GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר שפיגלר: לגבי הרבנים שהוכשרו מבחינת הכשרה מלאה על ידי הרבנות הראשית לעניות דעתי הרב עמר רואה בהם רבנים לכל דבר ועניין ללא שום הבדל.
צבי הנדל: ובפועל יש מצב כזה, שהרב באשדוד הוא רב של איזור שיש בו גם כאלה וגם כאלה?
מאיר שפיגלר: חבר הכנסת הנדל, אמרתי בפתיחה ואמרתי אחר כך בהמשך, עדיין מבחינת אכיפה או לוודא את ההטמעה המלאה של הרבנים בני העדה האתיופית, אמרתי אנחנו מטפלים בזה.
מאיר שפיגלר: לבוא ולהגיד לך שזה הוטמע, אני פשוט אגיד לך דבר לא נכון.
מאיר שפיגלר: אנחנו מטפלים בזה ואנחנו מודעים לזה.
מאיר שפיגלר: במקומות שאני מקבל אינפורמציה אני מטפל בזה מייד.
ראובן ריבלין: כמה אנשים יש היום שמשמשים בפועל כקייסים והם לא מוכרים כקייסים?
מאיר שפיגלר: הרב הדנה אולי יודע.
מאיר שפיגלר: אני לא יכול לדעת.
מאיר שפיגלר: הוא אומר שנים עשר.
ראובן ריבלין: מי יכול לפתור את הבעיה הזאת, אם בכלל?
מאיר שפיגלר: אני חושב שזו החלטת ממשלה או הוועדה שתפנה לממשלה.
מאיר שפיגלר: מכיוון שגם ההחלטה המקורית היתה החלטת ממשלה.
מאיר שפיגלר: לי אין אפשרות,
ראובן ריבלין: אתה חושב שצריך להכיר באלה שהם משמשים כקייסים, להכיר בהם כקייסים, אתה חושב כך?
מאיר שפיגלר: אני בעד כל דבר שיכול לשפר את השירות שניתן בהקשר הזה לקהילה האתיופית במדינת ישראל.
מיכאל נודלמן: חברים, יש לי שאלה, אני לא רוצה שאנחנו נעבור לנושאים שאנחנו לא מומחים בזה, ואין אצלנו תקן כדי לפתור בעיות כאלה.
מיכאל נודלמן: אתם שני חברי הכנסת, יוסי ביילין היה שר נדמה לי מתי קיבלו החלטות.
מיכאל נודלמן: עד איזה גבול אנחנו יכולים לקבל החלטות?
מיכאל נודלמן: אני מבין שקייסים, רבנים, אני דיברתי עם הרב הראשי, זה סמכות שלו.
צבי הנדל: יש עוד סוגייה של תקנים.
צבי הנדל: זאת אומרת שאין בעיה, הוא רב, והכל בסדר, והוא משרת את הקהילה, אבל אין למדינה תקן.
צבי הנדל: אין לה משכורת.
צבי הנדל: זה קיים בכל המגזרים, גם בהתיישבות, גם בערים.
צבי הנדל: אני חושב שלגיטימי לחלוטין שהוועדה תפנה לממשלה, שלמרות שאנחנו יודעים שחסרים תקנים ברמה הלאומית בכלל, את הנושא של העדה האתיופית אנחנו מבקשים לקדם מעבר למה שמקובל, ולא להשוות לחוסר של אחרים, כי יש פה בעיות מיוחדות של הסתגלות, אנחנו מבקשים להוסיף להם תקנים מעבר.
מיכאל נודלמן: ואם מחר עוד שנים עשר קייסים יגיעו, עוד פעם אנחנו צריכים, מתי אני דיברתי עם הרב הראשי הוא ביקש מאתנו לפתור בעייה שיש עכשיו.
מיכאל נודלמן: אבל אני שואל, אנחנו מוסמכים כל הזמן,
יצחק זיו: בגלל הבעיות המיוחדות של העדה האתיופית צריך לתת להם עדיפות.
יצחק זיו: אני חושב שזו בעיה שצריך להתייחס אליה ולתת להם את העדיפות, משום שהבעיות שלהם הן שונות מהבעיות הכלליות.
מיכאל נודלמן: אני מוכן עוד ישיבה לגבי קייסים, אבל אנחנו צריכים להזמין,
מאיר שפיגלר: לדעתי בהיבט של הקייסים, הרב הדנה מכיר אותם, שיתן את הרשימה ואני אעביר אותה.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להקים ועדה בנושא הקייסים.
מיכאל נודלמן: רק צריכים לדעת מי מהממשלה להזמין לפה.
גדי ורקן: אני באתי יחד עם הקייסים, היינו גם בהחלטות של לעשות הפגנה והקייס ציין לפני מספר דקות שבגלל המצב הבטחוני, ואנחנו אזרחי מדינת ישראל, אחים שלנו נלחמים, זה לא הזמן לעשות הפגנה מבית.
גדי ורקן: לגבי הקייסים, יש לי הרגשה שאנשים פה לא יודעים באיזו עוצמה מדובר.
גדי ורקן: תראו, הקייסים האלה מאחוריהם עומדים מאה וחמישה אלף איש.
גדי ורקן: הם מנהלים מדינה בתוך מדינה.
גדי ורקן: הם הבית משפט, הם הרבנים, הם ראש הממשלה, הם השופטים והם המשטרה בתוך הקהילה.
גדי ורקן: הם עושים תשעים אחוז ממה שהמדינה צריכה לעשות לבד.
