GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין: אני פשוט שואל, פשוט כדי להבין, האם זה על סדר היום, אוקיי, ברור שכשיש חייל חטוף ושרת החוץ נפגשת, אז היא מדברת קודם כל על נושאים של המלחמה שאנחנו מנהלים היום.
ראובן ריבלין: אבל השאלה שלי, האם ברמה היומיומית, הם יודעים שהם צריכים לתת תשובה לעניין זה?
ראובן ריבלין: בשביל זה עשיתם את הישיבה.
מרינה סולודקין: אז קודם כל אנחנו מאוד שמחים ומאוד מודים גם למשרד החוץ, גם לביטוח לאומי שהרכבת עכשיו בדרך ואנחנו מרגישים את זה וזה הכי חשוב.
מרינה סולודקין: דבר שני, אני לא קיבלתי תשובה ממשרד החוץ ולא מקבלת ולא משלימה עם זה ששרת החוץ לא דיברה בזמן הביקור שלה במוסקבה בנושא של פנסיות.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאם הרוסים לא רואים מהדרג הכי בכיר במדינה התעניינות בנושא, זה לא בסדר.
מרינה סולודקין: דבר שני, מר ששפורטה, יש צלילים שאני שומעת ואני לא מסכימה, שבליטא המצב הכלכלי לא כל כך טוב.
מרינה סולודקין: אדוני, יחסית לרפובליקות אחרות, ליטא במצב בסדר גמור.
מרינה סולודקין: מה שאני אומרת, שאנחנו התחלנו בסדרת הפגישות עם מיכאל נודלמן - - -,
יעקב ששפורטה: אתם ביחד עכשיו תלחצו ואני חושב שזה יעבוד.
מרינה סולודקין: אנחנו נלחץ עליכם ואנחנו יודעים איך לעשות את זה, מה שאני אומרת, אנחנו רוצים התעניינות של משרד החוץ ושל ביטוח לאומי ואל תקבלו את התשובה שהם עניים.
מרינה סולודקין: יש לכם רכוש יהודי, יש חשבונות היסטוריים שהם לא שילמו והם צריכים לשלם.
מרינה סולודקין: ודבר שלישי, יש לכם התחייבויות מוסריות, אנחנו מרגישים את זה לדור הקשישים שלנו שהם עבדו כל החיים שלהם, מגיעים לכאן ויחסית הם מסכנים כאן, יחסית, בגלל שאי אפשר להשוות את המצב של פנסיונרים כאן ושם.
מרינה סולודקין: ואני אפילו צריכה לומר לך שיש דור של שגרירים החדשים, קל לדבר איתם, כמו שאנחנו דיברנו עם שגריר בלרוס.
מרינה סולודקין: דיברתי גם עם שגרירת מולדובה, המדינה הכי מסכנה, אבל מבינים שיש התחייבויות.
מרינה סולודקין: אם הם יתנו מחצית של הפנסיה שלהם לאנשים שגרים כאן, זה גם יהיה בסדר, אבל צריכים להבין שהם מרגישים את ההתחייבות, הם רוצים יחסים טובים עם מדינת ישראל, יש להם מכאן עד מחרתיים אינטרסים במדינת ישראל אחרים שאנחנו יכולים לספק להם ולעשות כל הדברים וגם מה שאני אומרת, ראית, עניין המנטרלים ליקווידטורים, שאתה שמת על השולחן בזמן המשא ומתן, אתה ראית התעניינות מצד אחר, הם מבינים שיש להם עוד חשבון ואנחנו צריכים לדבר.
יעקב ששפורטה: עם ליטא אנחנו בהחלט דרשנו ואמרנו את זה בצורה הכי ברורה, אתם לא יכולים להתחמק מזה, כמו לטביה.
יעקב ששפורטה: בטלביה זה היה מצוין, זה היה מאוד ברור שהם קלטו את המסר ושם התקדמנו מאוד, עם ליטא פחות, אבל אנחנו לא הרמנו ידיים, אנחנו באנו בתוך תחושה שצריך לעשות את זה, הם הבינו את זה.
אברהם מיכאלי: מה עם אזרבייז'אן, מה עם גרוזיה, מה עם כל המדינות האלה?
מיכאל נודלמן: מה פעמים אמרתי, שחברי הכנסת משחקים פה תפקיד חשוב מאוד, הם צריכים להתחיל מהשגרירות, אחר כך מהפרלמנט וככה זה היה באוקראינה, אם לא עבדנו ככה עם אוקראינה, לא היה שום דבר.
מרינה סולודקין: זה נכון, מר נודלמן חלוץ של פנסיות מאוקראינה.
מיכאל נודלמן: הם לא יכולים, הם לא יכולים לבד לעשות עבודה זאת.
יעקב ששפורטה: למר נודלמן היה חלק ממש מרכזי במשא ומתן להביא אותם לארץ ובהמשך - - -,
מיכאל נודלמן: אתם עושים התקפה, אם אתה רואה היום שיש בנאדם בכיר בממשלה באזארבייז'אן, גרוזיה, הוא צריך לדבר איתו, הוא הולך, אבל הוא לא יכול ככה סתם לנסוע לשם אם לא מוכנה התשתית, צריך להכין תשתית שם בכל מדינה, וזה בעיה שלנו, יש ראשי שדולות, רק ככה אפשר.
מיכאל נודלמן: גם משרד החוץ עובד.
