GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: התחושה הזאת של לחוות את מה שהמנכ"לית או המערכת היום מודיעים לי: עדיף שתהיה ישראלי בכך שתעשה מבחן בעברית – יש פה חשיבה לא נכונה ובאמת, אולי בכנות היא ביטאה את הקונספציה שהייתה במשרד.
אברהם מיכאלי: גם עמיהוד, כשישבנו אתו בדיונים בוועדת המשנה, אמר: יש דברים שאולי מסכימים כך או אחרת, אבל יש מחלוקת במשרד לגבי חשיבה פדגוגית.
אברהם מיכאלי: כך הבנתי, לפחות, בכל מיני דברים ששמענו שם.
אברהם מיכאלי: לכן, הדברים צריכים להיקבע בגדול ולא בפרטים.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נפנה, אולי, לשניים שלושה גורמים.
מיכאל מלכיאור: אחר כך זאב אלקין, ואחר כך נעשה סיכום.
מיכאל מלכיאור: אלי, בבקשה.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת הנכבדים.
אלי זרחין: אני קודם כל רוצה לברך.
אלי זרחין: אני לא יכול להאמין שלדיון על עולים במערכת החינוך הגיעו כל כך הרבה חברי כנסת.
אלי זרחין: אולי זה באמת הופך להיות חשוב.
אלי זרחין: אולי זה אפילו יהיה נושא למערכת הבחירות.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, לפני שאני אתחיל, אני רוצה להגיד תודה.
אלי זרחין: אנחנו מפעילים פרויקטים ב-60 מקומות, ואני רוצה להגיד תודה לאודי בהט.
אלי זרחין: אני חושב שזה בן אדם שיושב כאן בשקט, שדברים שאולי אין לו סמכות ואין לו כסף לעשות, הוא עושה אחד אחד.
אלי זרחין: עוד לא הייתה פניה בנושא ילד שפנינו אליו לעשות שינוי בארץ ו – תודה.
מיכאל מלכיאור: אלי, אלי, אנחנו מצטרפים אל התודה, אבל אל תוסיף, שהוא לא יחשוב שהכל בסדר.
קריאה: אחר כך הוא ישמין.
עמיהוד בהט: אני בדיאטה.
עמיהוד בהט: אין סיכוי.
אלי זרחין: אבל אני רוצה בעיקר לחזור ולהגיב לדברים שאמרה סופה לנדבר, לדברים שאמרה מרינה סולודקין לפני כן, חבר הכנסת מילר אמר: אנחנו באים מהשטח, התחושה שלנו היא שיש קונספירציה נגדנו.
אלי זרחין: יש מזימה של פקידי משרד החינוך – ואני יכול להגיד שמות של אנשים שאמרו לי את זה בפנים, בשיחות עם אנשים שישבתי אתם – להוריד אותנו מהתחרות בחברה הישראלית.
אלי זרחין: להוריד את הילדים שלנו - - -
זבולון אורלב: אתה חייב לומר שמות.
יצחק גלנטי: זה לא נשמע.
זבולון אורלב: זה דבר חמור מאד.
סופה לנדבר: אבל זה ככה.
מיכאל מלכיאור: הוא אמר שיש תחושה.
אלי זרחין: אני אתן לך דוגמה, אדוני, לגבי אנשים שלא נמצאים כאן.
אלי זרחין: ישבנו בשיחה - חברת הכנסת רונית תירוש, דרך אגב, התחייבה לפרוטוקול בשנת 2003, אמרה לילדים שלנו שהבאנו:
אלי זרחין: אני מתחייבת שאת תעשי בחינות בגרות או בשפת אם או בעל פה, ועברית לא תהיה שכלול.
אלי זרחין: והיא באמת עשתה מאמצים במשרד לשנות את זה, וישבנו עם מנהלת אגף הבחינות – גב' רחלה שיפר – ששמעה אותנו ואמרה: לא תקבלו כלום.
אלי זרחין: גם ככה מקבלים הרבה.
אלי זרחין: ואמרתי לה: אבל זה לא אני.
אלי זרחין: אני מקבל הרבה, הילדים האלה לא מקבלים כלום.
אלי זרחין: והיא לא עשתה שום דבר.
אלי זרחין: אדוני הושב ראש, דיברת על נתונים.
אלי זרחין: אני רוצה לצטט לכם נתון אחד: הנתונים לבחינות הבגרות הם מתוך אלה שלמדו בי"ב, נכון?
אלי זרחין: ביקשנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים, לפי שנתון של תשס"ב, למדו ילדים שעלו ארצה ב-1997 עד 2002 – חמש שנים - 3059 ילדים, בשנתון של אותם ילדים היו 5655.
אלי זרחין: זה אומר שרק 54% של כלל הילדים למדו בי"ב.
אלי זרחין: 46% מהילדים היו בחוץ.
אלי זרחין: וכשאנחנו מדברים על נתונים, צריך לקחת בחשבון שכל הנתונים של משרד החינוך, כמו שאמר זאב אלקין, מתייחסים אך ורק לאלה שסיימו כיתה י"ב.
מיכאל מלכיאור: זאת אומרת שזה פחות מרבע, מ-25%, זכאי בגרות, מאלה שעלו בחמש השנים האלה.
מיכאל מלכיאור: אמרנו את זה.
אלי זרחין: אגף יעד הנשירה הציג לפני שבוע בוועדה.
