GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירלה גל: בתחום התעסוקה כמובן, כפי שצויין כאן, אחד היעדים המרכזיים שלנו, אנחנו פועלים באמצעות שלושה אגפים שמטפלים בכל נושא התעסוקה, במדענים עולים וביזמות עסקית.
מירלה גל: יש כאן מסר נתונים לגבי שנת 2005 ו-2006, אני לא ארחיב את הדיבור.
מירלה גל: בסך הכל האגפים השונים שלנו נתנו מענה ללמעלה מ- 62 אלף עולים בשנת 2005 ובשנת 2006 אנחנו כאמור נמצאים חמישה חודשים או שישה חודשים לאחר תחילת השנה אבל תקציב המדינה אושר רק בשבוע שעבר.
זאב בוים: אם תסתכלו שם בצד שמאל למטה, יש אומנים וספורטאים, והזכרנו את המדענים, אני דיברתי עם השר אופיר פינס, יש משרד חדש היום, או מחודש נקרא לזה, של המשרד של מדע, של ספורט ותרבות, והשר פינס אני חושב לעניינים האלה הוא השר הנכון במקום הנכון, בניגוד אולי לכמה שרים שהציבור חושב שאולי הם לא במקומם הנכון, אבל אי אפשר להגיד את זה על פינס.
זאב בוים: אבל אני סיכמתי איתו שאנחנו נשב ביחד לבחון, כי יש לנו פה ממשקים חשובים, לגבי ספורטאים, לגבי מדענים, לגבי אמנים, לכן אני עצרתי רגע את מירלה, ויכול להיות שאפשר יהיה לאגם, יחד, על אותה אוכלוסיה וקהל היעד משני המשרדים תקציב כדי להעצים את הטיפול בתחומים האלה.
זאב בוים: בבקשה.
מירלה גל: אני רק רוצה לומר משפט אחד בכל מה שנוגע לתכניות תעסוקה, אחד הדברים היפים שאני גאה בהם, שנעשו במשרד הקליטה לאורך שנים, אלו תכניות חדשות כמו תכניות בתחום היזמות העסקית, ותחום התעסוקה, מרכזי ההכוון ותכנית הוואוצ'רים החדשה של משרד הקליטה.
מירלה גל: ומאחר והתכניות האלה הן כל כך טובות הן הלכו וזלגו לישראלים הותיקים אם אפשר לומר כך.
מירלה גל: זאת אומרת מבית היוצר של משרד הקליטה לאורך השנים הגו תכניות שברבות הזמן עברו גם לציבור הישראלי הוותיק.
מירלה גל: החדשה שביניהם זה למשל תכנית הואוצ'רים שאנחנו התחלנו אותה בשלהי 2005 והיום נכנסת כחלק מהתכניות של משרד התעסוקה ושל שרות התעסוקה.
מירלה גל: אני אעבור לנושא הדיור, השר התייחס לזה ואני לא ארחיב, אבל אין ספק שאנחנו צריכים לעשות כמיטב יכולתנו לתת מענה לנכים לדוגמא, לעולים מאתיופיה שמקבלים מענק משכנתא שאיננו מספק מבחינתנו, ועל הדבר הזה אנחנו נמשיך ונילחם בשנת 2006 ובעתיד בכלל.
זאב בוים: הערה לגבי מענקים לאתיופים, אחד הדברים שראיתי כשנכנסתי בדיוק לתפקיד, ידיעה על גברת אתיופית אחת, עולה חדשה, שעם המענק שהיא קיבלה היא התקשרה עם איזשהו מתווך, שהסתבר שהוא נוכל, אשר לקח לה את כל הכסף ושם אותה באיזה מקום עלוב, מכולה, איזו מסכנה, זה היה משהו נורא.
זאב בוים: יש פה ניצול, מסתבר שמאחורי הסיפור הזה יש כל מיני נוכלים, שמכיוון שהעולים החדשים לא בדיוק בעניינים הם בזריזות מתקשרים אתם, לוקחים מהם את כל הכסף ונותנים להם תת דיור בתנאים נוראיים.
זאב בוים: נתתי הוראה לראש אגף האכלוס והדיור אצלנו, חביב קצב, להתקשר עם ארגון הגג של המתווכים בישראל, ולבנות מכרז.
זאב בוים: מכרז יכול להיות על בסיס אזורי, של חלוקה של המתווכים בארץ, כדי לגרום לכך שמי שיטפל ויסייע לעולים בהשגת דירות, מתווכים, שזה יהיה על בסיס מכרז ושהמתווכים יהיו מתווכים מקצועיים, מאורגנים, ושנמנע את הסיפור הזה של הניצול המחפיר בתחום הזה.
אברהם מיכאלי: הבעיה עם התמחיר שלהם, שגם הזכרת קודם, שהאיזורים שמצליחים לקנות בהם דירות הם איזורים שעברו שיקום לפני שלושים שנה, וגם שם בקושי מגיעים למחירים האלה.
זאב בוים: על זה דיברתי בפתיחה, גם התופעה הזאת נוספת.
מירלה גל: להוסיף על הדברים האלה אלמנט נוסף שאנחנו מתכוונים להכניס, זה בדיקה של הדירות, לא רק מבחינת ערך של שמאי אלא גם בדיקת מהנדס בתוך המבנים עצמם כדי לראות שבאמת לא מוכרים דירות שהם מטות ליפול.
