GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'ו רוזן: הבן אדם אם יש לו לפחות 6 חודשי פעילות יכול לפנות ישירות אלינו, הוא יכול להכין את כל החומר בעצמו, לא צריך יועץ ולא צריך את ההשקעה של לפנות לרואה חשבון.
ג'ו רוזן: לעסק חדש שאין 6 חודשים פעילות אז אנחנו כן מבקשים או בדרך כלל מפנים אותם למט"י או לארגון מקצועי אחר.
ג'ו רוזן: זה לא מפריע לנו להפך, אם הם מקבלים אישור ממקום אחר זה מראה שעוד גוף כן עבר, זה לא מפריע לנו שגם מקבלים ממקום אחר.
ג'ו רוזן: גם אין לנו הגבלה של עולים חדשים עד תקופה מסוימת.
ג'ו רוזן: יש לנו קרנות שהיו מיועדות בהתחלה אך ורק לעולים חדשים, אנחנו נותנים עדיפות מאותן קרנות לתת לעולים חדשים.
ג'ו רוזן: אבל בן אדם שנמצא בארץ מעל 10 שנים אין לו שום בעיה לפנות אלינו כמו כל ישראלי אחר שגם יכול לפנות.
ג'ו רוזן: מהניסיון שלנו הבעיה בהרבה מקרים זה שכל הדגש זה לגייס את הכספים לפתוח את העסק ואין שום משאבים אחר לעזור וגם הכלים לנהל ת העסק הם חסרים, למרות כל הקורסים וכו' וכו', אנחנו מוצאים שהרבה אנשים פותחים ללא הדרכה מראש.
ג'ו רוזן: הבעיה של תמחיר לדוגמא, בן אדם אומר, קניתי ב- 2 מכרתי ב- 4 הרווחתי, הוא לא יודע את כל מה שמסביב לכל ההוצאות והרבה פעמים שבן אדם פונה באופן עצמאי ואנחנו אומרים, תכין חזית, הוא אומר, מה זה תחזית?
ג'ו רוזן: אני אומר לך, אני קונה בזה ואני אמכור בזה ואנחנו אומרים, לקחת בחשבון את השכר דירה וכו' וכו', והוא אומר שלא אז זאת אומרת שהכלים האלה חסרים להרבה אנשים ואולי בגלל העלות לא פונים לקורסים וכל זה ומקבלים את הכלים לאפשר להם להמשיך.
ג'ו רוזן: אנחנו מרגישים שאצל העולים החדשים שכן פונים אלינו הרבה בונים את העסק על זה שהקהל שלהם יהיה אוכלוסייה שהם כבר מכירים, זאת אומרת, הם לא חושבים במיוחד על אוכלוסייה רחבה של מי שיהיה באזור, המספרה היא פונה אם היא מברית המועצות לשעבר היא בונה על זה שהאוכלוסייה יהיו אלה שהיא כבר מכירה את המנטליות וכל זה.
ג'ו רוזן: ורק להדגיש מה שנאמר כבר, העניין של הבנקים, הרבה שקיבלו הלוואה ולפעמים מתקשים זה באמת מפני הם לא קיבלו קו אשראי ראוי לעסק שהבנק לפעמים מעודד אותם להגיע לאיזה שהוא שלב ופתאום סוגר את הברז ומתחיל להחזיר צ'קים וכמובן שהדבר הכי גרוע זה שהוא הופך להיות מוגבל, אז זה באמת לסגור את העסק.
ג'ו רוזן: זה באופן כללי הניסיון שלנו.
מורן פלד: אני מנהל של היחידה האסטרטגית של האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה ואני רציתי להפנות כמה שאלות והערות לך אירוס, זה נכון, מט”י נתניה הם אלה שאחראים על יהודי אתיופיה, עכשיו.
מורן פלד: אנחנו עשינו בדיקה אתם, קיבלנו מהם נתונים בשנה שעברה וגם עשינו בדיקה בנוגע ליחסים של עולי אתיופיה ושי כמה שאלות שבאמת מתקשרות למה שאת אמרת, שיש קושי עם יהודי אתיופיה ואחת ההתייחסויות שאני רוצה להעלות זה שלפחות מההתרשמות שלי עשו בדיקה ביחס לעולי אתיופיה בעיקר במה שקשור לחנויות לתבלינים אבל אין עדיין איזה שהוא סקר מקיף או מחקר מקיף ביחס לעסקים קטנים של עולי אתיופיה.
מורן פלד: אני לא יודע באחריות מי זה ואני מניח שמט”י נתניה הם י להם את המנדט שלהם ולכם יש את המנדט שלכם ויכול להיות שההפרטה של השירות הזה, או איך שאת רוצה לקרוא לזה, אולי הנושא הזה נופל בין הכיסאות.
מורן פלד: שמישהו ייקח אחריות ויבדוק את הנושא של עסקים קטנים של עולי אתיופיה בצורה מקיפה.
מורן פלד: עוד דבר שעלה מהמפגש שלי אתם, זה מפגש עם אנשים יוצאי אתיופיה שיש להם עסקים קטנים, זה שלפחות מהבדיקה שאנחנו עשינו יותר ממחצית מהעסקים לא פנו למט”י או לא נעזרו בשירות של מט”י.
