GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נדיה טטרנקו: קודם עושים מה שבתוכנית, אחר כך יש ועדה ואחרי הוועדה עושים עוד משהו וזה יכול להיות בעוד חצי שנה או עוד כמה חודשים שבאים ומחליפים את השטיח על הלילונאום.
נדיה טטרנקו: אומרים לאנשים, אתם רוצים מייד?
נדיה טטרנקו: בבקשה, שני חברים 500 שקל, כל הבית 800 שקל.
נדיה טטרנקו: אני רוצה ומבקשת שמתחילת הדרך כשעשו סקר, ביקשתי, אנחנו כעמותה עושים הכל כדי לעזור לאנשים ולא לעשות איזה מלחמה נגד עמידר או נגד משרד השיכון, ההיפך.
נדיה טטרנקו: אני די מבינה שכדי שאנשים יקבלו את התמיכה והעזרה כדאי ללכת ביחד.
נדיה טטרנקו: אנחנו מצדנו מוכנים לעזור, לשלוח מישהו כדי שיתרגם.
נדיה טטרנקו: יש בעמותה שלנו אנשים מקצועיים כדי לעזור.
נדיה טטרנקו: אבל לא בצורה כזאת שאומרים לנו מעמידר שהם מדברים בצורה לא יפה אז לא נכנסים לבית, לא רוצים לעבוד, לובה לא נותנת להיכנס.
נדיה טטרנקו: בסדר.
נדיה טטרנקו: היא כבר השתגעה מכל המצב שהיא חיה בו.
מיכאל נודלמן: איפה שהיא גרה אפשר באמת להשתגע, אי אפשר לחיות שם.
מיכאל נודלמן: אפילו כלב לא יכול לחיות שם.
נדיה טטרנקו: ויש מקרים ממש חריגים.
נדיה טטרנקו: לא הספקנו להגיע לבית היכן שגר אדם שכבר שנה שנייה האדמה שוקעת.
נדיה טטרנקו: קיבלתי תשובה מהיועץ המשפטי של משרד השיכון שכותב שמבחינה טכנית אני כותבת את המכתב בצורה לא נכונה.
נדיה טטרנקו: בסדר, אני לא מומחית בבנייה אבל אני מתייחסת לתוצאות.
נדיה טטרנקו: אדם גר בבית שהאדמה שוקעת.
נדיה טטרנקו: הוא נמצא בבעיות, כל הצינורות קרועים, חוטי חשמל קרועים והוא צריך לעלות במדרגות כדי להגיע לבית שלו, והוא נכה, הולך על קביים.
נדיה טטרנקו: והמצב הזה נמשך כבר שנתיים.
נדיה טטרנקו: זה לא שפתאום הוא נפל ואז אני פונה ומבקשת שהייתם, הכל סידרתם ועכשיו מקרה חדש.
נדיה טטרנקו: זה הכל לא חדש.
נדיה טטרנקו: כשפניתי בשנה שעברה עם המקרה הזה, משהו קצת עשו.
נדיה טטרנקו: חיברו את החוטים, עשו קצת תיקונים, שמו קצת אדמה תחת הבית, אבל האדמה ממשיכה לשקוע.
מיכאל נודלמן: סיימת?
נדיה טטרנקו: זה בלי סוף.
מיכאל נודלמן: אני יודע שהבעיות שם הן בלי סוף.
מיכאל נודלמן: אני יודע שאתה נציג עמידר רצית לענות אבל יש לי עוד שאלה.
מיכאל נודלמן: ראינו שכונה רחוקה מהעיר שיש לה הרבה בעיות.
מיכאל נודלמן: אתם הרי משקיעים כסף בשיפוצים.
מיכאל נודלמן: אתם בטוחים שתוך שנה, שנה וחצי הכל לא יקרוס?
מיכאל נודלמן: כי מתי שבנו שם לא עשו בדיקה גיאופיזית.
מיכאל נודלמן: יש שם מים תחת האדמה וכל הזמן יש בעיות שפוגעות בתשתיות של הבתים.
מיכאל נודלמן: אולי יותר טוב כדי לא להשקיע כל כך הרבה כסף, להעביר אנשים לעמידר במקום אחר ופה לעשות הכל כמו שצריך, לעשות שאנשים יחיו בבתים איפה שצריכים לחיות אנשים, לא בעלי חיים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה שתתייחס גם לזה.
אהרון פלר: ברשותך אני רוצה להתייחס במה שקשור לעמידר.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על בנייה של עמידר, אני לא מדבר על בנייה פרטית.
אהרון פלר: אני רוצה רק להסביר אם יורשה לי.
אהרון פלר: הדירות האלה הן למעשה דירות מדינה.
אהרון פלר: אנחנו קיבלנו את הדירות האלה ממשרד הבינוי והשיכון ומי שמחליט מה עושים בדירות האלה, מה העתיד שלהן זה לא עמידר, עמידר בסך הכל מקבלת אותן כחברה משכנת.
אהרון פלר: התפקיד שלה זה לקבל את הדיירים - - -
מיכאל נודלמן: ועמידר מוכנה שאנשים יגורו בתנאים כאלה?
מיכאל נודלמן: מה אתם בובות?
מיכאל נודלמן: גם אתם אנשים, גם אתם יכולים לפנות לאלה שנתנו לכם בנייה בלתי אפשרית, תסלח לי.
מיכאל נודלמן: אני כועס כי ראיתי את המצב.
