GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה גולן: ואנחנו שמחים ומברכים ונשמח לשתף פעולה.
אסתר טובול: לגבי האינטרנט, כבוד יושבת ראש הוועדה.
אסתר טובול: יש לנו בהתאחדות אתר אינטרנט מאד מפותח ומאד עדכני.
אסתר טובול: הוא נותן סקירה של כל הזכויות בארץ והפלוס שיש בו הוא שיש לו נקודת מבט מישראל.
אסתר טובול: כל אחד שנמצא בחוץ לארץ – ויש הרבה כאלה.
אסתר טובול: אנחנו מקבלים מאות פניות בחודש - פונה אלינו ושואל שאלות קונקרטיות.
אסתר טובול: הם מקבלים מהשליחים במקום תשובות כלליות ופה הם יכולים לדעת אפילו מהו בית הספר המתאים להם ואם יש צורך מיוחד - - -
קולט אביטל: ואתם נותנים את השירותים האלה.
אסתר טובול: אנחנו נותנים את השירותים האלה.
לאה גולן: יש עוד משהו.
לאה גולן: אנחנו מביאים אנשים לסיור-גישוש.
לאה גולן: זה סיור טרם העלייה.
לאה גולן: בשיתוף פעולה עם ההתאחדות אנחנו בונים למשתתפים מפגשים מקצועיים.
קולט אביטל: תגידו לי, למי יש תקציב יותר גדול?
קולט אביטל: להתאחדות עולי צרפת או רוסיה?
קולט אביטל: עזבו, זו הייתה שאלה קנטרנית, כי אני רואה שהם מאד פעילים.
לאה גולן: ההתאחדויות המערביות, ביניהם התאחדות עולי ארגנטינה, עושות עבודה יוצאת מן הכלל בשילוב ובתמיכה בעולים.
ליאון רוזנבאום: אבל תקציבן נמוך יותר.
לאה גולן: יש מפתח מספרי.
אסתר טובול: ויש גם בעיה שמאד קשה לשווק את התוכניות שלנו.
אסתר טובול: מאד קשה לשווק את העולים מצרפת, זה לא אטרקטיבי.
אסתר טובול: אנחנו לא כל כך מסכנים, אבל הרף שונה מאשר באוכלוסיות אחרות והקהילה בחוץ לארץ גם היא לא כל כך תומכת בפרוייקטים שלנו.
קולט אביטל: אני חושבת שהיום לא צריך להתייחס רק למי שעלה, אלא צריך להתייחס גם לפוטנציאל.
קולט אביטל: ואני חושבת שהפוטנציאל הגדול היום הוא מצרפת ואחר כך מבלגיה.
קולט אביטל: נדמה לי שברוסיה די גירדנו כרגע את התחתית.
קולט אביטל: מסיבה זאת אנחנו חייבים אולי לחשוב איך ניתן להגביר את העלייה מהמקומות שבהם הפוטנציאל הוא יותר גדול, כולל ארגנטינה.
אסתר טובול: רק כמה נקודות: לגבי המשלחות, כן הועלה רעיון להשתמש באנשים שנמצאים בקהילה כאן בארץ ונוסעים מספר פעמים לצרפת.
אסתר טובול: בנושא הזה קיים קושי למצוא את האנשים המתאימים שיהיו הדוברים של כולנו ולהדריך אותם.
קולט אביטל: תשלחו את עמנואל הלפרין.
קולט אביטל: תאמיני לי, הוא יביא המון אנשים סוג אנשים כמו עמנואל הלפרין שהוא מוכר, שהוא דמות, שהוא אינטלקטואל, שיש לו מה למכור חוץ מאשר איזו משכנתא יש לי ואין לי ומדבר גם אל הרובד התרבותי היותר עמוק – אני מדברת עליו כעל דמות, אבל לא רק עליו.
קולט אביטל: יש עוד כמה אנשים כמוהו.
מרינה סולודקין: את יודעת לאן הוא נסע לעשות מסע שורשים?
מרינה סולודקין: לאוזבקיסטן.
מרינה סולודקין: בזמן המלחמה לקחו את יהודי פולין לאוזבקיסטן והוא היה שם.
קולט אביטל: אני אומרת לכם שאנחנו צריכים לחשוב על דמויות שמעוררות סימפטייה, אהדה.
קולט אביטל: כמו שכולנו מתמוגגים כשמגיע לארץ ברנרד לוי, אז יש לנו כמה אנשים שאנחנו יכולים לשלוח וזה סוג האנשים שימשכו את הקהילה הלא-מאורגנת.
קולט אביטל: את אותה קהילה שלא באה לאירועים של הסוכנות.
קולט אביטל: אז תחשבו גם בכיוון הזה.
אסתר טובול: לגבי תנועת הנוער אני רוצה להוסיף שהמצב של תנועות הנוער מאד מצער אותי.
אסתר טובול: מאד מאד.
אסתר טובול: זה לא יתכן שיש כל כך הרבה תנועות נוער וכל כך הרבה שליחים שמגיעים מהארץ ואמורים לא רק לשמר את תנועות הנוער אלא גם להביא את הצעירים שלהן לארץ, ויש כל כך מעט כאלה.
אסתר טובול: השנה יש רק קבוצה אחת, אני חושבת, של בני עקיבא.