מורן פלד: למט”י יש שירות מאד יעיל לעולי אתיופיה אבל אנשים לא יודעים עליו או אנשים מרגישים חשדנות וזה אולי צריך להעלות את הנושא הזה ואני אשמח אם תגיבי, של חשיבה אסטרטגית שונה ביחס לעולי אתיופיה שמשרד הקליטה ומט”י ביחד צריכים לחשוב איך להביא את עולי אתיופיה ואיך לשדך בינם לבין השירות שאמור להינתן להם והם לא מגיעים אליו.
אירוס הומינר: לגבי החלק הראשון של ההתייחסות, אנחנו מבצעים אחת לכמה זמן סקרים בנושאים שנדרש בהם סקר, מאחר והפעילות שלנו משותפת אני מציעה שנוכל להגיש בקשה משותפת יחד אתכם לביצוע סקר על ידי ג'וינט ישראל ומשרד הקליטה לסקר משותף , בנוסף, אגף תכנון ומחקר של משרד הקליטה מצע אחת לכמה זמן סקרים בנושאים שהם מהותיים לגבי בניית אסטרטגיה כזו או אחרת.
אירוס הומינר: אני אפנה ואבקש לבנות סקר כזה כי באמת כמו שאתה אומר, ההתייחסות היתה סביב נושא שהוא מאד מאד חזק בקרב עולי אתיופיה, כל הנושא של יבוא ויצוא של תבלינים.
אירוס הומינר: בגלל הסיבה הזאת בעצם התמקדו בנושא הזה.
אירוס הומינר: אבל אם, כמו שאת אומר, יש צורך אולי בסקרים נוספים שיתייחסו לנושאים נוספים, אני אצטרף לתמיכה ברעיון הזה.
מורן פלד: בהקשר של אנשים שלא מגיעים לשירות, זה משהו שאתם חשבתם עליו?
אירוס הומינר: בודאי, בודאי.
אירוס הומינר: אני גם לזה אתייחס בקצרה.
אירוס הומינר: יש בעיה גדולה מאד ואני חושבת שנגעת בסיפא של דבריך אמרת שיש את הנושא הזה של חשדנות בממסד וזו נקודה קריטית בעניין הזה, היתה השתדלות גדולה מאד על ידי משרד הקליטה על ידי רתימה של יועצים עסקיים בקרב בני העדה, כאלה שסיימו כלכלה, מינהל עסקים וכדומה וזה לא הגביר את המניעה של אותה חשדנות.
אירוס הומינר: כנראה שנושא העסקים בקרב העדה דורש מעבר ואנחנו עושים את הכל, מתקיימת ועדת היגוי אחת לרבעון וכמו שאמרתי קודם, משום מה הנושא הזה לא הצלחנו לפצח אותו.
אירוס הומינר: אבל אנחנו עדיין ממשיכים לקדם כל מיני יוזמות ורעיונות שהרבה פעמים מגיעים מקרב העדה.
אירוס הומינר: ניסיון נוסף שאנחנו מעונינים לבצע אותו במהלך 2006 זה בעצם לבנות מנהיגות עסקית מקרב בני העדה.
אירוס הומינר: ודרך אגב, לא רק אנשי עסקים, יכול להיות שהבנת המנטליות העסקית תבוא דווקא מאנשים שלא מקרב הקהילה העסקית מקרב עולי אתיופיה, מהסיבה הפשוטה שלפעמים יש אינטרסים שהם מעבר, שקשה להעלות אותם ולדבר עליהם.
אירוס הומינר: יכול להיות שדווקא אנשים ויש בקרב העדה הרבה אנשים חכמים וטובים, שיוכלו אולי לעזור לנו לפצח את העניין הזה.
לב קובסולובסקי: אני יועץ בשיווק וניהול פרויקטים במיוחד באזור דרום ובאמת רציתי פה להעלות כמה בעיות שזה באמת קשור לעסקים במיוחד, בינוניים אם מדובר על מיליונים אז זה כבר לא , מדובר על עסקים של עולים הגיעו בשנות ה- 90' ועברו את העשר שנים.
לב קובסולובסקי: השאלה היא האם עדיין אותו עסק יכול לפנות לקרן לצורך הלוואה וקבלת סיוע, האם עדיין יש להם או שזה עד 10 שנים וזה נגמר וזהו, אין להם זכות, לאנשים אין לאן לפנות אך ורק לבנקים ובנקים זה היום קצת בעיה מכיוון שבבנקים בן אדם אם אין לו הון עצמי אז הוא לא רשאי לקבל הלוואה.
לב קובסולובסקי: בדרישות של הבנק היום קשה לבן אדם שהעסק שלו לא תמיד מאפשר להראות את ההון העצמי ולקבל את ההלוואה כמו שהוא רוצה.
לב קובסולובסקי: אותו דבר לגבי עסק חדש.
לב קובסולובסקי: הבן אדם שהוא בא הוא פותח עסק היום, עדיין קיימים העסקים שעדיין נפתחים.
לב קובסולובסקי: עדיין יש אנשים שמסוגלים לפתוח למרות ש- 50 אלף כבר חזרו לרוסיה ועובדים כבר במוסקבה ומסביב וכמעט עשרת אלפים חזרו לאוקראינה ועובדים שם, אבל עדיין יש כאלה שרוצים לפתוח עסקים ומשתדלים לפתוח עסקים.
לב קובסולובסקי: אז מדובר היום חוץ מהלוואה, הבן אדם יכול לקבל סיוע או לא יכול?
