זאת ההצעה שלי, והלוואי שאפשר יותר.
ראובן ריבלין: כאשר יתרגלו לקיים את ההבטחות שנתנו, אז אחר כך אפשר להתקדם.
מרינה סולודקין: אחרי הישיבה אנחנו צריכים לכתוב כוועדה למשרד האוצר, ולתמוך בהעברת הסכום של 2,500,000 שקלים לארגון.
אריה קורת: מדובר ב-2,750,000 שקלים.
ראובן ריבלין: גם אם יש קיצוץ פלט של 10%, שיקצצו 10% ויתנו את הכסף.
ראובן ריבלין: היום זה השבוע האחרון.
ראובן ריבלין: עוד מעט מה שלא יהיה יעבור לשנה הבאה, ובשנה הבאה זה סיפור חדש.
מרינה סולודקין: זאת היתה הבטחה של ראש הממשלה שרון, וכולם צריכים לקיים את זה כי זה עכשיו כמעט ירושה.
מרינה סולודקין: בנושא של נשים שעבדו, היה ויכוח כמה פעמים.
מרינה סולודקין: אני ויורי תומכים בעניין הזה, ושמענו את ההסתייגויות.
מרינה סולודקין: לא רוצים להאמין שהיתה קטגוריה כזאת במלחמה.
מרינה סולודקין: אתם יודעים שנלחמנו הרבה בנושא של הוטרנים של מלחמת העולם השנייה.
מרינה סולודקין: לא רצו להאמין שגם ברית המועצות היתה במלחמה ולא רק ארצות הברית.
מרינה סולודקין: המאבק לכך הרבה זמן, עד אשר הכירו במעשי הגיבורים הוטרנים של מלחמת העולם השנייה.
מרינה סולודקין: יש לנו חוק, ואני מסכימה שאנחנו צריכים וחייבים לתקן אותו.
מרינה סולודקין: בגלל שזה נושא כספי, אנחנו צריכים לדבר גם עם שר האוצר וגם עם ראש הממשלה.
מרינה סולודקין: זה נושא שמביא כבוד לוטרינרים.
ראובן ריבלין: האם יש דקומונטציה רשמית למתנדבות האלה?
מרינה סולודקין: בטח.
ראובן ריבלין: אני מחר בבוקר יכול להגיד שהייתי שם.
מרינה סולודקין: יש מסמכים.
מרינה סולודקין: ברוסיה יש כמה קטגוריות: אלה שלחמו, אלה שהיו מתנדבים ואלה שהיו במצור לנינגרד.
מרינה סולודקין: בחוק שלנו קבענו, שהוטרנים של המלחמה מקבלים את המענק, ובעניין של המתנדבות לא הצלחנו עד היום.
מרינה סולודקין: צריך לחשוב על פעילות ציבורית בנושא הזה, כי הגיע הזמן.
מיכאל נודלמן: נציג האוצר, תסביר לנו איפה הסכום של 2,750,000 שקלים.
יובל יעקובי: אני יודע שהיתה החלטה על 10,000,000 שקלים, שחלק מהם ניתן בשנה הראשונה ואילו בשנה השנייה יש עיכוב.
יובל יעקובי: אני לא כל כך מצוי בפרטים, אבל אני אבדוק את זה ואני אחזור לוועדה.
ראובן ריבלין: היתה הבטחה שלטונית שלא קיבלה מעמד של סעיף תקציבי.
ראובן ריבלין: חלק מההבטחה השלטונית קוימה.
ראובן ריבלין: מתוך 3,750,000 ניתנו 1,000,000 שקלים.
ראובן ריבלין: זה נעשה כהעברה מסעיף רזרבה.
ראובן ריבלין: היום אנחנו נמצאים ברגעים האחרונים של העברות מסעיף רזרבה.
ראובן ריבלין: עוד מעט לא תישאר פרוטה אחת.
ראובן ריבלין: בוועדת הכספים אנחנו מאשרים מאות בקשות בחודש.
ראובן ריבלין: אם נושא זה עומד על סדר היום מבחינת הבטחה, אם על סדר היום הדרישה של שר הקליטה והעלייה עומדת בפני שר האוצר, אתם צריכים מיד לתת תשובה.
