GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל נודלמן: עכשיו פגרה.
מיכאל נודלמן: בפגרה נקיים דיון על קייסים, אחרי הפגרה עוד פעם נדון איך מסיימים את מה שקשור למשכורת.
מיכאל נודלמן: אני פותח ישיבת ועדת העליה, קליטה ותפוצות.
מיכאל נודלמן: על סדר היום: הצעת חוק המסייעים לנטרול הצעות אסון צ'רנוביל, תיקון מספר 1, התשס"ו 2006.
מיכאל נודלמן: היו שני חוקים, חוק (פ/25) של חבר הכנסת יורי שטרן, וחוק (פ/134) של חברת הכנסת סופה לנדבר ואחרים.
מיכאל נודלמן: היועצת המשפטית בבקשה.
הלית מגידו: כפי שאדוני אמר, מדובר בשתי הצעות חוק פרטיות.
הלית מגידו: אני רוצה לספר לחברי הכנסת שהייתה טעות של הלשכה המשפטית בהצעת החוק של חבר הכנסת יורי שטרן.
הלית מגידו: הנוסח שהונח בשעתו על שולחן הכנסת לא כלל בטעות את שמות חברי הכנסת הנוספים שחתמו, וכבר דאגנו לתיקון העניין הזה, והונח נוסח מתוקן.
הלית מגידו: מבחינת המהות, הובא לידיעת הוועדה שהמציעים הגיעו להסכמות עם הממשלה.
הלית מגידו: השר לקליטת עליה, זאב בוים, הציג את ההסכמות האלה במליאת הכנסת בעת שהצעות החוק נדונו בקריאה הטרומית, והוא ציין מספר נקודות שלגביהם יהיו שינויים מהנוסח המקורי של הצעות החוק.
הלית מגידו: הנושא הראשון הוא דמי החבר.
הלית מגידו: בהצעות החוק דובר על כך שינוכו דמי חבר שישולמו ע"י הליקוידטורים והוסכם שהנושא הזה לא יוכנס להצעת החוק.
הלית מגידו: הנושא השני הוא, שבהצעות החוק המקוריות דובר על מספר דרגות של מענקים, ואני הבנתי שהגיעו לסיכום שהמענק יהיה שווה לכלל הליקוידטורים, כאשר האוצר, יתקצב את הנושא הזה בשלושה מיליון שקלים שיחולקו בהתאם למספר הליקוידטורים והאלמנות שייכנסו לגדר החוק.
הלית מגידו: נושא נוסף הוא, שהמענק לא רק ישתלם לאלמנות שחלילה בני זוגם או בעליהם ימותו בעתיד, כי אם גם לגבי מי שהיא כבר אלמנה היום, ובלבד שהיא הפכה להיות אלמנה בשלוש השנים האחרונות.
הלית מגידו: ועניין אחרון, שהוחלט לא להכניס את נושא האות למנטרלים לגדר החוק.
הלית מגידו: בעקבות ההסכמות הללו משרד המשפטים הכין נוסח משולב של שתי הצעות החוק שמביא לידי ביטוי את ההסכמות הללו והוא מונח לפניכם.
הלית מגידו: ניתן לזהות אותו על ידי הכתוב "תיקון מספר 1" בכותרת של הנוסח.
הלית מגידו: אני מציעה שאם זה מקובל על חברי הכנסת, שנתחיל להקריא את נוסח החוק, ואולי נשמע הערות, אם ישנם, לגבי כל אחד מהסעיפים.
מיכאל נודלמן: אם אין הערות, נתחיל בקריאה.
הלית מגידו: אני מתחילה להקריא, הצעת חוק המסייעים לנטרול אסון צ'רנוביל, תיקון מספר 1, התשס"ו-2006, סעיף 1. "..
הלית מגידו: בחוק המסייעים לניטרול תוצאות אסון צ'רנוביל, התשס"א-2001 (להלן: "החוק העיקרי").
הלית מגידו: .", בסעיף 1, אחרי ההגדרה "אסון צ'רנוביל", יבוא: "..
הלית מגידו: האירגון היציג – גוף שהשר קבע שהוא מייצג את המספר הגדול ביותר של המנטרלים.
הלית מגידו: .".
הלית מגידו: בעניין הזה אני רוצה לציין שבהצעות החוק המקוריות היתה הצעה אחרת להגדיר מהו ארגון מנטרלים, היו כל מיני תנאים, למשל עמותה או משך תקופה של קיום, אך בסופו של דבר הוחלט להסתפק בכך שהארגון יהיה מי שמייצג את המספר הגדול ביותר של המנטרלים.
סופה לנדבר: כן, זה כמו שהיה בחוק הקודם.
הלית מגידו: בסעיף 3, במקום פיסקה 5 יבוא: "..
הלית מגידו: מנטרל שייבחר ע"י האירגון היציג..".
הלית מגידו: סעיף 3 הוא "..
הלית מגידו: הוועדה להכרה במנטרלים..".
הלית מגידו: החוק כבר היום קובע שהשר ממנה וועדה של חמישה חברים להכרה במנטרלים.
מיכאל נודלמן: אבל בחוק המקורי היתה וועדה?
הלית מגידו: כן, מדובר פשוט על שינוי נוסח.
הלית מגידו: בחוק הקיים כתוב שזה יהיה מנטרל שייבחר ע"י גוף שהשר קבע כמייצג את המספר הגדול ביותר של מנטרלים, ומרגע שקבענו הגדרה מיהו האירגון המייצג את המספר הגדול ביותר של המנטרלים, אין סיבה לחזור על המילים הללו.