לב קובסולובסקי: כי למשל אם מדובר על פרויקטים תרבותיים כמו פרויקטים של משרד הקליטה, למשל בן אדם פותח עסק, הוא מקים סרט, הצגות אז הוא מקבל סיוע וזה לא הלוואה.
לב קובסולובסקי: ברגע שבן אדם פותח עסק תרבותי אז הוא צריך את המצטיין או שזה שחקן, או שזה זמר, או שזה מלחין, אז לצורך העניין משרד הקליטה משתתף בזה ואם הוא נותן כמעט 50 אחוז לכסות את העלויות של אנשים כאלה.
לב קובסולובסקי: בא בן אדם, פותח עסק תעשייתי, הוא רוצה מהנדס.
לב קובסולובסקי: כמה עולה היום מהנדס?
לב קובסולובסקי: עלות של מהנדס מקצועי זה היום בין שמונת אלפים לעשרת אלפים שקל, בן אדם שפותח עסק חדש אני לא יודע עד כמה הוא מסוגל להחזיק בן אדם כזה בעבודה שלו.
לב קובסולובסקי: אז מאיפה לקבל סיוע?
לב קובסולובסקי: או שמהנדס צריך לקבל את הסיוע מהמדינה או שהעסק שלוקח את המהנדס הזה צריך לקבל איזה סיוע.
לב קובסולובסקי: כמו בפרויקטים תרבותיים, אז אני חושב שפרויקטים תעשייתיים הם לא פחות חשובים מהפרויקטים האלה ומהעסקים האלה וצריך לחשוב על זה גם כן.
לב קובסולובסקי: אני קשור להרבה עסקים בתחום שלי אז בגלל זה אני רוצה להעלות כמה נקודות ואז נשמע את התגובות.
לב קובסולובסקי: הבעיה המרכזית היא באמת בעיה של חוסר עניין.
לב קובסולובסקי: בן אדם בא, פותח עסק והוא לא יודע כמה, כמו שאומרים לקנות ב-2 ולמכור ב- 4 זה נכון.
לב קובסולובסקי: אבל באמת חוסר מידע במיסים, בן אדם לא יודע כמה זה מיסים במדינת ישראל, הוא לא יודע כמה משלמים, האם יש לו הטבות עד שנה, או עד 3 שנים, או שעד 10 שנים, הוא לא יודע ולא מכיר, אז לפחות או שצריך להעביר את המידע או לעשות איזה כנס מיוחד, ועידה פעם בחצי שנה או בשנה ולתת לאנשים אינפורמציה כמה שיותר ככה שלתת להם מוטיבציה לפתוח עסקים בלי פחד ולהתקדם עם זה קדימה.
לב קובסולובסקי: וחוץ מזה, לעסקים הקיימים אם להקים פעם בחצי שנה ועידה ארצית או אזורית זה גם עוזר להם.
לב קובסולובסקי: למה?
לב קובסולובסקי: כי אנשים רואים אחד את השני.
לב קובסולובסקי: חוץ מזה שהם מחליפים כרטיסי ביקור, הם כבר מבינים מי פה ומי שם וזה גם נותן להם את האופציה עם העסקים שלהם.
לב קובסולובסקי: כי כל אחד יושב בפינה שלו ולא יודע מה קורה מסביב.
לב קובסולובסקי: הוא עסק משבע בבוקר עד חצות אז זה גם צריך לחשוב על הכיוון הזה.
לב קובסולובסקי: זה הדברים המרכזיים מה שאני רציתי להעביר לועדה ויש עוד דבר אחד שמדובר על עסקים חדשים זה באמת הטבות מס.
לב קובסולובסקי: האם בן אדם פותח עסק, לא יודע אם זה קשור לאזור דרום או שזה בכלל בכל האזורים בארץ, האם במאת מגיעה לו איזה שהיא הטבה שהוא באמת יוכל לסמוך על זה, שזה יעזור לו לפחות בשנה הראשונה.
לב קובסולובסקי: לא מדובר על 10 שנים אלא לפחות בשנה הראשונה.
לב קובסולובסקי: או במיסים או אולי בארנונה שהוא צריך לשלם למחסן שלו שהוא פותח במקום 2000 או 3000 או שיקבל פטור או שיקבל 40 אחוז, 50 אחוז הנחה.
לב קובסולובסקי: על זה צריך לחשוב וזה ייתן לנו אפשרות להביא עוד ועוד עסקים חדשים.
אבנר ורד: רק שאלה קטנה, לאיזה ארגון אתה שייך?
אבנר ורד: משרד הקליטה?
לב קובסולובסקי: אני באופן עצמאי.
לב קובסולובסקי: אני יועץ פרטי.
אבנר ורד: אז קודם כל לגבי הקרן, אין שום הגבלות של 10 שנים.
אבנר ורד: היועץ זה קצת מוזר לי שאתה לא יודע כי בכל הפרסומים ובאתר האינטרנט הקרן לסיוע לעסקים קטנים היא לכל אזרחי המדינה בלי קשר למגבלה של 10 שנים.
אבנר ורד: מגבלה של 10 שנים זה מוגדר לגבי הטיפול של משרד הקליטה.
אבנר ורד: אתה בעצם מציין או גם בדבריך עולה נקודה שהיא מאד חשובה והיא הנושא של חוסר המידע.