מירלה גל: בנושא השפה העברית השר התייחס לנושא של האולפנים.
מירלה גל: אני רק אוסיף שיש עוד הרבה מאוד פעילות, האולפנים בשיתוף פעולה עם משרד החינוך ועם הסוכנות היהודית, יש הרבה מאוד דברים, אנחנו לא יכולים להיכנס לבתי הספר, נמצא כאן כמדומני נציג משרד החינוך, אבל יש הרבה דברים שאנחנו יכולים לעשות במסגרת הלא פורמלית של לימודי העברית.
מירלה גל: אנחנו התחלנו תכניות בטלוויזיה, באינטרנט, בכיתות ממוחשבות, ותכנית הדגל שלנו תצא בעוד מספר ימים לפועל, טלוויזיה אינטראקטיבית.
מירלה גל: הרחבנו גם, מאחר ויש לא מעט אנשים שנמצאים בארץ ולא עברו אולפן אז ממש בימים אלה יצאנו בהוראת שעה מיוחדת שמאפשרת לכל העולים משנת 1997 שלא ניצלו את הזכאות שלהם לאולפן להירשם עכשיו, ואנחנו נאפשר לכל מי שירצה לחזור וללמוד עברית.
מירלה גל: בתחום עידוד עלייה, תראו, כפי שנאמר כאן, מי שאחראי לנושא העלייה זו הסוכנות היהודית, ובמדינות חבר העמים גם בשיתוף פעולה עם נתיב.
מירלה גל: אנחנו התפקיד שלנו הוא לקלוט את העולים.
מירלה גל: ויחד עם זאת בשנים האחרונות אנחנו מאמינים שאנחנו צריכים לסייע במאמץ הלאומי הזה ולייצר תכניות שתהיינה אטרקטיביות לעולים חדשים, שיטייבו את תהליך הקליטה שלהם בישראל, ומכאן שיצאנו במספר תכניות כמו עלייה קהילתית, כמו ביזנס-IL,
זאב בוים: אני רוצה את תשומת לבכם לנתונים בטבלה הזאת.
זאב בוים: תסתכלו כמה משפחות מ- 2004, על הגידול במסגרת הזאת, גם במספר הרשויות המקומיות, המוניציפליות, שהם למעשה, אנחנו יוצרים את הקשר עם הקהילות היהודיות.
זאב בוים: אז יש לנו פה גידול במספר הרשויות הישראליות, המוניציפליות שנכנסות, ב- 2006 לעומת 2004 אתם רואים, ותסתכלו על ההיקף של מספר המשפחות, תשע מאות שבעים וחמש משפחות שאנחנו בחצי שנה ב- 2006.
מירלה גל: על פי נתוני 2005, שש מאות שמונים ושמונה משפחות הגיעו בפועל.
מירלה גל: אנחנו מעריכים שהמספר הזה אכן יתממש, והתכנון, מרבית המשפחות מגיעות בחודשי הקיץ ולכן אנחנו עוד לא יכולים לשים אצבע כמה הגיעו בפועל.
מירלה גל: זו תכנית שמשותפת לסוכנות היהודית ומשרד הקליטה ולרשות המקומית.
מירלה גל: נושאים נוספים, יש לנו תכניות ייחודיות לצרפת, לבלגיה, יש לנו תכניות לתלמידי מחקר, ביזנס-IL, אני ארחיב את הדיבור אולי אחר כך כשנדבר על תושבים חוזרים, אבל בהחלט אחת מהתכניות היותר מוצלחות שיצאה מבית היוצר שלנו בשנה האחרונה, שנתיים אחרונות, "אינווסטמנט-IL" ועוד תכניות רבות אחרות.
מירלה גל: אני רוצה להתייחס יותר בהרחבה לנושא של נוער עולה במצבי סיכון.
מירלה גל: אנחנו מכירים את הנתונים, התהליך של העלייה, או כפי שהוא נקרא בעגה המקצועית של הגירה איננו קל.
מירלה גל: לעתים קרובות ההורים הם אלה שמקבלים את ההחלטה, זו לא היתה החלטה של הילדים.
מירלה גל: להורים יש אולפני עברית, לא כולם הולכים אבל לפחות יש להם את האופציה.
מירלה גל: לילדים אין את האופציה הזו במרבית המקומות, הם כמעט נזרקים לכתות הלימוד מבלי שיש להם ידע קודם בשפה העברית.
מיכאל נודלמן: בנושא הזה פה היתה ישיבה קשה מאוד, כי אי אפשר אפילו להבין איך אפשר לעבוד ככה, להתייחס לילד, בגיל שתים עשרה זורקים אותו לכיתה והוא לא יודע מילה, וגם הוא נכנס לאווירה עויינת, ובעוד חודש הוא לא בכיתה.
מיכאל נודלמן: זו בעיה גדולה.
מירלה גל: מאחר וכך, שמנו לעצמנו כאחד מהיעדים המרכזיים שלנו, לטפל בנוער עולה במצבי סיכון.
מירלה גל: כמובן שהדגש חייב להיות בראש ובראשונה מניעה, על מנת שאנחנו לא נגיע למימוש מצב הסיכון.
מירלה גל: אבל אלה שכבר נמצאים שם, מחובתנו לעשות כמיטב יכולתנו על מנת שמצבם לא יתדרדר.