הלית מגידו: במקום סעיף 9 לחוק העיקרי יבוא: "..א. "מענק שנתי" – מנטרל זכאי למענק שנתי בסך X שקלים.
הלית מגידו: ב.
הלית מגידו: נפטר מנטרל, ותכוף לפני פטירתו קיבל מענק לפי סעיף קטן א, תהיה האלמנה בשעת פטירתו זכאית לקבל את המענק בתוך תקופה של שלוש שנים לאחר יום פטירתו.
הלית מגידו: ." לעניין סעיף קטן זה דין אלמן כדין אלמנה.
הלית מגידו: "..ג.
הלית מגידו: סכום המענק יעודכן ב – 1 בינואר של כל שנה, לפי שיעור עליית מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה..".
סופה לנדבר: זאת אומרת, לפי איך שאני מבינה, שאם אנחנו מעבירים עד נובמבר את החקיקה הזו, את הסכום של השנה הזו יקבלו רק ב- 1 בינואר.
שי סומך: זה רק סעיף העדכון, נוסח החוק נכנס לתוקף השנה, והמענק יינתן השנה.
סופה לנדבר: זה צריך להיות כתוב!
שי סומך: זה מופיע בסעיף הבא – 9.ג, סעיף 9.ב הוא רק בעניין העדכון, שנעשה לפי עליית המדד.
הלית מגידו: אני עוברת לסעיף הבא – סעיף התחילה והתחולה.
הלית מגידו: תחילתו של חוק זה (החוק המתקן) ביום ז' באב התשס"ו, 1 באוגוסט 2006, (להלן: "יום התחילה"), והוא יחול על מענק שנתי המשתלם משנת 2006 ואילך.
הלית מגידו: סעיף 9ב לחוק העיקרי יחול גם על אלמנת מנטרל שערב פטירתו קיבל קצובת נופש והבראה לפי הוראות סעיף 9 לחוק העיקרי כנוסחו ערב יום התחילה, ובלבד שנפטר בתקופה שמיום ג' באב התשס"ג- 1 באוגוסט 2003, ועד ליום ו' באב התשס"ו – 31 ביולי 2006.
הלית מגידו: סעיף זה הוא הסעיף הקטן שמתייחס ללה שכבר היום הינם אלמנים ואלמנות, ובעליהם או בן זוגם נפטרו בשלוש השנים האחרונות.
סופה לנדבר: לפי מה שכתוב, כמה בסך הכל יינתן כמענק שנתי?
הלית מגידו: השלושה מיליון שקלים יתחלקו לכולם, כך שכל אחד יקבל למיטב הבנתי בערך 1,800 שקל.
סופה לנדבר: זה יותר ממה שהם מקבלים היום.
סופה לנדבר: כמה הם מקבלים?
שי סומך: 2,768 בדיוק.
סופה לנדבר: ואז הם יקבלו פלוס 1,800?
סופה לנדבר: מה יהיה סכום כולל?
משה בר סימן טוב: 4,568 שקלים.
משה בר סימן טוב: עכשיו אנחנו נצטרך לבדוק שמענק ההבראה הוא באמת בגובה הזה והתוספת היא 1,800.
סטס מיסז'ניקוב: מענק ההבראה, לא רלוונטי פה.
הלית מגידו: אנחנו מחליפים את הסעיף.
הלית מגידו: לא יהיה יותר סעיף של מענק הבראה אלא יהיה רק סעיף של מענק שנתי בסכום גדול.
אלכסנדר קלנטירסקי: תוספת של שלושה מיליון שקל לשנה, נכון?
אלכסנדר קלנטירסקי: לפי המספר שלנו, יש 1,231 משפחות, כולל אלמנות.
סופה לנדבר: מהשלושה מיליון, אנחנו מורידים עשרה אחוז?
משה בר סימן טוב: הורדנו פחות מעשרה אחוז.
משה בר סימן טוב: יש לנו 250,000 ש"ח לצורך הבדיקות.
סופה לנדבר: לא, דיברנו שנוריד בגלל הייצוג המשפטי.
משה בר סימן טוב: לא.
משה בר סימן טוב: סיכמנו איתכם שיש את ניקוי הוצאות האות שיוענק, שזה בין חצי מיליון ל-2 מיליון.
סופה לנדבר: מה, לאות צריכים 2 מיליון?
משה בר סימן טוב: לא, לאות אנחנו צריכים 250,000, והורדנו סכום מינימאלי.
סופה לנדבר: אבל דיברנו על אחוז של ייצוג?
סופה לנדבר: הרי אמרתם שתלכו ותבדקו.
שי סומך: אדוני, יש לנו התנגדות עקרונית לניקוי דמי חבר, זה כתוב בסיכום הדיון.
סופה לנדבר: נכון.
סופה לנדבר: ואז אנחנו אמרנו שמתוך הסכום של השלושה מיליון, אתם תתנו להם ייצוג.
שי סומך: אבל זה לא כתוב בסיכום הדיון.
סופה לנדבר: נכון, זה לא כתוב, אבל אנחנו סיכמנו.
סטס מיסז'ניקוב: אתם התבקשתם לבדוק את זה ולהחזיר לנו תשובה.
סטס מיסז'ניקוב: לא החזרתם תשובה עדיין.
שי סומך: לגבי מה?
סופה לנדבר: אתם אמרתם שאתם מתנגדים לדמי חבר, ואז אנחנו אמרנו שזה בסדר.