מיכאל נודלמן: בסדר, בבקשה.
זאב אלקין: לי יש שאלה בהמשך לדברים של מרינה, הרבה יותר ממוקדת אפילו.
זאב אלקין: האם בביקור הנוכחי של שרת החוץ, מעבר לענייני החייל החטוף ומעבר לעניינים האלה, היא מצאה גם זמן, היא או מישהו מהמשלחת, טיפל בנושא של מגרש הרוסים ואם טיפלו, ולהערכתי כן, ואם טיפלו בנושא של מגרש הרוסים, האם כרכו את זה עם סוגית הפנסיות או לא כרכו את זה עם סוגית הפנסיות?
מרינה סולודקין: בטח שלא.
אהוד קינן: אני לא הייתי בפגישה ופשוט אתה יושב בכיסא של הסמנכ"ל שנאלץ לצאת והוא אמר בצורה ברורה שלא דיברו.
זאב אלקין: ועל מגרש הרוסים כן דיברו?
אהוד קינן: אני לא יודע מה אמרו על מגרש הרוסים, אני עוד לא קיבלתי דיווח, אני לא ראיתי את הדיווח על הפגישה הזאת, הדברים נשאלו והיה פה הסמנכ"ל והוא אמר בפרוש שנושא הפנסיות לא עלה בכלל, לפחות נשאלה פה על הפגישה עם פוטין, סך הכול היא הייתה חצי יום שמה.
אהוד קינן: הדברים נאמרו, אני לא רוצה להוסיף על מה שהוא אמר, אפשר להעביר ביקורת וגם חבר הכנסת ריבלין שאל בצורה מחודדת באיזה מקום זה נמצא על סדר היום, עם יש מאתיים נושאים וזה במקום המאתיים, אפשר להגיד זה על סדר היום ואם זה במקום הראשון אז זה במקום הראשון, אז אני לא אחראי על היחסים עם רוסיה אבל זה בהחלט לא במקום הראשון אבל זה לא במקום המאתיים.
ראובן ריבלין: תשובה מצוינת להעמדת הדברים אלה מול אלה.
אהוד קינן: אני בכוונה אומר כי יש הרבה מאוד נושאים, וחבר הכנסת באמת שאל איפה זה עומד, כי להגיד שזה עומד אנחנו אומרים וכולנו נעבור בפוליגרף כי נגיד שזה עומד, אני חושב שזה עומד ברמה יחסית גבוהה, אני חושב שהיו שנים שהייתה פעילות נמוכה ואני לא מתווכח עם זה היות ואמרתי, לא היית, אני מלווה את נושא הליקווידטורים, היו שנים שהייתה פעילות מאוד נמוכה, פעם בשנתיים, פעם בשנה, היו מעלים את זה למען הרקורד, אומרים על סדר היום.
אהוד קינן: גם אני חושב בגלל שהייתה תחושה שמעלים את זה, אין תשובה, אין מנוף לקדם את זה, בשנתיים האחרונות זה קצת אחרת, נכון שזה אולי מאוחר אבל זאת העובדה.
אהוד קינן: ובשנתיים האחרונות גם הדברים אל נפתרו ואני לא יודע לומר שזה הדבר הראשון על סדר היום ביחסים מול המדינות האלה אם להיות כנה.
זאב אלקין: חמישי, עשירי, גם לא רע, בינתיים זה אפילו לא שם.
מרינה סולודקין: במקום המאתיים.
אהוד קינן: אני אומר שזה לא במקום המאתיים, זה על סדר היום, זה גם על סדר היום כי רואים איזה אור בקצה המנהרה והתעקשנו מול אוקראינה בגלל שבעקבות הפעילות זה מתקדם---
ראובן ריבלין: האם ההערכה של משרד החוץ, של המחלקה שלך שניתן ללחוץ על אותם צדדים שאנחנו מדברים עליהם או לא ניתן ללחוץ?
ראובן ריבלין: אם ניתן ללחוץ אז צריך ללחוץ, אם לא ניתן ללחוץ אז צריך לומר, רבותיי ניסינו ולא הצלחנו.
זאב אלקין: עם הרוסים יש לך קלף שעוד מעט לא יהיה לך, מגרש הרוסים.
ראובן ריבלין: מגרש הרוסים כבר נשכח לפני 15 שנה.
יוסף שגל: אם הבנתי נכון, נכון לעכשיו אין לנו משא ומתן עם רוסיה?
אהוד קינן: לא, כרגע אין משא ומתן.
יוסף שגל: מה יש?
יוסף שגל: יש איזה תוכנית, או שאתם מצפים או חושבים שתהיה?
מרינה סולודקין: כל התוכניות אצלנו והם רק אחת.
אהוד קינן: לא, מה שדיברנו עם המוסד לביטוח לאומי, שהמוסד מוכן, אנחנו העלנו את זה, הם אמרנו שיחזרו אלינו.
אהוד קינן: מה שדיברנו עם המוסד לביטוח לאומי שמוכן כי יש לו סדרי עדיפויות להעלות את זה, להציע לרוסיה טיוטה פעם נוספת.
אהוד קינן: הייתה טיוטה אבל הסתבר שהטיוטה היא רק, אתם תגידו לנו כמה יש ואנחנו נגיד לכם כמה יש שזה כמובן מסירת אינפורמציה, זה לא משא ומתן.