מירלה גל: אנחנו הכנו ואנחנו מיישמים הרבה מאוד תכניות בנושא של נוער בסיכון.
מירלה גל: יש לנו תכניות ארציות, יש לנו כאן, באמת, אני לא רוצה להיכנס לכולם, אני ארצה להתייחס יותר בהרחבה לפחות לאחת מהתכניות האלה.
מירלה גל: יש מגוון רחב של תכניות ואת הדגש אני מבקשת לתת לתכנית "סיכוי".
מירלה גל: מטרת התכנית "סיכוי", זה מניעת עבריינות חוזרת בקרב נוער עולה, הרחקת בני נוער עולים ממעגל הפשיעה ויצירת רשת בטחון באמצעות הרשות וגורמים קהילתיים ממלכתיים.
מירלה גל: אוכלוסיית היעד שלנו זה נערים ונערות בני שתים עשרה עד שמונה עשרה שנחשדו או הורשעו בביצוע עבירה ראשונה.
מירלה גל: אנחנו הכנסנו בשלב ראשון עשרה יישובים לתכנית הזו, היום התכנית הולכת להתרחב לעוד עשרה יישובים, בשיתוף פעולה עם הביטוח הלאומי.
מירלה גל: אני רוצה לתת דוגמא מאחר ובאמת חשוב לא רק לעשות אלא גם לראות שהתכניות מביאות לתוצאות המקוות.
מירלה גל: ואם אני לוקחת את התכנית של סיכוי, בשנת 2005 על פי נתוני המשטרה חלה ירידה בשיעור של אחד עשרה אחוז בקרב הפשיעה של בני נוער עולה, בדיוק באותם מקומות שבהם הכנסנו את התכניות.
מירלה גל: ובשנת 2006 על פני הנתונים שיש לנו נכון להיום יש ירידה נוספת של חמישה אחוז בפשיעה של בני הנוער העולים, שוב, באמת, באותם המקומות שבהם התכנית פועלת.
מירלה גל: רצינו להביא לכם דוגמא מוחשית של ציורים של נערה שמשתתפת באחת מהתכניות האלה.
מירלה גל: אני מזמינה את כל מי שרוצה לבוא ולראות את התכנית כפי שהיא מתקיימת, תוצאות בלתי רגילות, אגב שהביאו גם לירידה משמעותית, לא רק בקרב בני הנוער העולים אלא באותם יישובים שבהם זה מתקיים זה משך גם את בני הנוער הוותיקים, משך למטה מבחינת אחוזי הפשיעה.
מירלה גל: ואנחנו מאוד שמחים, אנחנו רוצים להרחיב את התכנית הזאת, כפי שאמרתי הביטוח הלאומי נכנס לתכנית ואנחנו רוצים להרחיב אותה בשנה הקרובה לעוד יישובים אחרים, כי התוצאות ניכרות בשטח.
מירלה גל: זו רק אחת מהתכניות, בכל תכנית אחרת שהצגנו כאן, אנחנו מקבלים את התוצאות שאנחנו רוצים לקבל.
מירלה גל: מבחינת תושבים חוזרים, הנתונים כפי שהם נראים כאן מתייחסים רק לאותם מספרים שעוברים דרך המסננת של משרד הקליטה, אנחנו יודעים לומר בוודאות שכארבעים אחוז מהישראלים שחוזרים מדי שנה אינם חוזרים דרך משרד הקליטה ולכן המספרים הם גבוהים הרבה יותר ממה שמוצג כאן.
מירלה גל: אם אני לוקחת לדוגמא רק את צפון אמריקה, הרי שמספר התושבים החוזרים לצופן אמריקה בשנת 2005 לדוגמא הוא גבוה אף יותר ממספרם של העולים החדשים מצפון אמריקה בשנת 2005.
מירלה גל: אנחנו הרחבנו את הבתים הישראלים שמקיימים את הקשר, הרחבנו משמעותית את גרעיני צבר, בשיתוף פעולה עם משרדים נוספים, עם הסוכנות, עם צה"ל, עם תנועת הצופים, ואנחנו היום יש לנו ארבעה גרעינים לשנת 2006, כשהסך הכל הכללי עומד על תשעה גרעינים.
מירלה גל: זה לא סיפור פשוט מבחינת התפעול של המערכת הזו.
מירלה גל: משרד הקליטה שם את התקציבים ואנחנו רואים גם כאן ברכה בעמלנו.
מירלה גל: תכנית נוספת נקראת "בוא הביתה", הרחבה בקיבוצים, יש לה ביקוש רב, וכמאתיים וחמש עשרה משפחות נמצאות בתהליך רישום מתקדם, חלק מהם כבר הגיעו לארץ.
מירלה גל: דיברתי על תכנית ביזנס-IL, זו תכנית שמתחילה את תהליך הקמת העסק עוד בחוץ לארץ בעיקר באמצעות אתר אינטרנט שהקמנו בחמש שפות.
מירלה גל: למעלה ממאתיים משפחות חזרו לארץ והקימו עסק במדינת ישראל.
מירלה גל: אני אתן ממש על קצה המזלג את ההיקף התקציבי של משרד הקליטה שעומד על כ- 1.4 מיליארד שקל.
מירלה גל: תקציב גמיש מהווה כ- 62%, תקציב קשיח 38%.