מיכאל נודלמן: אתה יודע שהייתי שם וראיתי את כל הבלגן שיש שם.
מיכאל נודלמן: זה לא תנאים לבני אדם.
אהרון פלר: אני לא מתווכח על המראה - - -
מיכאל נודלמן: לא, אתה כבר מתחיל להגיד שאתם בחוץ.
מיכאל נודלמן: לא, גם אתם אנשים כמוהם ואם אתם רואים שככה אי אפשר לחיות אתם צריכים לעשות משהו.
מיכאל נודלמן: לא להיות כמו פקידים שנותנים נייר לפה ולשם.
מיכאל נודלמן: ככה אי אפשר לעבוד, ככה אי אפשר לעשות סדר.
מיכאל נודלמן: אני יושב ראש ועדה צריך להגיע לשם כדי לראות מה שאתה רואה כל הזמן?
מיכאל נודלמן: עכשיו אנחנו מדברים אחרי שאני כינסתי את הישיבה, אתה היית צריך לעשות ישיבה ולבחון אם כדאי להרוס או לא כדאי ולדרוש מהמדינה לפעול.
אהרון פלר: אני חושב הדברים שלך מכוונים לכתובת הלא נכונה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שהם כן מכוונים לכתובת הנכונה.
מיכאל נודלמן: נדיה לא מקבלת כסף, למה היא פה?
מיכאל נודלמן: למה היא באה על חשבונה לפה?
מיכאל נודלמן: כי יש לה אחריות ציבורית.
מיכאל נודלמן: אתה מקבל כסף ואתה אומר שאני לא צודק.
מיכאל נודלמן: אני צודק מאה אחוז וכל אדם במדינה צריך להיות אחראי על העבודה שלו, על תוצאות העבודה שלו.
מיכאל נודלמן: אם אתה אחראי על עמידר אל תגיד לי שנתנו לך בנייה לא טובה ואתה לא יכול לעשות שום דבר.
אהרון פלר: יושבת פה נדיה ונפגשנו איתה לא פעם ולא פעמיים בבעיות שוטפות שהיו בנחל בקע ואני חושב שבחלק מהמקרים גם מצאנו פיתרונות.
אהרון פלר: אני רוצה רק להגיד דבר אחד, נאמר שהיה בשכונה איש של עמידר דובר רוסית והכל היה בסדר.
אהרון פלר: לא היה שם רכז דובר רוסית.
אהרון פלר: היה שם בחור מבוגר שמצא שפה משותפת.
אהרון פלר: חנן לא דיבר רוסית, מה לעשות, הוא דיבר קצת אידיש.
אהרון פלר: זה דבר אחד.
אהרון פלר: צוין כאן שעמידר מקבלת כסף ממשרד הבריאות.
אהרון פלר: עמידר לא מקבלת שום כסף ממשרד הבריאות.
אהרון פלר: עמידר מקבלת כסף ממשרד הבריאות כשמדובר בבעיות של פרבלגים.
אהרון פלר: זה אומר שמשרד הבריאות מחליט שדיירים זכאים להרחבות או לתיקונים מסוימים בדירות שלהם, נעשה מפרט טכני, הם מאשרים את המפרט הטכני ואז הם מעבירים לנו כסף.
אהרון פלר: זה הכסף היחידי שמגיע ממשרד הבריאות לעמידר.
מיכאל נודלמן: הייתי בבית שעמידר קיבלו 15 אלף שקל כדי לבנות בשירותים - - -
אהרון פלר: זה לא קשור לכסף של משרד הבריאות.
נדיה טטרנקו: זה משרד הבריאות.
אהרון פלר: נאמר פה שאנחנו מקבלים כסף ועושים בו שימוש לא ראוי.
אהרון פלר: אנחנו לא מקבלים שקל מבלי שיש מפרט טכני וצריך לבצע אותו, ומשרד הבריאות גם בודק את הדברים האלה.
אהרון פלר: לגבי העבודות של הקבלנים בשטח, כל ההכנות לעבודות נעשו על ידי משרד השיכון ועמידר ונקבע סדר גודל של 108 בתים שצריך לבצע בהם עבודות, סדר גודל של שני מיליון שקל.
אהרון פלר: נקבע סדר עבודה מסוים.
אהרון פלר: נאמר פה שכאילו דורשים מהדיירים כסף תמורת פינוי התכולה החוצה.
אהרון פלר: אם יש דבר כזה אני מבקש לדעת כי זה דבר שהוא פשע בעליל אבל אף אחד עדיין לא טרח להגיד לנו את זה ואם זה קורה אנחנו פשוט ניקח את הקבלן ונזרוק אותו משם, זה פשע.
אהרון פלר: לגבי מקרים בהם דיירים לא רוצים לתת לנו לעבוד, אני רוצה לעדכן שאתמול קיבלנו מדיירים סירובים לאפשר לקבלנים להיכנס לדירות ולבצע את העבודות.
אהרון פלר: יכול להיות שמטעמים צודקים מבחינתם אבל קבלנים מגיעים כדי להתחיל עבודה והדיירים לא מאפשרים לבצע את העבודה.
אהרון פלר: אני רק רוצה לדבר על המקרה של גברת לובה שאתה כבוד היושב ראש, היית בדירה הזאת.
אהרון פלר: המצב הזה נמשך כבר 5 שנים.
אהרון פלר: גברת לובה בעיקרון נלחמת בחברת עמידר ודורשת דבר אחד פשוט, היא רוצה לגור בווילה והיא לא מוכנה לקבל שום פיתרון.