אהוד קינן: עכשיו דיברנו עם המוסד לביטוח לאומי שמוכנים להציע - - -,
יוסף שגל: במקום משא ומתן, יש בניכם איזשהו דיאלוג?
אהוד קינן: הייתה התחלה של דיאלוג, הלא זה דיפלומטיה,העלנו, הם הקשיבו לנו יפה מאוד, אמרנו נחזור אליכם, הם לא אמרו לנו בואו נחתום על הסכם, הם לא אמרו יש התחייבויות קודמות, כאילו ששמעו על זה פעם ראשונה, אבל יכול להיות שהם לא שמעו על זה בפעם הראשונה.
יוסף שגל: את הסיפור משנת 92' אם אני זוכר נכון, זה 14 שנה - - -,
אהוד קינן: אבל הם, לפחות לפני שלושה חודשים, לא אמרו 'חבר'ה אנחנו יודעים שיש התחייבות, מוכנים לדבר איתכם'.
אהוד קינן: הם אמרו, 'שמענו, נחזור אליכם'.
יוסף שגל: מי מטפל מצד הרוסים בדיאלוג?
אהוד קינן: היה דיאלוג ברמה קונסולארית, זה אנשים קונסולאריים ממשרד החוץ - - -,
יוסף שגל: איך קוראים לו?
אהוד קינן: אני לא יודע, אני יכול למצוא את השמות.
אהוד קינן: וגם אנשי משרד הפנים, מי שעוסק בנושאים קונסולאריים.
יוסף שגל: זה קשור קצת לשגריר הרוסי פה בישראל?
אהוד קינן: אני חושב שבמקרה הזה זה לא היה כל כך קשור לשגרירות, זה נושאים קונסולאריים, ויזות, עובדים, קשרים קונסולאריים, זה קשור לפעילות של השגרירים פה, זה קשור לפעילות, מי הייתה המשלחת מרוסיה אני אדאג לתת לך את השמות.
אלכסנדר קלטינסקי: סליחה, זו אינפורמציה לא טובה.
מיכאל נודלמן: בסדר, כל הזמן לא טובה.
אלכסנדר קלטינסקי: לא, לא כל הזמן, עכשיו האינפורמציה ממשרד החוץ לא טובה, אני דיברתי עם קונסול שטירגל והוא אמר שהם רוצים לקבל הכול נדל"ן רוסי מה יש בארץ שלנו.
אלכסנדר קלטינסקי: הוא יכול להתחיל משא ומתן, הוא מוכן ורוצה להתחיל משא ומתן על פנסיות וזכויות של צ'רנוביל.
אלכסנדר קלטינסקי: ויש מכתבים, שני מכתבים מרוסיה, אפשר לחבר אינפורמציה, הוא גם אמר שרוסיה לא רוצה, זה לא נכון.
אהוד קינן: אני לא רוצה עוד פעם להתייחס להיסטוריה כי אפשר להתווכח, אנחנו העלנו את זה לפני שלושה חודשים, משלחת רשמית של משרד החוץ הרוסי, אנחנו מניחים שאם הם אומרים לנו משהו הם בסמכות וברשות מדברים.
אהוד קינן: היו מעורבים אנשים של השגרירות במשא ומתן הזה, אבל אני לא, עם כל הכבוד, אני לא יכול לבוא ולהגיד שיש קונסול אמר שאתם רוצים לנהל משא ומתן בשעה שהם לא אמרו את זה.
אהוד קינן: הם אמרו, הקשיבו, אמרו רשמנו, נחזור אליכם, לכאורה אם הדברים כל כך פשוטים כבר היה לנו הסכם חתום.
זאב אלקין: אבל עברו מאז שלושה חודשים.
אהוד קינן: בסדר, אז לא חזרו אלינו, דיברנו עם הביטוח הלאומי ליזום פעולה מולם, לשלוח להם טיוטה, ליזום פעולה מולם.
ראובן ריבלין: כמו שאנחנו יודעים איפה ללחוץ אצלם, הם יודעים איפה ללחוץ אצלנו.
ראובן ריבלין: אבל בהחלט, אם מגיעים למצב שבו אנחנו מגיעים להסדר עם הרוסים, אם יש התקדמות צריך בהחלט לנצל את הנושא הזה כמנוף לעניין הזה, אי אפשר להעמיד את זה מול זה אבל אם אכן יש התקדמות, כדאי לראות איך אנחנו מנווטים את העניין הזה ללחץ על נושאים שהם צודקים בעינינו.
לאה טישלר: גם אני הייתי עם עורך דין ששפורטה בקייב, ואני פשוט רוצה לחדד כאן משהו לגבי הליקוודאטורים של צ'רנוביל.
לאה טישלר: הבנו שיש להם באמת בעיה, גם מבחינת החוק וגם מבחינת התקציב שעורך דין ששפורטה כבר הזכיר.
ראובן ריבלין: החוק הרוסי.
לאה טישלר: האוקראיני.
לאה טישלר: התחושה שלי שם הייתה, ואני חושבת שלא צריך להסתמך שזה גם יפתר באמצעות האמנה, צריך ללחוץ ולהפעיל לובי בתחום הזה גם בצינורות וערוצים אחרים כי נראה לי שיהיה להם קשה מאוד להגיד לא כשהם ירגישו שנציגי האנשים, או חברי כנסת ילחצו עליהם, לנו הם יכלו להגיד שזה לא בתקציב, וזה בעיה והם ישתדלו, אבל בהחלט נראה לי שהם יכולים לחזור עם תשובה שזה לא עלה בידם והם לא הצליחו.