אלי זרחין: אנשים ממשרד החינוך, אמרו: כל ילד רביעי עולה לא נמצא בבית ספר.
אלי זרחין: כל ילד שלישי שנמצא בבית ספר, לא מגיע ללימודים.
אלי זרחין: נכון שיש שליש ילדים עולים שהם חזקים, שהם מצליחים.
אלי זרחין: אבל יש עוד 70% מהילדים.
מיכאל מלכיאור: זה לא מגיע אפילו לשליש, כי פחות מרבע בכלל זכאי בגרות.
אלי זרחין: אדוני היושב ראש, סתם דוגמה של מזימות.
אלי זרחין: חבר הכנסת מילר אמר בצדק: נתנו לו תרגום של תנ"ך לרוסית ואפשרו לו להבין יותר טוב מה כתוב כאן.
אלי זרחין: תרגום שהרב פרץ בזמנו הוציא, תרגום מאד טוב.
אלי זרחין: שלוש שנים, החליט משרד החינוך: עולים לא יקבלו תרגום.
אלי זרחין: מה הסיבה לזה?
מיכאל מלכיאור: הדברים ידועים.
מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים לסיים.
אלי זרחין: אז רק עוד שתי נקודות, אדוני היושב ראש.
אלי זרחין: נקודה ראשונה זה תקציב.
מיכאל מלכיאור: את זה כבר אמרת.
מיכאל מלכיאור: אל תחזור על מה שכבר אמרת.
אלי זרחין: אוקי.
אלי זרחין: ודבר אחד נוסף:
אלי זרחין: אני רוצה קצת להרחיב, ברשותך, דבר שחברת הכנסת לנדבר אמרה, השילוב החברתי.
אלי זרחין: זה לא רק שילוב חברתי בין עולים וותיקים.
אלי זרחין: זה בדיוק אותו נושא.
אלי זרחין: ילד צריך לקבל קרקע.
אלי זרחין: הוא צריך להבין מה הוא עושה במדינה הזאת, למה הוא כאן, ומהם הסיכויים והצרכים שהוא ישתלב במדינה יהודית-ישראלית.
אלי זרחין: אותה תוכנית שהפעלת ברוסיה – אני שואל את עצמי למה משרד החינוך לא מפעיל אותה כאן.
אלי זרחין: תוכנית יהודית ישראלית לכל ילדי עולים, ברמה גדולה עם תקציב מורכב, גדול, שאנשים יעברו את החוויה, שיבינו מה הם עושים בארץ.
מיכאל מלכיאור: מאד קצר, הנציגה של מועצת התלמידים, בבקשה.
אנני פחימה: אני מברכת את הפעילות המשותפת שלכם.
אנני פחימה: אני רוצה להתייחס לדברים שחברת הכנסת סופה לנדבר אמרה.
אנני פחימה: אולי משרד החינוך כן דואג למבחנים, אבל הוא לא דואג לילדים לתגבורים, לכך שהילדים בכלל יבינו את החומר.
אנני פחימה: הם מגיעים לכיתה, לומדים בעברית, המורה חסרת סבלנות, היא לא יכולה להסביר להם, והם מגיעים לבגרות – טוב, זה ברוסית.
אנני פחימה: אבל אני לא מבין מה אני אמור לעשות פה.
אנני פחימה: זאת בעצם הבעיה.
אנני פחימה: עוד דבר אחד, משרד החינוך והסוכנות היהודית דואגות להביא לכאן הרבה עולים, אבל ברגע שהיא מביאה אותם לפה, היא לא נותנת להם תמיכה מלאה.
מיכאל מלכיאור: נגוסה, ממש משפט, כי אנחנו חייבים לסיים.
30095: אני רק אציין כמה בעיות שהביאו אותנו, לדעתי, למצב כזה של הידרדרות של הילדים העולים במערכת החינוך.
30095: בעיה אחת, שגם נאמרה, אלה דעות קדומות.
30095: זו בעיה בסיסית שאנחנו רואים במערכת, וגם, אני חושב, שהתייחסות של מערכת משרד הקליטה ומשרד החינוך, כמו שאנחנו רואים בוועדה המכובדת הזאת, שאין אף שר ואין אף מנכ"ל משני המשרדים - זה מראה את הזלזול.
30095: דבר שלישי – חוק חינוך חובה יש בו בעייתיות והוא מנוצל על ידי המערכת לרעה כלפי העולים.
30095: כשהילד או הנוער מפריע במערכת החינוך, מכיתה י' אין חוק חינוך חובה - - -
מיכאל מלכיאור: מי"א.
30095: אז זורקים אותו החוצה במקום להשקיע.
30095: זה מגדיל את אחוז הנשירה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לשנות את החוק הזה.
30095: דבר נוסף – הזנחת ההורים.
30095: הזנחת ההורים כתפקיד, כמחנך.
30095: מערכת החינוך לא מטפחת את הכיוון הזה.
30095: ואין מספיק השקעה.
30095: אחרי הצהרים הילדים מסתובבים.
30095: אין מסגרת אחרי הצהרים.
מיכאל מלכיאור: מאד קצר נציגת משרד הקליטה.
מיכאל מלכיאור: אני מאד מצטער שלא יכולנו לשמוע אותך קודם, אנחנו רוצים עכשיו לעשות סיכום, הסיכום הוא מאד חשוב.
ירקו מסרט: אני אומר את הדברים בתמצות.