מיכאל נודלמן: אני לא חושב שהיא רוצה לחיות בוילה.
מיכאל נודלמן: היא רוצה לחיות בתנאים אנושיים.
אהרון פלר: סליחה, מנכ"לית עמידר לשעבר הגיעה לביתה ודיברה איתה ואמרה לה שאנחנו מוכנים בכל רגע, בכל שנייה, גם את נדיה היית בביקור הזה, להתחיל בעבודה.
אהרון פלר: הגברת סירבה.
אהרון פלר: בשום פנים ואופן היא לא הייתה מוכנה לתת לנו להיכנס לעבודה.
אהרון פלר: מה אנחנו יכולים לעשות?
מיכאל נודלמן: היכן היא והילדים צריכים לחיות בזמן השיפוצים?
אהרון פלר: אנחנו רוצים לתת לה פיתרון.
אהרון פלר: היא לא נותנת לנו.
מיכאל נודלמן: אם תיתנו לה פיתרון דירת עמידר טובה, היא תעבור לשם.
מיכאל נודלמן: אם יש מקרה כזה תנו לה דירה אחרת.
מיכאל נודלמן: אי אפשר שאדם יגור בתנאים כאלה.
מיכאל נודלמן: אתה חושב שאפשר לחיות שם, אתה רוצה לגור שם?
מיכאל נודלמן: אתה תסכים לגור שם?
אהרון פלר: לא, אני לא מסכים אבל היא לא נותנת לנו לעבוד.
מיכאל נודלמן: היא צריכה לדעת להיכן היא יכולה לעבור עם הילדים שלה.
אהרון פלר: אני סיימתי.
מיכאל נודלמן: אני לא מסכים, לא קיבלתי ממך שום דבר, אתה לא אמרת שום דבר, רק אמרת שאתם בסדר.
מיכאל נודלמן: משרד השיכון, בבקשה.
יוסף מנור: אנחנו נכנסים עכשיו לסידרה של שיפוצים בנחל בקע.
יוסף מנור: התחלנו שכונה אחת, יש לנו עוד תוכנית לשכונה השנייה, ברגע שיגיע כסף נבצע גם שם את העבודה.
מיכאל נודלמן: אתם בטוחים שהכסף הזה לא ילך לאיבוד?
יוסף מנור: חס וחלילה.
יוסף מנור: התחילו עכשיו לבצע שיפוצים בשכונה אחת.
יוסף מנור: ברגע שיגיע תקציב נוסף, אני חושב שזה כבר בדרך, ניכנס לשכונה השנייה.
יוסף מנור: יש לנו עוד עבודה אחת של עבודות הפיתוח שעליהם דיברה נדיה לגבי שקיעות במספר מגרשים.
יוסף מנור: המפרט או הסטנדרט של השיפוצים נקבע במשותף עם אנשי עמידר, עם אנשי משרד השיכון ועם כמה מומחים ויועצים.
יוסף מנור: כל עבודה היא לאורך זמן.
יוסף מנור: זה לא בזבוז כסף.
יוסף מנור: עוד שנתיים לא תצטרך עוד פעם לשפץ.
יוסף מנור: כל בית שאנחנו נכנסים אנחנו נכנסים וגומרים את כל מה שצריך לפי כל הרשימה, והלכנו מעל ומעבר.
יוסף מנור: זה דירות של המדינה ואנחנו רוצים שכמו כל משכיר דירה שהדירות האלה תהיינה במצב טוב.
יוסף מנור: כל מה שעושים, מחליפים חלונות, מחליפים שטיחים, צובעים, מתקנים, מחליפים כלים סניטרים, מחליפים קרמיקות כדי להביא את הבית למצב טוב.
יוסף מנור: איפה שאנחנו נכנסים עכשיו העבודה תהיה במאה אחוז.
מיכאל נודלמן: תגיד לי, מדוע בבית שנכנסתי אליו הרצפה נראית כמו אחרי רעידת אדמה ואת הדלתות אי אפשר לסגור - - -
יוסף מנור: לפני השיפוץ.
מיכאל נודלמן: אבל מאיפה זה בא כי אולי אחרי השיפוץ זה יהיה אותו דבר.
יוסף מנור: לא.
יוסף מנור: הבניה הזאת נבנתה בשנות ה-90 על ידי יצרנים שונים מכל העולם.
יוסף מנור: חלק נבנו באמת גם בחופזה והיו גם טעויות בזמנו.
יוסף מנור: אבל עכשיו אנחנו מתקנים, המדינה משקיעה הרבה כסף ואחרי התיקון יהיה מאה אחוז, זה מה שאני רוצה לומר כאן.
יוסף מנור: אפשר תמיד להתווכח על הסטנדרט אם שטיח או לילוניאום או חלון כזה או חלון אחר.
יוסף מנור: מיטב המומחים ישבנו וקבענו שזה הסטנדרט ואני חושב שזה סטנדרט טוב.
יוסף מנור: כל מי שהדירה שלו תשופץ זה יהיה לאורך זמן.
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה להתווכח על זה, אני מתווכח על זה שיש דירות שאנשים גרים בתנאים שכלב לא היה נכנס לשם.
יוסף מנור: ההגדרה הזאת היא קצת, אבל עזוב, אני עכשיו מדבר על מה שיהיה.
יוסף מנור: מה שיהיה אחרי השיפוצים, הדירות האלה ישופצו במאה אחוז לאורך שנים.