מיכאל נודלמן: זה מוזר שלעובדים רגילים הם מוכנים ללכת לפנסיות, לליקווידטורים ששם הצילו את כל המדינה ומדינות אחרות ממוות אפשר להגיד, יש בעיה, באמת שלא מובן לי למה זה ככה.
לאה טישלר: הם אפילו אמרו, שהם צריכים לשנות איזה סעיף בחוק שלהם, כדי לאפשר משהו כזה.
יעקב ששפורטה: כן, אבל אמרו שבמסגרת אמנה זה כלי שאפשר להכניס בתוך הפרק של הפנסיות או הנכויות, אפשר להכניס סעיף כזה, זה אפשרי.
לאה טישלר: כן, הלוואי, אבל אני פשוט אומרת שאולי כדאי גם לפעול בכיוונים אחרים כדי לא להסתמך כי אי אפשר להגיד שזה במאה אחוז.
אלכסנדר קלטינסקי: חוץ מזה יש פנסיה מיוחדת, הם רוצים לתת לנו פנסיה - - -,
מיכאל נודלמן: אני חושב שאנחנו נקבל היום החלטה ולגבי נקודה של הדיון.
מיכאל נודלמן: אין שאלות, אין תשובות.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד דבר ראשון שאנחנו קיבלנו דיווח של עורך דין ששפורטה עם כבוד גדול, עם שמחה, שיש התקדמות ואנחנו מקווים, שם יש בלגאן גדול, אנחנו יודעים איזה מצב עם ממשלה קואליציה הייתה מוכנה עכשיו, אין קואליציה, עוד פעם ועוד פעם, זה דבר שהוא לא תלוי בנו, אבל אנחנו עושים הכול, חברי כנסת, בתוך המשרד לביטוח לאומי ומשרד החוץ כדי הסכם בילטראלי עם אוקראינה היה חתום.
מיכאל נודלמן: דבר שני, אני צריך להדגיש שמשד החוץ בשנת 2006, בזמן האחרון, פועלת גם יותר חזק בנושא הפנסיות לאזרחי ישראל שעזבו מדינות חבר העמים.
מיכאל נודלמן: ודבר שלישי, כמה חברי ועדה, חברי כנסת, פנו אליי כדי להקים, לא להקים, כדי לדרוש הקמת ועדה לגבי צ'רנוביל.
מיכאל נודלמן: יש, אני עשיתי, נתתי את זה ליועץ המשפטי של הוועדה ויש ניסוח של החלטת ועדה.
להלן החלטות הוועדה: הוועדה קוראת לשרת החוץ, למנכ"ל המוסד לביטוח לאומרי ולראש נתיב, להקים צוות מיוחד לעניין מו"מ בנושא השבת ההטבות והפיצויים ממדינות המוצא למנטרלי אסון צ'רנוביל- אזרחי ותושבי ישראל.
להלן החלטות הוועדה: הוועדה קוראת לראש הממשלה ולשרת החוץ כי כל המשך מו"מ עם הפדרציה הרוסים בעניין השבתו של רכוש כלשהו המצוי בישראל לפדרציה הרוסים ו/ או מי מטעמה, יותנה על ידי ישראל בהשבת מלוא הפיצויים וההטבות למנרטלי אסור צ'רנוביל- אזרחי ותושבי ישראל.
להלן החלטות הוועדה: הצבעה מי בעד?
להלן החלטות הוועדה: התקבל פה אחד אני צריך להגיד תודה רבה לכל אלה שהשתתפו בישיבה, אני מקווה שאנחנו נתקדם גם במדינות אחרות.
מיכאל נודלמן: הישיבה משודרת היום בערוץ 99 , ערוץ הכנסת.
מיכאל נודלמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת עליה, קליטה ופוצות.
מיכאל נודלמן: הנושא הוא עסקים קטנים, אני חושב לא רק אני חושב בנושא של כלכלה עסקים קטנים ובינוניים זה עמוד שדרה של כלכלה וגם זה מקור למקומות עבודה שמייצרים לעצמם אנשים וגם לאחרים.
מיכאל נודלמן: בגלל זה אנחנו החלטנו היום לדבר על נושא זה.
מיכאל נודלמן: זה חשוב מאד אחרי שהיה אצלנו מיתון, עכשיו יותר בסדר.
מיכאל נודלמן: באופן כללי באותו זמן איך הסתדרו העסקים הקטנים ומה צריך לעשות כדי שיהיו יותר אנשים שיכנסו לנושא הזה.
מיכאל נודלמן: חשבתי ששידור ישיר עכשיו זה גם איזה תעמולה בנושאים כאלה שאנשים צריכים לשמוע מה קורה בכנסת, איך הכנסת מתייחסת לעסקים קטנים ובינוניים, אולי אחרי זה עוד יהיו אזרחים שילכו למט"י וכל מיני מוסדות שהם אחראים על עסקים קטנים ויהיו יותר אנשים שיעסקו בנושא זה.
מיכאל נודלמן: בעשור האחרון מאז 96' פנו 50 אלף יזמים עולים לייעוץ עסקי ראשוני באגף ליזמות עסקית במשרד לקליטת העלייה.