גדי ורקן: יש אנשים בקהילה שלנו שמקבלים שכר מבלי לעבוד, האנשים האלה באתיופיה, אני אפילו זוכר, כשאני הייתי קטן הקייסים היו חיים ממעשר, כמו בתקופת התנ"ך.
גדי ורקן: לא היה להם, לא עבדו, לא עשו שום דבר חוץ מלחנך את הדור זה אלפיים חמש מאות שנה לשמור על יהדות כדי לעלות לישראל.
גדי ורקן: ודווקא פה, דווקא כשהם מגיעים לישראל הדבר הזה קורה.
גדי ורקן: אנחנו רגילים בנושא של הקהילה האתיופית שכל ההחלטות מתקבלות בארבע קירות והחוצה לא קורה כלום.
גדי ורקן: ואני הייתי כאן בוועדות שונות ומשונות, כאשר יושב ראש הוועדה היתה קולט אביטל שהיתה פה לא מזמן, מה שקורה פה זה פשוט משהו לא יאומן.
גדי ורקן: אנשים פה עובדים יום וליל בשביל לקבל שקל.
גדי ורקן: אתה היית מוכן לעבוד מבלי לקבל כסף, תגיד לי כן או לא.
מאיר שפיגלר: עבדתי הרבה מאוד פעמים ולא קיבלתי כסף.
מאיר שפיגלר: בהתנדבות.
גדי ורקן: הרבה פעמים.
גדי ורקן: הם עובדים כל הזמן.
מאיר שפיגלר: אני לא חושב שזה נכון, אני מנסה לשנות את זה.
גדי ורקן: עכשיו אני רוצה לדבר כאחד מהקהילה ואחר כך אדבר כאזרח.
גדי ורקן: זה לא יכול להיות.
גדי ורקן: פשוט לא יכול להיות.
גדי ורקן: לא רק זה, האנשים האלה שעבדו קשה כדי להחזיק יהדות שלמה, ביבשת שמישהו בקושי מכיר בה, והם מגיעים לכאן הכל מתמוסס.
גדי ורקן: זה לא לעניין וזה לא מכבודה של המדינה בכלל.
גדי ורקן: זה לא קשור לקהילה האתיופית, זה קשור לחברה הישראלית.
גדי ורקן: ואני חושב שמגיעה להם את מלוא הכבוד, בשביל כבוד צריך לעבוד אומרים, תאמין לי שהם עבדו מגיל אפס.
צבי הנדל: שנים עשר קייסים, אנחנו עוברים את המספר שהיה בהתחלה?
גדי ורקן: עכשיו, זה עניין, אתם תבואו תראו, אתם מוזמנים, לשמחות, וגם בצער.
גדי ורקן: הם פשוט עומדים ומדברים, ומחנכים את הקהילה.
צבי הנדל: יש כאלה שמתנגדים בתוך הקהילה לכך שיגדילו את מספר הקייסים?
גדי ורקן: אני לא מכיר.
גדי ורקן: אין דבר כזה.
גדי ורקן: לא.
גדי ורקן: עכשיו תראו, אני יכול לומר, תסלחו לי רגע, אני סטודנט למשפטים, ובין השאר אני פעיל חברתי.
גדי ורקן: לא בקהילה האתיופית, גם באגודת הסטודנטים בארצית בכלל.
גדי ורקן: לגבי הרבנים, אם כבר, אנחנו מגיעים לישראל, אנחנו רוצים להיות כחלק מהחברה.
גדי ורקן: אני לא מכיר שום ארץ, חוץ מהמדינה הזאת, אני לא מכיר את אתיופיה, באתיופיה נולדתי, הגעתי לכאן ,זה החלום שלי.
גדי ורקן: הייתי בצבא, הייתי לוחם ביחידה מובחרת, הייתי גם קצין בשירות קבע, ואני עושה את מלאכתי בחברה הישראלית.
גדי ורקן: אני לא רוצה לסטות מהנושא.
גדי ורקן: על הדבר הזה אני חושב צריך להתייחס במלוא הרצינות, ולא לזמן עוד ועדה ועוד ועדה ועוד ועדה.
גדי ורקן: כי אנחנו שבעי החלטות.
צבי הנדל: דווקא חל שיפור, מהוועדה הקודמת להיום חלה התקדמות גדולה.
צבי הנדל: לזכותו של יושב ראש הוועדה החדש ייאמר.
גדי ורקן: בסדר, יכול להיות, אני מאמין.
גדי ורקן: אם לא הייתי מאמין לא הייתי מגיע.
גדי ורקן: ואני חבר בוועדה ציבורית במשרד השיכון והפסדתי את הוועדה כדי להיות פה.
גדי ורקן: כי אני פשוט, גם בשיחות בינינו היתה לנו מחלוקת קשה האם להפסיק את ההפגנה או לא.
ראובן ריבלין: האם האינטרס של העדה האתיופית שכל המנהיגים הקייסים יהיו רבנים?
גדי ורקן: זה תשאל אותם.
גדי ורקן: אני דעתי שקייסים צריך לכבד וצריך לשמור.
גדי ורקן: זה המסורת וזה העבר שלנו וזה גם העתיד.
גדי ורקן: אנחנו כחברה, כצעירים, לא יכולים להתנתק מהגזע, מהשורש.
גדי ורקן: הם השורש.
צבי הנדל: רובי שאל קודם שאלה מאוד נכונה.