יוסף מנור: אני רוצה להודות לוועדת הקליטה בהרכב הקודם שדאגו לתקציב לא רק לעמידר אלא גם לדירות נוספות בדרום.
יוסף מנור: בצענו בשנה שעברה עבודות בהיקף נרחב מאוד בכל השכונות באזור הדרום.
יוסף מנור: אנחנו מחכים עכשיו לעוד תקציבים ואז נמשיך בשאר השכונות כדי שכל הבתים יגיעו למצב טוב לאורך שנים.
יוסף מנור: תעזרו לנו בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לדבר על בתים אחרים של טרמיטים.
מיכאל נודלמן: גם שם יש בעיה גדולה שאם עושים משהו מסביב לבית, זה לא מספיק, צריך את כל השטח לסנן.
מיכאל נודלמן: אנשים פוחדים מחדרים כאלה ויש בעיה גדולה.
מיכאל נודלמן: כל זה בעיר אבל מה שיש בנחל בקע אי אפשר להשוות לאופקים.
מאיר פרוש: האם אפשר לדעת בכמה בתים מדובר וכמה כסף צריך כדי לשפץ את הדירות כדי להגיע למצב שאתה מתאר אותו אחרי השיפוצים?
יוסף מנור: אנחנו כרגע עובדים ב-108 יחידות דיור.
מאיר פרוש: כמה יש בסך הכל שצריך לשפץ אותן, כמה כסף זה?
מאיר פרוש: אמרתם שקיבלתם עוד כסף, זה היה רק לנחל בקע?
יוסף מנור: לא, לכל אזור הדרום.
מאיר פרוש: אז אני שואל רק על נחל בקע.
מאיר פרוש: כדי לשנות את כל המצב, כמה צריך?
יוסף מנור: כ-2000 יחידות דיור שאנחנו משפצים בשנים אלה.
מאיר פרוש: שכמה כסף זה?
יוסף מנור: נגיע בסופו של דבר ל-60 מיליון שקל.
דוד קשני: זה כל התקציב של משרד השיכון לכל הארץ, לא לדרום, לכל המדינה.
מיכאל נודלמן: אתם קיבלתם 80 מיליון שקל.
יוסף מנור: קיבלנו 37 עד היום ורוב העבודות כבר בוצעו וחלק בביצוע.
יוסף מנור: ברגע שיגיע תקציב נוסף נוכל להמשיך.
נדיה טטרנקו: אבל יוסקה, תגיד בשביל נחל בקע, ל-100 הבתים האלה, כמה תקציב יש?
מיכאל נודלמן: שרה צימרמן ממשרד השיכון, בבקשה.
שרה צימרמן: לגבי המספרים הכוללים, אנחנו התחלנו את השיפוצים הן בנחל בקע והן בכל הבניה הקלה עוד בשנת 1998.
שרה צימרמן: מאז השקענו בכל הבניה הקלה כ-80 מיליון ₪.
שרה צימרמן: כרגע אנחנו ממתינים לכסף נוסף שכנראה מגיע בסדר גודל שחסר לנו על מנת לגמור את כל הבעיות הידועות לנו, סדר גודל של עוד 35 מיליון ₪.
מיכאל נודלמן: זה בדרום?
שרה צימרמן: כל הבעיות שלנו בדרום.
שרה צימרמן: בכסף הראשון היה גם פה ושם בצפון כמה פרויקטים אבל הם בטלים בשישים מול מה שקורה בדרום.
שרה צימרמן: נשארה לנו רק עוד בעיה אחת שאת היקפה מבחינה תקציבית אנחנו עוד לא יודעים לגמרי לקמט, זה הנושא של הטרמיטים שנמצאים עכשיו בבדיקה של הפיתרון עצמו ואחרי שכל המומחים יגידו מה הפיתרון עצמו נצטרך עוד לקמט את הבעיה של הטרמיטים.
מיכאל נודלמן: אני חשבתי שהבעיה של הטרמיטים היא רק באופקים, עכשיו אני מבין שזה גם בעיה בנחל בקע ובמקומות נוספים.
שרה צימרמן: בכל הדרום.
מיכאל נודלמן: בבקשה נציג המשרד לאיכות הסביבה.
דני איש-שלום: קודם כל, בעיות טרמיטים יש בכל הבתים שניבנו על ידי עמידר בכל הדרום, מעץ, שזה גם בערד, נחל בקע, נתיבות אופקים ועוד.
דני איש-שלום: בוועדה הקודמת אמרנו שאנחנו בעד שיפוץ וצריך לעשות שיפוץ אבל כל השיפוץ והחלפת העץ, גם אם הוא מחוסם, ללא ביצוע הדברה והדברה כן מחומרים מסוכנים, זאת אומרת, כשמו כן הוא.
דני איש-שלום: אני רוצה שתבינו שגם הספרי שקונים בסופר פארם נגד ג'וקים, שכולים קונים את זה כלאחר יד, גם בו יש זרחן אורגני שזה חומר רעל מסוכן.
דני איש-שלום: אבל בחומר ההדברה אם אתה משתמש בו נכון לפי מה שכתוב בתווית אז הוא לא אמור לסכן.
דני איש-שלום: שתבינו, רק השיפוץ עצמו ללא ביצוע הדברה לא ייתן מענה לבעיות הטרמיטים.
דני איש-שלום: צריך לעשות שם מספר פעולות משולבות שזה הדברה, שיפוץ, ודבר שאף אחד לא התייחס אליו שהוא סניטציה.