ירקו מסרט: קודם כל, אני מצטרפת לברכות על הנוכחות הרבה של חברי הכנסת, ואין ספק שזה מראה את החשיבות הרבה של הנושא, ושזה צריך להיות נושא לאומי ולא בין משרדי של חינוך וקליטה.
ירקו מסרט: מעבר לכך, אם נוכחותם של מנכ"לים ושרים או מנהלי אגפים שונים במשרדים היא חשובה, אני חושבת שמן הראוי שיצא מהחדר הזה מכתב מסודר לאותם המשרדים, וידרשו את הנוכחות שלהם.
ירקו מסרט: כי אמירות כאלה שהן מאד תובעות את הנוכחות שלהם – סלח לי, אברהם – צריכות לצאת מפה.
30095: אני לא פוגע בכם.
30095: אני מכבד אתכם, אבל אתם לא מקבלים החלטות.
ירקו מסרט: אוקי, זה ויכוח אחר.
ירקו מסרט: המשרד בהחלט לא מזלזל, לא בתחום החינוך ולא בקליטת העלייה.
ירקו מסרט: בשנה האחרונה משרד הקליטה השקיע משאבים רבים, לפרויקט שנקרא: העצמה השפה העברית – אם כי יש לי קצת בעיה עם ההגדרה של הפרויקט – הן אם זה במסגרת פרויקט שנקרא "חטף- פתח" בטלוויזיה החינוכית, אם זה בערוצים אינטראקטיביים, וזה בנוסף לתוכניות החינוך המשלים, שכן נעשות במסגרות רבות ושונות ברחבי הארץ.
ירקו מסרט: אני רק אתן כדוגמה פרויקט שהתחלנו אותו לפיילוט לפני שלוש שנים, שנקרא: "אופק לבגרות".
ירקו מסרט: התחלנו אותו עם 400 ילדים וכיום הוא נותן מענה לכ-1000 ילדים בשכבות גיל י' עד י"ב מיוצאי אתיופיה, ולפרויקט הזה יש הצלחה של 80% לבגרות.
ירקו מסרט: וזה רק מחזק את הנתונים של מכון אדווה מלפני שלוש שנים, שרק 17% מהזכאים לתעודת בגרות מקרב יוצאי אתיופיה, לא נהנים מתוכניות חוץ בית-ספריות.
ירקו מסרט: וזה עוד יותר מחזק שצריך לתת את ההשקעה המרבית בחינוך המשלים.
מיכאל מלכיאור: זה רק מראה שאם עושים מאמץ, אז מצליחים.
מיכאל מלכיאור: כמו כל הדברים.
מיכאל מלכיאור: זאב, משפט.
זאב אלקין: לי יש בקשה אליך, כיו"ר ועדת המשנה אל יו"ר ועדת החינוך.
זאב אלקין: אני – כדי שהדברים לא יישארו באוויר ואנחנו ניפגש כאן באמצע אוקטובר, במושב הבא ושנת הלימודים תהיה כבר תוך כדי ריצה – אני יודע שאתה מתכוון לקיים כאן דיונים של ועדת חינוך גם בפגרה.
זאב אלקין: לכן אני פונה אליך בבקשה לקיים דיון עוד לפני שנת הלימודים, ברמה של מנכ"ל או של שר משני המשרדים הרלוונטיים.
זאב אלקין: הגשנו הרבה המלצות בוועדת המשנה, ונשמח לשמוע תשובות ממשרד החינוך, ברמה העליונה, מה הוא מתכוון לעשות לקראת שנת הלימודים הקרובה.
שמעון פרי: אני חושב שכדאי גם לזמן מנהלי בתי ספר ששותפים, פחות או יותר, כי הם בשטח.
שמעון פרי: הקושי הגדול של מנהלי בתי הספר להשיג שעות.
שמעון פרי: אני רק רוצה רק להביא להשוואה, כדוגמה, את החוק שעשו לפני כמה שנים – חוק השילוב.
שמעון פרי: כמו שעשו את חוק השילוב בחינוך המיוחד, צריך לעשות גם את קליטת העלייה.
שמעון פרי: זה דבר שעוקב אחרי התלמיד מקטנותו.
מיכאל מלכיאור: זה לא עובד.
שמעון פרי: הוא עובד.
זבולון אורלב: אבל לא טוב.
יצחק גלנטי: נראה לי כאילו יש כאן איזושהי החטאת מטרות.
יצחק גלנטי: נראה לי שמטרת הבחירות היא לא כפי שאמרה חברת הכנסת תירוש, לייצר ישראלי, אלא הרבה יותר לבחון את רמת הידע של התלמיד.
יצחק גלנטי: מכאן נובע, ברור לחלוטין, שיש לאפשר לנבחן להיבחן בשפת האם שלו, כדי לבחון אם הוא אכן מסוגל לאחר מכן להמשיך וללמוד.
יצחק גלנטי: זוהי המטרה ולדעתי מחטיאים פה את המטרה.
מיכאל מלכיאור: בדיוק.
מיכאל מלכיאור: אני מצטער.
מיכאל מלכיאור: היו הרבה חברי כנסת פה, ולכן לא שמענו מספיק את האורחים החשובים, אבל כשיש דיון עם 13 חברי כנסת – ברוך השם יש גידול בהשתתפות בכלל, אצלנו, אבל – זה באמת דבר מיוחד.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם כך, למשרד החינוך, וגם למשרד הקליטה ששותף במאמץ: העלייה היא על ראש שמחתנו.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים להתייחס לעלייה ולעולים כמו כל נושא – יהיה נושא חשוב - במשרדים.