צבי הנדל: כשאני ישבתי בכסא הזה אז התברר לי שבתוך העדה יש כל מיני גופים שמושכים כל אחד לכיוון שלו.
צבי הנדל: בנושא הזה של הקייסים, אין משיכות?
גדי ורקן: אין משיכות.
גדי ורקן: גם אם כן, כביסה מלוכלכת לא מוציאים החוצה.
גדי ורקן: לא, סתם.
גדי ורקן: אין חילוקי דעות בתוך הקהילה.
גדי ורקן: הקייסים, אתם יודעים מה, חבל,
צבי הנדל: אז עכשיו כשפעם טיפלתי בנושאים אז באו אלי קבוצה, כמעט רצו להרוג אותי.
צבי הנדל: אתה יודע על מה אני מדבר.
צבי הנדל: חשבתי שאני עושה דברים טובים, פתאום באים אלי, לא אשכנזים ולא זה, אלא יוצאי אתיופיה, אגב זו ההוכחה הכי טובה שהם יהודים.
גדי ורקן: אני מסיים.
גדי ורקן: בעניין של הקייסים אני חושב שאמרתי את דבריי, וזה גם דברי החברים שלי הצעירים, וגם אני לא יכול לדבר בשם הקהילה כי אף אחד לא שם אותי כנציג אבל אני מרשה לעצמי לשים את עצמי במקום הזה.
גדי ורקן: לגבי הרבנים, אני עכשיו רוצה לדבר כאזרח מן המניין.
גדי ורקן: לא יכול להיות שבמדינה שלי, במדינת ישראל, שרב אחד יהיה אחראי על מאה וחמישה אלף איש.
ראובן ריבלין: זה ברור, יש החלטה.
גדי ורקן: אנחנו מכירים את הבעיות כבר שנים, וכל ועדה אומרים את אותו דבר אדוני חבר הכנסת.
גדי ורקן: ואני אומר לכם, אני מכיר את זה.
גדי ורקן: הנה, הקייסים שיושבים פה עושים את המלחמה הזאת גם על הדור הבא.
גדי ורקן: אני לא התחתנתי, אני רוצה להתחתן, אני רוצה ללכת למועצה המקומית, לרב המקומי, ולפתוח תיק.
גדי ורקן: לא צריך להיות אתיופי, לא מעניין אותי.
גדי ורקן: אני לא רוצה שזה יהיה אתיופי.
גדי ורקן: הרמטכ"ל שלי לא היה אתיופי בצה"ל.
יוסי ביילין: זה בעד נישואים אזרחיים.
גדי ורקן: אני לא רוצה נישואים אזרחיים וזה הדבר האחרון שאני רוצה לעשות.
גדי ורקן: אתה חבר כנסת, אתה המנהיג של העם הזה, אתה יושב בכנסת.
יוסי ביילין: לא, אני אומר לך, אם אתה רוצה לקבל טיפול אוניברסלי זה רק במסגרת נישואים אזרחיים.
יוסי ביילין: אם אתה רוצה מאיתנו שנשפיע על הרבנים להכיר בכם אנחנו לא הכתובת.
יוסי ביילין: אין סיכוי בעולם.
גדי ורקן: אז מי הכתובת?
יוסי ביילין: אלוהים והרבנים.
יצחק זיו: אני רוצה לשאול שאלה, האם כשקבעו את מספר הקייסים בעבר, והיום, האם מספר האוכלוסיה של האתיופים גדל?
יצחק זיו: אם זה גדל בארבעים אחוז אז שתים עשרה קייסים זה אחוז קטן מאוד לעומת הגדילה של האוכלוסיה.
יצחק זיו: יש לי עוד שאלה, גדי, כשתתחתן, בעזרת השם, בשעה טובה, האם אתה תתחתן אצל רב או אצל קייס?
גדי ורקן: הייתי שמח להתחתן אצל קייס.
גדי ורקן: אני אגיד לך, אני רוצה לומר לך דבר אחד, כדי להראות ולחזק את הכבוד המגיע להם.
גדי ורקן: כי הם אלה שגידלו את ההורים שלי, וכך הלאה וכך הלאה.
גדי ורקן: אני לא חושב שאני יכול לצאת החוצה מבלי לומר אני כבר ישראל רבתי.
גדי ורקן: אבל מה לעשות, אני כאזרח ישראל, ולהם אין את הסמכות הזאת, ואני אתחתן על פי הסמכות.
יוסף הדנה: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, מנהל הרשות הארצית לשירותי דת, חבריי וחברים יקרים, אני חושב, הקייסים, הרבנים, כולם חבריי, וקהל קדוש, כולם.
יוסף הדנה: אני קודם כל אני שמח באמת שהוועדה לקחה את העניין ברצינות והוועדה מנהלת את המאבק הזה של הרבנים והקייסים, וזה מאוד חשוב, זה מעודד, גם לקייסים וגם לרבנים.
יוסף הדנה: אני חושב שזה יכול לפתור הרבה בעיות.
יוסף הדנה: וזה מעודד גם לאנשים שמטפלים, שעובדים, זה נותן את הביטחון ואת הגיבוי, אני חושב שזה מאוד חשוב.
יוסף הדנה: לגבי הקייסים החדשים שעוד לא התקבלו, אני שמח, יהיה דיון מיוחד, אני חושב שזה מאוד חשוב שיהיה דיון מיוחד, והוועדה תשב שוב וידונו,
צבי הנדל: אתה חושב שהם צריכים להתקבל?