מיכאל נודלמן: 8,500 יזמים עולים קיבלו הלוואות ומהקרן לעולה עצמאי בסך של 200 מיליון שקל.
מיכאל נודלמן: כ- 30 אלף עולים עובדים בעסקים קטנים שהקימו אודות להלוואות שהם קיבלו ממשרד הקליטה.
מיכאל נודלמן: כ- 30 אלף יזמים עולים חדשים ותושבים חוזרים עברו מסלולי הכשרה עסקיים.
מיכאל נודלמן: אני מודה למרכז המידע והמחקר של הכנסת, אומרים אצלנו מ.מ.מ, על ריכוז הנתונים ונייר מקיף שהוכן על ידי נעמי מי עמי ומשה ברנדט.
מיכאל נודלמן: אני מבקש מהגב' אירוס הומינר, מנהלת האגף ליזמות עסקית במשרד הקליטה להציג את נתוני האגף ולעמוד על ההצלחות והכישלונות בקרב העולים החדשים שפותחים עסקים קטנים.
אירנה וולדברג: אני מנכ"לית התאחדות היזמים בישראל, אני אתחיל מסקירה קצרה של פעילות הארגון שלי ואז כשאירוס תגיע היא תיתן באמת סקירה של הפעילות בתחום.
אירנה וולדברג: הארגון קיים משנת 1992, הוא הוקם למען קידום היוזמה הפרטית בקרב העולים.
אירנה וולדברג: זו המטרה העיקרית של הארגון.
אירנה וולדברג: עיקרי הפעילות של הארגון זה הדרכות בתחומים שונים בנושאי יזמות, הקמה וניהול העסק, שירותי מידע עסקי לעולים , בארגון קיים מרכז מידע עסקי, הוצאה לאור של ירחו עסקי בשפה הרוסית שיוצא לאור כבר משנת 93' עד היום, פעילות בינלאומית.
אירנה וולדברג: אנחנו עובדים בקשר הדוק עם כל הארגונים הנוגעים בנושא ובתחום פעילות בינלאומית משתפים פעולה עם הסוכנות היהודית ועם לשכת הקשר נתיב, מעבירים סדנאות ופעילויות הדרכה במדינות חבר העמים למען עידוד העלייה ממדינות חבר העמים, עלייה של בעלי עסקים ויזמים פוטנציאליים.
אירנה וולדברג: וגם בארץ מקבלים קבוצות שמגיעות ארצה ונותנים להם נושאים שקשורים ליזמות והקמת עסק בארץ.
אירנה וולדברג: בארגון קיים שירות ייעוץ עסקי, יושב פה אתי יועץ עסקי של הארגון, אביב זיסמן.
אירנה וולדברג: זה פחות או יותר תחומי הפעילות.
אירנה וולדברג: סדר גודל של הפניות לארגון במהלך השנה אני יכולה לציין בכמה מספרים רק לדוגמא, בחודש יוני לפי הנתונים של הרשות לעסקים קטנים, פנו לאתר של התאחדות היזמים, 5500 עולים וזה רק פניות ייחודיות.
אירנה וולדברג: אנחנו מדברים על פניות שכל פונה נחשב פעם אחת, אם הוא פנה כמה פעמים אז זה פניות נוספות.
אירנה וולדברג: דרך מרכז מידע עסקי מדי שנה עוברים כ- 3000 עולים.
אירנה וולדברג: 3000 פניות למרכז מידע של הארגון, הארגון כפי שציינתי משתף פעולה עם כל הגופים הממשלתיים שמטפלים בנושא יזמות ועסקים בארץ.
אירנה וולדברג: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המשרד לקליטת העלייה, עם הרשות לעסקים קטנים במשרד התמ"ת, עם ג'וינט ישראל, עם הסוכנות היהודית וגם עם עמותות העולים והרשויות המקומיות וכל שאר הגופים שכך או אחרת קשורים לנושא היזמות.
מיכאל נודלמן: הרבה עסקים נפלו משנת 2002 .
אירנה וולדברג: הרבה עסקים נפלו וזה נושא בפני עצמו ופה אנחנו שיתפנו פעולה בתקופה האחרונה עם חברת הכנסת מרינה סולודקין בנושא ופה אני אתן לה באמת אפשרות לציין את הנושא שטופל בתקופה האחרונה.
מרינה סולודקין: יש לי שאלה אל אירנה, מה את חושבת, הכללים החדשים, אשראי בנקאי, איך הם ישפיעו על המצב והיציבות של עסקים קטנים של עולים?
אירנה וולדברג: אנחנו קיבלנו בתקופה האחרונה הרבה מאד פניות מעסקי עולים, אנשים מאד מוטרדים מהנושא הזה, הם לא יודעים איך הם ימשיכו את הפעילות העסקית שלהם, כולנו יודעים שתנאי התשלום היום זה שוטף לפעמים אפילו 120 כך שלדעתי זו פניה מאד קשה לפעילות העסקית של העסקים הקטנים.
מיכאל נודלמן: אני מבקש ממנהל קרנות הסיוע ברשות לעסקים קטנים, אבנר ורד, כמה מילים על הפעילות שלכם.
אבנר ורד: בקרנות המעניקות הלוואת לעסקים קטנים ל מופיעה הקרן לסיוע לעסקים בערבות מדינה.
אבנר ורד: היא נתנה יחסית יותר מכל הקרנות האחרות מבחינת סכום הכסף, לא בכמות.