אבנר ורד: כי אחד הדברים שנתקלנו בתהליך הבדיקות, זאת היא קרן נפלאה, ליפה ולג'ו מגיע ברכות ומתנות, הם עושים עבודת קודש, יש להם 12 סוגי הלוואות זה פשוט יוצא מן הכלל אבל אם אתה רואה את הרשימה אז זה 45 הלוואות בשנה.
אבנר ורד: גם קרן המדינה זו לא כמות שעונה על הצרכים.
אבנר ורד: אפילו משרד הקליטה 500 בשנה מה בעצם זיהינו?
אבנר ורד: שרק 30 אחוז מהעולים בעסקים נעזרים בכלים שקיימים.
אבנר ורד: והנה פה יושב יועץ עסקי ומדבריו אני לומד שדברים בסיסיים פשוטים הוא לא מודע.
אבנר ורד: זה אומר דרשני בכמה רמות.
אבנר ורד: זה אומר דרשני לגבי משרד הקליטה של רביזיה בחשיבה.
אבנר ורד: כל נושא הפרסום היום מוטל ויחסית במעט דרך המט”י.
אבנר ורד: צריך לראות מחדש ולתקצב בנוסף לפרסום במט”י פרסום ארצי שיצביע וייתן על הכלים הקיימים.
אבנר ורד: גם משרד התמ"ת חשוב שהוא במתכונת יותר רחבה כי בסיכומו של דבר עסקים שעברו את הטיפול שלהם ומעבר ל- 10 שנים שידעו שישנה כתובת, כי המציאות אני אומר, 30 אחוז זה עוד גבוה, נעזרים בכלים שקיימים.
אבנר ורד: וזה נקודה שהיא שייכת ובאחריות הכלל לוודא שהאנשים יידעו על הכלים שעומדים לרשותם.
אבנר ורד: אדם שמגיע למט”י יכול להיעזר בהרבה סוגי קרנות, ולפחות בשנתיים השלוש האחרונות אנחנו בנושא הזה עשינו כברת דרך ארוכה.
אבנר ורד: העלתה פה קודם הגברת מרינה לגבי הנושא של הכנסת תקנה 523, לפני חצי שנה יצרנו שתי קרנות מיוחדות.
אבנר ורד: אחת עד 60 אלף שאפשר לקבל את זה בלי בטחונות ואחת עד 70 אלף גם כן בלי בטחונות, שהם עומדים במט”י לרשות אנשים שיבואו ויבקשו.
אבנר ורד: יש להם תהליכי בקרה, יש להם תהליכים איך ומה, אף אחד לא מפזר כסף, אבל ישנם כלים לעזור והנושא הזה של פרסום צריך לשים אותו כדגש.
אבנר ורד: לצערי ישנו מצב שבמשך השנים קיצצו בתקציב של משרד הקליטה את התחום של הפיתוח העסקי וזה נותן את אותותיו.
אבנר ורד: זה לא רק בתחום של הפרסום.
אבנר ורד: זה בקטע של הפרסום.
אבנר ורד: אנחנו מצאנו לנכון שחשוב מאד הליווי האישי בתחילת הדרך.
אבנר ורד: בעבר זה היה נדמה לי 10 שעות ליווי מיוחד במשרד הקליטה, היום זה רק 5 שעות.
אבנר ורד: אנחנו, לפי מה שהתרשמנו והבעייתיות והצורך לעזור לבן אדם בהליכה לבנק או בשיחה עם הלקוחות שלו, צריך 20 שעות.
אבנר ורד: אז יש מקום לחשיבה כי בסיכומו של דבר, כמות העסקים על ידי העולים זה אלפי עסקים, עשרות אלפים והם נותנים פרנסה לעשרות אלפים אנשים נוספים.
אבנר ורד: כל עסק בתורה הפשוטה, בצורה הכוללת, זה לפחות עוד 3 עובדים מעבר למשפחה.
אבנר ורד: וזה תרומה למשק מעל ומעבר שלא מקבלת או יותר נכון, קיצצו בתקציבים שלה.
אבנר ורד: אני אומר יותר, אנחנו במהלך ה- 15 השנים האחרונות פיתחנו טכניקות של מימון שהן מאפשרות למנף הלוואה של 35 היא קטנה, על יד המסלול של 35 אלף יש מקום לחשוב על הלוואה עד 100 אלף שלא תעלה לעם ישראל שום גרוש יותר ואני לא אכנס פה לפרטים הטכניים.
אבנר ורד: אבל לא תעלה לעם ישראל שום גרוש יותר, תאפשר לתת 100 אלף ויהיה להם שני מסלולים.
אבנר ורד: ואנשי המקצוע יכוונו זה כי זה עסק זעיר ילך במסלול של 35 וזה יוכל לקבל את ה- 100 כי מה קורה?
אבנר ורד: הוא מקבל 20 אצלם ואחר כך בא למקומות אחרים ומשלם ריביות יותר גדולות ומבקש את התוספת בשביל להקים את העסק ואז הוא בעצם מטורטר בצדק פעמיים במקום שמשרד הקליטה ייתן לו בצורה משופרת.
אבנר ורד: פה אין עניין של תיאום, הם עובדים במסלול שלהם, יש להם תרומות, יש בינינו שיתוף פעולה או התייעצות הדדית מיד פעם.
אבנר ורד: במט”י זה הכתובת או זה המקום שבן צריכים לשטוח לפני האדם לפי הצרכים שלו ולהתאים.