יוסף הדנה: היושב ראש יקבע את התאריך בעזרת השם וכולנו נשב,
צבי הנדל: אתה חושב ששנים עשר קייסים נוספים צריכים להתקבל?
יוסף הדנה: לעניות דעתי צריכים לקבל את הקייסים ואיך מקבלים ומי מתקבל כמובן לבוא בדברים עם כל אחד מהקייסים, אבל צריכים לקבל את אלה שראויים לכך.
ראובן ריבלין: כבוד הרב, תגיד לי בבקשה, יש היום שנים עשר קייסים שהם לא קייסים שהוכרו על ידי המדינה, נכון?
יוסף הדנה: נכון.
ראובן ריבלין: אתה מכיר את כל השנים עשר, לא אישית, אתה יודע את השמות של שנים עשר, מה יקרה אם אנחנו נמליץ שכל שנים עשר הקייסים המכהנים בפועל יהיו גם מכהנים בתואר, ואחר כך הוא לא יסכים שהם יהיו קייסים, מה נעשה?
ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לעזור לכם כלפי חוץ עכשיו מתברר שצריכים לעזור, חברים, לאט לאט, בואו נפתור את הבעיה,
יוסף הדנה: אנחנו כרגע מדברים באופן כללי, ההחלטה היא חשובה מאוד, ואנחנו נקבע, ביום שהיושב ראש נקבע, נשב, נדון, אנחנו נשב, אני בעצמי אשב עם הקייסים ובעזרת השם אני אביא את ההמלצות שלי לגביהם.
יוסף הדנה: דבר שני, אני חושב, חבר הכנסת יוסי ביילין שאל שאלה מה קורה בין האתיופים לילידי הארץ לגבי הנישואים.
יוסף הדנה: אני כרושם נישואים ארצי, שאני מטפל בנושא זה, אין שום בעיה, כולם מתחתנים, בכל מקום מחתנים, וברוך השם אין שום בעיה.
גדי ורקן: אני רוצה להוסיף עובדה, כמעט בחורה מאשקלון התאבדה, ואני אומר לכם, המקרה הזה, היא לא ידעה שיש דבר כזה בתוך הקהילה.
גדי ורקן: חס וחלילה שזה היה קורה, זה היה עושה נזק עצום, הרב אני מכבד אותו באופן אישי, והוא זה שיעשה בשם הרבנות כי הוא במצב לא נעים.
יוסף הדנה: דווקא באשקלון, הרב באשקלון, שם פותחים תיק ומחתנים ומנפיקים תעודות ומסדרים הכל,
קייס: הבחורה הלכה לפתוח תיק, אמרו אנחנו לא נוגעים בתיק שלך.
קייס: חפשי את הרב הדנה, הוא ישלח לך מי שיפתח לך, כי אנחנו לא נוגעים בתיק שלך.
צבי הנדל: מקרה כזה אתה יכול לטפל?
מאיר שפיגלר: אני טיפלתי גם.
מאיר שפיגלר: זה לא רק תלוי בי, אני רק ממול הרבנות הראשית.
מאיר שפיגלר: זה האישור של הזכאות שלהם להתחתן.
מאיר שפיגלר: זה האישור יהדות, זו הבעיה.
יוסף הדנה: זה אישור יהדות, וזה מי שקובע זה הרבנות הראשית.
יוסף הדנה: אנחנו עובדים בהנחיות של הרבנות הראשית, ואנחנו שולחים את הפרטים של הזוגות, ואני בודק את היהדות ושולח שוב, לא מגיעים אלי בכלל, אנחנו לא רואים את הזוגות, פשוט אני מקבל רק את הפרטים,
מאיר שפיגלר: אלא אם כן הוא מוצא שיש בעיה, ואז הוא חייב לטפל בה בצורה פרטנית.
מאיר שפיגלר: זאת אומרת אם אין בעיה בקשר ליהדות או הכרה ביהדות המועמדים להתחתן אז לא צריך לראות אותו בכלל.
מאיר שפיגלר: זה דבר פנימי זאת אומרת שלא צריכים לדעת בכלל שהוא קורה.
יוסף הדנה: בעניין הזה אני חושב, גם שאלתי וביקשתי שיהיו עוד רבנים, עכשיו ברוך השם דיברו איתו וגם אני אתמול הייתי אצל הרב וברוך השם זה מתקדם, יהיו עוד ארבעה.
יוסף הדנה: הזמנו ארבעה רבנים, אני רוצה שכולם יהיו עוד הרבה וכל הרבנים,
צבי הנדל: אני רוצה להבין, היום יש בפועל חמישה רבנים או עוד לא?
יוסף הדנה: יהיה.
יוסף הדנה: דבר שני, אני חושב, דבר אחד כולנו רואים וזה מכתב בעניין של המשכורות, הכסף כבר מקבלים וזה סודר.
יוסף הדנה: אם יש בעיה בנושא של השכר שלא תוקן זה ניתן לשבת ביחד, מנהל הרשות ישמח אני חושב לשבת ביחד.
יוסף הדנה: בואו, גם לרבנים אני אומר, גם לראשי המועצות הדתיות, חייב להיות, עובד ומעביד, אני חושב חייב להיות לטובת העניין בין ראשי המועצות לרבנים צריך להיות שיתוף פעולה מלא, וכמו כל רב, כמו כל עובד.