אסתר טובול: כבר לא קיימות תוכניות אחרות של שנה ראשונה, של כלל תנועות הנוער האחרות, כאשר בשנים עברו הייתה לכל תנועה תוכנית משלה לשנת היכרות בארץ.
אסתר טובול: היו מדריכים לחוץ לארץ או שמספר תנועות נוער עשו פעילות ביחד.
קולט אביטל: מי אחראי לתנועות הנוער?
לאה גולן: המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית.
לאה גולן: נעשית עבודה בעניין הזה, לראות איך מארגנים מחדש את החוויה התנועתית, כי רק חינוך פורמלי לא יביא אותם למקום שהם צריכים.
קולט אביטל: יכול להיות שאני אגיד משהו שיפריע כרגע למישהו, אבל חובתי להגיד.
קולט אביטל: אני מתרשמת – וזה נכון, זה נכון סטטיסטית ותמיד היה נכון – שרוב העולים שמגיעים לארץ הם אנשים עם רקע דתי-מסורתי ושקשה הרבה יותר להגיע לאנשים הלא מסורתיים.
קולט אביטל: זאת אומרת: דרך הקונסיסטואר, הרבנים, בני עקיבא וכולי – ממילא מקבלים סוג חינוך כזה, שבאופן טבעי הם עולים לישראל.
קולט אביטל: אגב, גם כשהייתי בצפון אמריקה, האחוז הגבוה ביותר של העולים היו מבני האורתודוכסים.
לאה גולן: שישים וחמישה אחוז.
קולט אביטל: לכן אני חושבת שאנחנו צריכים – לא שאני מזלזלת ולא שאני לא רוצה אותם.
קולט אביטל: נהפוך הוא, אני חושבת שהם אלמנטים מאד חיוביים בחברה הישראלית – להשקיע חלק מהמאמץ באותו הציבור שלא מחויב מלכתחילה.
קולט אביטל: ציבור לא מסורתי, לא דתי ולכן צריך לחשוב גם בכלים אחרים ולא רק דרך בני עקיבא.
אסתר טובול: לא אמרתי שפועלים דרך בני עקיבא, אמרתי שמצער שרק בני עקיבא מצליחים להביא כל שנה קבוצות, כי יש הרבה תנועות נוער אחרות שלא מביאות יותר נוער לארץ.
קולט אביטל: אני רק השלמתי את מה שאמרת.
קולט אביטל: שתינו מסכימות.
קולט אביטל: אני מופיעה בפני משתתפי תוכנית "תגלית" כל שנה.
קולט אביטל: כיוון שאני דוברת צרפתית לוקחים אותי להופיע בפני החבר'ה האלה.
קולט אביטל: 95% אם לא יותר מהם הם דתיים.
קולט אביטל: איך זה שאנחנו לא מגיעים לעוד אנשים?
דפני מושייב: המצב מפחיד אותם.
קולט אביטל: ומי שהוא דתי, המצב לא מפחיד אותו?
דפני מושייב: יש יותר מחויבות דתית.
דפני מושייב: אני גם רואה את זה, במקומות אחרים, גם בבריטניה.
דפני מושייב: "הבונים דרור" – קינים שהיו מאד מבוססים עם שליחים מאד מכובדים, עם מחויבות של ראשי הקהילה שהם עצמם בוגרי "הבונים-דרור", לא מגיעים, לעומת בני עקיבא.
דפני מושייב: היחידים שמגיעים בקיץ לתוכניות, גם לישיבות וגם לתוכניות אחרות של הסוכנות, הם בני עקיבא.
לאה גולן: משפט אחד על צרפת, על מה שאת שאלת, איך מגיעים אל הבלתי מזוהים, או הבלתי שייכים.
לאה גולן: יש מחקר מרתק שהוביל ד"ר אריק כהן.
לאה גולן: מומחה גדול ליהדות צרפת והוא לא חשף עדיין את התהליכים, אבל יש שם אפיון הציבורים שאנחנו לא מגיעים אליהם.
לאה גולן: זה בהחלט מחקר מאלף וצריך להיות בסיס לתהליך של חשיבה אחרת.
לאה גולן: אז אני מקווה שבקרוב נוכל להתבסס עליו.
קולט אביטל: אני מציעה שנעבור עכשיו ליהדות ארגנטינה כי אנחנו מתקרבים לסיום.
מרינה סולודקין: אני מהבוקר רוצה לשמוע על יהדות ארגנטינה.
דב אייזן: אני ממשרד החינוך ואני רוצה לומר משהו בקשר לאלמנט שלא התייחסו אליו.
דב אייזן: קראתי שבארגנטינה, אלה שהקימו להם בתים, חלק גדול מגילאי השלושים, הם לא משפחות נשואות.
דב אייזן: זאת אומרת, יש לנו מסגרות של חיים משותפים, לא בני משפחה.
דב אייזן: חלק גדול מהם הם נשואי תערובת.
דב אייזן: אני חושב שצריך לתת תשובה לעניין הזה.
קולט אביטל: רגע, אמרת שהם לא נשואים.
דב אייזן: אלה מפגשים של יהודים ולא-יהודים.
קולט אביטל: זו, אגב, לא תופעה חריגה.
דב אייזן: אבל היא מאד גדלה.
קולט אביטל: בארגנטינה?
דב אייזן: לא, צרפת.
קולט אביטל: אמרת ארגנטינה.
קולט אביטל: בואו, אנחנו נקשיב להתאחדות עולי ארגנטינה.