ראובן ריבלין: היום אתם מחלקים את כספי הרזרבה.
ראובן ריבלין: אם לא יקבלו הנחיה שבה יתועלו 2,750,000שקלים למטרה זאת, אפילו בניקוי של 10% שהיה לגבי כולם, זה לא בסדר.
ראובן ריבלין: צריך קודם כל להעביר את זה מיד לוועדת הכספים, כדי שיעשו העברה תקציבים למשרד הקליטה.
ראובן ריבלין: אני מבקש בשם היו"ר, שהחשב הכללי מיד ישאל את שר הקליטה ואת שר האוצר, האם הם מתכוונים לקיים את ההבטחה השלטונית, שלא נכנסה לתקציב.
ראובן ריבלין: הם אמרו שהם יקיימו את ההבטחה השלטונית.
ראובן ריבלין: זה צריך להיעשות תוך שבוע.
ראובן ריבלין: אם לא כן, אנחנו נכנסים לנובמבר.
ראובן ריבלין: שאז הכספים חולקו כולם.
ראובן ריבלין: אני מדבר על דברים שלפני חודשיים כבר טיפלתי בהם, והחשב הכללי כל הזמן שאל אותי האם מדובר על שנת 2006 או על שנת 2007.
ראובן ריבלין: תקציב 2006 הוא דבר שעוד רגע יסתיים.
ראובן ריבלין: אני מבקש, לפנות מיד לחשב הכללי, על מנת שיראה דרך לקיים את ההבטחה השלטונית שאין עליה מחלוקת, כי חלקה קוימה.
ראובן ריבלין: 1,000,000 הועברו בזמן.
ראובן ריבלין: לגבי שנת 2007, נצטרך לראות איך אנחנו מטפלים בזה.
ראובן ריבלין: את זה אנחנו צריכים לקבל עוד שבוע, כי אם לא אנחנו ניכנס לתקציב 2007.
ראובן ריבלין: על זה החשב הכללי צריך לתת לנו תשובה.
מיכאל נודלמן: מתי נקבל תשובה?
יובל יעקובי: זה יהיה היום.
מיכאל נודלמן: כך צריך לעבוד.
ראובן ריבלין: יכול להיות שהוא יגיד לך היום שהוא צריך עוד יומיים-שלושה, כי הוא ירצה למצוא את המקורות שלו, אבל הוא צריך להביא את הדבר הזה כקיום הבטחה שלטונית.
מיכאל נודלמן: אנחנו פתרנו את בעיית הכסף, אבל יש עוד בעיות.
מיכאל נודלמן: בעיה שהם מקבלים מענק לא כל כך גדול.
מיכאל נודלמן: רובי קראת את נייר ה-מ.מ.מ, כולם מקבלים השלמת הכנסה וקצבת זקנה.
מיכאל נודלמן: מכסף כזה אי אפשר לחיות בכבוד.
ראובן ריבלין: את זה אפשר לשנות רק בחוק.
ראובן ריבלין: ביטוח לאומי לא יכול לשלם כסף.
מיכאל נודלמן: אני רוצה שחברי כנסת יחשבו על זה.
מיכאל נודלמן: אני ניסחתי חוק, איזה הטבות צריך לתת להם: 20% יותר לשכר דירה.
ראובן ריבלין: האם זה יכול להיות חוק של הוועדה?
מיכאל נודלמן: לא, אבל כל חברי הוועדה יכולים לחתום על זה.
מרינה סולודקין: אבל זה חוק של היו"ר.
מרינה סולודקין: יש לו זכויות נוספות.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לשלוח מכתב שלנו לראש הממשלה, לשר האוצר, שר הקליטה, יו"ר ועדת כספים ויו"ר ועדת העבודה והרווחה.
מיכאל נודלמן: אני חושב, שהמצב הזה הוא בלתי אפשרי.
מיכאל נודלמן: אני גרתי ברוסיה איפה שהיו אסקימואים.
מיכאל נודלמן: שם היתה מסורת, שאיש זקן שלא יכול לעשות שום דבר הולך למות.
מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים להיות אסקימואים.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לחיות כמו יהודים.
מיכאל נודלמן: בגלל זה אני הולך למלחמה בנושא של זכויות הקשישים.
מיכאל נודלמן: כל חברי הוועדה ילכו למלחמה בנושא של זכויות קשישים.
מיכאל נודלמן: שנה הבאה צריכה להיות שנה של קשישים.
מיכאל נודלמן: זה בלתי אפשרי, שבמדינת ישראל אנשים קשישים חיים בקו העוני.
מיכאל נודלמן: הם לא צריכים להיות עשירים, אבל לא בקו העוני.
מיכאל נודלמן: זה גם נגד ההכרזה של האו"ם.
מיכאל נודלמן: אני ניסחתי חוק הנוגע לתרופות.
מיכאל נודלמן: הם צריכים לקבל הנחה של 85%.
מיכאל נודלמן: אם הממשלה לא תקבל את זה, אני הולך לחקיקת חוק זקנים חולים כרוניים.
מיכאל נודלמן: צריכה להיות רחמנות לממשלה, ולא רק כלפי ביזנס מן.
מיכאל נודלמן: אנחנו נותנים לאנשים השלמת הכנסה כדי לחיות, אבל באות וזמן אנחנו גובים מהם אגרת טלוויזיה.
מיכאל נודלמן: זה לא מובן.
מיכאל נודלמן: לפי החוק שלי, 80% הנחה בתרופות, 20% תוספת לסיוע לשכר דירה, ו-25% מהשכר הממוצע, 600 שקל תוספת ל-1,000 שקל, 800 במאי ו-800 באוגוסט, כפי שהם מקבלים תמיד.
מיכאל נודלמן: בנוסף, אלמנות צריכות לקבל את כל ההטבות עד סוף ימי חייהן.
ראובן ריבלין: גם אם הליכוד היה בשלטון, הייתי חותם על זה.
ראובן ריבלין: פה צריך הסכמת ממשלה או מרד של חברי הכנסת שאומרים, על אפה וחמתה של הממשלה אנחנו מאשרים את זה.
ראובן ריבלין: חוק הוטרנים היה על אפה וחמתה של הממשלה.
מיכאל נודלמן: אני מוכן שחלק מזה ממשלה תיקח על אחריותה.
מיכאל נודלמן: אני לא נגד שהממשלה תעשה תיקונים בחוק.
מיכאל נודלמן: אם אנחנו מסתובבים סביב הממשלה, שום דבר לא יקרה.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים ללכת לקרב.
מיכאל נודלמן: אני אבקש ישיבה של ראש הממשלה עם הוועדה, כמו שעשה שרון.
מיכאל נודלמן: היינו בישיבה איתו וקיבלנו הבטחות.
מיכאל נודלמן: לא כל ההבטחות בוצעו, אבל חלק מהן בוצעו.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדינה של עלייה.
ראובן ריבלין: אני מציע לך להיפגש עם ראש הממשלה ושר האוצר ביחד.
ראובן ריבלין: שר האוצר מאוד רגיש לעניין הזה.
מיכאל נודלמן: גם שר הקליטה צריך להיות.
יוסף שגל: אני רוצה לחזור לנושא של המתנדבים במלחמת העולם השנייה.
יוסף שגל: בצרפת ובבלגיה אין שום הבדל בין הותיקים ומהמתנדבים.
אברהם גרינזית: גם ברוסיה.
יוסף שגל: רוסיה עכשיו היא לא דוגמא לחלק מהאנשים, ובגלל זה אני חוזר למזרח אירופה.
יוסף שגל: אני חושב, שצריך לעשות תחקיר, כדי להסביר לאנשים שאין הבדל.
יוסף שגל: זה בלתי אפשרי ש-900 אנשים שהיו במלחמה הם לא וטרנים.
מיכאל נודלמן: אני לא חושב שזה יהיה בניסוח הזה.
מיכאל נודלמן: מרינה אמרה, שלא פעם אחת דיברו על זה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שצריך לעשות צעד צעד.