אבנר ורד: הקרן לעולה העצמאי נותנת יותר אבל היא העמידה כ- 32 מיליון שקל שרובם בשנה האחרונה.
אבנר ורד: אבל זה באמת לא העניין.
אבנר ורד: יצא לי קודם כל כמה נתונים פשוט בשביל לסבר את האוזן.
אבנר ורד: מבחינת המערכת של הרשות לעסקים קטנים בשנת 2005 היו כ- 3020 פניות של יזמים למט”י ברחבי הארץ, זה קצת פחות מאשר בשנת 2004 שהיו אז 3366 פניות.
אבנר ורד: מבחינת הלוואת מהקרן לעולה אז בשנת 2005 ניתנו 402 הלוואות בהיקף של 11 מיליון 160, כשבשנת 2004 זה היו 462 הלוואות בהיקף של 13 מיליון 617 אלף, אנחנו רואים פה איזה שהיא הקטנה בהיקפי הפעילויות.
אבנר ורד: בשנת 2005 התקיימו 152 סדנאות וקורסים שחלק בהחלט נאה מזה עשתה הגוף של התאחדות יזמים לעולים.
אבנר ורד: בסדנאות האלה השתתפו 2800 עולים.
אבנר ורד: בקרן בערבות מדינה היה תהליך קצת בהתחלה משונה, העולים חששו, לא ניגשו ומעט מאד עולים הגיעו לקרן בערבות מדינה.
אבנר ורד: הדבר הזה קיבל תפנית בשנה ורבע האחרונות ולפחות בתשעת החודשים האחרונים, העולים שמגיעים לקרן מהווים 10.5 אחוז מכמות הפונים.
אבנר ורד: מאלה שמקבלים אישורים לקבלת מימון, מתוך אלה שפונים האחוז הארצי הוא 58 אחוז, מבין העולים זה 62.5 אחוז.
אבנר ורד: רמת העסקים ורמת האנשים שמגיעה היא ברמה מעל הממוצע הקיים.
אבנר ורד: אלה דברים של מספרים.
ראובן ריבלין: מדוע בהתחלה היה חשש לקחת הלוואות של ערבות מדינה?
מרינה סולודקין: לא היה חשש, הם פשוט לא נתנו.
מרינה סולודקין: אבל זה תירוץ.
ראובן ריבלין: אני, אם היו אומרים לי שאקח הלוואה בערבות מדינה, להפך, הבקשה שלי היא תמיד שאני אקבל הלוואה בעברות מדינה, לא ההפך.
ראובן ריבלין: ערבות מדינה זה תקציב, זה דבר שהוא מחייב איזה שהוא זיקה לתקציב.
ראובן ריבלין: אני כל חיי, אם אני איש עסקים, הייתי מבקש להשיג הלוואות מהבנק בערבות מדינה, זה הדבר הכי מועדף, אז מדוע העולים לא רצו ערבות מדינה וחששו?
מרינה סולודקין: רק אחרי התערבות שלנו התחילו לתת.
ראובן ריבלין: אני פשוט שאלתי אותו כי הוא אמר.
אבנר ורד: זה שמרינה עונה במקומי זה בסדר.
ראובן ריבלין: קודם כל היא רשאית, היא חברת כנסת והיא רשאית לענות.
ראובן ריבלין: פה בכנסת יש לכל חברי הכנסת זכויות יתר בכל מה שקשור לדיונים אבל בכל זאת אני רוצה לשמוע כי אצלי זה עורר פליאה.
אבנר ורד: אלף, הגיעה אירוס הומינר אז אולי אני מוכן להפסיק ולהמשיך אחריה.
אבנר ורד: אני אענה לך.
ראובן ריבלין: הגב' הומינר היא חשובה ביותר אבל אתה היית בעיצומם של דברים ואסור להפסיק.
ראובן ריבלין: תסביר לי מדוע עולה לא רוצה הלוואה בערבות מדינה בשעה שאדם שהוא כבר עלה לפני 200 שנה רואה כפסגת האפשרויות של עזרת המדינה זה הלוואה בערבות מדינה.
ראובן ריבלין: רק תסביר לי את הדבר הזה.
אבנר ורד: קבלת ההלוואה מהקרן בערבות מדינה היא לא שהמדינה מעמידה את המימין אלא הבנק מעמיד את המימון.
אבנר ורד: הקרן הזאת היום פועלת שנתיים וחצי, אחרי תהליך שבעצם אף אחד לא רצה לעבוד עם המדינה בנושא הלוואות לעסקים, לא הבנקים ולא האוצר, זה נשמע לך מוזר אבל אני אבהיר.
אבנר ורד: בשנת 93' עבדה קרן בעברות מדינה, נתנו בתקופה הזאת כ- 3000 הלוואות ב- 700 מיליון שקל ושכחו שני דברים פשוטים, שצריך לבדוק למי לתת ולמי לא לתת לפי קריטריונים מקצועיים ובית, כאשר צריך לחלק את הערבות של המדינה שיהיה מסלול ברור ושקוף איך מבצעים את זה.
אבנר ורד: ומאחר ושני הדברים האלה לא היו כהלכה ורמת הגירעון עברה את ה- 20 אחוז, באמצע 97' הבנקים פשוט הרימו ידיים ואמרו, לא רוצים לעבוד אתכם, שלום על ישראל, ועד היום כ- 180 תיקים מאותה חבילה גדולה עוד לא נסגרו.