ארנסטו פרנס: אני מהתאחדות עולי אמריקה הלטינית (אמל"ט).
ארנסטו פרנס: אני בקשר יומיומי עם ארגנטינה.
ארנסטו פרנס: אני יודע בדיוק מה קורה שם.
ארנסטו פרנס: קודם כל, אנשים היום לא מאמינים למה שאומרים להם, בגלל המצב כאן.
ארנסטו פרנס: זה דבר אחד.
ארנסטו פרנס: דבר שני – ואני יכול להגיד לך, למשל: מקריית ביאליק חזרו בזמן האחרון שתים-עשרה משפחות.
קולט אביטל: לארגנטינה?
ארנסטו פרנס: כן.
ארנסטו פרנס: וזה רק מקריית ביאליק.
ארנסטו פרנס: אני לא יודע מה קורה עם היתר.
ארנסטו פרנס: הם חזרו לארגנטינה וזה גורם נזק נוראי.
קולט אביטל: ולמה הם חזרו?
ארנסטו פרנס: היה לפני יומיים-שלושה יריד של הסוכנות היהודית לעידוד עלייה.
ארנסטו פרנס: מה שאני יודע זה שהדוכן שהכי הרבה עבד זה הדוכן של הסטודנטים.
ארנסטו פרנס: מפני שהסטודנטים, איך שלא יהיה, עוד חושבים שהם יוכלו להסתדר כאן.
ארנסטו פרנס: הבעיה הכי גדולה בארגנטינה היא: אחת, לא מאמינים לנו.
ארנסטו פרנס: מפני שיש כבר אנשים שהגיעו ולא קיבלו מה שהבטיחו להם – זה דבר אחד – דבר שני, העניין של עבודה.
ארנסטו פרנס: כולם אומרים ומקבלים ידיעות יומיומיות מכאן על זה שאין עבודה, שאין להן בשביל מה לבוא וזו אחד מהבעיות הכי גדולות שיש היום.
ארנסטו פרנס: אני חושב שאם בשנה שעברה קיבלנו 6500 או 6700 עולים מארגנטינה, השנה זה ירד אולי לחצי.
קולט אביטל: מה גודל הקהילה היום?
ארנסטו פרנס: בין מאה שמונים למאתיים אלף.
קולט אביטל: יש לנו איזו מטרה מוגדרת?
לאה גולן: אני אשמח להתייחס תכף.
ארנסטו פרנס: יש עוד דבר: ביום ראשון, מחליפים בארגנטינה את הנשיא.
קולט אביטל: הוא נבחר בצורה מאד דמוקרטית.
ארנסטו פרנס: והם מחכים שהמצב ישתפר.
ארנסטו פרנס: יש עוד דבר, השנה כבר השתפר המצב הכלכלי בארגנטינה.
ארנסטו פרנס: גם זה עוצר קצת את הנושא של העלייה.
קולט אביטל: גם אצלנו הולך ומשתפר.
ארנסטו פרנס: טוב, אני יודע איך זה משתפר שם ואיך זה משתפר אצלנו.
ארנסטו פרנס: אבל עכשיו הם מחכים – אולי זה ישתפר יותר?
ארנסטו פרנס: יש בתי חרושת שכבר עשרים שנה לא עבדו ועכשיו התחילו לעבוד עוד פעם.
ארנסטו פרנס: זה עניין די מסובך.
קולט אביטל: איזה סוג בתי חרושת?
ארנסטו פרנס: למשל, כל העניין של טקסטיל – שהיה בידיים של היהודים.
ארנסטו פרנס: זה לא עבד כמעט עשרים שנה ועכשיו התחיל לעבוד עוד פעם, כי סגרו את האימפורט.
ארנסטו פרנס: סגרו את האימפורט אז בתי החרושת התחילו לעבוד ויש עבודה.
ארנסטו פרנס: אנשים היום חושבים פעמיים אם הם צריכים לבוא או לא.
ארנסטו פרנס: אני יכול להגיד לך דבר אחד: פה, בהתאחדות שלנו, אנחנו אלף ומאתיים איש מתנדבים, שעובדים יום יום עם העולים שמגיעים.
ארנסטו פרנס: יש לנו עשרים ושבעה סניפים בארץ.
ארנסטו פרנס: כל האנשים שלנו עובדים, מלווים את העולים כאשר הם מגיעים, אנחנו עושים את כל העבודה.
ארנסטו פרנס: עכשיו יש לנו גם אתר באינטרנט והם, שם, יכולים לראות מה שקורה כאן.
לאה גולן: אם יורשה לי להוסיף כמה מילים: בארגנטינה התחושה היא של נס כלכלי.
לאה גולן: אם זו אשליה אופטית או נבואה שתגשים את עצמה – זו אופרה אחרת.
לאה גולן: בניגוד לשנה שעברה, שאז הייתה תחושה של כאוס טוטאלי בהשוואה למה שקרה בארץ והמשיכה של ישראל הייתה גדולה יותר, נכון להיום מה שאנחנו רואים זה שיש נפילה דרמטית של מספר העולים.
לאה גולן: ברבעון הראשון של 2003 הגיעו 382 עולים לעומת 1546 באותה תקופה אשתקד.
קולט אביטל: פחות משליש.
לאה גולן: כן.
דני טופז: זה חזר למספרים של 2001.