סופה לנדבר: אבל עדיין אנחנו צריכים כסף לבית משפט, ובגלל זה אנחנו סיכמנו שתלכו ותיבדקו באיזה אופן אתם נותנים להם עשרה אחוז.
שי סומך: כבר בישיבה ובסיכום שלה אמרתי שיש אפשרות עקרונית לעשות את זה.
שי סומך: אני ביררתי את זה עוד לפני הישיבה.
שי סומך: זה כמובן לא דבר פשוט, מבחן תמיכה זה אומר לפנות לאמנון דה-הרטוך וכל מה שקשור בזה, אבל יש הסכמה עקרונית מבחינתנו.
שי סומך: נדמה לי שבישיבה אתם אמרתם שזה בסדר, שאולי בסוף לא תלכו על זה, אבל עדיין הדרך הזו פתוחה.
שי סומך: בשביל זה נצטרך ללכת לאמנון דה-הרטוך, ומבחינה עקרונית אני גם יכול לבוא איתכם.
שי סומך: וכפי שכבר אמרתי קודם לכן, יש תמיכה עקרונית אבל צריך לבנות מבחן תמיכה.
סטס מיסז'ניקוב: שוב, אנחנו מדברים על 2 דברים שונים.
סטס מיסז'ניקוב: אתה מדבר על מבחן תמיכה, ואנחנו מדברים על זה שהחבר'ה מקבלים 3 מיליון שקל, שמתוך זה מופרשים 10 אחוזים לקרן כלשהי שתשתמש אותם לצרכי האירגון היציג.
סטס מיסז'ניקוב: זה הכל.
שי סומך: לפי המשפט כיום – על פי סעיף 3.א לחוק יסודות התקציב, חלוקת כספים לאירגונים, נעשית באמצעות מבחני תמיכה בלבד.
שי סומך: בבקשה, אם אתם רוצים מבחן תמיכה, אני מסכים עקרונית לעניין הזה.
שי סומך: רק שכמובן צריך לבדוק את מבחן התמיכה, וזה לא דבר פשוט.
שי סומך: אתם מוזמנים יחד עם אמנון דה-הרטוך, ואני אהיה מוכן ללוות את זה.
יורי שטרן: מה זאת אומרת לבנות מבחן תמיכה?
יורי שטרן: זה יעבור ועדות תמיכה של משרד הקליטה, למשל?
יורי שטרן: אבל יש מבחני תמיכה שאולי מתאימים, ויש כאלה שלא.
יורי שטרן: או שאתם מדברים על גיבוש קריטריונים מיוחדים לצורך ההקצבה הזו?
שי סומך: אנחנו פתוחים לשמוע הכל.
שי סומך: אם אתם רוצים להיכנס למבחן תמיכה קיים בתרבות או משהו אחר, בבקשה.
שי סומך: אני לא מספיק מומחה בנושא הזה.
סטס מיסז'ניקוב: תסביר לי משהו שאני לא מבין.
סטס מיסז'ניקוב: במקום לחלק 300,000 לאותם אנשים (שהם 10% מה- 3 מילון), אנחנו שמים את זה בקרן נפרדת.
משה בר סימן טוב: ולאן הכסף מהקרן הולך?
סטס מיסז'ניקוב: הכסף ילך לצרכים המשפטיים של האירגון המייצג.
שי סומך: אין כספים ייחודיים!
יורי שטרן: לא, אבל יצטרכו את הכסף בכל מקרה.
שי סומך: אני יודע, אי אפשר לתת כסף לארגון.
יורי שטרן: במקום לתת לכל אחד מהם 300,000, לחלק לכמות האנשים, אפשר לשים את הכסף בקרן.
יורי שטרן: זה היינו הך.
יורי שטרן: הם יכולים גם לעשות את זה בעצמם, אתה נותן להם כסף, והם מפרישים את זה לקרן לבד, אבל קשה להם, כיון שאין להם את היכולת לכך.
יורי שטרן: זה דבר ישים.
שי סומך: בסיכום הדיון, זה לא כתוב.
שי סומך: אבל לא חשוב מה כתוב שם, אם אתם רוצים ללכת לבדוק ולתת כספים לאירגון, בבקשה, אפשר לבדוק את הדרך הזו.
שי סומך: כאמור, יש הסכמה עקרונית אבל זה נעשה לפי ההוראות של החוק שאומרות שחלוקה של כספים לאירגון נעשית במבחני תמיכה.
סופה לנדבר: תראו מה שקורה כאן.
סופה לנדבר: ב- 22 בנובמבר 1995, הוחלט בוועדת הקליטה לאשר מתן סיוע משפטי לעולים נפגעי צ'רנוביל, שירצו לתבוע פיצויים משלטונות ארץ המוצא שלהם.
סופה לנדבר: בנוסף, ע"פ הדין הבינלאומי, יש הסכמות, הושגו 450,000 ולא מצאנו את הדרך.
מיכאל נודלמן: חבר'ה, אולי 6 שנים שמדברים על פנייה לבית משפט בינלאומי, כדי לקבל כסף מרוסיה.
מיכאל נודלמן: נכון לעכשיו, אין כסף משם.
מיכאל נודלמן: היתה גם הסכמה שיקבלו כסף מארצות-הברית, קולט אביטל, הסוכנות, ועוד גורמים, החליטו שגם זה בלתי אפשרי.
מיכאל נודלמן: החבר'ה כאן רוצים 10% לקרן, כדי שאפשר יהיה להשתמש בזה בבית המשפט.