אבנר ורד: במקרים כאלה זה גירושים וכל המרכיבים הלא נעימים שישנם.
אבנר ורד: הקרן הזאת כשהיא באה לשטח זה לא בצורה שאתה רואה אותה יפה ושמימית, אני רוצה בערבות מדינה.
אבנר ורד: אנחנו לקחנו על עצמנו מחויבויות מקצועיות ממדרגה ראשונה מתוך אמירה שהקרן הזאת תהיה מיועדת לעסקים שהם בעיקרון טובים, יש להם כשל זמני או יש להם צורך בהון חוזר או שהם רוצים קפיצת מדרגה לפיתוח אבל הם עסקים ברמה מסוימת.
אבנר ורד: אנחנו עומדים היום אחרי שנתיים וחצי אנחנו מתקרבים ל- 500 מיליון שקל ומתקרבים ל- 1900 עסקים עם רמת דיפולט ברוטו פחות מ- 2 אחוז.
ראובן ריבלין: אבל זה לא היה שיקול הדעת של העולה.
ראובן ריבלין: של בעל העסק אלא שיקול הדעת היה של הבנקים ושל המדינה, מהו אחוז הדיפולט.
אבנר ורד: תראה במשפך איך זה עובד ומה קרה עם העולים ועם עוד מגזרים.
אבנר ורד: בנינו תבנית שבה יש שתי מדרגות של אבחון של העסקים ומכיוון שגם כרוכה בזה המדינה אז יש פה צורך בבוכלטריה לא קטנה.
אבנר ורד: אבל, לקחנו גוף שאנחנו קוראים לו גוף מתאם שהוא עושה לנו את הבקר הראשונית כולל יועץ שמגיע לעסק, בודק, מתרשם ונותן חוות דעת על סמך התוכנית שהעסק נתן.
אבנר ורד: לאחר שהגוף המתאם ממליץ או לא ממליץ זה עבור לבנק, הבנק עושה את הבקרה שלו, ממליץ או לא ממליץ.
אבנר ורד: כל מה שמגיע לבנק חייב להגיע לועדת האשראי.
אבנר ורד: בשלב הראשון בגוף המתאם יורדים בין 23 ל- 25 אחוז לא מאושר להם.
אבנר ורד: זה אחרי שהיה יועץ מהחברה, בדק, אימת, היה דיון בחברה, כ- 23 או 25 אחוז לא עוברים הלאה.
אבנר ורד: מתוך ה-75 שעוברים הבנק מחווה את דעתו , בועדת אשראי עוברים כ-80 או 82 אחוז ממה שמגיע.
אבנר ורד: זה מה שציינתי קודם מאלה שמגיעים מההיקף הארצי, 58 מקבלים, מהעולים מקבלים 62.5.
אבנר ורד: היה לי הכבוד שראש הממשלה דהיום, בתור שר התמ"ת לפני כמה חודשים המנכ"ל קרא לי, יש בעיות עם העולים, קבע אותי בתור יושב ראש ועדת היגוי.
אבנר ורד: עשינו עבודה, היא אפילו מעניינת.
אבנר ורד: לצערי אני לא יכול להציג אותה פה מכיוון שמזה חודש וחצי המנכ"ל החדש עדיין לומד את התפקיד, כבוד במקומו מונח, ומכיוון שהגוף שהזמין את העבודה לא ראה אותה, מבחינה אתית אני לא יכול להציג את הדברים.
אבנר ורד: אבל, הנקודה העיקרית שעלתה בתוך העבודה שעשינו זה השוני במנטליות העסקית.
אבנר ורד: זה מסמך שמי שיראה אותו יחדור ויבין מהי הפרובלמטיקה של העולים בגישתם כלפי הספקים, כלפי הלקוחות, כלפי הבנקים, יש בעיה.
אבנר ורד: במפורש.
אבנר ורד: בנושא של העולים יש בעיה והיא לא נפתרת אחרי 10 שנים היא קיימת לפעמים יותר מעבר לזה והיא קיימת לפעמים גם אחרי שפתחו את העסק וגמרו את סל הקליטה של משרד הקליטה.
אבנר ורד: הבעיה הזאת של השוני במנטליות העסקית היא יוצרת כל מיני ויברציות וכל מיני מרכיבים שאחת התופעות של הנושא זה קצר או חוסר קשר בריא למערכת הבנקאית.
אבנר ורד: ובדקנו את שני הצדדים, מה הטענות ומה הבעיות של העולים מצד אחד ומה הטענות ומה החשיבה של הבנקים מצד שני ולקחנו אנשי מקצוע והתייחסנו לנושא הזה.
אבנר ורד: כולל פניה לבנק ישראל באיזה מידה הוא מוכן להתערב בסוגיה.
אבנר ורד: למשל, תיק שמגיע לדיון ביום רביעי, העולה, המהנדס, עבודה טובה, מגיע לפדיון של מיליון לשנה כל מה שיש לו במסגרת האשראי זה 40 אלף וזה בשני בנקים.
אבנר ורד: אחד נותן לו עשרת אלפים ואחד נותן לו 30 אלף.
אבנר ורד: הבן שלי ניגש לבנק לקבל אשראי קיבל ישר 30 אלף בלי בעיה.
אבנר ורד: איך עסק שיש לו מחזור כזה וצריך 100 או 120 בערך להון חוזר זה מה שהיה צריך להיות המסגרת שלו בבנק אבל יש לו רק 40 .