לאה גולן: מה שאנחנו מנסים לעשות זה לארגן גם את סיפורי ההצלחה בארץ וגם לתת תמיכה לתהליך הקליטה.
לאה גולן: אחד הדברים שארנסטו דיבר עליהם הוא הקשיים התעסוקתיים בארץ.
לאה גולן: אנחנו לא יכולים לטפל בשוק התעסוקה – הלוואי ויכולנו – בכלים המוגבלים שלנו.
לאה גולן: מה שאנחנו כן עושים – יש היום בארץ במרחבים צפון, דרום ומרכז, אנשים שהתפקיד שלהם זה לסייע לעולים באיתור מקום תעסוקה ראשוני.
לאה גולן: זה כרוך לפעמים בפשרה של העולה.
לאה גולן: גם אם העולה, בדימוי העצמי שלו, חושב שהוא יכול להיות יותר, התפקיד שלנו זה לנסות לקשר בינו לבין שוק התעסוקה כדי שלפחות תהיה לו איזושהי תחושת ערך ושכסף ייכנס לחשבון הבנק.
לאה גולן: אני לא יכולה להעיד בשלב זה על מאה אחוזי הצלחה, כי התחלנו את התהליך הזה לפני כחודש וחצי, אבל בהחלט יש התחלות טובות.
לאה גולן: שלחנו עכשיו תשעה-עשר אנשי עסקים ישראליים ממוצא ארגנטינאי שעשו חייל בארץ.
לאה גולן: אורגנה להם יחד עם לשכת המסחר ישראל-ארגנטינה סדרה של מפגשים עם אנשי עסקים יהודים ארגנטינאיים, כדי להראות להם שאמנם המצב בארץ קשה, אבל עדיין קורים בה דברים ודברים טובים, גם בתחום העסקי.
לאה גולן: נשלחו נציגים של מוסדות להשכלה גבוהה, נעשית פעילות דרך צעירים.
לאה גולן: היום הסתיימה סדרה של אירועים שעשינו בבואנוס איירס, קורדובה רוסאריו, מונטיווידיאו אורוגוואי וסנטיאגו צ'ילה.
לאה גולן: לאירועים האלה, שהיו בסימן ישראל, הגיעו מעל עשרת אלפים איש בסך הכל.
לאה גולן: הלוואי ויכולתי להגיד שמתוך העשרת אלפים נגיע למספרים של השנה שעברה.
קולט אביטל: אבל יש התעניינות.
לאה גולן: קראנו לירידים האלה ירידי ישראל.
לאה גולן: הנושא של העלייה צריך להיות השנה מסר יותר מתוחכם.
לאה גולן: בשנה שעברה הקמפיין שלנו היה "ישראל עכשיו".
קולט אביטל: אני רוצה לשאול אותך שאלה.
קולט אביטל: הרי אנחנו פה לא עושים את זה, באמת, למען הפוליטיקה, אבל כיוון שמה שנפגע מאד באמת זו האמינות שלנו, אז האם, נניח, אם הייתה יוצאת לשם מישהי כמו שרת הקליטה כדי להגיד לאנשים: אנחנו התחייבנו ונעמוד בהתחייבויותינו – האם דבר כזה יכול היה להשפיע?
לאה גולן: דרמטית כן, בתנאי שזה מה שהיא יכולה להגיד.
קולט אביטל: זה מה שהיא אמרה בוועדה.
לאה גולן: נכון לרגע זה יש עמימות גדולה ונזק לתדמית שלנו.
לאה גולן: גם לא מבחינים בין ממשלת ישראל, הסוכנות היהודית וכולי.
לאה גולן: הכל אותו דבר.
קולט אביטל: כולנו מייצגים את ישראל.
לאה גולן: זה שהסוכנות ממשיכה בהתחייבויות שלה ובשנת 2003 זה היה עשרים אלף דולר למשפחה – זה המון כסף – זה איכשהו מתמסמס.
לאה גולן: זה כבר נתפס כמובן מאליו.
לאה גולן: מה שנתפס זה רק הנזק שנגרם.
מרינה סולודקין: אתמול הייתה ישיבת סיעת ליכוד ואני העליתי את הנושא הכאוב והחשוב של המשכנתאות לעולים וזכויות העולים.
מרינה סולודקין: שאלתי מה קורה עם זה.
מרינה סולודקין: ענה השר שטרית, שהוא, אני חושבת, בין היוזמים של איך לפגוע כמה שיותר בזכויות הקיימות של העולים, שבנושא של אלה שבאו מאורוגוואי, ארגנטינה, דרום אפריקה וגם צרפת, יש סוג של פשרה.
מרינה סולודקין: הם מוכנים להחזיר לתקופת מעבר את הזכויות.
קולט אביטל: זה מה שאני יודעת שצריך להיות.
מרינה סולודקין: אבל לגבי יהודי ארצות הברית וברית המועצות, אין תשובה.
מרינה סולודקין: הוא רצה לבלבל את המוח בצורה אופיינית לפוליטיקאי כל כך משופשף כמו מאיר שטרית, אבל נעצר על ידי שרת הקליטה, שאמרה שהכל קשקוש.
מרינה סולודקין: וגם הייתה תמיכה של ראש הממשלה שאמר, בדרך שלו, שהוא מאד לא אוהב מה שאנחנו עושים עם העולים.