מיכאל נודלמן: משרד החוץ אומר שאין לו כסף, אצלנו יש כסף, תגיד לי, איך פותרים את הבעיה?
יורי שטרן: למה שהקרן לא תקום לפי החוק?
יורי שטרן: אולי אפשר להוסיף פה סעיף שתקום קרן, את הגודל שלה אנחנו יכולים לקבוע מייד, והיא תשמש את האירגון היציג – אני לא יודע אם כדאי לפרט בדיוק אם זה ישמש לצורך הגשת תביעות נגד מדינות המוצא, או לתת איזו שהיא הגדרה מעורפלת.
יורי שטרן: מה הבעיה לעשות את זה בצורה כזו?
שי סומך: אלה כספים ייחודיים.
שי סומך: בשביל לתת כסף לאירגונים במדינת ישראל חלים ההוראות של סעיף 3.א מחוק יסודות התקציב, שאומר שתמיכה בגופים שונים צריכה להיעשות על פי מבחנים שוויוניים המכונים "מבחני תמיכה".
מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על תמיכה.
מיכאל נודלמן: אני מדבר על זה שבמשרדי הממשלה כל הזמן אומרים שאין להם כסף כדי לשלם לבתי משפט בינלאומיים.
מיכאל נודלמן: אני חושב, שאנחנו צריכים לעשות שחלק מהכסף ילך למשרד החוץ אבל רק לצורך שימוש במטרה הזו.
שי סומך: אם משרד החוץ מסכים אז בסדר.
סופה לנדבר: שי, תסביר לנו, מי הם האירגונים שיש להם כספים ייחודיים?
סופה לנדבר: למשל למי יש ממלחמת העולם השנייה?
שי סומך: אין אירגונים עם כספים ייחודיים.
סטס מיסז'ניקוב: אבל למה אתה מגדיר את זה ככסף ייחודי?
שי סומך: כי אתה קובע פה אירגון יציג כאירגון מסויים, ואז אתה אומר שיועבר כסף לאירגון הזה.
סטס מיסז'ניקוב: אבל את הכסף אתה מעביר לכל אחד מהם פרטנית.
סטס מיסז'ניקוב: אתה מפזר את הכסף בכל מקרה.
סטס מיסז'ניקוב: אם לא היו מפרישים עשרה אחוזים, היית מפזר את הכסף לפי כל אחד מהם.
סטס מיסז'ניקוב: זה פשוט לא הגיוני, כי הכסף היה מפוזר לכל אחד מהם, הם היו צריכים להקים עמותה, ואז כל אחד מפריש עשרה אחוז לבד.
סטס מיסז'ניקוב: רק מה, שאין להם יכולת לכך – אין להם טלפון, אין להם פקס, אין להם משרד, הם לא יכולים לעשות את זה לבד.
סטס מיסז'ניקוב: אז מה שהם מבקשים, שאתם, במקום להעביר אליהם ישירות את ה – 300,000, תשימו את זה בקרן.
סטס מיסז'ניקוב: זה לא כסף ייחודי, זה כסף שמובטח להם בכל מקרה.
סטס מיסז'ניקוב: פשוט תשימו את זה בקרן, זה הכל.
סטס מיסז'ניקוב: זה ממש הגיוני.
שי סומך: הנושא הזה של כספים ייחודיים הוא נושא ענק.
שי סומך: זה הרבה יותר רחב מהעניין הזה.
שי סומך: העובדה באמת נשארת כאן אותו דבר.
שי סומך: אתה צודק, זה שלושה מיליון וזה לא בעייה של העוגה, זה השאלה איך מחלקים אותה.
שי סומך: העולם של הכספים הייחודים היה נורא ואיום עד תחילת שנות ה- 90.
שי סומך: סעיף 3.א לחוק יסודות התקציב "העלים אותו מהעולם", ולא נחזיר אותו דווקא לצורך הזה.
שי סומך: יש עוד הרבה אירגונים שרוצים כספים ייחודיים, והדרך הזו פשוט נחסמה.
שי סומך: לא מעבירים יותר כספים כאלו לאף אירגון.
סטס מיסז'ניקוב: שי, זו העברה מכיס אחד לכיס שני.
סטס מיסז'ניקוב: אתה פשוט מבלבל פה בין ההגדרות.
שי סומך: זה לא העניין.
שי סומך: מבחינה תקציבית זה נכון שזה אותו דבר.
שי סומך: השאלה היא איך מחלקים את התקציב הזה.
שי סומך: ומחלקים אותו במבחן תמיכה שנקבע בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה.
הלית מגידו: כפי שאני מבינה את המצב המשפטי אין אפשרות להקים קרן שלא בחקיקה.
הלית מגידו: אבל אני מציעה שלא נקבע את זה בחוק.
הלית מגידו: כפי שהבנתי מהם, הם פתוחים כדי לקבוע מבחני תמיכה שוויוניים שיפתרו את הדבר הזה.
הלית מגידו: גם ככה החוק הזה לא עובר מהיום למחר.
סטס מיסז'ניקוב: מה זה אומר מבחינתך "שוויוניים"?
הלית מגידו: המשמעות של שוויוניים זה שזה יעמוד בקריטריון.
שי סומך: כל מילה שיוצאת מאגף תקציבים יש לה משמעות.
הלית מגידו: בדיוק.
הלית מגידו: לכן אני מדגישה, לא מדובר כאן בעניין תקציבי.