יוסף הדנה: זה אני מקווה מאוד,
צבי הנדל: לא כל רב יש לו שיתוף פעולה עם ראש מועצה דתית.
צבי הנדל: כדאי שראש מועצה דתית יהיה,
יוסף הדנה: אבל במקרה שלנו יש מקרה מיוחד.
יוסף הדנה: מקרה מיוחד הרב ידבר עם הקהילה בשפה שלהם ובמנטליות, הוא צריך לעבוד.
יוסף הדנה: לא יכול להיות רב שכונה שלא מכיר את המועצה הדתית .
יוסף הדנה: חייב להיות במועצה הדתית, לקבל קהל, לעבוד במועצה הדתית.
יוסף הדנה: אני חושב שצריך להיות שיתוף פעולה מלא בין הרב המקומי, ראש המועצה הדתית, לרב האתיופי.
יוסף הדנה: וזה, אני מקווה, בעזרת השם, ברגע שעניין השכר סודר, הנה, אמרתי, אם משהו לא בסדר זה ניתן לתיקון, אבל אני חושב אנחנו נשב, ברשותכם גם הרבנים וגם ראשי המועצות, נשב ביחד.
יוסף הדנה: אני מוכן להגיע, או עוד אנשים נגיע למקום, נעשה את כל הסידורים, שיישב במקום, יעבוד כמו שצריך.
יוסף הדנה: אבל חייב להיות לטובת העניין, לטובת הכלל, בואו נשב ביחד ונסגור כדי לעבוד ביחד.
שלמה אליזרע: אני ראש המועצה הדתית באשדוד והייתי גם ראש המועצה בשנת 93' כאשר נקלטו הקייסים במסגרת אותה החלטה.
שלמה אליזרע: אנחנו בהחלטה שהתקבלה אז הדברים לא היו ברורים, ועבדנו במשך כל השנים לפי ההנחיות.
שלמה אליזרע: כי מה שנעשה אז בזמנו, בשנת 93' זה היה, סליחה על המילה, הנחתה של שמות של קייסים שהמועצה הדתית אמורה להעסיק אותם.
שלמה אליזרע: הייתי רוצה להציג את הצד של המועצות הדתיות.
שלמה אליזרע: בסופו של דבר מי שמעסיק את אותם קייסים ואת אותם רבנים זה המועצה הדתית.
שלמה אליזרע: יחסי עובד מעביד יחולו בין המועצה הדתית לבין אותו קייס, לבין אותו רב.
שלמה אליזרע: ולכן כל החובות וכל הזכויות וכל התשלומים העתידיים שיצטרכו להיות משולמים, מי שיחוייב בהם זו המועצה הדתית.
שלמה אליזרע: לכן היתה מדיניות במשרד הדתות דאז שלמעשה, כי אף אחד לא ידע האם ההחלטה הזו היא לשנה שנתיים או עשר שנים או מאה שנה, אף אחד לא ידע, העבירו את מלוא התקציב, מה שלא מקובל בדרך כלל לגבי עובדים רגילים, העבירו את מלוא התקציב, כי בדרך כלל תקציבים אחרים מתוקננים גם על ידי הרשות המקומית במסגרת התקציב וכאן העבירו את התקציב במלואו.
שלמה אליזרע: לכן המועצות הדתיות נאלצו להפריש את כל זכויותיהם הסוציאליות כדי לתת להם בטחון, במקרה של פרישה או פטירה.
שלמה אליזרע: עובדתית אני יכול לציין שבמשך השנים נפטרו שני קייסים אצלי, והופסק התיקצוב של אותם קייסים על ידי משרד הדתות, ולא העבירו אותו.
שלמה אליזרע: אם אנחנו לא היינו מבטיחים את זכויותיהם, מאיפה היינו צריכים לשלם את זה.
שלמה אליזרע: אני שמח מאוד שהיום מאיר שפיגלר אומר את הדברים, כי מה שנעשה, מה שהוא הולך לעשות היום למעשה זה לדעת שהמועצה הדתית צריכה לקבל את ההבטחה, כדי שאותן זכויות יישמרו למשך כל הזמן.
שלמה אליזרע: אני יכול להגיד את זה בפה מלא, ששקל אחד לא נלקח ממה שהועבר אליהם, הכל הועבר אליהם במסגרת התלוש או במסגרת הזכויות שלהם שנמצאות כאן.
שלמה אליזרע: נקודה שנייה בנושא הזה של זכויות עובד ומעביד, יש איזו שהיא בעיה.
שלמה אליזרע: אנחנו מקבלים את המכתבים, המכתב שקרא קודם חבר הכנסת ריבלין לגבי השוואת התנאים שלהם לרבני שכונה.
שלמה אליזרע: אבל רבני שכונה זה לא רק צד אחד של שכר, זה לא רק צד אחד של תנאים.
שלמה אליזרע: יש גם תנאי העסקה.
שלמה אליזרע: לא יכול להיות שיהיו רבנים, ואני מדבר לא רק באשדוד, גם במקומות אחרים, רבנים של העדה האתיופית, שיכולים להרשות לעצמם להיות אקס-טריטוריאליים במועצה הדתית, אף אחד לא יודע מתי הם באים, אף אחד לא מדווח מה הם עושים, אני מדבר על הרבנים, הרבנים האלה גם צריכים לדעת שיש עליהם חובות.