דני איש-שלום: אני לא יודע אם שמת לב אבל מעבר לפסולת של השיפוצים שהייתה בחוץ, בחצרות מאחורה יש הרבה גם פסולת במרכאות של התושבים עצמם שזה ארגזים מעץ, קרטונים וכל מיני דברים שגם משמשים מזון לטרמיטים.
דני איש-שלום: אז בלי סניטציה, בלי פעולה משולבת של הכל זה לא יפתור את הבעיה.
דני איש-שלום: כדאי שתבינו שגם אם תבנו על אותו בית עץ, בית אבן מסיבי עם יציקות בטון, אם לא ייעשו פעולות הדברה אז הטרמיטים לא יאכלו את הקונסטרוקציה, הם יאכלו את הרהיטים, יאכלו את הארונות עץ, ארונות מטבח וכו'.
דני איש-שלום: ליד נחל בקע יש שכונה מאוד יפה שנקראת: נווה נוי.
דני איש-שלום: ממש מעבר לערוץ ואדי נחל שעובר שם, נחל בקע או נחל באר שבע.
דני איש-שלום: שם יש בעיות טרמיטים מאוד קשות, גם שם בבתים שהם וילות יפות שעשויות מאבן ובטון.
דני איש-שלום: הדברה צריך להבין, זה לא זבנג וגמרנו.
דני איש-שלום: במקומות שיש טרמיטים ואין מפה של הארץ איפה יש טרמיטים כמו שיש מפה לגז רדון, במקומות שיש טרמיטים צריכים לעשות הדברה אחת לכמה שנים.
דני איש-שלום: יש מקומות שזה מחזיק 7 ו-8 שנים, יש מקומות שזה יחזיק 3 שנים.
מיכאל נודלמן: מי צריך לעשות את ההדברה?
דני איש-שלום: אחרי שהבתים הופכים להיות הבתים של התושבים, הם צריכים בעצמם להזמין מדביר באופן פרטי והוא עושה את העבודה.
דני איש-שלום: זה אחרי שהבתים הופכים להיות שלהם.
דני איש-שלום: זאת אומרת, בעל הבית צריך לעשות את זה.
דני איש-שלום: אם זה לצורך העניין, עמידר, שיכון ופיתוח או בעל הבית עצמו.
מיכאל נודלמן: אבל בשלב הראשון אין דיירים, אולי המדינה צריכה לדאוג לזה שיעשו הדברה?
דני איש-שלום: בגלל שהבניה נעשתה שם מהר מאוד, אני מניח שאף אחד לא עשה בדיקה, אני יכול לסבר את האוזן.
דני איש-שלום: גם הבתים בניצנים למפונים מחבל עזה, יש שם בעיות של טרמיטים בקרקע והעדפנו לעשות הדברה אבל בנו את הבתים בלי הדברה כי הקטע של הזמן מאוד חשוב.
דני איש-שלום: כדאי שתדעו, העולים רצו אישור ממשרד הבריאות שהחומר לא מסוכן.
דני איש-שלום: לא תקבלו כזה דבר כי חומר ההדברה הוא מסוכן.
דני איש-שלום: גם על פיתקית של אקמול כתוב: צריך להיזהר אם את בהריון וכו'.
דני איש-שלום: גם אקמול יכול להיות מסוכן בתנאים מסוימים, לכן לא נראה לי שמישהו ייתן אישור לדבר הזה.
דני איש-שלום: אם אתם רוצים פינוי למקום שלא יהיו בו טרמיטים זה רק בניין רב קומות כי אזור הדרום נגוע קשה מאוד בטרמיטים מהטרמיט היותר אלים שיש במדינת ישראל.
דני איש-שלום: גם עומר שנחשבת לשכונה מאוד יוקרתית בדרום ובארץ בכלל, יש בה בעיות טרמיטים קשות, במיתר יש בעיות טרמיטים קשות.
דני איש-שלום: זה לא משהו שמאפיין רק את המקום, בגלל שזה בתי עץ זה נראה יותר קשה.
דני איש-שלום: אנחנו כמשרד מאוד ממליצים קודם כל לעשות סקר, למפות ולראות איפה הבעיות הקשות.
דני איש-שלום: לסקר הזה יש שתי משמעויות.
דני איש-שלום: הראשונה, הרי לא ילכו מייד וירססו את כל האזורים האלה, אני גם לא מאמין שיהיה תקציב לזה.
דני איש-שלום: אז קודם כל נקבל את התמונה של היכן הבתים הנגועים בצורה קשה יותר ושם נעשה את ההדברה הראשונית ואז יעשו את זה בשלבים.
דני איש-שלום: במקומות שהבתים נגועים פחות יצטרכו גם לעשות הדברה כי בית שנגוע קשה ותבצעו בו הדברה ובבתים הסמוכים לא יבצעו את הטיפול, אז הטרמיטים באופן טבעי לא יוכלו לעלות בבית הזה ואז הם יעברו לבית של השכן, זה מה שיהיה.
מיכאל נודלמן: עכשיו אתם יודעים למה אחרי שנתיים צריך לעשות שוב הכל.
מיכאל נודלמן: יש טרמיטים בכל מקום ואם אתם לא תעשו מה שצריך לעשות כדי שהם לא יאכלו מה שיש שם, יצטרכו לעשות את הדברים האלה מהתחלה.