מירלה גל: יש לכם כאן את "העוגה", בהמשך יש את הפריסה של התקציב בנושאים העיקריים.
מירלה גל: אני רוצה לומר עוד דבר על נושאים נוספים, שבהם המשרד עוסק ולא הכנסנו לכאן, ושהם כמובן מאוד חשובים.
מירלה גל: תחומים כמו הקליטה בקהילה, פעילות מול הרשויות המקומיות, אנחנו יודעים שמרכז הכובד של הקליטה הוא ברשויות המקומיות, יש לנו הרבה מאוד פעילויות יחד אתם.
מירלה גל: הנושא של הגיור שהמשרד נכנס אליו בשנת 2004 הוא כמובן נושא מאוד חשוב.
מירלה גל: פרוייקטים אחרים בתחום עידוד העלייה והרבה מאוד נושאים אחרים שהמשרד עוסק בהם ביומיום ומפאת קוצר הזמן אני לא ארחיב עכשיו.
מירלה גל: כמובן מעבר לרשויות יש גם את העמותות, שעושות עבודה מאוד חשובה בתחום קליטת העלייה, וגם כאן אנחנו מרכזים מאמצים ותקציבים על מנת לסייע לאותם עמותות.
מירלה גל: הנושא של הפרוייקט הלאומי האתיופי, בא לסיומו הטוב בעצם הימים האלה, החוזה נמצא בשלבי חתימה, והכסף לפרוייקט הלאומי יועבר לפחות בחלקו כבר בימים הקרובים.
שושנה רון: ראש הממשלה הקודם, אריק שרון, אמר לא אחת שהעלייה היא מרכיב מרכזי בחוסן הלאומי שלנו, והיא התשובה לסכנה דמוגרפית הנשקפת למדינה בעשור הבא.
שושנה רון: במציאות, לפי נתונים סטטיסטיים של 2004 ו-2005 יש נטייה להגירה שלילית.
שושנה רון: מספר היורדים כמעט ועולה על מספר העולים.
שושנה רון: כבוד השר בכניסתו לתפקיד הכריז, ואני מצטטת: ".
שושנה רון: .
שושנה רון: המבחן המרכזי שלנו כחברה הינו הדרך בה אנו קולטים את אוכלוסיית העולים..".
שושנה רון: מי זו החברה אם לא עמותות העולים?
שושנה רון: אני חוזרת ומזכירה, עמותות העולים הם אלה שמטפלים בעולים מרגע שהם יורדים מהמטוס, ומלווים אותם לא רק לחמש ולא לעשר אלא גם לחמש עשרה שנה.
שושנה רון: וכאן גם המקום להגדיר מחדש מה זה עולה.
שושנה רון: כי אם אנחנו ניקח למשל דווקא את הנוער בטיפול בסיכון בו אנחנו מטפלים גם לא אחרי חמש או עשר וגם חמש עשרה שנה.
שושנה רון: כך שאני מציעה שתשקלו מחדש מה משך ההגדרה של נוער עולה.
שושנה רון: יש לנו את היתרונות היחסיים הייחודיים שלנו, שעם כל הכבוד למוסדות ממשלתיים אין.
שושנה רון: יש לנו את היתרון של הבנת השפה, המנטליות, ובנו העולים נותנים אמון.
שושנה רון: כי הם חשדנים ביותר, בעיקר עולים שמגיעים מאסיה, כלפי כל מי שמייצג את המימסד.
שושנה רון: אנחנו עונים לדרישות האלה.
שושנה רון: כשהוא צריך לגשת למשרד הקליטה או לביטוח לאומי או למשרד החינוך אנחנו מלווים אותו, ובנו הוא נותן אמון, והוא זקוק לנו.
שושנה רון: ככה שלנו יש יתרון יחסי שאין לשום מימסד.
שושנה רון: מה קורה במציאות?
שושנה רון: כשאנחנו פונים למשרד הקליטה אנחנו מקבלים פירורים בתקציב ועושים עבודת פילים.
שושנה רון: פשוט.
שושנה רון: מה שאנחנו דורשים, זה למצב אותנו באסטרטגיה של משרד הקליטה, כיוון שאנחנו באים מהשטח.
שושנה רון: בקביעת הפרוייקטים, בקביעת התבחינים, אין לנו שום בעיה עם הפקידות של משרד הקליטה.
שושנה רון: הגב' מירלה גל, אריה קורל, כל אלה שעובדים אתנו במשרד הקליטה דלתותיהם מאוד פתוחות בפנינו.
שושנה רון: לא קורה שאנחנו נפנה ונבקש משהו ותוך כמה דקות אנחנו מקבלים תשובה.
שושנה רון: מה שאנחנו מבקשים, אנחנו מודעים לתודעה העמוקה של השר לציונות.
שושנה רון: אנא ממך, אנחנו מקוים שתצליח להביא לידיעת הציבור, אנחנו מבקשים משר הקליטה וגם מחברי הכנסת, אנחנו מוכנים לסייע בידיכם בכל דרך, כשדיברת על הדרך, אנחנו רוצים לראות את עצמנו חלק מהדרך.
שושנה רון: להסתמך על העקרונות שלנו ולהביא למודעות הציבור וחברי הכנסת את חשיבות גורם העלייה לעידוד עלייה.