שלמה אליזרע: חובות זאת אומרת הוא חייב לדווח מתי הוא חולה,
צבי הנדל: לא כל הרבנים מדווחים,
שלמה אליזרע: כאשר הוועדה, וגם הרשות, מטפלת בזכויות שלהם, אני מבקש גם שידעו שיש להם גם חובות כמו רבני שכונה, לדעת מתי הם צריכים להגיע, מה אסור להם ומה מותר להם.
שלמה אליזרע: לגבי המכתב הזה שהציג אותו הרב, זה היה הסדר שהגענו עם הרב הראשי ועם הרב הדנה לגבי ימי קבלת קהל לעדה האתיופית לרישום לנישואים.
שלמה אליזרע: היה סיכום שהגענו עם הרב הראשי ועם הרב הדנה, כמו שיש יום אחד לעדה הרוסית, יוצאי ברית המועצות, גם את זה יש באשדוד וגם את זה שולחים אותם.
שלמה אליזרע: אני מבקש לציין שני דברים, אחד לתקן את מה שנאמר בוועדה הקודמת, כספים לא נלקחו על ידי המועצה הדתית, כל הכספים, אני מבקש שיישלח רואה חשבון, שיבדוק את כל הכספים שהועברו משנת 93', את כל הנושא של הקייסים, אם נלקח שקל אחד אני מוכן לתת אותו.
שלמה אליזרע: דבר שני, אני מבקש שכאשר דנים בזכויות שנותנים לרבנים, אני מבקש שגם יתקבל מה חובותיהם כלפי המועצה הדתית וכלפי המעביד שלהם.
שלמה אליזרע: תודה רבה.
רמי חן: קודם כל, לא היה זמן לדון בדברים האלה, וכרגע החיילים שלנו בחזית במלחמה, עכשיו צריכים להתפלל לשלומם והיינו צריכים להתגייס כולנו לנושא של המלחמה.
רמי חן: אבל צערנו אחרי שאנחנו עלינו למדינת ישראל, דרך לא דרך, לא חיכינו שמדינת ישראל תבוא תיקח אותנו.
רמי חן: באנו ברגל אני כילד קטן, עד סודן, לא חיכינו למדינת ישראל.
רמי חן: רק הים התיכון עצר אותנו.
רמי חן: הכוונה שלנו היתה להגיע ברגל לארץ ישראל.
רמי חן: אחרי שהגענו לכאן הורידו לנו את הכבוד של הקייסים, כל הכבוד שלהם.
מיכאל נודלמן: אני שמעתי שכל הקייסים שהגיעו קיבלו,
רמי חן: אחרי ארבעים שנה אני צריך לשאול, בבית חולים אשקלון, בבית חולים רמב"ם, צריך לשאול אותם, צריך לשלוח אותם לתל אביב, הרי ברור במועצות הדתיות מקיר לקיר דוחה אותנו, לא רוצה אותנו.
רמי חן: ההפגנה ביום ראשון היתה צריכה לצאת, דחינו אותה רק בשביל האחים שלנו שנמצאים, ילדים שלנו בלבנון ועזה.
רמי חן: כאשר האוייב מאיים על החיילים שלנו אנחנו לא רוצים להוציא את כל הכעסים בהפגנה כאן.
רמי חן: רבותיי, המים הגיעו עד נפש.
רמי חן: אנחנו לא יכולים לסבול.
רמי חן: אין לנו כוח לסבול.
רמי חן: אתם רוצים, ב-98' שמונה רבנים רשמי נישואין, אמרו.
רמי חן: ב-2002 אמרו חמש עשרה רבנים.
רמי חן: היום התבשרנו עוד ארבעה רבנים.
רמי חן: זה משחק של הפוליטיקאים, שאנחנו לא צריכים את זה.
מיכאל נודלמן: סליחה, אנחנו דיברנו על זה פה בישיבה הקודמת.
מיכאל נודלמן: אם אתם הייתם אומרים לי שאתם צריכים שמונה אני דיברתי עם הרב הראשי על שמונה.
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לשמוע דברים כאלה, אתה לא דיברת ככה, אתה הסכמת שיהיה ארבעה.
רמי חן: כבוד היושב ראש, אני רוצה להגיד לך, ההפגנה ביטלנו רק לשעה זו כדי שבעזרת השם החיילים שלנו יוצאים למלחמה- - -
צבי הנדל: אבל היושב ראש שואל, בישיבה הקודמת עלה הנושא של ארבעה.
צבי הנדל: כולם אמרו מצויין לשלב זה.
רמי חן: לא, לא אמרנו.
מיכאל נודלמן: אתם לא אמרתם כלום, אתם שתקתם.
רמי חן: אותם רבנים שנמצאים פה, חמש עשרה רבנים בכל הארץ, אותם רבנים, הרב בעפולה, הרב בנתניה, לעולם לא היתה בעיה במועצה הדתית בנתניה, הרב הראשון של יהודי אתיופיה.
רמי חן: הם לוקחים את הרב בנתניה, הם לוקחים את זה בשביל לסתום את הפה ולהביא תשובה לכאן לוועדה.
רמי חן: אנחנו לא רוצים את זה.
רמי חן: שמונים רבנים לא יעזור.
מיכאל נודלמן: זה דבר פנימי שלהם.
רמי חן: המדינה, היא דוחה אותנו.
רמי חן: אנחנו לא מיעוטים, אנחנו לא מוסלמים, אנחנו לא נוצרים, אנחנו יהודים.
רמי חן: אנחנו באנו בתור יהודים.
גאשו אחיהון: בנתניה אין בעיה.