מרינה סולודקין: אז תשובות לא היו, אני מצדי אמרתי שאני, בהצבעה, לא אצביע, כי אין לי על מה להצביע בנושא זה והייתה תמיכה מצד חברים בליכוד שאף פעם לא חשבתי שהם יתמכו.
מרינה סולודקין: רוני בר-און אמר שכל ביטול של מענקים למשכנתאות זו פגיעה ישירה ובלתי נסבלת בענף הבנייה.
מרינה סולודקין: אז אנחנו בעניינים, אנחנו לא שותקים.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאולי אתם יכולים לעשות עוד מאמצים ממחנות אחרים.
מרינה סולודקין: אני מתנצלת, אני צריכה לצאת.
קולט אביטל: אנחנו חייבים לעבוד גם עם החבר שלנו משינוי בעניין הזה.
דני טופז: אני מנהל אגף תקציבים במשרד הקליטה ואני מלווה מקרוב את הנושא של יהדות ארגנטינה, במיוחד, בגלל המוצא שלי.
דני טופז: אנחנו חושבים שהבטחות צריך לקיים בכל נושא ובמיוחד בנושא של יהדות ארגנטינה, יהדות אורוגוואי וגם מקומות אחרים, שהיו לגביהם החלטות מפורשות של ממשלת ישראל.
דני טופז: מתקיימים דיונים בימים אלה בדרג המקצועי – וכפי שאמרה חברת הכנסת סולודקין, גם בדרג הפוליטי – אין עדיין החלטות, יש כיוונים.
דני טופז: הודיעה פה חברת הכנסת ציפי לבני, שרת הקליטה, שזו עמדתה ואנחנו מאד מאד מקווים שנוכל להגיע לדבר הזה שמי שהובטח לו ונמצא בארץ ומי שהובטח לו ועוד לא הגיע לארץ אבל יעלה עד תאריך מסוים, יוכל ליהנות מהדבר הזה של המענקים.
קולט אביטל: זה הרע במיעוטו.
דני טופז: כן.
דני טופז: יחד עם זאת אני רוצה להגיד פה משהו.
דני טופז: התוכנית המיוחדת הזו לארגנטינה ולארצות אחרות, מורכבת מכמה אלמנטים, לא רק מנושא המשכנתאות.
דני טופז: אנחנו אומרים שיש שלוש קומות: הקומה הראשונה זו הקומה של הסיוע הרגיל.
דני טופז: זה סל קליטה שבחודשים האחרונים הוא ניתן לכל העולים, מכל ארצות העולם – זו החלטת ממשלה.
דני טופז: הקומה השנייה זה סיוע שהוא בחלקו סוכנותי, בחלקו ממשלתי, לגבי איזושהי התארגנות ראשונית – ההתארגנות הראשונית הזו ממשיכה.
דני טופז: והנושא השלישי שלאה גולן דיברה עליו, אלה אותם עשרים אלף הדולר בממוצע לזוג פלוס שני ילדים.
דני טופז: זה הולך לנושא תעסוקה – אחד הנושאים החשובים ביותר - לנושא הבאת המטען, נושא פעילות חינוכית לילדים, זה ממשיך וזה יכול לעזור מאד לעולים.
דני טופז: זה לא ניתן לעולים שבאים מארצות אחרות.
דני טופז: זה ממשיך.
לאה גולן: עד סוף 2004.
דני טופז: כן, עד סוף 2004.
דני טופז: מה שנשאר בסימן שאלה גדול זה הנושא של המשכנתאות.
קולט אביטל: אבל יכול להיות שכן ניתן להשתמש בזה כזרז.
קולט אביטל: להגיד: אם תבואו עד תאריך מסוים, קיימות בכל זאת ההטבות האלה.
דני טופז: אין סיכום בנושא הזה ואני מקווה שזה באמת יגיע בימים הקרובים, כי ברור לי גם ממה שאני שומע מארגנטינה שזה משפיע על אנשים, פסיכולוגית יותר מאשר מעשית.
דפני מושייב: אני רוצה להעיר הערה.
דפני מושייב: אני עובדת סוציאלית, אני לא כלכלנית ואני לא מומחית בנושא של דיור, אבל תחום הדיור הוא נושא שכואב לכל קבוצות העולים.
דפני מושייב: בזמנו, עם וילמה ובישיבות של השנה שעברה ולפני שנתיים, נדמה לי, עלה הנושא שישנן דוגמאות בארצות אחרות.
קולט אביטל: יש גם דוגמאות מוצלחות בארץ, דרך אגב.
קולט אביטל: שפיתחו, למשל, בחיפה – הבוקר דיברנו על זה.
קולט אביטל: אנחנו נציג את הדוגמאות האלה.
דפני מושייב: זה יהיה מעניין.
דני טופז: תזכרו שהבעלות על דירות של אנשים שהם עולים חדשים היא גבוהה מאשר של אנשים שמוכרים כילידי מדינת ישראל.
דני טופז: כאנקדוטה.
דפני מושייב: העניין הוא שיכול להיות שניתן ללמוד, למשל, ממה שנקרא "אקרופוליטיק האוסינג" בקנדה.
דפני מושייב: זו דוגמה לרעיון שיש את החלק היחסי - - -
קולט אביטל: סליחה שאני שואלת אותך: יש לך מחקרים, יש אנשים שיכולים להציג את זה?