אבנר ורד: קרן קורט היא קרן פילנטרופית נהדרת, היא עובדת במסלול שלה לפי תכתיבים של התורמים מסן פרנסיסקו.
אבנר ורד: מה שאני מנסה לשדר זה מחדש לתחזק או להעלות את התקציבים של הפיתוח העסקי במשרד הקליטה.
אבנר ורד: צריך משרד התמ"ת להיכנס לתחום ולהקצות גם בקטע של תוספת בתחום של החונכות ותוספת בתחום של פרסום, בשני המרכיבים האלה באופן מיידי בשביל לתת תשובה לבעיות שישנן בשטח, ומי שאומר שאין בעיות הוא מכניס את הראש מתחת לשטיח, יש בעיות.
אבנר ורד: ובבעיות האלה צריך לטפל בצורה מקצועית ולעזור.
רן מלמד: אני מעמותת "ידיד" ואני רוצה להעלות שתי נקודות, אחת יותר כללית ואחת יותר ספציפית.
רן מלמד: הבעיה שאנחנו רואים היא מתחילה עוד הרבה לפני ההלוואות והתקציבים, הבעיה היא ברמת המודעות ליכולת לפתח עסק.
רן מלמד: והיום יש לא מעט פרויקטים תעסוקתיים שמפעילה ממשלת ישראל, החל מפרויקט וינסקונסין, פרויקט טבת של הג'וינט וממשיכות פרויקטים תעסוקתיים אחרים והחלק שניתן בכל הפרויקטים האלה לנושא של יזמות הוא מאד מאד קטן.
רן מלמד: לא מדברים עם אנשים ולא עם עולים על היכולת לבצע פעולות של יזמות עסקית .
רן מלמד: בסך הכל כמעט שלא מדברים בפרויקטים של התעסוקה בנושא של יזמות כמנוע צמיחה תעסוקתי וזאת נקודה שצריך לתת עליה את הדעת עוד לפני שמדברים על התקציבים של קרנות והלוואות כי שם צריך באמת להימסר המידע, שם אנשים יכולים לחלום ולדעת שהם יכולים באמת לפתח עסקים שיותר יתאימו להם גם מבחינה אישיותית וגם מבחינה כלכלית.
רן מלמד: זאת נקודה אחת.
רן מלמד: נקודה שניה ואמר אותה פה בקצרה החבר, היא בעיית הארנונה.
רן מלמד: מקבלים תקציבים, מקבלים הלוואות אבל עדיין נושא הארנונה לעסקים היא בעיה מאד חריפה, לא רק של עולים אבל אני חושב שמי שמקים עסק חדש צריך לבחון באמצעות משרדי הממשלה ובאמצעות גופים אחרים אפשרות להנחות מדורגות לפחות בנושא של הארנונה, שזהו דבר שהוא מאד מאד מכביד ומקשה בעיקר למי שבונה עסק שמבוסס, גם אם זה עסק זעיר אבל שנמצא במרכז רחוב בן יהודה בירושלים, עלות הארנונה שצריך לשלם על חנות של 12 או 20 מטר היא גבוהה, ואז ההשפעה שלה על היכולת של אותו אדם להמשיך ולהתקיים מוטלת בספק.
רן מלמד: תודה.
אורנה פינדלינג: לי יש תשובות לכמה וכמה נושאים שהועלו פה.
אורנה פינדלינג: קודם כל, אנחנו בשירות התעסוקה התחלנו בפעילות משותפת עם הרשות לעסקים קטנים כבר לפני 4 שנים ואנחנו הם פנו אלינו כי הם ראו באנשים שלנו, בדורשי העבודה, קהל יעד שגם מביניהם אפשר אולי למצוא יזמים פוטנציאליים כדי לחסוך לשניהם את הנושא של היזמות, לפרסם את הנושא הזה ולהפנות אותם למרכזי המט”י שבאמת נותנים שירותים יפים מאד.
אורנה פינדלינג: עד עכשיו אנחנו עסקנו ואנחנו הפנינו בשנתיים הראשונות כאלף איש למרכזי המט”י וערכנו סקר שכ- 41 אחוזים מהאנשים שאנחנו הפנינו למט”י ואכן פנו, פתחו עסקים קטנים ובזמן הסקר העסקים שלהם כבר היו בני שנה ושנה וחצי, שרדו ובנוסף להם אנשים שעדיין לא פתחו עסק אמרו שהם אכן רוצים לפתוח בקרוב עסק.
אורנה פינדלינג: המספרים דומים למספרים שהוצגו כאן, כ- 9 אחוז מהם היו עולים בפעילות דאז.
אורנה פינדלינג: אנחנו ראינו ובמיוחד הרשות ראתה בנו באמת גורם.
אורנה פינדלינג: עכשיו, איך איתרנו את העולים האלה?
אורנה פינדלינג: אנחנו הרי מתעסקים בנושא של עבודה, אנחנו מפנים לעבודה ומתעסקים בנושא של עבודה.
אורנה פינדלינג: הרשות לעסקים הכשירה את האנשים שלנו לתר איתור ראשוני של יזמים פוטנציאליים ואכן כל קבוצה של למעלה ממאה איש שלנו קיבלה את ההכשרות האלה, ההכשרות האלה היו מצוינות, אנחנו קיבלנו פרופיל של יזם, איזה אנשים מסוגלים לפתוח עסק ואכן הפנינו אנשים.