גאשו אחיהון: מינו שם, כל הארבעה האלה שמונו, הרשימה, זה ביישובים שממילא אין בעיה.
גאשו אחיהון: אני חייב לומר את זה כי אנשים כנראה לא מבינים.
גאשו אחיהון: ממנים רב, רושם נישואים, הרבנות הראשית מינתה, היום ציירו לנו תמונה אידיאלית שבה הנה, ביקשתם ארבעה רושמי נישואים, קיבלתם ארבעה רושמי נישואים.
גאשו אחיהון: אני עובר רשימה שם שם.
גאשו אחיהון: ביישובים שמונו ממילא לא היתה בעיה כזו.
גאשו אחיהון: ניקח את נתניה, בנתניה לא היתה בעיה כזו.
גאשו אחיהון: אז מינו עוד רב.
מיכאל נודלמן: מי מינה?
גאשו אחיהון: הרבנות הראשית.
מיכאל נודלמן: בלי התייעצות אתכם?
גאשו אחיהון: אף אחד לא התייעץ איתנו, מי התייעץ איתנו.
גאשו אחיהון: כבודו, חייבים להבין את זה.
צבי הנדל: אין בעיה כזו, גם נתניה, גם חיפה, שלחו לרב הדנה.
צבי הנדל: עכשיו אפשר לשלוח לחמישה.
גאשו אחיהון: זה לא נכון.
גאשו אחיהון: בעפולה אנשים התחתנו, כי רושם הנישואים בעפולה קיבל את יוצאי אתיופיה ורשם.
גאשו אחיהון: בנתניה הרב שלוש לא היה צריך להגיע לרב הדנה.
גאשו אחיהון: הם מינו באותם יישובים שבין כה לא היתה בעיה.
גאשו אחיהון: אני אומר ככה, במקום למנות בנתניה שימנו את זה באשדוד.
גאשו אחיהון: אני אסביר לך למה, כי באשדוד עד כדי כך סירבו שיוצאי אתיופיה יירשמו בטופס של הרבנות של המועצה הדתית.
גאשו אחיהון: הם חייבו את הרשם לרשום אותו בטופס של הרב הדנה.
מיכאל נודלמן: אנחנו לא קובעים מי יהיה רב,
גאשו אחיהון: אנחנו רוצים פתרון, לא קוסמטיקה.
גאשו אחיהון: אם באשדוד יש בעיה, אני מבקש שבאשדוד יהיה רושם נישואים.
גאשו אחיהון: אם הרב הרושם נישואים באשדוד לא מקבל לפחות ששם יהיה פתרון.
מיכאל נודלמן: הבעיה שלנו שהיה הרב אחד שהוא היה יכול לבדוק על נישואים.
מיכאל נודלמן: ביקשו מאיתנו שיהיה ארבע.
מיכאל נודלמן: זה גם לא בעיה שלנו.
מיכאל נודלמן: אני הלכתי לרב ראשי, והוא כתב מכתב שיהיה ארבע.
מיכאל נודלמן: לא בעיה שלי מי ואיפה.
מיכאל נודלמן: אתם קובעים.
גאשו אחיהון: אני אומר לך, אני מעריך ומוקיר שנפגשת עם הרב הראשי ופתרת והצלחת להשיג ארבעה רושמי נישואים.
גאשו אחיהון: השגת ארבעה רושמי נישואים,
צבי הנדל: אני לומד עכשיו דבר חדש, שיש רבנים שלא שולחים את החומר לרב הדנה, הם חותמים.
צבי הנדל: פעם ראשונה שאני שומע את זה.
צבי הנדל: הרב שלוש חותם?
גאשו אחיהון: כן, בודאי.
צבי הנדל: אני שומע שהרב הראשי של עפולה חותם, הרב הראשי של נתניה חותם.
גאשו אחיהון: אני מוכרח לומר, הוועדה באמת השיגה הישג עצום, וכנראה לפחות נוצרה פה איזו שהיא אידיליה, הנה אתם הולכים ופותרים.
מיכאל נודלמן: מה אתה רוצה מהוועדה?
גאשו אחיהון: קודם כל לגבי השכר, באמת גם אנחנו התרגלנו ככה שיש כנראה איזה חישוב אחר.
גאשו אחיהון: אבל עדיין אני שואל שאלה, אם שכרם דומה לשכר רבני שכונות, האם הסכומים, דהיינו אם בברוטו או בנטו, פלוס הורדה של הפרשות, אם זה זהה אז למה כל כך יש הפרשים בתלושי שכר.
גאשו אחיהון: כלומר עדיין נשאלת השאלה, סימן שיש סכום שעדיין יש פער.
מאיר שפיגלר: כתוב בטבלה,
צבי הנדל: אתה צודק, שם שם כתוב כמה משלמים לו.
גאשו אחיהון: לגבי רושמי הנישואים, בלהט הדברים יכול להיות שלא הובנתי כהלכה.
גאשו אחיהון: בהחלט הפתרון לתת ארבעה רבנים הוא פותר.
גאשו אחיהון: זה לא אומר.
גאשו אחיהון: גם אם מוסיפים תוספת לנתניה, זה מקל.
גאשו אחיהון: אז אני אומר, יש מקומות ששם דווקא אנחנו זקוקים להם, ושם אין.
גאשו אחיהון: עכשיו כל הארבעה שמונו, אני עברתי יישוב יישוב, בעפולה, בנתניה, הדברים הם בסדר.