דני איש-שלום: הבתים עטופים בעץ מחוסם, עץ שעבר טיפול אבל שוב, הם לא מחליפים את כל הקונסטרוקציה, הם מחליפים רק מה שנגוע, ומה שלא מחליפים אז בעוד כמה זמן גם יהיה נגוע.
דני איש-שלום: גם עץ מחוסם ללא הטיפול, ללא ההדברה, לא הקונסטרוקציה תאכל, ייאכלו הרהיטים.
דני איש-שלום: ראית שם מיטה אכולה לגמרי וארונות וכו'.
דני איש-שלום: זאת אומרת, הטיפול צריך להיות משולב.
דני איש-שלום: אני חושב שכל השיפוץ ללא הדברה הוא לא יעיל כמו שהוא היה אילו היו מבצעים הדברה.
יוסף מנור: אנחנו שכרנו מומחה לטרמיטים, ד"ר מאוניברסיטת ת"א שנותן לנו את הייעוץ.
יוסף מנור: אנחנו עומדים לעשות סקר בכל יחידות הדיור שניבנו על ידינו באזור הדרום בשנות ה-90.
יוסף מנור: נבדוק בית, בית, איזה בית נגוע ואיזה בית לא נגוע ואם הוא נגוע במה הוא נגוע, נכין מפרט טכני.
יוסף מנור: נכין אומדן ואז נבצע את מה שצריך, את ההדברה ואת יתר הדברים.
יוסף מנור: זאת התוכנית שלנו לקיץ.
דני איש-שלום: אני רק מבקש שזה ילווה בשיתוף פעולה עם המשרד לאיכות הסביבה כי בסך הכל אנחנו יכולים לסייע במידה ניכרת וברגע שיש נתק בינינו אז חבל.
יוסף מנור: בהחלט, דיברנו על כך.
מיכאל נודלמן: בבקשה, משרד האוצר אגף התקציבים.
גיא אבן: כמו שנאמר פה, כבר הועברו 37 וחצי מיליון ₪ משנת 2004.
גיא אבן: לאגף תקציבים אין שום רצון לעכב את העניינים.
גיא אבן: היינו בסיור בשנת 2005, באנו עם נכונות מלאה לסגור את הסיפור.
גיא אבן: זה נמצא בדיונים עם משרד השיכון.
גיא אבן: אנחנו דורשים ממשרד השיכון להשתתף בתקצוב.
גיא אבן: מבחינה מקצועית המומחים יתנו הערכה כמה שזה יעלה, אנחנו רוצים לסגור את הסיפור הזה.
גיא אבן: עם זאת יש לנו דרישה, כבר משנת 2005 שלא נענתה על ידי משרד השיכון, להשתתף בפרויקט הזה.
גיא אבן: זו אחריות לא רק שלנו, זו אחריות ואינטרס בראש ובראשונה של משרד השיכון.
גיא אבן: אנחנו מחכים לתשובות.
גיא אבן: כבר בשנת 2005 ישבנו עם ההנהלה החדשה של משרד השיכון, הנושא הזה כבר עלה עם כניסת ההנהלה לתפקיד.
גיא אבן: אני יכול לומר שגם הם הביעו נכונות עקרונית לפתור את הנושא.
גיא אבן: הם צריכים לחזור אלינו עם תשובה מה הם מסוגלים לתת.
גיא אבן: אנחנו בפירוש רוצים לסיים את העניין הזה בצורה משותפת.
גיא אבן: הכדור כרגע נמצא אצל משרד השיכון.
מיכאל נודלמן: אתם שמעתם?
מיכאל נודלמן: פעם ראשונה שאני שומע ממשרד האוצר נכונות לתת כסף.
מיכאל נודלמן: אני לא פעם ראשונה יושב בוועדת כספים וכו'.
מיכאל נודלמן: והנה הם מוכנים לתת כסף, אז בבקשה, חברים ממשרד השיכון, מחכים לתשובה שלכם.
רוברט אילטוב: מה הסיבה שמשרד השיכון לא נענים?
שרה צימרמן: אני לא איש התקציבים אבל מה שאני ביררתי, נכון להיום בבוקר, שמשרד השיכון מגיע אל משרד האוצר עם הסדר אבל לא בסכומים שנדרשים לנושא הזה.
שרה צימרמן: דהיינו שמשרד השיכון יש לו נכונות לתת את חלקו בנושא.
שרה צימרמן: אני רוצה להגיד לכם שבעבר את ה-37 וחצי מיליון ₪ שהביאה ציפי ליבני, הביאו לנו בלי שותפות של משרד השיכון, האוצר הביא את מלוא הכסף.
שרה צימרמן: אנחנו מכבדים את משרד האוצר, הוא רוצה שמשרד השיכון ייתן מתקציבו, המשרד נותן.
רוברט אילטוב: זה שיש נכון להיום נכונות, אני מבין גם מדבריו של גיא מהאוצר אבל מה הייתה הסיבה שבשנה שעברה משרד השיכון לא נענה?
שרה צימרמן: אנחנו לא נענינו?
רוברט אילטוב: ככה נאמר.
שרה צימרמן: אנחנו באנו למשרד האוצר וביקשנו מהם את מלוא הכסף ולקראת הישיבה הם באו ואמרו שהם רוצים חלק בחלק, והיו דיונים עם משרד השיכון.
שרה צימרמן: יש מנכ"לים ומנכ"לים מתחלפים.
שרה צימרמן: היום יש למשרד השיכון נכונות לתת למרות שבעבר לא נתנו.