מיכאל נודלמן: בהתחלה צריך לתקן את החוק שקיבלו לפי 6 שנים.
מיכאל נודלמן: את קצבת הזקנה הורידו מ-16% ל-12%.
מיכאל נודלמן: עכשיו יש תוספת, אבל עדיין לא הגיעו ל-16%.
מיכאל נודלמן: באותו זמן כל אחד שעובד קיבל תוספת יוקר.
מיכאל נודלמן: זה לא בסדר לחסוך על חשבון הזקנים.
וולף סלומונוב: אני רוצה להגיד לכם, שאין זמן לחכות.
וולף סלומונוב: כל יום נפטרים וטרנים.
וולף סלומונוב: עוד 9-10 שנים לא יהיו עוד.
מיכאל נודלמן: אתה אופטימיסט גדול.
מרינה סולודקין: לפי המנהג היהודי, עד 120 לכולם.
רונן כהן: גם שהוטרנים הולכים לעולמם, אנחנו ממשיכים את הסיוע לאלמנה לאורך כל השנים.
אברהם גרינזית: סיוע בשכר דירה.
מיכאל נודלמן: אבל אנחנו מבקשים להעלות את הסיוע לשכר דירה.
נועה פרסטר: בכל הישיבה מעלים את הנקודה, שמי שממן את ההנחה בתרופות זה אנחנו.
נועה פרסטר: מעולם לא קיבלנו שיפוי מהאוצר.
נועה פרסטר: אנחנו בעד לתת תרופות חינם לוטרנים, ובלבד שאם אתם עושים תיקון בחוק תוסיפו סעיף קטן, שהאוצר יעביר לנו את הכסף.
נועה פרסטר: אם זה כתוב בחוק, אין לו מה לעשות נגד זה.
מיכאל נודלמן: אני אדבר עם השר שלהם.
מיכאל נודלמן: יש לו יותר רחמנות מאשר לצעירים.
מיכאל נודלמן: יש כל מיני דרכים לעשות זאת.
מיכאל נודלמן: את יודעת, שפתאום החליטו שלוקחים מניצולי השואה כסף על זה שהם מקבלים פיצויים מגרמניה.
מיכאל נודלמן: נלחמנו, והשר אמר לא.
מיכאל נודלמן: שר השיכון אמר שהוא מפצל דברים כאלה.
מיכאל נודלמן: אפשר לפתור בעיה בכמה דרכים.
מיכאל נודלמן: אני מבין על מה את מדברת.
מיכאל נודלמן: אני גם בעד זה שהממשלה תפצל דברים כאלה.
מיכאל נודלמן: שר הבריאות צריך לעשות מלחמה על זה.
מרינה סולודקין: נלמד אותו.
מיכאל נודלמן: לא יכול להיות מצב, שאנשים שמקבלים קצבת זקנה והשלמת הכנסה לא קונים תרופות כי אין להם כסף.
מיכאל נודלמן: האם זה מקובל?
נועה פרסטר: האנשים הספציפיים האלה משלמים 75% הנחה.
נועה פרסטר: הם משלמים 30 שקל לחודש.
רוברט אילטוב: אני חושב שפעם אחת צריך להוציא את הוועדה לראות איך הוטרנים האלה חיים, על מנת שנציגי האוצר ונציגי משרד הקליטה יראו במו עינם איך הם חיים.
מיכאל נודלמן: כולם מבינים שעם 3,000 שקלים אי אפשר לחיות בכבוד.
רוברט אילטוב: אני מציע להם ללכת ולעשות ביקור.
מיכאל נודלמן: אתה לא יכול בכוח להביא אנשים.
רוברט אילטוב: למה בכוח?
רוברט אילטוב: אפשר להזמין אותם.
מיכאל נודלמן: לא פותרים בעיות ברמה של ראשי אגפים, אלא ברמה של שרים וראש ממשלה.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לעשות הכל כדי לפתור את הדברים ברמה יותר גבוהה, כדי שהם יקבלו תוספת בתקציב לתרופות.
מיכאל נודלמן: חברי הכנסת, האם אתם תומכים במה שאמרתי?