הלית מגידו: לראשונה בעצם שאני נתקלת בהצעת חוק שאין בה בעיה תקציבית, שנותנים כסף מהאוצר, והאוצר מסכים.
הלית מגידו: אני המומה פשוט.
הלית מגידו: זה מה שייחודי כאן, לא הכספים.
הלית מגידו: בכל מקרה, יש פתרון שהוא נכון משפטית- לעשות את זה דרך מבחני התמיכה, על מנת שזה יעמוד בהלכות המשפטיות שבג"ץ קבע בעניין הזה של חלוקת הכספים.
הלית מגידו: כלומר, ההצעה מבחינה פרקטית תהיה טובה.
הלית מגידו: לכן, אני מציעה שנקדם את הצעת החוק כפי שהיא כרגע.
הלית מגידו: עד שהיא תתפרסם בקריאה ראשונה ותעבור בקריאה ראשונה, נשב עם משרדי הממשלה וננסה לגבש את מבחני התמיכה האלה.
הלית מגידו: נשב עם אמנון דה-הרטוך ונראה מה אפשר לעשות.
משה בר סימן טוב: מדובר בתהליך.
משה בר סימן טוב: אני לא משלה שזה דבר שקורה מהיום למחר, זה לא קל, אבל ודאי שהדרך לעשות זאת היא דרך אמנון דה-הרטוך, כמו שהוא מטפל בהמון מבחני תמיכה בכל משרדי הממשלה.
הלית מגידו: אבל משה, מה שחשוב זו התוצאה, שבסופו של דבר אותם עשרה אחוזים יגיעו לייעודם.
משה בר סימן טוב: צריך כבר להתחיל את התהליך.
הלית מגידו: מאה אחוז, אז בוא נתחיל אותו.
סופה לנדבר: אבל זה אפשרי?
שי סומך: יש הסכמה עקרונית.
שי סומך: זה לא קל, צריך לעבוד על זה.
סופה לנדבר: מה הדרך שאנחנו צריכים לעשות?
סופה לנדבר: מהו התהליך?
מיכאל נודלמן: הם מבקשים שתסבירו את הדרך שאתם צריכים לעבור כדי שיהיו תוצאות.
שי סומך: קודם כל זה תהליך לא קל.
שי סומך: אני מודה.
שי סומך: אני גם לא יכול להבטיח הצלחה.
שי סומך: צריך לקבוע פגישה עם אמנון דה-הרטוך, שהוא אחראי במשרד המשפטים על הנושא הזה.
שי סומך: בסוף הישיבה הזו, אם אתם רוצים, אפשר כבר לנסות לקבוע את הפגישה איתו ולנסות להתחיל את התהליך, ולבדוק מה האפשרויות העומדות בפני האירגון כדי לקבל את התמיכה.
שי סומך: צריך לבדוק את הדברים, יכול להיות שאפשר להשתמש במבחן תמיכה קיים ויכול להיות שצריך ליצור מבחן תמיכה חדש.
מיכאל נודלמן: אז אנחנו צריכים לקבל את כל הדברים אחרי שתהיה פגישה כזו.
סטס מיסז'ניקוב: אני חושב שכדאי לקבל את ההמלצה של הלית, לקדם את החוק ולהיפגש עם אמנון.
הלית מגידו: אני פשוט חושבת שחבל לעכב את ההגשה לקריאה ראשונה רק בגלל העניין הזה של העשרה אחוזים.
מיכאל נודלמן: בכל זאת זה רק קריאה ראשונה.
מיכאל נודלמן: אנחנו יכולים אחר כך לשנות אם צריך, אז זה בסדר.
הלית מגידו: אם אתה אומר שיש אפשרות אחר כך לשנות אם רוצים, אז אין מניעה.
סופה לנדבר: אני רק רוצה להבין.
סופה לנדבר: באיזה סעיף כתוב, שאם נניח אנחנו מצליחים להעביר את החוק עד סוף השנה, ששנה זאת לא תלך לטמיון מבחינת הכסף?
הלית מגידו: בסעיף 2א בעמוד השני של תיקון החוק כתוב שתחילתו של חוק זה ב-1 באוגוסט 2006.
הלית מגידו: כלומר שגם הוא התקבל נניח בתחילת 2007, עדיין התחילה שלו תהיה אחורה לאוגוסט 2006, כך שב- 2006 הם יקבלו את המענק.
סופה לנדבר: זאת אומרת שבינואר הם יקבלו פעמיים?
הלית מגידו: לא.
הלית מגידו: כשהחוק הזה יעבור הם יקבלו את של 2006, וב- 2007 את של השנה הבאה.
סופה לנדבר: זאת אומרת שבינואר הם יקבלו עבור השנה הקודמת?
הלית מגידו: מתי שהחוק יעבור.
הלית מגידו: התשלום של 2006, מתי הוא יגיע?
שי סומך: אני אומר דבר כזה.
שי סומך: קצובת הנופש להבראה שולמה תמיד ב-1 באוגוסט, המענק השנתי יהיה גם ב- 1 באוגוסט.
שי סומך: אם החוק הזה יעבור אחרי ה-1 באוגוסט, מה שיקרה זה שב- 1 באוגוסט תשולם קצבת נופש והבראה לפי החוק הרגיל, וכשהחוק הזה יעבור הם יקבלו את המענק השנתי בניכוי תקופת קצובת הנופש.
סופה לנדבר: אם נניח הוא עובר באוקטובר – נובמבר?