שרה צימרמן: זו מטלה מאוד לא שוטפת של משרד השיכון.
שרה צימרמן: מי שהביא את הבתים האלה בזמנו הייתה מדינת ישראל אבל סוף טוב הכל טוב, יהיה כסף.
מיכאל נודלמן: כדי שהכסף לא ילך לאיבוד אני רוצה לדעת כמה יעלה לבצע הדברה?
דני איש-שלום: בשביל זה אנחנו רוצים את הסקר.
דני איש-שלום: הסקר הוא הבסיס לתוכנית שאחר כך נדע את העלויות אבל אני יודע שכבר קיבלו הצעות מחיר של קבלנים.
דני איש-שלום: הם יכולים לתת לך פר בית כמה זה יכול לעלות, אני מניח שיותר מ-3000 שקל לבית זה לא יעלה.
דני איש-שלום: אבל צריך לעשות את הסקר ולדעת בוודאות.
שרה צימרמן: אני רוצה רק להגיד שלגבי הכסף זה לא רק על הטרמיטים, זה לגמור את כל הפרויקטים.
שרה צימרמן: יש בנתיבות עוד כמה.
מיכאל נודלמן: אני מבין אבל אני חושב שאם אתם לא פותרים את הבעיה עם טרמיטים אתם בלי סוף צריכים לפנות למשרד האוצר כדי לעשות שיפוצים, שיפוצים, שיפוצים.
שרה צימרמן: זה נכון, צריך את זה ביחד ובמקביל.
מיכאל נודלמן: ביחד ובמקביל לעשות את זה.
מיכאל נודלמן: אי אפשר לעשות שיפוץ בלי דברים כאלה.
מיכאל נודלמן: אתם נותנים כסף לטרמיטים ואנחנו מבקשים, אנחנו לא מומחים גדולים בזה אבל ראש פתוח אומר שאי אפשר לעשות אחרת.
מיכאל נודלמן: מי עוד רוצה לומר כמה מילים, ארגון שתי"ל, בבקשה.
שמוליק דוד: אני עובד עם עמותת עולים למען קליטה מוצלחת בנחל בקע.
שמוליק דוד: רציתי להתייחס לסיכום הנושא.
שמוליק דוד: אני מציע שהוועדה תתבע ממשרד השיכון לעצור את השיפוץ הזה כדי לבחון באופן יסודי טיפול אחר בבעיה, כולל טיפול ביסודות המבנה ולשקול השקעה יסודית יותר כדי לפתור את הבעיות לטווח ארוך.
שמוליק דוד: אני מציע שהוועדה תדרוש ממשרד השיכון למנות מיידית חוקר לבדיקה של בעיית הבינוי בנחל בקע ובכלל זה האפקטיביות של השיפוץ הנוכחי לטווח רחוק.
שמוליק דוד: שאותו חוקר ימליץ המלצות תוך 4 חודשים כדי שנדע אם הטיפולים שנעשים גם בנחל בקע וגם במקומות אחרים שווים את ההשקעה שמדובר בה, והוועדה גם יכולה לפנות לנשיא הטכניון ולמרכז לחקר הבנייה כדי שיתנו לזה גיבוי מקצועי כי יש גורמים במדינת ישראל שיודעים לעשות את זה.
שמוליק דוד: נקודה אחרונה שהייתי מציע לצרף לדיון הזה, למרות שהיא לא עלתה עד עכשיו היא שמשך שנים משרד השיכון לא מאפשר רכישת דירות במקום הזה למרות שלכאורה הדיירים הם בגדר זכאים לפי מבצע הדיור.
שמוליק דוד: אין לזה שום הצדקה שהוצגה עד היום.
שמוליק דוד: זו החלטה שרירותית לחלוטין.
שמוליק דוד: אני יודע שנושאים דומים נמצאים בימים אלה בבג"ץ, אני יודע שהקליניקה לזכויות אדם בתל אביב בנושאים שנוגעים לתל אביב הולכת לבג"ץ על מקרה דומה ואני מציע שהוועדה תכניס גם את הסוגיה הזאת לשיקולים שלה ותפנה לשר הבינוי והשיכון לבחון מחדש את המדיניות שלו בנושא הזה.
מיכאל נודלמן: אתה מדבר על בנייה פרטית או על עמידר?
שמוליק דוד: לא, אני מדבר על בניה של עמידר שדייר עמידר ממוצע אחרי 10, 12 שנים שהוא בדירה זכאי לרכישה, יש לו זכאות.
שמוליק דוד: אני לא יודע אם האנשים האלה רוצים לרכוש את הדירות האלה במצבם הנוכחי - - -
מיכאל נודלמן: זה סקופ.
מיכאל נודלמן: עמידר, אתם שומרים את הבניה הזאת?
מיכאל נודלמן: אתם צריכים למכור מייד.
דוד קשני: הם לא רוצים למכור, אתה יודע כמה אנשים פנו באזור הזה?
דוד קשני: מאות אנשים פנו ולא מוכרים להם.
דוד קשני: מה ששמוליק אמר זו אמת.
רוברט אילטוב: מה הסיבה?
דוד קשני: הם רוצים לתת את זה לקבלן, שהקבלן ישקיע שם כסף ויבנה לגובה וירוויח מיליוני שקלים.
דוד קשני: אנחנו יודעים את זה משכונת הארגזים בתל אביב.
דוד קשני: אותו סיפור של משרד השיכון.