דפני מושייב: אני הגעתי לזה במקרה דרך אתר של האינטרנט ואני לא מבינה בתחום הכלכלי והתחום הכלכלי הוא משמעותי.
אביטל אפל: בארצות אחרות יש לנו מסמך בנושא.
קולט אביטל: כי את בדיוק נופלת לתחום שאני רוצה להקדיש לו את כל המאמצים.
קולט אביטל: אני חושבת שעד שאנחנו לא נחדש את הנושא של הדיור הציבורי בארץ, המצב רק ילך ויורע.
קולט אביטל: במקרה לגמרי פגשתי את שרת הקליטה למעלה יום אחד ואמרתי לה: אני יותר ויותר מגיעה למסקנה ש--- והיא מסתכלת עלי ומסיימת את המשפט: דיור ציבורי?
קולט אביטל: אמרתי: כן, היא אומרת: גם אני.
קולט אביטל: לכן אני חושבת שזאת יוזמה שצריך לנסות היום לקדם אותה, להראות מודלים של פתרונות.
דפני מושייב: ובקנדה, באמת, לאוכלוסיות החלשות, יש את הליווי.
דפני מושייב: אל"ף יש קצת תמהיל של מי גר באותו בלוק וגם ליווי של איך שומרים על רכוש.
דפני מושייב: כי אם נניח המנייה שלי בנכס שווה לעשרים או חמישים אלף דולר, אני הרי רוצה שהערך שלה ישמר.
דפני מושייב: ויש עובדים מקצועיים שמלווים אותם.
קולט אביטל: למי שייך הדיור הזה?
דפני מושייב: ממשלת קוויבק.
דפני מושייב: זה שווה דיון.
קולט אביטל: תוכלי להפנות אותנו לאתר האינטרנט?
דפני מושייב: ודאי.
קולט אביטל: תראו, אני לא יכולה לקבל פה החלטות מרחיקות לכת, ודאי לא בשם עצמי, כי מרינה איננה.
קולט אביטל: אבל אני כן חושבת שהוועדה צריכה להביע דעתה לגבי ההקטנה במספר העולים והפגיעה בפוטנציאל וכן צריכה לפנות, גם לממשלה וגם לסוכנות היהודית, כדי לעשות את כל המאמצים דווקא בנסיבות הנוכחיות, להפיק את מירב התועלת מהפוטנציאל הקיים.
קולט אביטל: זה נכון הרבה יותר, לדעתי, בארגנטינה, מאשר בצרפת, כי לדעתי בצרפת נעשים יותר מאמצים ולאורך ימים זה יישא יותר פרי.
קולט אביטל: זה גם יותר קרוב ויש יותר כלי תקשורת ואני חושבת שהאמינות שלנו נפגעה יותר קשה בארגנטינה.
לאה גולן: המאמצים נעשים באותה מידה, אם לא יותר בארגנטינה.
לאה גולן: מבחינת הסוכנות היהודית, על כל פנים.
קולט אביטל: אנחנו נמשיך לעקוב ולראות.
קולט אביטל: הסטטיסטיקות, כשלעצמן, הן מאד מדאיגות.
וילמה מאור: את לא רוצה לקבוע את תקופת המעבר?
קולט אביטל: אני לא רוצה לקבוע את תקופת המעבר ואני אגיד לך למה.
קולט אביטל: כי ברגע שאני קובעת את תקופת המעבר, זה אומר שאני מוותרת על המאבק ואני לא מוכנה לוותר על המאבק הזה, שאני חושבת שהוא מוצדק.
קולט אביטל: כי זה אומר: בשנה הקרובה ניתן, אבל מי שיבוא בשנה הבאה, לא יקבל יותר.
קולט אביטל: קשה לי להשלים עם זה.
וילמה מאור: ההטבות האלה ניתנו, גם הן, בהוראת שעה.
וילמה מאור: הן לא ניתנו לאורך תקופה.
לאה גולן: הן אושרו לעולים ב-2002 ואחר כך התקבלה החלטה להאריך את זה לעולי 2003.
קולט אביטל: סליחה, אבל המענקים בתוך המשכנתאות זה לא סיפור של הוראת שעה, עכשיו.
וילמה מאור: לא, חשבתי שדיברת על המבצע.
קולט אביטל: המבצע המיוחד - כן.
קולט אביטל: אני מוכנה לעשות הבחנה בין המבצע המיוחד, כשזה לטרנספורט של דברים וכולי, שכן תהיה הוראת מעבר עד, נניח, סוף 2004.
קולט אביטל: אבל על המשכנתאות זה מאבק שאני חושבת שאסור לוותר עליו.
קולט אביטל: אני גם חושבת שאני, אישית, חשה שניתן לנצח בו.