אורנה פינדלינג: בעקבות ההצלחה של הפרויקט אנחנו הגשנו בשיתוף עם הרשות לעסקים קטנים, ל"טבת" שהאדן מעמותת "ידיד" באמת למיזם התעסוקה של הג'וינט אנחנו הגשנו תוכנית שכל מי שיופנה על ידי שירות התעסוקה והוא מאוכלוסיות מיזם התעסוקה שהם עולים, חרדים, מיעוטים וצעירים עד גיל 30, יוכלו לקבל את סל השירותים של מט”י ללא תשלום.
אורנה פינדלינג: פה אנחנו רואים קודם כל אנחנו עכשיו מתמקדים, 25 אחוז מהאוכלוסייה שאנחנו נעסוק בה תהיה אוכלוסייה של עולים, מה שקודם לא היתה לנו התייחסות מיוחדת לעולים.
אורנה פינדלינג: קודם אנחנו התייחסנו לכלל האוכלוסייה אז כבר יש לנו פה אפשרות שיותר עולים יפנו למרכזי המט”י, יהיו כנסי חשיפה של הנושא הזה מצד אחד ובאמת, כל השירותים של המט”י ייחשפו לפני העולים.
אורנה פינדלינג: דבר שני, תהיה פה לפני החשיפה אפילו איתור של האנשים שלנו שהם דורשי עבודה פוטנציאליים לנושא הזה, מה שקורה, אנשים שנמצאים במצב של אבטלה, בדרך כלל הם נמצאים במצב מבחינת ההערכה עצמית שלהם במצב לא כל כך טוב, הם פוטרו מהעבודה, הם לא כל כך מכירים בערך עצמם, הרבה פעמים או לרוב אנשים כאלה לא חושבים בכלל על הנושא של היזמות.
אורנה פינדלינג: האנשים שלנו קיבלו את הכלים גם אצל אלה שלא חשבו שבאמת יש להם תכונות של יזם לאתר את האנשים האלה ולהעלות את המודעות שלהם לאפשרות הזאת בכלל.
אורנה פינדלינג: ובהחלט מתוך סיפורים מן השטח ראינו שברמה האישית באמת אנשים שבכלל לא חשוב על הנושא נרתמו לעניין ובסופו של דבר הקימו עסקים.
אורנה פינדלינג: אז היום אנחנו גוף שבהחלט יכול לתת חשיפה גדולה מאד, לנו יש כ- 40 אלף עולים שרשומים בלשכות התעסוקה וקהל היעד שלנו הוא של אלה שעומדים לסיים את קבלת דמי האבטלה שלהם, כי אוכלוסיית המיזם של הג'וינט היא בעצם אנשים שלא מקבלים לא הבטחת הכנסה ולא דמי אבטלה.
אורנה פינדלינג: זה אלה שלא מקבלים שום קצבאות.
אורנה פינדלינג: אז אנחנו "נתפוס" את האנשים האלה לפני שהם מסיימים את דמי האבטלה שלהם לפני הם נזרקים לשוק בלי שום פתרון כדי שיוכלו באמת לקבל סיוע נוסף של המדינה והוא אותו סיוע של סל השירותים של המט”י.
אורנה פינדלינג: אנחנו עכשיו נערכים ברמה גבוהה מאד לנושא הזה, הג'וינט כבר אישר לנו תקציב לנושא הזה, ולקראת אוגוסט, ספטמבר, אוקטובר, לקראת השנה הבאה אנחנו מתחילים, אנחנו כרגע בשלבים מאד גבוהים של היערכות, אנחנו נוכל להיענות לנושא הזה ולהתחיל אותו.
אורנה פינדלינג: אם באמת יש עדיין בעיות בנושא או אי בהירות בנושא של קרנות, זה באמת הזמן לקיים את השקיפות הזאת ובאמת שהדברים יהיו הרבה יותר ברורים ואנחנו נשמח גם לקבל מידע על הנושא.
אורנה פינדלינג: לא אנחנו נותנים את המידע הכספי של הקרנות וכו' אבל בכנסים שאנחנו נקיים בשירות התעסוקה נציגי המט”י יפרסו את כל האפשרויות כולל את האפשרויות של ההלוואות וכו' ודבר נוסף, רצוי שגם בשירות התעסוקה העובדים שלנו יקבלו מידע לפחות אלמנטרי על הנושאים האלה כדי שנהיה עוד יותר בעניינים ממה שאנחנו עכשיו.
אורנה פינדלינג: אני חושבת שזאת בהחלט ההזדמנות.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד שזה לא ישיבת הכנה, אנחנו מחכים לדו"ח שאתם מדברים עליו.
מיכאל נודלמן: אני מה שאני אמרתי שעסקים קטנים ובינוניים זה עמדו השדרה של הכלכלה של כל המדינות ואצלנו יש עלייה לא רק מרוסיה, עולים מדרום אמריקה, עולים מצרפת, עולים מכל העולם ועסק קטן הוא באמת כל הנישות שיש במשק מדיני.
מיכאל נודלמן: ופה לא יכולים להגיע עסקים גדולים, עסקים ממשלתיים וזה חשוב מאד.
מיכאל נודלמן: אני רואה שיש עדיין הרבה קרנות והרבה ארגונים אבל עדיין יש אי בהירות, אי הבנה לאן לפנות ואיך לפנות.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לקבל החלטה אחת, שאתם תאמרו לי בדיוק מה אני רוצה שתהיה תוספת לתקציב שלהם.