הלית מגידו: למעשה הם יקבלו 1,800 תוספת של שנת 2006.
הלית מגידו: ובאוגוסט 2007 הם יקבלו את מלוא הסכום – 4,000.
שי סומך: בשביל זה צריך לעשות תיקון בחוק.
שי סומך: את רוצה כבר עכשיו לעשות את התיקון בחוק?
הלית מגידו: אני רוצה כבר בקריאה ראשונה לבטא את העניין הזה של החישוב לגבי 2006, כי אין סיכוי שהצעת החוק הזו תעבור בקריאה שנייה ושלישית לפני ה-1 באוגוסט 2006, בואו נהיה ריאליים.
סופה לנדבר: נכון, ואז?
הלית מגידו: פשוט אנחנו נשב במשרד המשפטים, וננסח הוראת מעבר או הוראת שעה כלשהי לגבי 2006.
מיכאל נודלמן: לקראת קריאה ראשונה?
הלית מגידו: כן, כבר בקריאה הראשונה.
מיכאל נודלמן: אז היום אנחנו לא מצביעים?
הלית מגידו: האמת היא בעצם, שמבחינתי כיוון שהקראנו נוסח, אין מניעה להצביע כבר היום.
הלית מגידו: אלא אם כן חברי הכנסת ירצו להצביע רק בסוף התהליך.
מיכאל נודלמן: רק בסוף.
הלית מגידו: בסדר, אני סיימתי.
מיכאל נודלמן: אם אין שאלות, אנחנו ניתן ליועצת המשפטית לעשות את זה.
הלית מגידו: אתם תסמיכו אותי להוסיף הוראה לגבי 2006, ובנוסף לזה לקבל תחשיב מדוייק מהאוצר כיוון שצריך להפחית מזה את אותם עשרה אחוזים.
הלית מגידו: זה שני העניינים שאני ארצה הסמכה לגביהם.
מיכאל נודלמן: אחרי שהכל יהיה מוכן אני וחבריי נצטרך להיפגש ולהצביע.
הלית מגידו: בסדר גמור.
אלכסנדר קלנטירסקי: אני אלכסנדר, יושב-ראש בית מנטרלים צ'רנוביל.
אלכסנדר קלנטירסקי: רק משהו אחד.
אלכסנדר קלנטירסקי: בשנה שעברה, בחודש אוקטובר היה פורום לקליטת המנטרלים, יש דו"ח לא גדול של 600 עמודים, ושם כתוב שהפורום לקליטת המנטרלים חילק את כולם לשלושה סוגים.
אלכסנדר קלנטירסקי: סוג ראשון זה הסיכון הכי גבוה – משנת 1986.
אלכסנדר קלנטירסקי: אחר כך, סיכון יותר נמוך זה משנת 1987.
אלכסנדר קלנטירסקי: זו הסיבה שאנחנו מבקשים שיהיה דירוג.
אלכסנדר קלנטירסקי: האם אפשר לעשות דבר כזה או לא? אני לא מבין, אם זה קשה העמותה שלנו יכולה לעזור.
אלכסנדר קלנטירסקי: באמת, זה דבר פשוט מאוד.
אלכסנדר קלנטירסקי: אבל, חשוב מאוד לאנשים שיהיו מדרגות סיכון, כיוון שזה בעצם מחלות שלהם.
משה בר סימן טוב: אני אסביר ברשותך.
משה בר סימן טוב: קיימנו ישיבה עם חברי הכנסת שנוכחים כאן והגענו למסקנה שהיכולת של הממשלה להבחין בין סוגי האוכלוסיות השונות, למעשה אינה קיימת.
משה בר סימן טוב: ומכיוון שכך עדיף שנקבע מענק אחיד כי אנחנו לא נדע מי שייך לקבוצה א' ומי שיך לקבוצה ב'.
אלכסנדר קלנטירסקי: אני הבנתי.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש וועדה בין-משרדית, אני גם חבר וועדה כזו.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש שם את כל הפרטים.
אלכסנדר קלנטירסקי: באיזה שנה החוק עבר שם?
מיכאל נודלמן: כאשר עבר חוק הנוטרים, היתה וועדה.
מיכאל נודלמן: לוועדה יש את כל הנתונים שיכולים לעזור לבנות הדרגה, הנתונים קיימים.
מיכאל נודלמן: איזו בעיה יש אצלכם?
משה בר סימן טוב: בכל זאת אנחנו ראינו שרמת איסוף הנתונים שיש לממשלה היא לא מספקת.
משה בר סימן טוב: כלומר, אנחנו לא יכולים לומר שהנתונים שיש לנו מאפשרים לנו להבחין, ואם מחר יבוא מישהו ויאמר שהוא היה בקבוצה א' ופתאום שמנו אותו בקבוצה ב', אנחנו לא נוכל נדע להגן על החלוקה בין הקבוצות.
משה בר סימן טוב: גם אם יש רשימה זה לא מספק.
אלכסנדר קלנטירסקי: אבל הם לא הם לא מסרו נתונים על עצמם מראש, אלא זה מה שיש במקור.
אלכסנדר קלנטירסקי: אתם לא מאמינים?
משה בר סימן טוב: זו לא שאלה של אמון.
משה בר סימן טוב: זה שאלה שאם נקבל את החלוקה הזו לקטגוריות, ומחר יבוא מישהו מקטגוריה ב' ויאמר שהוא מקטגוריה א' זה ייצור בעיה.
אלכסנדר קלנטירסקי: משה, אתה קראת את נוסח החוק שיש עכשיו?