אברהם מיכאלי: קודם כל, ברכות על תפקידך החדש, בשבילנו לפחות.
אברהם מיכאלי: אני מקווה שתישאר בתפקיד הזה לפחות לקדנציה.
אברהם מיכאלי: אדוני, הוועדה הזאת היא בעיני כחבר כנסת חדש ועדה מאוד חשובה בכנסת.
אברהם מיכאלי: לכן זה שהיום לא נמצאים פה חברי כנסת זה בגלל שפשוט מאוד הכנסת צריכה לדאוג לכך שבאותה שעה לא יקבעו שלושה שרים בשלוש ועדות.
אברהם מיכאלי: אני לפחות יודע על שלוש ועדות.
אברהם מיכאלי: מצד אחד תמיד נוח לתקוף את משרד הקליטה על זה שלא עשה שום דבר ולא קלט עולים ולא מטפל בעולים, ויותר נוח תמיד למתוח ביקורת.
אברהם מיכאלי: צריך לציין גם לשבח את מה שעשו במשך שנים לקליטת עלייה, כי כולנו היינו עולים וכולנו נקלטנו פה, ואיפה שהגענו לאיזה שהם הישגים בארץ בזכות משרד הקליטה גם.
אברהם מיכאלי: גם את זה צריך לפעמים להגיד למשרד הקליטה, במיוחד לצוות הוותיק שנמצא פה, שאני מבין שהם עברו כבר כמה שרים ואפילו כמה מנכ"לים.
אברהם מיכאלי: אנחנו כן רואים בתכניות שהוצגו פה שיש מגוון נושאים שלא מובאים לדעתי לידיעת הציבור העולה בצורה נכונה.
אברהם מיכאלי: אז ראיתי את התכניות החדשות שיש לכם לגבי פרסום.
אברהם מיכאלי: צריך לשים דגש יתר איך להוריד את זה לשטח, שהעולים ידעו שיש תכניות כאלה שאפשר לנצל אותם.
אברהם מיכאלי: אפילו העמותות שנמצאות פה אני יודע שחלק מהם אפילו לא יודעים מהתכניות היפות שפה הוצגו חלק מהם לפחות בשקפים.
אברהם מיכאלי: דבר שני, הנושא של הקיצוצים שכבר כנראה אפילו בתקציב של 2006 קוצץ בנושאים מסויימים, של דיור ועניין של אפילו יהודי אתיופיה.
אברהם מיכאלי: אני חושב שהנושא הזה של תקציב הדירות שלהם זו שערוריה.
אברהם מיכאלי: אני מהשטח יודע שהיום עולה אתיופיה שבא לרכוש דירה, אני במקצוע שלי כעורך דין, שהיה בא אלי למשרד, הייתי ממליץ לא לעשות אתם חוזה.
אברהם מיכאלי: באיזה מובן, כי התקציב שלהם קודם כל הוא תקציב קטן מאוד והדירות באמת דירות מפוקפקות שמוכרים להם.
אברהם מיכאלי: גם הנוהל לאשר את החוזה שלהם הוא נוהל מסובך ביותר.
אברהם מיכאלי: מוכר סביר במדינת ישראל לא רוצה להתעסק עם זה.
אברהם מיכאלי: תבינו, עולה חדש אחר שבא וקונה את הדירה, עובר הליך אחר לגמרי, הליך קל יותר, ואז למוכר הפוטנציאלי קל לתקשר איתו.
אברהם מיכאלי: עולים מאתיופיה בקטע הזה יש להם בעיה.
אברהם מיכאלי: גם שאין להם תקציב לרכוש דירה נורמלית וגם מעבר לזה ההליך לאישור העסקה הוא מסובך.
אברהם מיכאלי: צריך לחשוב איך לייעל את זה ואיך לגרום לכך שהעולים האלה, שאנחנו חייבים, אמרנו את זה כבר כמה פעמים, צריך לתת להם העדפה מתקנת, על חשבון עולים אחרים אפילו, ולא יעזור כלום.
אברהם מיכאלי: כי העלייה הזאת היא עלייה מקופחת.
אברהם מיכאלי: יש להם הרבה מאוד דברים שצריך לפתור וצריך לעזור להם.
זאב בוים: זו לא עלייה מקופחת, זוהי עלייה מורכבת ויותר קשה וזו ההגדרה היותר נכונה.
אברהם מיכאלי: אדוני השר, אנחנו כבר שמענו פה בוועדה כל כך הרבה דברים על העלייה הזאת, שמקופחת זאת מילה יפה.
זאב בוים: אני חושב שהיא לא מקופחת אבל צריך לעשות העדפה מתקנת.
זאב בוים: אבל העדפה מתקנת שאתה משתמש בזה אין פירוש הדבר שיש ברגע זה קיפוח.
זאב בוים: יש חוסר.
זאב בוים: קיפוח זה שאתה משווה עם מגזרים אחרים, עם עולים אחרים וכו', וזה לא המצב.
זאב בוים: אני מדבר על הצד הסמנטי, אבל הוא חשוב במקרה הזה.
אברהם מיכאלי: אדוני השר, אנחנו בשבוע שעבר דנו בנושא מסויים, שאני לא רוצה לחזור פה.
אברהם מיכאלי: אם השר היה שומע את הדיון פה, מקופחת זאת מילה יפה.