חברי הוועדה: קולט אביטל רומן ברונפמן זהבה גלאון יגאל יאסינוב מרינה סולודקין ניסן סלומיאנסקי נכחו: יוסף רוזן מנהל מחלקת אולפנים, המשרד לקליטת עליה סא"ל ארז הנקי סגן ראש מינהל גיוס, משרד הביטחון רס"ן כוכבה סרי ראש מדור ביקורת התייצבות במינהל הגיוס, משרד הביטחון משה אדוריאן מפקח ארצי על אולפני גיור באגף לחינוך מבוגרים, משרד החינוך נסים אברה
חברי הוועדה: מי מרכז אולפני גיור במחוז הדרום, משרד החינוך נחמה לנגנטל מנהלת אולפני גיור במחוז המרכז, משרד החינוך אודליה אדרי,עו"ד לשכה משפטית, משרד הפנים הרב אליהו בן-דהן מנכ"ל משרד הדתות ומנהל בתי הדין הרבניים הרב אליהו מימון מ"מ מנהל מחלקת הגיור, הנהלת בתי הדין לגיור דוד ממו עוזר לעניני בתי דין, הנהלת בתי הדין לגיור אריה אזולאי יו"ר הוועדה לעליה וקליטה, הסוכנות היהודית פרופ' בני איש-שלום יו"ר הנהלת המכון ללימודי יהדות ד"ר מלה תבורי "נתיב" – לשכת הקשר
קצרנית: דרישת בית הדין לגיור מעולות צעירות חדשות שלא להתגייס לצה"ל
יורי שטרן: אנחנו דנים היום בנושא של גיור, שאני מקווה להקדיש לו יותר זמן.
יורי שטרן: אני מודה לזהבה על כך שבעקבות ההצעה שלה אנחנו מתחילים את הדיונים בנושא הזה.
יורי שטרן: הגדיר אותו לא מזמן עוזי דיין, שהיה יו"ר המועצה לביטחון לאומי, כנושא אסטרטגי.
יורי שטרן: דעתי כדעתו.
יורי שטרן: אני חושב שאחד האתגרים החשובים ביותר של החברה שלנו זה אתגר הקליטה של האוכלוסייה הלא יהודית שהגיעה בתוך גל העלייה.
יורי שטרן: כל עוד יש עלייה יבואו גם לא יהודים.
יורי שטרן: יותר ממחצית היהודים בעולם הם בנישואי תערובת, כשמדור לדור האחוז הזה גדל.
יורי שטרן: אם אנחנו רוצים קיבוץ גלויות, צריך שיהיה קיבוץ המשפחות המעורבות.
יורי שטרן: החברה צריכה לדעת איך לטפל בהן.
יורי שטרן: רוב האנשים מגיעים לכאן לא כדי להיות מיעוט נוסף, אלא כדי להסתפח לאומה היהודית.
יורי שטרן: יש מספיק מליצי יושר במדינת ישראל שאומרים שזה לא משנה אם אתה יהודי או לא יהודי, אם עברת גיור או לא עברת גיור.
יורי שטרן: יש מספיק גורמים שמורידים את המוטיבציה של אנשים להיות חלק מהעם היהודי.
יורי שטרן: גם הממסד הדתי והממסדים הממשלתיים גרמו לאלה שאינם יהודים להיות נחותים מבחינה אזרחית.
יורי שטרן: בזה אנחנו מתרחקים מהמטרה, לא מתקרבים אליה.
יורי שטרן: אם אנחנו בונים את מהלך הגיור נכון אנחנו יכולים להשיג תוצאה טובה מאוד.
קולט אביטל: קיימנו אתמול דיון בוועדת הקליטה בכל הנושא של קליטת נוער.
קולט אביטל: אחת הסיבות לפשיעת נוער אתיופי היא שמרחיקים אותם מבתיהם בגלל לחץ של רבנים על ההורים לשלוח את ילדיהם לבתי ספר ממלכתיים-דתיים.
קולט אביטל: בין היתר הם הזכירו שנאמר להורים שהתנאי לגיור הוא שליחת הילדים לאותם בתי ספר.
קולט אביטל: נאמר לנו גם שהתנאי לגיור הבנות הוא שהן תתחייבנה לא לשרת בצה"ל.
קולט אביטל: יש פה דבר שהוא בלתי קביל.
קולט אביטל: ברמה האישית אני רואה בזה מעשה סחיטה.
קולט אביטל: גם אם אני מכבדת את הצורך לגייר אנשים כהלכה, לא זאת הדרך לנהוג כלפי עולים חדשים.
קולט אביטל: יש פה יותר מאשר רמה אחת של דיון.
קולט אביטל: מצד אחד ישנו הצורך להקל על אנשים בתהליכי הגיור ולתת להם את כל זכויותיהם האזרחיות, ומצד שני אנחנו רוצים שהאנשים ישרתו בצה"ל.
קולט אביטל: לא רק שהממסד הדתי לא שולח את בניו ואת בנותיו לצה"ל, הוא גם דואג לכך שכל מי שמצטרף לעם היהודי לא ישרת בצה"ל.
קולט אביטל: אני רואה בזה פגיעה מאוד חמורה במדינה, לא רק בעולים.
זהבה גלאון: אני מודה שהסוגייה שאני מעלה לא עוסקת בסוגיית הגיור בפועל, שזאת סוגייה נכבדה ורחבה.
זהבה גלאון: אני מעלה סוגייה נקודתית שמתבססת רובה ככולה על כתבה שקראתי בעיתון "מעריב".
זהבה גלאון: אחרי שקיימנו בירור הדברים התאמתו.
זהבה גלאון: לפי הכתבה, עולות צעירות שפונות לבית הדין לגיור בבת-ים במסגרת עמותת "יד לעולה" מתוך רצון להתגייר, מתוך רצון לקבל הכרה רשמית ליהדותם כחלק מתחושת ההתערות בחברה הישראלית, נדרשות להתחייב שהן לא תתגייסנה לצה"ל.
זהבה גלאון: הן נאלצות לקחת החלטה מאוד משמעותית וגורלית לגבי עתידן.