אלכסנדר קלנטירסקי: יש את סעיף 6 בחוק הקיים, ושם כתוב שאם בנאדם עושה משהו שלא בסדר, יש בית משפט.
אלכסנדר קלנטירסקי: אבל, יושב ראש הוועדה הבין משרדית הוא שופט, והוא יודע את כל החוקים.
סופה לנדבר: מתוך רשימה של 1,203 איש, כמה אנשים הם בסיכון של רמה ראשונה, כמה של שניה וכמה ברמה שלישית?
משה בר סימן טוב: זו לא בעיה של אריתמטיקה מבחינתנו.
סופה לנדבר: לא, אני שואלת את אלכסנדר, ברשימה שלך יש הגדרה?
אלכסנדר קלנטירסקי: לא ברשימה שלי, אלא ברשימה של הוועדה הבין-משרדית.
אלכסנדר קלנטירסקי: מתוך 1231, יש 800 איש משנת 1986 (בדרגת הסיכון הגבוהה), 350 משנת 1987, וכל השאר מהשנים 1988 - 1990.
משה בר סימן טוב: אדוני היושב ראש, אנחנו הגענו לסיכום עם המציעים.
משה בר סימן טוב: אנחנו מבקשים גם לא לפתוח את זה.
מיכאל נודלמן: אם אתם הגעתם לסיכום עם המציעים, אני לא אתערב בזה.
מיכאל נודלמן: תאריך ראשון לקריאה ראשונה, מתי התוצאות וכל הדברים יהיו פה בנוסח מתוקן?
הלית מגידו: בשבוע הבא
מיכאל נודלמן: ברגע שיהיה נוסח מתוקן, אני חושב שאנחנו צריכים לעשות ישיבת וועדה, ולאשר את הנוסח שעכשיו דיברנו עליו.
מיכאל נודלמן: זה עדיין לא אומר שהחוק עובר למעלה למליאה.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לחכות לסוף הפגרה ובאחד מהימים הראשונים אחר כך נעלה אותו למליאה.
מיכאל נודלמן: אבל ננסה שזה יהיה מהר, כי אין פה שום בעיות.
מיכאל נודלמן: בסוכנות ענו שהם כולם בצפון.
מיכאל נודלמן: כל הסוכנות בצפון.
ראובן ריבלין: יכול להיות שהסוכנות בצפון, בכל זאת אנחנו נמצאים עכשיו במלחמה.
מיכאל נודלמן: מהתחלת המושב דנו על ילדים, על קליטת עולים ילדים בבית ספר.
מיכאל נודלמן: יש הרבה ליקויים שם.
מיכאל נודלמן: אנחנו הקמנו ועדת משנה.
מיכאל נודלמן: עכשיו אנחנו דנים על ילדים חסרי מעמד וזכויות במשפחות עולים.
מיכאל נודלמן: דיון ראשון, לבקשה של העמותה לשלום הילד הישראלי, התקיים ב-2004.
מיכאל נודלמן: אני הייתי חבר ועדה ויש פה הרבה חברים שנכחו בדיון הזה.
מיכאל נודלמן: שמענו שם מספרים: 84,000-90,000 ילדים בלי מעמד.
מיכאל נודלמן: עכשיו קיבלתי מכתב ממשרד הפנים, שבו כתוב שיש רק 421 ילדים בלי מעמד, וחושבים שזה בסדר.
מיכאל נודלמן: אנחנו כל הזמן שואלים איך זה יכול להיות.
ראובן ריבלין: מה ההגדרה של ילד ללא מעמד, האם יכול להיות מצב שבו ילד יהיה חסר מעמד והוריו יהיו עולים.
דסי צנגן: חוק השבות מדבר על זה שניתן מעמד עולה, וכמובן אזרחות אוטומטית ליהודי, לפי הגדרת חוק השבות, לבן זוג של יהודי, לבן של יהודי ולנכד של יהודי.
דסי צנגן: זאת אומרת אם הגיע יהודי והילד שלו אז הילד שלו הוא כמובן,
ראובן ריבלין: בא יהודי שנשוי לגויה, ולה יש ילד מנישואין קודמים.
דסי צנגן: אם מדובר בילד שהוא לא ילד של יהודי או בנכד שהוא לא נכד של יהודי, אז זה כניסה כבר לפי חוק הכניסה לישראל כי יש נוהל מיוחד של משרד הפנים שנועד לטפל במקרים הומניטריים מהסוג הזה.
דסי צנגן: יש חוק הכניסה לישראל שמאפשר לשר הפנים לתת מעמד מסוגים שונים ומגוונים, ויש נוהל של משרד הפנים, נוהל מאוד מאוד ותיק, שאומר שכאשר נלווה ילד לבת זוג או ילד שהוא נכד,
ראובן ריבלין: אני שואל אותך, תני לי דוגמה של ילד בן למשפחת עולים שאין לו מעמד.
דסי צנגן: שתי הדוגמאות הנפוצות הן: א.
דסי צנגן: נין של יהודי, זאת אומרת שאחד ההורים הוא נכד של יהודי, ולכן הוא זכאי שבות.
ראובן ריבלין: ההורה יכול לעלות בלי הבן שלו?
דסי צנגן: אם הוא מעל גיל 18, כן.
ראובן ריבלין: אם הוא קטין באופן אוטומטי,
דסי צנגן: הוא נכנס אבל הוא לא עולה.
דסי צנגן: הוא בתושבות ארעית.