אברהם מיכאלי: אז לכן לגבי קיצוצי תקציבים, אנחנו כחברי כנסת בוועדה הזאת רואים ככתובת להיעזר בנו במובן החיובי ללחוץ בנושא של תיקון, זה יכלול גם את עמותות העולים שהם מקופחים וכך גם לקבל תקציבים אחרים, וגם קליטת עלייה שתהיה יותר טובה.
אברהם מיכאלי: תודה.
30095: אני מברך את השר לתפקיד החדש ומאחל לו הצלחה.
30095: אנחנו יודעים, בעניין עידוד העלייה, היום הממשלה החליטה, לפני שנה וחצי להגדיל את מספר העולים לשש מאות, ועדיין ממשיכים בשלוש מאות, מסיבה שכל הזמן אני מגדיר אותה כתירוץ, זה תירוץ של תקציב.
30095: אני חושב שזה גם אחד המשרדים בעיכוב, בגרימת העיכוב של העלייה זה משרד הקליטה.
30095: הוא אומר אין לי תקציב, אני לא יכול לקבל.
30095: הסוכנות מוכנה להיכנס לאתיופיה, על פי החלטת הממשלה, בגלל שלא עלה מספר העולים לשש מאות הסוכנות לא נכנסת.
30095: העולים שמגיעים כל שבוע מגיעים ללא הכנה, כי אם הסוכנות היתה לוקחת את האחריות היא היתה מכינה אותם, אז תהליך הקליטה היה יותר קל פה בארץ.
30095: לכן אני רואה זאת כאינטרס חשוב מאוד גם לפה, בתהליך הקליטה, להכין אותם, את העולים שנמצאים שם, ולהגדיל את העלייה.
30095: לכן אני שואל, כבוד השר, מה אתה מתכוון לעשות בעניין זה.
30095: עד עכשיו משרד הקליטה היה הגורם המעכב.
30095: אין תאום בין מערכות הקליטה כשהעולים מגיעים לפה.
30095: אין תאום, שמענו גם אתמול בוועדת החינוך, אין תאום בין משרד הקליטה למשרד החינוך כמה עולים מגיעים לבית ספר, לאיזה איזור מגיעים, ואז יוצרים הרבה תלמידים באותו בית ספר ובעיות של מקום בבית ספר, ואנחנו מבקשים שיהיה תאום בתהליך העלייה והקליטה.
30095: דבר השלישי, נושא מדיניות המשכנתא.
30095: המצב שגם דובר בו קודם, שהריכוז של העולים בשכונות חלשות, זה תוצאה של מדיניות המשכנתא של משרד הקליטה.
30095: וגם גודל המשכנתא.
30095: אני שואל, מה אתה מתכוון לעשות לשנות את המדיניות הזאת כדי שהעולים ייקלטו באינטגרציה אמיתית בערים יותר חזקות, כך גם יכולים הילדים להיקלט בבתי ספר יותר חזקים.
30095: תודה.
אלכס טנצר: קודם כל זאב, אנחנו מכירים עשרים שנה, ואני מברך אותך בתפקידך.
אלכס טנצר: עכשיו אני אנסה בשתי מלים להסביר על מה אני רוצה לעזור ולהסביר מה שקורה.
אלכס טנצר: בכל מרק צריכים לשים קצת פלפל, וגם היה יותר מידי מתוק.
אלכס טנצר: אם אנחנו מדברים על קליטת עלייה ב- 1990 הגיעו ארצה כמעט מאתיים אלף עולים חדשים, והיתה עלייה ענקית אחר כך, ב- 1994 עמדו בתור לקבל דיור ציבורי רק 28,000 איש.
אלכס טנצר: היו מגיעים רק 25,000 איש.
אלכס טנצר: בשנים האחרונות עלייה כמעט ואין והתור, אין נתונים מדוייקים, לפחות אנחנו לא מפרסמים, כמה אנשים בדיוק מחכים בתור לדיור ציבורי, מחכים בין חמישים לשישים אלף.
אלכס טנצר: עכשיו אנחנו מדברים בדרך משרד השיכון, שלושת אלפים משפחות.
אלכס טנצר: במקום אחד שלושת אלפים, במקום שני יותר מחמישים אלף.
אלכס טנצר: מי אשם במצב הנוכחי?
אלכס טנצר: אני עכשיו מתחיל לשים קצת "פלפל".
אלכס טנצר: אני חושב קודם כל משרד הקליטה.
אלכס טנצר: אם אנחנו מדברים על דו"ח מבקרת המדינה ב-1996 שהיה כתוב שם שאלפיים ומאה דירות שהיו צריכים לקבל עולים חדשים נמכרו ושמונה מאות תשעים יחידות דיור לא ראויות לאיכלוס.
אלכס טנצר: ב-1999 דו"ח מבקרת המדינה שמקבצי דיור נעשו ללא מכרז.
אלכס טנצר: ביולי 2000, משרד הקליטה מפרסם דו"ח יוצא מן הכלל שזה נקרא ועדה לפתרונות דיור ציבורי לזכאי משרד הקליטה.
אלכס טנצר: דו"ח בשנת 2000, דו"ח שאני שתי ידיים שם על הדו"ח הזה, אבל אני שואל את עצמי ושואל את כולם למה עד עכשיו לא עושים עם הדו"ח הזה שום דבר, חוץ מלזרוק אותו לפח.