זהבה גלאון: מדובר בנערות צעירות שמבקשות להתקבל לחברה הישראלית.
זהבה גלאון: הייתי אומרת שיש איזו שהיא סחטנות רגשית שמופעלת עליהן.
זהבה גלאון: אני מסכימה עם חברת הכנסת קולט אביטל שמדובר כאן בסחטנות.
זהבה גלאון: הן מחליטות שלטווח הרחוק יותר חשוב להן להתגייר והן מוותרות על הגיוס.
זהבה גלאון: חלקן עושות שירות לאומי.
זהבה גלאון: זה מאוד בעייתי בעיני.
יורי שטרן: קיבלת אישור לכך?
זהבה גלאון: ממה שבדקנו זה כנראה נכון.
זהבה גלאון: אנחנו ביקשנו מאותן נערות דרך צד שלישי שיופיעו בפני הוועדה.
זהבה גלאון: הן סירבו.
זהבה גלאון: צריך לבדוק מי מממן את המכון הספציפי הזה, מי מממן מכונים אחרים.
זהבה גלאון: זה פן אחד של הדבר, שהוא חמור בעיני כמו שהצגתי קודם, אבל מה שחמור שבעתיים זה הוועדה שקשורה למערכת הביטחון.
זהבה גלאון: הנערות שבאות לפני הוועדה מלוות על ידי אדם ממכון הגיור.
זהבה גלאון: הוועדות האלה יודעות שמדובר במעין משחק.
יורי שטרן: מה המשחק?
זהבה גלאון: המשחק הוא בזה שמתנים גיור באי גיוס.
זהבה גלאון: הוועדות האלו שנותנות פטור לאותן נערות משירות ביטחון, נותנות לגיטימציה להתנייה הזאת.
זהבה גלאון: לא יתכן שנערות שמבקשות להתגייר תהיינה מחוייבות להצהיר שהן לא תתגייסנה.
זהבה גלאון: אם המכון הספציפי הזה או מכונים אחרים ממומנים על ידי משרד החינוך, אני חושבת שהמימון צריך להיות מופסק לאלתר.
יורי שטרן: הרבנות הצבאית, יחד עם קצין החינוך הראשי, מגיירת חיילים וחיילות בהצלחה רבה.
יורי שטרן: אנחנו מדברים על אנשים שרובם שייכים לזרם הציוני-דתי, לכן אני לא חושב שבעיני האנשים האלה השירות הצבאי פסול.
אליהו בן-דהן: אין שום מדיניות של בתי הדין שמתנה את הגיור באי גיוס.
אליהו בן-דהן: אין דבר כזה.
אליהו בן-דהן: רק בימים האחרונים גיירנו חיילות.
אליהו בן-דהן: יש לנו תוכנית מיוחדת לגיור חיילות שמשרתות במג"ב.
אליהו בן-דהן: חבל שעל פי כתבה אחת עושים מאומה גדולה, שאם נבדוק אז אין לה שום קשר לבתי הדין לגיור.
אליהו בן-דהן: אין שום קשר בין גיוס לגיור.
אליהו בן-דהן: ההיפך הוא הנכון, אנחנו מגיירים גם מי שמתגייס לצבא.
אליהו בן-דהן: הכתבה מתייחסת לאולפן, לא לבית דין.
אליהו בן-דהן: אין בית דין לגיור בבת-ים.
זהבה גלאון: אבל האולפן הזה מכשיר.
אליהו בן-דהן: האולפן הוא הוא אולפן שיש מאות כמותו ברחבי הארץ.
אליהו בן-דהן: משרד החינוך מממן את האולפנים.
אליהו בן-דהן: אנחנו, כמי שמכינים יחד עם משרד החינוך את תוכנית הלימודים, לא התנינו את קבלת התלמידים באי גיוס, מעולם לא הנחינו את המורים, את המזכירות או המזכירים בהתחייבות לאי גיוס.
אליהו בן-דהן: אני מעריך שבמקרה הזה היתה טעות של מזכירה.
אליהו בן-דהן: נדמה לי שגם בכתבה עצמה הוזכר המנהל של האולפן שאמר שהיתה טעות של המזכירה.
אליהו בן-דהן: זה ודאי לא נובע ממדיניות מכוונת שלנו, שהיא מדיניות הפוכה לחלוטין.
אליהו בן-דהן: יש פה את מכתבו של יצחק טורק, שהיה סגן ראש עיריית בת-ים.
אליהו בן-דהן: הוא אומר דברים מפורשים.
אליהו בן-דהן: אני יכול לתת לכם שמות של בנות שהתגיירו בימים האחרונים ומשרתות בצבא.
יורי שטרן: אנחנו לא נרצה שמות.
קולט אביטל: בהנחה שאין עשן בלי אש.
יורי שטרן: לא הייתי אומר את זה לגבי התקשורת.
קולט אביטל: אתה בא ומצהיר פה שזאת המדיניות.
קולט אביטל: עלי זה מקובל.
קולט אביטל: בוא נניח שקיימים רבנים בשטח שפועלים על דעת עצמם, אולי בלי אישורכם, אולי בלי ידיעתכם, שמפעילים לחצים מהסוג הזה.
קולט אביטל: מה אתה עושה במקרה כזה?
קולט אביטל: איזה סוג בירור אתה עושה?
קולט אביטל: איזה סוג הנחיות אתה מעביר?