צבי הנדל: השאלה היא, אדוני מנהל שירותי דת, אני רוצה להבין, יש אפשרות לשוחח עם הרב עמר, אני שואל אותך, אתה רוצה שאני אבוא אתך, ולהגיד לו תשמע, יש רבנים שמאשרים ורושמי נישואים, והם לא שולחים לרב הדנה.
צבי הנדל: אחד מהם זה נתניה.
צבי הנדל: אין טעם לשים בנתניה.
צבי הנדל: האם אתה יכול לפתור בעיה במקומות ששם הבעיות הקריטיות, כמו אשדוד שיש קהילה גדולה.
צבי הנדל: אתה צריך להבין דבר אחד, מי שיושב פה, גם מי שיש לו רצון הכי טוב, יש לו עוד עשרים דברים.
צבי הנדל: אם אתם לא באים בצורה הכי מסודרת בעולם, דבר דבור על אופניו, אם אני פעם ראשונה שומע שיש רבנים שלא שולחים לרב הדנה, אני בדיונים האלה הייתי כבר עשרים פעם, פעם ראשונה שאני שומע שיש רבנים שלא שולחים לרב הדנה.
צבי הנדל: אז אני לא מאשים אתכם, אבל בישיבה הזאת שהוא היה, אם הוא היה יודע כמו שאתה אומר, אז הוא היה אומר,
גאשו אחיהון: נכון, באמת חבל לי בגלל זה הויכוח בינינו קצת.
גאשו אחיהון: לגבי הרבנים שמונו, אין לי, מי שמונה כנראה מתאים להיות.
גאשו אחיהון: אבל יתכבדו ויעבירו אותו למקום שיש בעיה.
גאשו אחיהון: בלי שום קשר לזה כל ההליך הזה מוביל אותנו לעדה נפרדת.
גאשו אחיהון: ואני אסביר למה.
גאשו אחיהון: כי אם ממנים ליוצאי אתיופיה רושמי נישואים נפרד באופן קבוע, מה זה עדה נפרדת אם זה לא זה.
גאשו אחיהון: אם הרב הרושם נישואים באשדוד מתעקש,
צבי הנדל: סליחה, זה לא פה.
צבי הנדל: זה רבנות.
צבי הנדל: תלכו לעשות הפגנות שם, תדברו עם הרב הראשי,
גאשו אחיהון: דבר אחרון לגבי קייסים, אני לא יכול להוסיף למה שאמר גדי.
גאשו אחיהון: יש שבעים ואחד, בינתיים הלכו לעולמם איזה חמש עשרה, למנות את השתים עשרה, הם נותנים שרות חשוב מאוד לקהילה, אני חושב שגם במסגרת התקנים שהיו לפחות בשנת 93' אפשר להכניס,
צבי הנדל: זה הסכמנו שאנחנו נבקש מהממשלה, זה לא בסמכותנו.
קייס עזריה אבאיו: אנחנו משמיעים לאדוני היושב ראש את הכאב, למה העדה האתיופית סובלת עד כדי כך.
קייס עזריה אבאיו: אנחנו משמיעים את הכאב.
קייס עזריה אבאיו: נכון הכנסת או הוועדה שיחליט שהעדה האתיופית תתחתן בכל מקום.
קייס עזריה אבאיו: עכשיו אנחנו שומעים, אדוני הרב הדנה, אח שלנו, אנחנו מכבדים אותו, הוא אח שלנו.
קייס עזריה אבאיו: הוא הרב הראשי, הוא המחתן, הוא שמפקח, אנחנו מקבלים אותו.
קייס עזריה אבאיו: אבל למה העדה ככה כל כך סובלת.
גאשו אחיהון: אין היום בשום קהילה רב ראשי לקהילה מסויימת.
קייס עזריה אבאיו: אנחנו נקבל אותו, מקבלים אותו, הרב הראשי.
קייס עזריה אבאיו: אבל באמת פה אחד אנחנו ברוך השם עכשיו, כל הצעירים, כל הסטודנטים, כמו דיבר גדי, היה לנו ישיבות עם כמה סטודנטים, נציגי סטודנטים, הדור הצעיר שלנו מבינים בקייסים, עשינו ישיבה, מבינים, תומכים, זה הבעיה שלהם, אני נשוי, יש לי ארבעה ילדים.
קייס עזריה אבאיו: הוא לא נשוי, יש כמה חיילים, נלחמים, מהמאבק הזה שאתם רואים, באים להתחתן, סובלים.
קייס עזריה אבאיו: יש בחורות באות להתחתן, לוקח להם תשעה חודשים, שמונה חודשים.
יצחק זיו: הכל בסדר, רק חסר החתימה,
קייס עזריה אבאיו: אני מקצר את העניין, לפני עשר שנים אנשים החליטו, היתה החלטה ברבנות הראשית.
קייס עזריה אבאיו: אחרי שש שנים עשו קיזוז, ארבעה רבנים.
קייס עזריה אבאיו: באמת, למה.
יצחק זיו: כשהאוכלוסיה גדלה פי שתיים.
קייס עזריה אבאיו: אנחנו לא מבקשים רבנים שלנו, אנחנו רוצים שנהיה יהודים לכל דבר, זה הכל.
קייס עזריה אבאיו: אני עובד בקריית מלאכי, ובאים, כל אזרח בא, אחרי הצהריים, פותח תיק, לא מפסיד את העבודה.
קייס עזריה אבאיו: ולנו, מטרטרים כמו שאני לא יודע מה.