מיכאל מלכיאור: זה חייב להיות בסדר גודל אחר.
מיכאל מלכיאור: כשיש קריסה, כפי שאנחנו מגדירים, בכמה תחומים: קודם כל, בתוצאות של הזכאות לבגרות ובנושא של נשירה, כשיש קריסה בתחומים הללו, ובנושא של לימוד עברית לעומת המצב בתחילת שנות ה-90, עם העלייה הגדולה – לכאורה היו צריכים להיות הרבה יותר אמצעים לרשותנו עכשיו, כי אין כל כך הרבה עולים, אז צריך להשקיע יותר.
מיכאל מלכיאור: אז במקום זה הולכים ומצמצמים.
מיכאל מלכיאור: התוצאות לא מתקבלות על הדעת.
מיכאל מלכיאור: אנחנו חושבים שהמצב הוא – לא אגיד חירום לאומי, אבל בהחלט מצב לאומי.
מיכאל מלכיאור: זה נושא לאומי מרכזי, וזה לא מטופל בדרך כזו.
מיכאל מלכיאור: לכן, אנחנו רוצים לקיים דיון נוסף, בנוכחות שני השרים או המנכ"לים של המשרדים.
מיכאל מלכיאור: זה אל"ף.
מיכאל מלכיאור: בי"ת, אנחנו רוצים היערכות לקראת הדיון הזה, שיציגו לנו תוכנית – כפי שהציע גם חבר הכנסת אורלב - לפחות להשוואת – ואני לא חושב שזה צריך להיות המבחן – אבל לפחות להשוואת התוצאות של העולים בשלושת התחומים הללו, לכלל תלמידי ישראל.
מיכאל מלכיאור: תוכנית רצינית – היא לא חייבת להיות בשנה אחת, אבל רצינית – שיציגו לנו מה מתכוונים לעשות במצב כל כך קשה שאנחנו נמצאים בו עכשיו, בפרט שאנחנו מקווים שיגיעו עוד עולים, ועולים לא יגיעו אם אלו הנתונים והתוצאות שלהם הם יכולים לצפות.
מיכאל מלכיאור: לכן אנחנו רוצים לשמוע תוכנית מפורטת, כולל תקציב, איך מתכוון משרד החינוך, בעזרת משרד הקליטה, להביא לפחות לבסיס הזה, שאנחנו חושבים שזה המינימום, ואנחנו נדון בזה, אם צריך ישיבה מיוחדת בפגרה.
זאב אלקין: לפני תחילת שנת הלימודים.
מיכאל מלכיאור: זה חייב להיות לפני שנת הלימודים, אבל שוב אני אומר:
מיכאל מלכיאור: אני רוצה שיעבדו על התוכנית הזאת ברצינות.
מיכאל מלכיאור: שלא יבואו לישיבה ויגידו: אנחנו נבדוק את העניין.
מיכאל מלכיאור: לפני הישיבה שתהיה לנו תוכנית ביד.
מיכאל מלכיאור: זו דרישה חד משמעית של כל חברי הכנסת שהשתתפו בדיון הזה.
מיכאל נודלמן: ויש מכתב שני, אנחנו דיברנו על נישואים, הוא אומר אותו דבר שמסרו פה, שצריכים להיות ארבעה רבנים, והם צריכים לפתוח תיקים, ואחר כך כל רב יכול לפתוח תיק, אחר כך לפנות לארבעה רבנים כאלה והם מוסכמים לאשר וכל מיני דברים.
מיכאל נודלמן: שאלתי למה כל רב בארץ לא יכול, כי אני אולי קצת נאיבי, לא הבנתי למה כל רב לא יכול לעשות את זה.
מיכאל נודלמן: הוא הסביר לי שיש בעיות עם שפה, עם ניירות שצריכים בשפה אמהרית, וכל רב לא יכול לקרוא את זה, בגלל זה הוא צריך עזרה, ואתם מוסמכים לעשות את כל הדברים.
מיכאל נודלמן: יש מכתב, גם הוא שאל מה עם התקנים.
מיכאל נודלמן: כמה חסר תקנים רבנים.
מיכאל נודלמן: אני הבנתי בישיבה הקודמת שחסר תקנים, חמישים וחמש,
מאיר שפיגלר: היו סך הכל עם הרבנים והקייסים ששים ושמונה.
מאיר שפיגלר: בפועל בהתחלה היו שבעים ואחד.
מיכאל נודלמן: היו תקנים, לא היו רבנים.
מאיר שפיגלר: בהחלטת הממשלה מ-1993 היו בעצם שבעים ואחד תקנים לטובת קייסים במועצות הדתיות.
יוסף הדנה: היו שבעה שנפטרו.
מיכאל נודלמן: מה המצב עכשיו?
מאיר שפיגלר: עכשיו יש חמישים וחמישה אם אני לא טועה ועוד שנים עשר רבנים ועוד ארבעה חצאי מסרות.
מאיר שפיגלר: זאת אומרת שתי משרות מלאות.
מאיר שפיגלר: מעבר לקייסים, שהם חמישים וחמישה או חמישים ושישה במספר יש עוד שנים עשר רבנים ועוד ארבעה רבנים שכל אחד בחצי משרה.