אבנר ורד: ואחרי שהוא ראה שבאחד הוא לא מקבל הוא הולך לשני.
אבנר ורד: הוא באופן טבעי יש לו בעיות.
אבנר ורד: אני אחזור לנקודה כי אני רוצה לתת את השולחן לאירוס, אז לגבי השאלה שלך, בשלב הראשוני היה קצר, היה חוסר הבנה, חשבו שלא נותנים, מישהו אמרו לו ככה, הוא הבין אחרת ושידר את זה בזוויות אחרות.
אבנר ורד: לא היה תיאום.
אבנר ורד: היה עוד מגזר שבשנה הראשונה פחד לגשת.
אבנר ורד: היתה גם נקודה שבשנה הראשונה עבדנו רק עם בנק אחד, זה יותר פרוס, זה יותר פתוח, היום גם הם יותר פתוחים ומבינים שכדאי לקחת יועץ כי הוא מכין להם את התוכנית העסקית בצורה יותר טובה לפי הדרישות שלנו.
אבנר ורד: יועץ עסקי מכין את התוכנית לקרן הרבה יותר טוב מאשר רואה חשבון.
אבנר ורד: רואה חשבון רואה רק את המספרים, יועץ עסקי רואה גם את המרכיבים האחרים.
אבנר ורד: התמונה לא היתה טובה בהתחלה, היא היום בהחלט בתפנית אני אומר, אני מקווה ולהערכתי זה עוד יהיה יותר.
אבנר ורד: להערכתי תוך חצי שנה הם יגיעו ל- 15 אחוז.
אבנר ורד: כי היום הקרן להערכתי, לאור התקנה של 523 תתפוס תאוצה יותר גדולה.
ראובן ריבלין: זה באופן כללי אבל אני שואל לגבי ערבות מדינה.
ראובן ריבלין: אני פשוט לא עם כל הכבוד אני שמעתי את דברים המאד יפים ושהם באמת באים לידי ביטוי, אני לא מבין מה נושא המנטליות.
ראובן ריבלין: האם יש לכם בעיה עם עולים אשר יוצרים איזה שהוא מצגי שווא לגבי עסקים כאלה או אחרים כדי לזכות ביתרונות ולאחר מכן ללכת.
ראובן ריבלין: אני לא מבין מה ההבדל.
ראובן ריבלין: הרי הבנק נותן כסף אם עומד לרשותו קו אשראי שיש לו מולו בטחונות, הבטחונות של ערבות מדינה הם הבטחונות הכי טובים שיכולים להיות לבנק.
ראובן ריבלין: הוא לא צריך מעבר לזה הרבה לפקפק.
ראובן ריבלין: נכון שאתם צריכים לבוא ולבדוק האם לא נותנים כסף סתם ושהמדינה אחר כך תשלם אותו כאשר אין שום עסק, אבל מכל ההרצאה שלך לא הבנתי מדוע בתחילת הדרך לא רצו העולים לקבל ערבות בערבות מדינה.
ראובן ריבלין: האם בגלל הבירוקרטיה שזה יצר?
ראובן ריבלין: פשוט לא הבנתי.
אבנר ורד: תראה, קודם כל הבעיה הזאת לטעמי כמעט ולא קיימת היום.
אבנר ורד: יש לאנשים בעיה ויש לאנשים קשיים.
אבנר ורד: כבר אמרתי ש- 25 אחוז מהפונים כבר בשלב הראשון מקבלים תשובה שלילית.
אבנר ורד: לכל אחד מהם יש הרבה טענות אבל זה לא רק עולים.
ראובן ריבלין: 25 אחוז מקבלים תשובה שלילית לכל אורך הלוח זאת אומרת, כל בעלי העסקים.
אבנר ורד: יש אנשים שלפי הבדיקה הראשונית מבחינת יכולת ההחזר או נפח ההתחייבויות שיש להם לא נכנסים למעגל.
ראובן ריבלין: אתה יודע מה, אני אלך אתך, אתה מושך אותי כבר יותר מדי.
ראובן ריבלין: אני הולך אתך עכשיו לדוגמא שאתה נתת.
ראובן ריבלין: אני מהנדס שעלה מחוץ לארץ ומחזור העסקים שלי הוא מיליון שקל בשנה.
ראובן ריבלין: ואני אומר לך, אם אני יש לי מחזור עסקים של מיליון שקל בשנה הבנק ייתן לי 150 אלף שקל בלי בעיה קו אשראי כי הוא יודע שיש לו בטחונות מתאימים מול זה.
ראובן ריבלין: מדוע הוא מקבל רק 30 אלף שקל אשראי?
אבנר ורד: לבנקים נוצרה איזה שהיא סטיגמה על חלק מהעולים.
אבנר ורד: קיימת סטיגמה בעניין הזה לטוב או לרע.
ראובן ריבלין: אצל הותיקים קיימת סטיגמה לגבי העולים.
ראובן ריבלין: יכול להיות שהיא נכונה.
אבנר ורד: רובי, אני מציע שלא תזלזל בזה.
ראובן ריבלין: אני לא מזלזל, אני רואה בחומרה רבה, אם אתה שומע בקולי זלזול אז אתה טועה טעות חמורה.
ראובן ריבלין: כי גם מבקר המדינה כבר כתב בדיוק את מה שאני אומר.