מיכאל נודלמן: אבנר ורד אמר על פרסום ועל עוד כמה דברים שאתם צריכים, את זה אתם צריכים לעשות.
מיכאל נודלמן: אני אפנה לשר הקליטה ולשר האוצר כי אני חושב שזה חשוב מאד, יש קרנות, יש כסף, יש אנשים שרוצים להיות יזמים אבל אין כלום, אין פרסום, אנשים לא יודעים.
מיכאל נודלמן: מה אני יכול להגיד על אנשים שרק רוצים לעשות משהו והם לא יודעים איך לעשות.
מיכאל נודלמן: בגלל זה אני חושב שזו אחת מההחלטות שלנו ואני רוצה להגיד מילים טובות לכם שאתם הקמתם קרן בלי ריבית וזה יוזמה מאד חשובה ואומרים פה שזה לא כל כך הרבה אבל כמה שיש יש ותודה רבה על היוזמה שלכם.
מיכאל נודלמן: ולכולם אני רוצה להגיד תודה רבה שאתם באתם ועוד כמה זמן אנחנו עוד פעם נהיה פה כי זה נושא חשוב מאד.
מיכאל נודלמן: זה אולי נושא עיקרי לעלייה כי זה מקום עבודה ומקום תעסוקה.
מיכאל נודלמן: בוקר טוב לכולם.
מיכאל נודלמן: אנחנו פותחים את הישיבה בנושא מצוקת דיירי עמידר המתגוררים בבתי בנייה קלה בשכונת נחל בקע בבאר שבע.
מיכאל נודלמן: ב-22 ביוני ערכה הוועדה ביקור במספר מקומות בהם יש בניה קלה כמו נחל בקע ואופקים.
מיכאל נודלמן: בסיור ראינו באיזה מצב חיים אנשים.
מיכאל נודלמן: באותו זמן בו הם גרים בדירה עושים תיקונים ושיפוצים, יש הרבה בעיות אבל אני חושב שהבעיה הקשה ביותר בנחל בקע היא שעושים שיפוצים, משקיעים כסף אבל אחרי שנה שנתיים הכל אותו דבר כי הבעיה היא בתשתיות.
מיכאל נודלמן: אבל כיוון שאנשים גרים שם צריך להגיע להסכמה איך לשפר את מצבם.
מיכאל נודלמן: אנשים אינם יכולים לחיות בתנאים כאלו.
מיכאל נודלמן: הייתי בבית שבו הכל שבור.
מיכאל נודלמן: הרצפה, הדלתות, זה לא מגורים לבני אדם.
מיכאל נודלמן: לכן החלטנו שתהיה ישיבה פה בכנסת ונצטרך להגיע להסכמה איך לצאת מהמצב הזה.
מיכאל נודלמן: רוב האנשים שגרים שם הם מבוגרים שאינם מדברים עברית.
מיכאל נודלמן: היה שם קודם נציג עמידר שדיבר רוסית, עכשיו אין.
מיכאל נודלמן: יש נציג שמדבר רק עברית והאוכלוסייה לא יכולה לדבר איתו.
מיכאל נודלמן: לא מאמינים אחד לשני.
מיכאל נודלמן: זה הדבר הכי פשוט שאפשר לתקן, שיהיה נציג עמידר דובר רוסית.
מיכאל נודלמן: אבל יש שם גם דברים יותר חשובים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה שנציגת הדיירים, נדיה טטרנקו, תציג את הדברים.
מיכאל נודלמן: לאחר הביקור שלנו, אחרי שראינו את הסבל של הדיירים קשה לי אפילו להעביר את הרגשות, נדיה, בבקשה.
נדיה טטרנקו: רציתי להגיד שאנחנו כעמותה פונים לוועדות כבר כמה שנים בבקשה להתייחס למצב הקשה בשכונת נחל בקע.
נדיה טטרנקו: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מיכאל נודלמן שהגיע עם חברי כנסת אלינו והם ראו וקלטו את המצב הנוראי שקיים בשכונה.
נדיה טטרנקו: ממה נובעות הבעיות?
נדיה טטרנקו: קודם כל כמו שאמר מר נודלמן, בשכונה גרה אוכלוסייה של קשישים בגיל 75 פלוס וכמובן שהאנשים האלה לא מסוגלים ללמוד את השפה כדי להסביר את הבעיות.
נדיה טטרנקו: בבתים היכן שביקרו הנציגים מהוועדה לפני כשבועיים, ב-22 לחודש, שום דבר לא זז.
נדיה טטרנקו: אני לא יודעת מה צריך לקרות כדי שאנשים לפחות יתחילו לעשות משהו.
נדיה טטרנקו: כי אם כבר חברי כנסת באו לשטח ואמרו שזה מצב נוראי שחייבים לעשות משהו, שצריך גישה אחרת לבעיות, אבל שום דבר לא זז.
נדיה טטרנקו: באותו ערב ב-22 ביוני עד שבע וחצי בערב, היה בינינו משא ומתן עם המפקח מעמידר.
נדיה טטרנקו: דירה שהייתם בה, זוג קשישים, אדם נכה, ומה אמרו נציגי עמידר?
נדיה טטרנקו: שהדיירים מדברים בצורה מאוד לא מנומסת.