מאיר שפיגלר: זאת אומרת אלה שתי משרות מלאות.
מאיר שפיגלר: סך הכל ארבע עשרה משרות מלאות.
מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שאני לא מומחה בדברים כאלה ואני לא חושב שזה נושא של ועדת עלייה וקליטה, אבל אם יש צורך לפנות לממשלה, שיתנו מה שחסר, אני מוכן לעשות את זה, אנחנו נקבל החלטה.
מאיר שפיגלר: אמרתי לוועדה בפעם הקודמת, אני חוזר על זה גם כעת, שהרעיון הוא לא ליצור את הדיפרנציאל הזה בין הרבנים בני הקהילה האתיופית והקייסים והרבנים הרגילים המשרתים באמצעות המועצות הדתיות אלא להפוך אותם למסגרת אחת, למיקשה אחת, ובתכניות ההבראה, בעקרונות של תכניות ההבראה למועצות המקומיות ישנו סעיף מיוחד, הקראתי אותו גם בפני חברי הוועדה בפעם הקודמת, שמדבר על כך שהרבנים העתידיים, שאמורים לשרת את בני הקהילה האתיופית ובני הקהילות האחרות במדינת ישראל, ייבחרו כמו רבני שכונה לכל דבר ועניין במסגרת מכרזים במועצות הדתיות.
מאיר שפיגלר: זה אומר שלא יהיה הבדל בין רב שאושר על ידי הרבנות הראשית, אם הוא רב מהעדה האתיופית או רב אחר כלשהו מקרב שאר העדות הנמצאות כאן בארץ, והוא יעמוד למכרז בדיוק כמו כל רב אחר, הוא ייבחר לשרת את הצרכים של המועצה הדתית בהיבט הרבני בדיוק כמו כל אחד אחר.
מאיר שפיגלר: במכרז פומבי.
מאיר שפיגלר: הוא יתן את זה לכולם, כיוון שהוא מאושר כרב לכל דבר ועניין.
מאיר שפיגלר: לאו דווקא לבני הקהילה האתיופית.
מאיר שפיגלר: הוא רב לכל דבר ועניין.
יוסי ביילין: מה שראינו שזה "יורה - יורה ידין – ידין" לבני העדה האתיופית.
מאיר שפיגלר: אבל הרבנים הנוכחיים, למיטב ידיעתי, יאמר את זה גם הרב הדנה, אני חושב שהם מאושרים כרבנים לכל דבר ועניין.
יוסי ביילין: ישב כאן נציג הרבנות ועירער על האוניברסליות של התעודה.
יוסי ביילין: והוא בעצם אמר התעודה הזאת היא מאה אחוז, ניתנה על ידי רבנים, המלצה של גדולי הרבנים, אבל לבני העדה.
יוסי ביילין: וזה כל העניין, כך אני מבין את הבעיה.
יוסי ביילין: אנחנו מדברים על אלה שיהיו כשירים לכהן כרבנים לכל דבר ועניין.
יוסי ביילין: זו הכוונה שלנו.
יוסי ביילין: ישנם רבנים שבאמת קיבלו תעודה שמסמיכה אותם לטפל בעיקר בצרכים של בני הקהילה האתיופית.
יוסי ביילין: וישנם רבנים מקרב בני הקהילה האתיופית שאושרו כרבנים לכל דבר ועניין שאושרו כרבנים בדיוק כמו כל רב אחר שמשרת את כלל הקהילה שנמצאת בארץ, במסגרת המועצות הדתיות.
יוסי ביילין: אנחנו לא רוצים ליצור דיפרנציאל, אנחנו לא רוצים להשאיר את המצב שישנם רבנים מסוג אחד, שרשאים אולי ללכת ולתת מענה לקהילה מסויימת, לבין רבנים אחרים שרשאים לתת מענה לכל בני הקהילות האחרות.
יוסי ביילין: כל הרעיון הוא ליצור את האינטגרציה ולדאוג לכך שרב בני הקהילה האתיופית שעבר את המבחנים הרלוונטיים מטעם הרבנות הראשית והוסמך לכך יהיה רב שמבחינתנו הוא רב זהה לחלוטין לכל רב אחר.
מאיר שפיגלר: אבל זאת בדיוק הבעיה העיקרית, כי אנחנו כוועדה הרי לא יכולים לכפות על הרבנות את ההתנהלות שלה.
מאיר שפיגלר: וכאן מה שאני הרגשתי, אני חושב שגם פרופסור נודלמן, זה שיש כאן איזה שהוא כפל לשון.
מאיר שפיגלר: מדברים על זה בהערכה גדולה, איך הם גמרו את הישיבה ולמדו כמו כולם והגיעו כמו כולם, אבל בסוף הם אומרים אבל הם לא, זאת אומרת מה שאתה אמרת שלפחות חלק מהם הוכשרו כדי לשרת את כלל עם ישראל, אני לא ראיתי אינדיקטור לזה בשיחות שהיו לי וגם לא בישיבה הקודמת.
מאיר שפיגלר: אני חושש, או לפחות מהרבנים שנמצאים כאן, אני לא מדבר על הקייסים כרגע, על הרבנים שנמצאים כאן, שמגבילים אותם רק לעדה עצמה.
מאיר שפיגלר: אם אני אבוא להתחתן או משהו כזה אז יגידו לי לא, אתה לא.