מיכאל נודלמן: אני רוצה פגישה עם ראש הממשלה.
אברהם גרינזית: אני מודה לכם.
אברהם גרינזית: זאת הפעם הראשונה אחרי 6 שנים שאנחנו שמעו מילים נחמדות.
מיכאל נודלמן: מחברי הכנסת תמיד שמעתם מילים כאלה.
ראובן ריבלין: המבחן שלנו, הוא אם נצליח לסדר שההבטחה השלטונית תקוים.
ראובן ריבלין: האסון הוא, שכל פעם יש הבטחה, לא מקיימים אותה ואנחנו מבקשים הבטחה נוספת.
אברהם גרינזית: אנחנו תקווה שאתם תעשו זאת.
ראובן ריבלין: קודם כל נעשה את זה ואחר כך נמשיך הלאה.
ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לדאוג, שלא יהיה מצב שבו הממשלה יודעת שאפשר להבטיח ולא לקיים.
ראובן ריבלין: היו”ר מיכאל נודלמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.
מיכאל נודלמן: חברי כנסת, אורחים נכבדים, אני פותח את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות בנושא ירידת עולים חדשים, פה זה אחד מהחברים הצעירים, אחד מחברי הוועדה ביקש, אבל אני לא רוצה לדבר רק על צעירים כי אין סטטיסטיקה צעיר לא צעיר, יש רק סטטיסטיקה כמה עזבו, כמה עלו, כמה חזרו.
מיכאל נודלמן: ומי שמכיר אולי צעירים, אולי זה טבעי שצעירים אולי יותר במספר שיש אצלנו כמות הצעירים יותר גבוהה, כי צעירים שהם חזקים, יש השכלה אצלם.
מיכאל נודלמן: אבל אני רוצה לדבר באופן כללי.
מיכאל נודלמן: מדברים כל הזמן על ירידה, אין ירידה מהארץ.
מיכאל נודלמן: 3.8 אחוז זה לא ירידה, זה תנועה טבעית.
מיכאל נודלמן: אבל בכל מקרה אנחנו צריכים לדעת למה אנשים עוזבים את ישראל.
מיכאל נודלמן: למה העולים עוזבים.
מיכאל נודלמן: ובגלל זה אני חשבתי לנכון לעשות דיון בנושא זה.
מיכאל נודלמן: אני מבקש את הנציגה של נתיב, בבקשה.
מלה תבורי: תודה רבה אדוני היושב ראש.
מלה תבורי: אנחנו מביאים את העלייה ממדינות ברית המועצות לשעבר, מטבע הדברים עוקבים גם על העלייה וגם על החזרה למדינות האלה.
מלה תבורי: אני אציג בקצרה את סיכום הנתונים הרשמיים, מבוססים גם על נתונים ישראלים וגם מדינות המוצא, ובהמשך כיוון שחלק מהדברים קשורים להלכי רוח נמצא לידי ליאון גרינברג, שהוא קונסול שלנו במוסקווה ויוסף זיסל שהוא דמוגרף ומכיר את הנושא באוקראינה על מנת שנוכל לגבש תמונת מצב ומסקנות.
מלה תבורי: ובכן מתחילת שנות התשעים ועד סוף 2005 עזבו את ישראל ששים ושמונה אלף תשע מאות יוצאי חבר המדינות שלא חזרו מעל תקופה של שנתיים.
מלה תבורי: לא רשום, שהרי אף אחד לא מצהיר למה הוא עוזב את מדינת ישראל.
מלה תבורי: מספר זה מהווה סך הכל כשבעה אחוז מסך הכל העולים מחבר המדינות שעלו לישראל באותה תקופה.
מלה תבורי: הנתון הזה, קרוב לששים ותשעה אלף יוצאי חב"מ לא מציין את יעד העזיבה.
מלה תבורי: זאת אומרת לא בהכרח רובם עזבו בחזרה למדינות המוצא, הם עזבו גם ליעדים אחרים, כפי שקורה גם בקרב כלל האוכלוסיה הישראלית שיורדת.