נדיה טטרנקו: יש בעיות עם האינסטלציה, יש בעיות עם הדלתות.
נדיה טטרנקו: את כל הלכלוך אחרי מה שעשו לא מוציאים מהבית, אז חבר'ה.
נדיה טטרנקו: אני לא יודעת.
נדיה טטרנקו: להתחיל ללמד אנשים בני שמונים פלוס, זה הזוג שמתגורר בבית הזה, ללמד אותם שהם צריכים, למרות כל הבעיות הם שנים במצב נוראי וסוף סוף באו לעשות משהו ואנשים שלא יודעים שום מילה ברוסית, והקשישים האלה לא יודעים שום מילה בעברית, אז הם אפילו לא מבינים מה אומרים אחד לשני.
נדיה טטרנקו: אני מבקשת, תנו את הפיתרון איך לצאת מהמצב הזה.
נדיה טטרנקו: יש כאן אוכלוסייה עם מנטליות שלא כל כך נעים להוציא את כל הבעיות החוצה.
נדיה טטרנקו: אפילו אנשים קשישים רוצים לעשות משהו באופן עצמאי ויש דברים שאם אדם כדי ללכת לשירותים, אני מצטערת שאני מדברת על דברים כל כך אינטימיים, כדי שהמים יזרמו החוצה הוא צריך לעשות מאמצים וזה צורך שיש לאדם כל יום.
נדיה טטרנקו: במקום שזה יוצא מהבית אז הצינור בנוי ככה שזה חוזר לבית.
נדיה טטרנקו: דבר נוסף, בגלל שאנשים סובלים מכל מיני מחלות משרד הבריאות מעביר כסף לעמידר כדי לעשות עבודות מסוימות.
נדיה טטרנקו: ומה הם עושים?
נדיה טטרנקו: עושים צחוק מאנשים.
נדיה טטרנקו: אם צריך לזרוק את האמבטיה ולשים את המקלחת, במקום שיעשו את הצינור כך שהמים יצאו מהבית, הם עושים ככה שההיפך, מים לא יכולים לזרום החוצה.
נדיה טטרנקו: כך שאדם מתרחץ אז המים נוזלים בכל החדרים, שם הכל פתוח.
נדיה טטרנקו: אדם נמצא במקלחת ואשתו עם המטאטה מנסה לדחוף את המים איפה שהם יכולים לצאת.
נדיה טטרנקו: ואחרי כל הדברים האלה מתקשרים אלי ואומרים, נדיה, אנשים כל כך לא מנומסים, הם צועקים, הם עושים רעש.
נדיה טטרנקו: אבל חבר'ה, איך אפשר ככה לסבול?
נדיה טטרנקו: נכון שלובה למשל מדברת דברים נורא רעים אבל שנים היא נשארת באותו מצב.
מיכאל נודלמן: שם אי אפשר להיכנס בכלל.
אהרון פלר: למה היא נשארת באותו מצב?
אהרון פלר: היא לא רוצה לתת לנו לעבוד אצלה בבית, גברת.
נדיה טטרנקו: אהרון, שם אין מה לעשות.
נדיה טטרנקו: צריך לתת לה לפחות איזה דיור זמני שהיא תצא משם.
אהרון פלר: נדיה, הכל היה מוכן - - -
נדיה טטרנקו: סליחה, אני עוד לא סיימתי.
נדיה טטרנקו: דבר ראשון שאנחנו מבקשים, אם יש לנו זכות לדרוש אז אנחנו דורשים, אם מדובר על אוכלוסיה ש-99 אחוז נקודה 9 לא מדברים עברית, אז אי אפשר שרכז מעמידר לא מבין שום מילה ברוסית.
נדיה טטרנקו: פשוט אי אפשר.
נדיה טטרנקו: אנחנו במדינה שרוב האנשים דוברי רוסית והם אנשים זקנים שאי אפשר להגיד להם אתם צריכים ללמוד עברית.
מיכאל נודלמן: את מתכוונת שבשכונה הרוב דוברי רוסית, לא במדינה.
נדיה טטרנקו: נכון.
נדיה טטרנקו: דבר שני התחילו שיפוצים.
נדיה טטרנקו: אומרים לבן אדם:
נדיה טטרנקו: אנחנו עושים עבודות בבית שלך אז אתה צריך להוציא דברים, בסדר.
נדיה טטרנקו: זה ממשיך שבוע, שבועיים, שלוש, חודש.
נדיה טטרנקו: כמה אפשר?
נדיה טטרנקו: עכשיו קיץ, בחוץ 40 מעלות, כל מה שיעמוד בחוץ, תוך חודש אפשר לזרוק.
נדיה טטרנקו: עושים עבודות בבית של אנשים קשישים, חלשים.
נדיה טטרנקו: אז מה, צריך לדרוש מהם כסף כדי להוציא את הזבל מהבית?
נדיה טטרנקו: אמרנו מהתחלה שנתקלנו בבעיה שכשהיה הסקר היה אמור להיות החלפות לא רק של שטיח אלא גם קרמיקה או לילוניאום.
נדיה טטרנקו: אחר כך אמרו שכדי שיחליפו שטיח ללילונאום יש ועדה וצריך להגיש בקשה.
נדיה טטרנקו: שולמית הסבירה לי שזה דרך לא כל כך ארוכה, אבל, לא משפצים בבת אחת.