מאיר שפיגלר: או עם איזו שהיא בעיה אחרת יגידו אני לא יכול לשרת אותך, אני משרת רק את יוצאי אתיופיה.
יוסי ביילין: לטובת העניין, גם לטובת המכתב הזה התנהלו לא מעט דיונים ופגישות, אחת מהן, כפי שציין כאן יושב ראש הוועדה, היתה בינו לבין הרב הראשי לישראל הרב שלמה עמר, והמכתב הזה באמת לא מציין כאן, בהיבט של פתיחת תיקי נישואין, פתיחת תיקי נישואין רק לבני הקהילה האתיופית.
יוסי ביילין: אני גם שוחחתי איתו היום בבוקר וגם אתמול, הרעיון הוא שהם יתנו שירות לכל דבר ועניין.
יוסי ביילין: נכון, וכאן אני פותח סוגריים, לא הצלחנו עדיין, זה תהליך, ואתה מכיר את המערכת יותר טוב ממני, זה תהליך שאנחנו עושים לא מעט לגרום להבשלתו ולהתממשותו, ייקח טיפה זמן עד שהמועצות הדתיות גם כן, לא כולן אבל חלק מהן, יבינו שהרבנים מקרב הקהילה האתיופית הם חלק בלתי נפרד מהצוות שמספק שירותי דת באמצעות המועצה הדתית.
יוסי ביילין: על כל המשתמע והנובע מכך.
יוסי ביילין: עדיין זה לא הושרש פנימה.
יוסי ביילין: זה נמצא בתהליך שאנחנו מטפלים בו ולא מזניחים אותו לרגע.
יוסי ביילין: ולכן אני אומר שיתכן וישנן מועצות דתיות, שבהן לא כל כך מתייחסים לרבני הקהילה האתיופית כמו שהיה ראוי שיתייחסו אליהם מלכתחילה.
יוסי ביילין: אני הוצאתי מכתבים בנושא הזה, אבל יש הבדל בין זה שאתה כותב לבין זה שיש לך גם צוות שמפקח ומבקר בצורה מאסיבית את המועצות הדתיות ומוודא שהדברים מתממשים הלכה למעשה.
יוסי ביילין: אנחנו מודעים לזה, ויש לנו גם מגבלות שלנו.
יוסי ביילין: אבל הרעיון הוא שהרבנים האלה יעמדו למכרז בדיוק כמו כל מועמד אחר שמעוניין להציע את שירותיו כרב למען הקהילה שנמצאת באותו תחום שיפוט של המועצה הדתית.
מיכאל נודלמן: אני פוחד שאנחנו הולכים קצת לכיוון אחר.
מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שאני גם כמו חבר הכנסת ביילין, אם אני לוקח את כל המצב, של הרבנים מאתיופיה, אני לא חושב שזה עכשיו הזמן למכרזים.
מיכאל נודלמן: הם לא עברו מכרז, אפילו לא נותנים להם להיכנס למועצות דתיות.
מיכאל נודלמן: פה צריך להיות פיקוח, צריך להיות שקיפות.
מיכאל נודלמן: אם זה יהיה אולי זה יעזור.
מאיר שפיגלר: אז אני רוצה ברשותך לומר משהו בסוגיה הזאת של החלטת הממשלה מ-1993.
מאיר שפיגלר: החלטת הממשלה בעצם דיברה על אנשים, בני הקהילה האתיופית, במקרה הזה קייסים, שאמורים לתת מענה לצרכי הקהילה, שהיתה בשלבים כאלה או אחרים של הקליטה שלה בארץ.
מאיר שפיגלר: והיו לה כל מיני צרכים מיוחדים, שהם היו אופייניים לאותה קהילה.
יוסי ביילין: בלי יומרה אוניברסלית.
מאיר שפיגלר: אלא מה, לא נאמר שם דבר וחצי דבר מה קורה למשל אם קייס, שכולם יחיו ויהיו בריאים עד מאה ועשרים, הולך לעולמו.
מאיר שפיגלר: ובפועל כל הרבנים בני הקהילה האתיופית, או אני אסייג את דבריי, רוב הרבנים שנכנסו לתוך המערכת בשלהי שנות התשעים, בתחילת שנות האלפיים, הם בעצם לא מובנים בתוך החלטת הממשלה.
מאיר שפיגלר: אלא זו תולדה של התנהלות מסויימת שהיתה במסגרת משרד הדתות לשעבר, שבצורה זו או אחרת ניסתה להתמודד עם הסוגייה שישנם אנשים שפרשו מן המערכת עם נסיבות של שיבה טובה ונסיבות אחרות, ואחרים שלא נכנסו תחתם למערכת.
מאיר שפיגלר: ואני אומר לכבוד חבר הכנסת שיש לנו בעיה אמיתית עם זה, גם כעת, שאנחנו מנסים להתמודד איתה, עם הממונה על השכר ועם היחידות המשפטיות הרלוונטיות, משום העובדה שזו לא נקודה טריוויאלית שבעצם כשקייס עוזב, ולא משנה כרגע מה הסיבה, מתמנה מישהו אחר תחתיו, ודאי וודאי לא בנו, למשל.
מאיר שפיגלר: ואני אומר שברוב המקרים, או בחלק נכבד או לא מבוטל מהמקרים זה בדיוק מה שהיה.