אלכס טנצר: לדוגמא, אם היו משתמשים בדו"ח הזה, משרד הקליטה היה חוסך עשרות מיליוני שקלים בכל שנה.
אלכס טנצר: ועולים חדשים היו נהנים מדיור הרבה יותר טוב.
אלכס טנצר: בדו"ח הזה כתוב שיחידת דיור במקבצי דיור צריכה להיות לא פחות מעשרים וחמישה מטר.
אלכס טנצר: וצריכים לעשות את המכרזים למקבצי דיור, שזה חובה.
אלכס טנצר: קודם כל אנשים חידשו את המכרזים למקבצי דיור, שיחידות דיור שם בין שמונה מטר לאחד עשרה מטר במקום לעשות מכרז, למשל מלון חן בירושלים, 11 – 12 מטר ; כפר צרפתי באשקלון, זה פחות מ- 25 מטר, מכרזים לא היו.
אלכס טנצר: כשחידשו את החוזים האלה בשנים 2002 2003 ויכול להיות גם 2004, היו אמורים להיות מכרזים כדי לתת לאנשים פתרונות דיור באותה עיר, בתנאים הרבה יותר נוחים.
אלכס טנצר: כאן כתוב שאם עושים הארכת דיור לעשר שנים, יחידת דיור במכרז תהיה 550 דולר ואם לעשרים שנה 450 דולר.
אלכס טנצר: משרד הקליטה האריך היום את החוזה נגיד ב- 800 דולר, שזה פער גדול מאוד, אז אנחנו שואלים למה יש כל כך הרבה עולים חדשים ללא פתרון דיור?
אלכס טנצר: אני פונה ליו"ר מיכאל נודלמן ולכבוד השר, ואני מבקש להקים ועדה משותפת של משרד הקליטה ובין משרדית לגבי כך למה כל כך הרבה אנשים אין להם פתרונות דיור.
אלכס טנצר: למה לא מקיימים את דו"חות מבקרת המדינה ולמה לא מקיימים דו"ח של משרד הקליטה.
אלכס טנצר: אני חושב אם הגישו את המסקנות, יישמו את המסקנות, אז אני בטוח בדבר אחד, גם העולים החדשים יהיו מבסוטים וגם חברי הכנסת יעשו מעשה וגם שר הקליטה, שבשבילו זה דף חדש, יעשה מהפך.
אלכס טנצר: זה לא מקובל שהיום עומדים בתור כל כך הרבה אנשים והיום כבר מתחילים לאבד את הזכאות שלהם בגלל חמש עשרה שנים שעמדו בתור ואין להם פתרון לדיור.
בני איש שלום: בוקר טוב, נשמעים דברים מאוד קשים לגבי התנאים הפיזיים של העולים, ולכן אני לא עוסק בשאלות של לחם ודיור, אבל אני רוצה בכל זאת, מכיוון שהוזמנתי ואני מייצג כאן נושא, להעלות את הנושא שאותו אני מייצג.
בני איש שלום: המכון ללימודי יהדות הוקם בעקבות המלצות ועדת נאמן על ידי ממשלת ישראל והוא פועל בשיתוף פעולה בין ממשלת ישראל, משרד הקליטה והסוכנות היהודית.
בני איש שלום: אני חייב לומר שמושקעים מאמצים אדירים על ידי משרד הקליטה, גם בתקציבים, גם בכוח אדם, גם באנרגיות ותשומת לב, במיוחד על ידי מנכ"לית המשרד מירלה גל, שבאופן אישי מקדישה, אני יודע, אחוז ניכר מזמנה לנושא הזה, למרות כל הנושאים החשובים והכבדים שעומדים על סדר יומו של המשרד ועל סדר יומה של המנכ"לית.
בני איש שלום: נושא הדיור, אני יודע מקרוב, תפס מקום מרכזי ביותר בסדר היום שלה.
בני איש שלום: יחד עם זאת לאורך השנים, ועוד לפני שהנושא הזה הועבר לאחריות משרד הקליטה, וגם אחרי שהוא עבר לאחריות משרד הקליטה, כבר כשש שנים המכון פועל ונתקל מדי שנה בשנה בקשיים עצומים של תפקוד, שנובעים, למרות החלטת הממשלה להקים אותו ולהפעיל אותו ולתקצב אותו, נתקל בקשיים של תפקוד בגלל גורמים שונים בתוך המערכת הממשלתית.
בני איש שלום: הנושא האחרון שלמעשה משתק את פעולת המכון מאחד במאי שנה זו הוא החלטה של,
מיכאל נודלמן: זה לא המקום והזמן כדי שאנחנו נפתור את הבעיות שלכם, תקצר בבקשה.
בני איש שלום: במשפט אחד אני אומר, שמאז האחד במאי הופסקה פתיחת כיתות חדשות של המכון שקולט עולים חדשים הזקוקים לגיור.
בני איש שלום: אני יודע שגם המנכ"לית וגם השר מטפלים בדברים הללו בעצם הימים האלה ובעצם היום הזה, ובכל זאת מכיוון שהוזמנתי ומכיוון שאני מייצג את הנושא חשבתי שזה הפורום להעלות את הבעיה, בגלל דרישה של חשב משרד האוצר לפטור ממכרז.