מלה תבורי: על פי נתוני גורמים רשמיים רוסים ואוקראינים ברוסיה נמצא באורח קבע, נמצאים שלושה עשר אלף חמש מאות בעלי אזרחות ישראלית, לאו דווקא עולים לשעבר, יש גם פלשתינאים, יש גם אזרחי ישראל שאינם ממוצא זה.
מלה תבורי: באוקראינה, והנה יושב פה מר זיסלס, שוהים באורח קבע כעשרת אלפים מאה בעלי אזרחות ישראלית, באותם תנאים.
מלה תבורי: לגבי יתר המדינות, האסיאתיות, הקווקזיות, אין נתונים רשמיים, אבל בסך הכל מדובר בעוד כחמשת אלפים אזרחים ישראלים, כך שבסך הכל במדינות חב"מ השונות והבלטיות שוהים כרגע כעשרים ושמונה אלף שש מאות בעלי אזרחות ישראלית, מתוך עולי חב"מ ששים ותשעה אלף שעזבו.
מלה תבורי: ולכן מה שניתן ללמוד מתמונת המצב הזו זה שאחוז נמוך ביותר עזב בחזרה למדינות המוצא, מסיבות שונות, שאפשר לפרט, והיתר עזבו כנראה לצפון אמריקה ולאירופה, ואולי זה צריך להיות המוקד של הדיון.
מלה תבורי: כארבעים אלף עולים עם ניירות חב"מ נטשו את ישראל לכיוון מערב, ובקרב ציבור זה, במיוחד החוזרים למדינות חב"מ יש איזו תנועה טבעית, של מסחר, של אקדמיה, של קשרים משפחתיים ואחרים, שאותם ניתן ללמוד, לאו דווקא במובן השלילי,
ראובן ריבלין: האם יש לכם פירוט של אותם אלה שחזרו בחזרה או ירדו מהארץ כמה זמן הם היו כאן, זאת אומרת האם אחרי שנה הם עזבו, אחרי שנתיים הם עזבו, כמה מתוכם, מתוך הסך הכל של עוזבי ישראל, יורדים שבו, עלו, האם הם עלו לשעה, לכמה זמן הם נשארו פה.
ראובן ריבלין: כי יש אולי איזו שהיא קורלציה בין הזמן הקצר לבין העזיבה, יכול להיות שהם מגיעים הנה רק בגלל סל הקליטה, השאלה אם זו לא תופעה.
ראובן ריבלין: השאלה היא האם יש לנו נתונים שבאים ואומרים שמספר היורדים בשנה הראשונה הוא כך וכך אחוזים, בשנה השנייה כך וכך אחוזים, האם קשיי קליטה או דבר שהוא היה כאופציה, תחנת מעבר.
יוסי ביילין: שאלה שנייה זה לגבי שנות השבעים.
יוסי ביילין: אני זוכר אז נתון של חמישה אחוזי ירידה מהארץ.
יוסי ביילין: זה נכון?
מלה תבורי: אז זה יוצא כשבעה, שזה אחוז מאוד נמוך, בהתחשב בכלל הירידה, אם אתה בודק.
מלה תבורי: היה כחמישה אחוז ועכשיו זה לא יותר גבוה.
מלה תבורי: לשאלתך יש פירוט שנתי של כמה עזבו וכמה חזרו, הרי אתה לא יודע עד שנתיים לפחות, יש את זה לפי שנה, ניתן אני מניחה על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומשרד הקליטה לבדוק שמית במי מדובר.
מלה תבורי: אני חושבת שאינדיקטור לא פחות טוב זה לשמוע מאותם יורדים במוסקווה ובקייב מה הם אומרים.
מלה תבורי: גם אם לא סופרים אותם לראות מה הם מספרים ומזה להפיק תמונת מצב, וזה מה שנשתדל לעשות.
מלה תבורי: עד כאן עיקר הנתונים.
מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שבטבלה הזאת רשמת שנה,
ליאון גרינברג: יש לי תשובה חלקית לעניין.
ליאון גרינברג: אני נציג נתיב במוסקווה.
ליאון גרינברג: אני אנסה לאפיין את היורדים על פי תבניות.