מאיר שפיגלר: עכשיו מה קרה, אנחנו המשכנו, קרי משרד הדתות לשעבר ונכון להיום אנחנו, להעביר כספים על בסיס המשכיות.
מאיר שפיגלר: זאת אומרת שאם קייס עזב ונכנס תחתיו מישהו אחר אנחנו המשכנו להעביר את הכספים על בסיס החלטת הממשלה מ-1993.
מאיר שפיגלר: אני מסייג את דבריי ואני אומר יש עם זה כנראה איזו שהיא בעיה שאנחנו כרגע שוקדים על מענה לה, גם בהיבטים הישירים וגם בהיבטים המשפטיים העקיפים.
מאיר שפיגלר: יש כאן את הרב הדנה, הוא ודאי בקיא יותר ממני, אבל אנחנו לא קלטנו, למיטב ידיעתי, קייסים חדשים לתוך המסגרת של החלטת הממשלה מ-1993.
מאיר שפיגלר: כן קלטנו רבנים.
קולט אביטל: אני פשוט מנסה להבין שני דברים.
קולט אביטל: דבר ראשון, שיש אנשים מבני העדה האתיופית שלמדו בארץ, קיבלו את ההסמכה בארץ, לאיזה מסגרת אתם מכניסים אותם, האם הם במסגרת של החלטת הממשלה מ-1993 או האם הם במסגרת אחרת.
קולט אביטל: שנית, כל אותם אנשים שלמדו בארץ וקיבלו הסמכה בארץ, מבני העדה שהם צעירים יותר, התחנכו בארץ, האם הם רשאים לשרת גם את הקהילה הכללית או רק את הקהילה האתיופית.
קולט אביטל: ושאלה שלישית, מה אתם מתכוונים לעשות כדי להוות מסגרת מסודרת, מאורגנת, מהיום והלאה, כדי שנדע באיזה פרמטרים מכהנים כולם.
קולט אביטל: כי אתה בעצמך אמרת שיש איזו שהיא בעיה, משום שכאשר היתה החלטת הממשלה ב-93' לא נלקח בחשבון שחלילה אנשים ימותו או יפרשו וייכנסו אחרים תחתם.
קולט אביטל: האם יש כוונה לגבי הקייסים להמשיך להחזיר מסגרת נפרדת, או האם הכוונה היא לאחד את המסגרות, להשוות את מעמדן לאלה של הרבנים, בלי צורך להמשיך בבירוקרטיה מיותרת.
קולט אביטל: אלה שלושת השאלות שלי.
מאיר שפיגלר: אני אלך מהסוף להתחלה ברשותך.
מאיר שפיגלר: לגבי הנושא של לעתיד לבוא, אנחנו יוצרים, אנחנו מתייחסים באופן שונה לקייסים שמונו על בסיס החלטת הממשלה מ-1993 ולרבנים שהוכשרו על ידי הרבנות הראשית בישראל לכהן כרבנים לכל דבר ועניין.
מאיר שפיגלר: בהיבט של הקטגוריה השנייה, קרי הרבנים שאושרו במסגרת הרבנות הראשית לישראל אנחנו מכוונים לכיוון ברור וחד משמעי.
מאיר שפיגלר: הם יהיו רבנים לכל דבר ועניין, לא יהיה שום הבדל בינם לבין רב אחר שמכהן במסגרת המועצה הדתית כרב שכונה ומספק שירותים מטעמם.
מאיר שפיגלר: זה אחד.
מאיר שפיגלר: שתיים, אמרתי בוועדה הקודמת, לכבודך אני חוזר על זה גם כעת, שגם במסגרת העקרונות שאושרו בתכניות ההבראה למועצות הדתיות, כשאנחנו נמצאים בהליך של מימוש תכניות ההבראה בחלק מהמועצות הדתיות, הרבנים בני הקהילה האתיופית יתמודדו לשרת במסגרת המועצות הדתיות בדיוק כמו כל מועמד אחר שמעוניין לתת שירותי רבנות מטעם המועצה הדתית.
מאיר שפיגלר: מבחינתנו לא יהיה שום הבדל בינם ובין רבנים אחרים שאושרו על ידי הרבנות הראשית בישראל, כמובן כאשר מדובר בהכשרה מלאה שמאפשרת להם לכהן כרב שכונה מבחינת ההוראות והנהלים וכל הדברים הרלוונטים, שבדרך כלל מי שבוחן אותם ומוודא את דבר קיומם זו הרבנות הראשית לישראל.
מאיר שפיגלר: לגבי השאלה השנייה והראשונה גם יחד, אזי אני לא הייתי אז בישיבת הממשלה, אני לא יודע בדיוק למה התכוונו אלה שקבעו אותה, לא יודע אם יצאו מתוך נקודת הנחה, ולכן אני לא יודע מה היתה כוונת המחוקק, אני מניח שכל בר דעת מבין שאנשים בסופו של דבר נפרדים מהעולם הזה, והלוואי וכולם ייפרדו בגיל מאה ועשרים.
מאיר שפיגלר: לא ניתנה שם יותר מידי תשומת לב לכל ההיבטים הפרטניים האלה, של מה אמור להיות אחרי.
מאיר שפיגלר: לכן היו לא מעט ישיבות, עוד בתקופת משרד הדתות לשעבר, שדנו בסוגיות האלה.
מאיר שפיגלר: אחת מהישיבות, למיטב זכרוני גם, נגעה לסוגיה אחת שעומדת על הפרק.