בני איש שלום: אז אני מעלה את הנושא ובבקשה התייחסות, אם יש עניין להתייחס.
מריו לב: אתמול קראתי בידיעות אחרונות על שאלות לשרים, שאתה אמרת שתנסה לחפש ותיקים כדי לקלוט את העולים, שזה פרוייקט מאוד יפה.
מריו לב: אני מציע לאמץ ולתת חסות לארגוני עולים, תקבל מאות סניפים בכל רחבי הארץ, אלפי ותיקים שהם מתנדבים, בכל השפות, שיכולים לעזור בכל התחומים.
מריו לב: אני רוצה באמת לברך על המספרים שראינו כאן, בגלל שבאמת לא הכרנו את המספרים האלו.
מריו לב: אנחנו יודעים שהעולים מגיעים להתאחדויות עולים מהמשרדים ומהמרכזים של משרד הקליטה, שולחים את העולים אלינו ואנחנו מטפלים בהם.
מריו לב: אבל אם אתם תיקחו בחסות את ההתאחדויות עולים אני בטוח שבדו"ח הבא המספרים יהיו יותר מכפולים, אנשים שאתם תטפלו ושאתם תתנו פתרונות, ואנשים שאנחנו מקבלים, ושבשיתוף פעולה עם המשרד אנחנו יכולים לפתור אלפי בעיות של עולים שהיום לא נמצאים כאן ושאנחנו פותרים את זה לבד ובצורה מאוד קשה בגלל המצב של ההתאחדויות עולים.
מיכאל נודלמן: זו לא רק בעיה של משרד קליטה, זו בעיה של סוכנות.
מריו לב: אנחנו לוחמים בשני כיוונים, גם עם הסוכנות וגם משרד הקליטה.
ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, אין בארץ אזרח ישראלי, שהוא לא עולה חדש.
ראובן ריבלין: גם משפחתי היא עולה חדשה, רק שאנחנו עלינו לפני מאתיים שנה וזכינו יחד עם אחינו הספרדים שהיו פה ארבע מאות או חמש מאות שנה לפני כן לקלוט כמעט את כל העליות.
ראובן ריבלין: אני רוצה לברך את השר, אני יודע כמה הוא אדם רציני, אני לא מדבר על הרמה הפוליטית, אני מדבר על הרמה האישית.
זאב בוים: אני מוכרח רק לומר, שבאמת יושב ראש הכנסת השש עשרה ראובן ריבלין, בכל עת שהיתה לו הזדמנות, מבחינתו אני כבר הייתי שר.
ראובן ריבלין: אין לי כל ספק שאיזה תפקיד שלא יוטל עליך אתה תמלא אותו בצורה היותר מדוייקת ועם כל המרץ וכל הרצינות שאתה רגיל לעשות ואני בטוח שגם המשרד הזה יקבל את ההתייחסות המתאימה ממשרדי הממשלה.
ראובן ריבלין: רציתי רק לברך את כל האורחים, אני רואה את ההתעניינות הרבה של כל גורמי העלייה בחמישים השנים האחרונות, שותפים פעילים לכל הנושא, על כל הבעיות של קשיי קליטת עלייה.
ראובן ריבלין: תאמינו לי, אני פה הייתי עשר שנים לפני שקמה המדינה וראיתי כמעט את כל העליות ואת כל הקשיים.
ראובן ריבלין: אנחנו יותר ויותר מאבדים את ההבנה למה אנחנו צריכים להיות פה בכלל, אבל כל יהודי שבא, אם היו אומרים לי אדוני השר לפני חמישים שנה ושישים שנה שאני אהיה יושב ראש כנסת הייתי אומר בטוח, מה, אני ילד מוכשר.
ראובן ריבלין: אבל אם היו אומרים לי ששישה מליון יהודים, איזה מספר נורא, יהיו פה בארץ עוד שישים שנה, אלה הם דברים נפלאים.
ראובן ריבלין: אני שמעתי אותך אומר באחת ההצהרות לעיתונות, שאתה מצפה כנראה יחד עם גורמי הסוכנות, לעלייה רצינית ביותר בשנה הקרובה ובשנים הקרובות.
ראובן ריבלין: ושאלתי היא זו, האם ממשלת ישראל ערוכה לקליטת עלייה כזאת.
ראובן ריבלין: האם ממשלת ישראל יודעת שהיא צריכה להתארגן לעניין זה?
ראובן ריבלין: גם ברמה של המשאבים הכספיים, שבטוח יימצאו, בדיוק כמו, להבדיל אלף אלפי הבדלות, ובהיפוך מוחלט, כמו שאם תקרה עלינו מלחמה נמצא את כל הדרך איך להגן על עצמנו, כך אם תבוא העלייה הנוספת, שהיא המשך צמיחת הגאולה, אנחנו נמצא את המשאבים.
ראובן ריבלין: השאלה היא האם אנחנו לא התעייפנו מקליטת עלייה, ויש איזו שהיא התרופפות, כי אני כבר הייתי פה במספר ישיבות וראיתי שהציבור והממסד בישראל לא מתייחס ברצינות לדבר שנקרא קליטת עלייה.
ראובן ריבלין: כל בנאדם שהוא בא לארץ חדשה, זה לא חשוב כמה אנחנו חזקים וכמה אנחנו כבר רגילים לכל מניסיון העבר, כל אדם זה עולם ומלואו.