דסי צנגן: זה מפסיק בנכד.
דסי צנגן: אתם רוצים להמשיך את חוק השבות לנין, ולבני נינים, כרגע חוק השבות מפסיק בנכד.
דסי צנגן: ילד של נכד אם הוא קטין הוא יכול להיכנס.
ראובן ריבלין: נכד של יהודי ילדו אינו זכאי להיחשב כעולה חדש.
דסי צנגן: נכון.
דסי צנגן: כי הגדרת חוק השבות היא עד נכד.
ראובן ריבלין: ובכל זאת יש אנשים שאומרים: אנחנו נכדים ליהודי, אנחנו זכאים לעלות לפי חוק השבות.
ראובן ריבלין: ואז בא הילד שלהם ונותנים לו אשרת כניסה, כי הוא בן של מישהו שעולה, והוא חסר מעמד.
דסי צנגן: לא, הוא לא חסר מעמד.
יצחק קדמן: אף מלה שלכם לא נכונה.
יצחק קדמן: אתם משקרים את הכנסת ומשקרים כל הזמן, משקרים בלי סוף.
יצחק קדמן: מביאים נתונים שקריים.
דסי צנגן: יש נוהל מאוד מסודר בכל מה שנוגע לנינים קטינים.
דסי צנגן: נינים קטינים נכנסים באשרת כניסה לישראל ומקבלים ארבע שנים רישיון לישיבת ארעי מסוג א.5, שנותן להם את כל הזכויות הסוציאליות, את כל הזכויות לפי ביטוח לאומי,
מיכאל נודלמן: ביקשתי שגם הילדים במעמד שאתם אומרים שיש לו מעמד, יגיעו לפה.
מיכאל נודלמן: והם פוחדים להגיע לפה.
מיכאל נודלמן: היו שם נציגים ממשרד הפנים והמשטרה ואמרו: כשתהיו בני 18, אתם בחוץ.
דסי צנגן: אני כלשכה משפטית יכולה לסקור מהו הנוהל.
דסי צנגן: יש להם אפשרות להתאזרח,
יצחק קדמן: ממש.
יצחק קדמן: הם מקבלים צו גירוש.
דסי צנגן: אני אומרת עוד פעם מה הנוהל, והנוהל הוא שבתום ארבע שנים ניתנת להם האפשרות להתאזרח.
מיכאל נודלמן: יש מקרים שיש נוהל אבל לא מבצעים את הנוהל הזה.
ראובן ריבלין: עלה בחור צעיר עם אמא שלו ואבא שלו.
ראובן ריבלין: עלה בחור צעיר, ילד, אדם שהוא לא בוגר, עם אבא שלו שהוא יהודי ועם אמא שלו שהיא לא יהודיה.
דסי צנגן: הוא זכאי שבות.
ראובן ריבלין: הוא נמצא בארץ כבר למעלה מחמש שנים, שש שנים.
ראובן ריבלין: בינתיים הוא בגר והיה לבחור בוגר שהוא למעלה מגיל 18.
ראובן ריבלין: אמו נפטרה, בזמן היותה בארץ או בחוץ לארץ, והוא נשאר רק עם אביו.
ראובן ריבלין: אביו הוא יהודי, הוא אזרח ישראלי לפי חוק השבות.
ראובן ריבלין: והנה הוא בא, ומבקש את האזרחות או תושבות קבע, ואומרים לו, מקשים עליו, אומרים לו אתה צריך להביא אישורים מאוקראינה.
ראובן ריבלין: זאת אומרת הוא לא נחשב, למרות שהוא כבר פה רוב ימיו הבוגרים נמצא בארץ, בגר בארץ, והנה אומרים לו אתה חסר מעמד.
ראובן ריבלין: האם דבר כזה יכול להיות?
דסי צנגן: לפי הדוגמה שאתה נתת, אם אבא שלו יהודי הרי שהוא בן ליהודי והוא זכאי שבות.
ראובן ריבלין: אבא שלו הוא לא יהודי.
ראובן ריבלין: אבא שלו הוא נכד ליהודי.
דסי צנגן: או.
דסי צנגן: קיי., בן לזכאי שבות.
דסי צנגן: והילד נכנס בעודו קטין.
דסי צנגן: לא יכול להיות מצב כזה, אלא אם כן, ואני עכשיו נותנת אפשרות, אלא אם כן מדובר במי שכבר עזב את ישראל ולא נמצא פה שנים, או מדובר במישהו שהתעוררה לגביו מניעה פלילית משמעותית.
דסי צנגן: במצב כזה אנחנו לא נאריך את האפשרות שלו להישאר בישראל.
ראובן ריבלין: קודם כל הוא צריך להאריך.
דסי צנגן: יש את הארבע שנים שבהן כל שנה מוגשת בקשה להארכת רישיון לישיבת עראי מסוג א.5.
דסי צנגן: ארבע שנים.
דסי צנגן: בתום ארבע השנים האלה הוא יכול להגיש בקשה להתאזרחות.
דסי צנגן: ואז בתום ארבע שנים הוא יכול להיות כבר אזרח.
סטניסלב ויכריטיינקה: אבא התחתן עם אשתו, והם היו כבר 20 שנה ביחד, ואחרי זה הם נסעו לישראל.
סטניסלב ויכריטיינקה: באנו לפה, ופגשנו במשרד הפנים,
ראובן ריבלין: בן כמה היית כשבאת הנה?
סטניסלב ויכריטיינקה: הייתי בן 16 וחצי.