מאיר שפיגלר: קייס למשל שמונה לתפקידו אחרי גיל שישים וחמש או אחרי גיל שבעים או אחרי שבעים וחמש, האם הוא זכאי לפנסיה תקציבית או פנסיה צוברת.
מאיר שפיגלר: זו שאלה אמיתית שעומדת על הפרק.
מאיר שפיגלר: הרי אנשים בדרך כלל מסיימים את עבודתם בגיל ששים וחמש, נכון להיום ששים ושש, אוטוטו ששים ושבע, מה קורה אם אדם מונה לתפקיד שלו בגיל שמונים, בגיל שבעים וחמש, אף אחד לא נתן את הדעת הזה.
מאיר שפיגלר: על הקייסים, אני מדבר על הקייסים כרגע.
מאיר שפיגלר: אני מנסה להראות, ברשותכם, שהיו לא מעט דברים שאנחנו מתמודדים אתם ביתר שאת כעת שלא כל כך נתנו את הדעת עליהם בעבר.
מאיר שפיגלר: לגבי הרבנים, אני אמרתי בצורה מפורשת, ואנחנו כבר עשינו עבודה, אני גם הבאתי לחברי הוועדה טבלאות מעודכנות, כפי שהבטחתי בפעם הקודמת, ואגב השכר החודש שולם על בסיס הטבלאות המעודכנות, אני מקווה בפעם הראשונה, שיהיה לה המשך, לאורך כל הזמן.
מאיר שפיגלר: כאשר אנחנו על בסיס הטבלה הזאת נחזור אחורה, גם את זה אמרתי בזמנו, אנחנו נתקן את כל הטעון תיקון, אני מקווה שלא יהיו לנו בעיות עם אגף התקציבים, מבחינתנו מ-1993 ועד היום.
מאיר שפיגלר: זה מה שאנחנו רוצים לעשות.
מאיר שפיגלר: גם לגבי אחזקת רכב, שתדעו, גם בזה אנחנו פעלנו, לא קיבלנו עדיין מאז הוועדה תשובות מכל הקייסים והרבנים שפנינו אליהם, בעיקר הרבנים.
מאיר שפיגלר: אבל מאלה שקיבלנו תשובות לגבי זכאותם לאחזקת רכב זה כבר נכנס לתוך טבלת השכר שניתנה בחודש הזה.
מאיר שפיגלר: גם את זה בעקרון עשינו.
מאיר שפיגלר: אנחנו פועלים לתקן כל מה שנדרש ולהביא את המערכת לידי מצב של פעילות מתוקנת וסדירה, לגבי כל מה שקשור לאלה שמכהנים היום כקייסים וכרבנים בקרב הקהילה האתיופית.
מיכאל נודלמן: אתה ענית עכשיו על כל הדברים?
מאיר שפיגלר: לא, לגבי הסוגייה של המשטרה אני רוצה להגיד משהו אחר כך.
מיכאל נודלמן: חברי הכנסת שמעו איזה החלטה היתה, הוועדה קראה למנהל רשות לשירות הדת במשרד ראש הממשלה למצות את החקירה המקיפה ולתקן את מה שנגרם בגין אי תשלום שכר ראוי לקייסים, לרבנים ולשרים.
מיכאל נודלמן: כמו כן לדווח לוועדה בתוך חודש על ממצאי הבדיקה והדרכים לתיקון אי הסדרים החמורים.
מיכאל נודלמן: במידה שהוועדה לא תסתפק בתוצאות הבדיקה בעוד חודש היא תעביר את הנושא לחקירה משטרתית.
מיכאל נודלמן: אני רוצה דיווח.
קייס סמני פלקה: יש דבר שנשכח.
קייס סמני פלקה: בעצם אנחנו לא באנו בשביל הקישוט אלא בשביל בעצם להביע את בעיותינו.
קייס סמני פלקה: אנחנו היינו פה, אנחנו בעצם נמצאים בתהליך, מזה שנתיים, אני שמח שד"ר יוסי ביילין הוא גם כיבד אותנו ביום שהיינו בהפגנה, וגם זכר שיש קייסים חדשים, למרות שאנחנו מנהלים משא ומתן ומאבק מול עו"ד שפיגלר על העניין שיש מחסור בקייסים, אז אנחנו בעצם מנהלים את המאבק הזה כבר למעלה משנתיים, כשיש מתוך שבעים ואחד שנקלטו, כתבנו לפני שנתיים למר אריה קטן, שגם היה בפגישה, ומתוך שבעים ואחד הגיעו היום לחמישים.
קייס סמני פלקה: יש כשנים עשר קייסים שהם מנהלים את התהליך בפועל.
קייס סמני פלקה: לא תלמידים, אני לא מדבר על תלמידים כרגע שיש מספר כאלה.
קייס סמני פלקה: נותנים את השרות הזה ולא מקבלים שכר, אולי חדשים בגלל שהם לא מקבלים אבל חמש שנים הם מכהנים ללא שכר.
קייס סמני פלקה: למעלה מחמש שנים.
קייס סמני פלקה: ולכן זה לא נתנו דעת ולא התייחסו.
קייס סמני פלקה: אני מצטער להגיד לכם שבעצם אני לא יודע בעצם למה מחליטים ולמה מתנגדים ולמה בעצם רוצים ככה להשמיד את הדור של הקייסים, שהוא היום האור של העדה, שהיא במשבר.