דוד קשני: יש שם מגורונים שלא מוכנים למכור את זה לדיירים, מכרו את השטח לקבלן, ההם צריכים ללכת לקבלן לשכנע את הקבלן לשכנע את משרד השיכון כדי שלא ימכור את זה לקבלן אלא שימכרו את המגורונים, שהמצב שלהם הרבה יותר גרוע ממה שאתה תיארת כבוד היושב ראש.
דוד קשני: אני יושב ראש פורום הדיור הציבורי בכל הארץ ואני מתמצא בכל הנושאים האלה.
דוד קשני: ישבנו עם שמוליק דוד יותר מעשר שנים ביחד עם מאבקים במשרד השיכון ומה שהוא אמר זה נכון.
דוד קשני: את האנשים האלה באזור הדרום צריך להוציא משם, לא להשקיע אגורה בשיפוצים כי זה לא כדאי.
דוד קשני: צריך למצוא להם דירות חלופיות של עמידר ומי שעושה את זה זה לא עמידר, זה משרד השיכון יחד עם האוצר.
מיכאל נודלמן: זה מה ששאלתי מהתחלה, אולי כדאי להוציא אנשים כאלה ולבדוק מה לעשות עם המגורים האלה, או לגרוס אותם או לעשות שיפוץ כדי שזה יהיה לעשרות שנים, לא לשנתיים.
נדיה טטרנקו: אני גם מבקשת לסיכום שתכניסו את הדרישות שיהיה בעמידר עובד בשכונה שיהיה דובר רוסית.
נדיה טטרנקו: אי אפשר ככה לתת לאנשים לסבול שאין להם את הכתובת למי לפנות.
נדיה טטרנקו: זה בלתי אפשרי.
נדיה טטרנקו: זה בנוסף לכל הבעיות שיש.
שרה צימרמן: אני רוצה לענות לנושא של המכירה לאנשים.
שרה צימרמן: קודם כל הסיפור של קבלנים שרוצים לבנות שם, לא רוצים לבנות.
שרה צימרמן: מה שאנחנו רוצים זה לשפץ את הדירות לאנשים.
שרה צימרמן: אגב, השאיפה לקנות את הדירות עומדת בסתירה לכל מה שאומרים שהעסק כל כך גרוע.
שרה צימרמן: כלומר אם אנשים רוצים לקנות סימן שלא כל כך גרוע.
רוברט אילטוב: אולי הקרקע שווה כסף.
אהרון פלר: העסק לא כך כך גרוע, זאת האמת.
שמוליק דוד: האפליה נמאסה עלינו.
שרה צימרמן: בעבר הייתה בעיה, רצינו לעשות באזור הזה דיור מוגן.
שרה צימרמן: מכיוון שיש שם ריכוז כל כך גדול של קשישים להפוך את זה לדיור מוגן ולתת את השירותים של דיור מוגן.
שרה צימרמן: בכל הדיורים המוגנים אנחנו לא מוכרים את הדירות משום שזה דבר שהוא פועל - - -
שמוליק דוד: אותו סיפור יש בתל אביב - - -
שרה צימרמן: בסדר, אנחנו מדברים על נחל בקע ולא על רחוב שמעוני בתל אביב.
שרה צימרמן: לגבי נחל בקע, מכיוון שלא יהיה שם דיור מוגן והוחלט לא לעשות מזה אזור של דיור מוגן, אנחנו מאפשרים לקנות שם את הדירות, נקודה.
דוד קשני: זאת אומרת, מחר אנשים יכולים לפנות אליכם בבקשות.
דוד קשני: יש לי מקרה של אישה שגרה הרבה שנים בנחל עשן, רוצה לקנות ולא מוכרים לה את הדירה.
אהרון פלר: בנחל עשן עד לפני שנה הייתה מניעה בגלל שזה הוכרז כדיור מוגן, לפני כשנה כבר התירו את המכירה, אני לא מבין על מה מדברים.
דוד קשני: אתם התרתם את המכירה אבל עכשיו היא מקבלת רק 15 אחוז הנחה כי כל הילדים שלה גדלו.
דוד קשני: במבצע קנה ביתך מחשיבים רק את הילדים עד גיל 18, במבצע הקודם של קנה ביתך היא קיבלה 90 אחוז הנחה אבל אז לא מכרו לה את הבית, עכשיו הילדים שלה גדלו ולכן יש לה הנחה בסך הכל 15%.
אורה חריש: אולי בגלל שהיא עולה חדשה - - -
דוד קשני: איזה עולה חדשה, היא כבר 20 שנה שם בנחל עשן.
אורה חריש: נחל עשן לא קיים 20 שנה.
אהרון פלר: בודדה בלי ילדים יכולה לרכוש, בודדה עד גיל 65 אין בעיה בכלל.
מיכאל נודלמן: נחזור לעניין, אתם מוכנים למצוא אדם דובר רוסית ועברית לנחל בקע?
מיכאל נודלמן: יש בעיה?
מיכאל נודלמן: זה קשה למצוא אדם כזה?
אהרון פלר: לא עניין של קשה אבל אנחנו עובדים במכסת אנשים מוגדרת ולצערי אין לנו היום אחד שהוא דובר רוסית.
אהרון פלר: ישב שם אדם 12 שנה וברוך השם מצא פיתרונות והיו פיתרונות ומצאנו מענה משותף לכלל הדיירים.
אהרון פלר: יש לנו לצורך העניין מפקחת עבודה - - -