GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן שלגי: אולי את מוכנה, גבירתי, כמה מילים של ראש המינהלת?
לימור לבנת: לא, אני לא---
יוסי שריד: סלח לי כבוד היו"ר.
יוסי שריד: זה לא כמה מילים.
יוסי שריד: את רשות הדיבור ביקשתי כבר לפני חצי שעה.
יוסי שריד: לי זה לא משנה אם השרה שומעת או לא; בלאו הכי התוצאה היא אותה תוצאה, ולכן לי עכשיו זכות הדיבור.
אילן שלגי: בבקשה.
יוסי שריד: התרומה שלי לנעל"ה היא צנועה עד אפסית.
יוסי שריד: הכרתי את תכנית נעל"ה לפני שהייתי שר חינוך; כאשר הייתי שר חינוך באו אליי אנשי נעל"ה – זו הייתה אחת הפגישות הראשונות שלי, ולא במקרה, על פי סדר עדיפויות מסוים שסימנתי לעצמי.
יוסי שריד: אהבתי את התכנית קודם, ואהבתי את התכנית אחר-כך, ואם אתה אוהב משהו אתה מנסה להרחיב אותו.
יוסי שריד: אז חשבתי שאם זה כל-כך טוב, למה זה רק לילדי חבר-העמים?
יוסי שריד: בואו נרחיב את זה.
יוסי שריד: הרחבנו את זה לארגנטינה, וזה עבד די יפה בשנתיים-שלוש האחרונות.
יוסי שריד: אם אני לא טועה – גם צרפת, אבל אני לא בטוח, ומה שאני לא בטוח – בניגוד לשרה – אני לא אומר.
יוסי שריד: אני אפילו לא אומר את זה בביטחון כשאני לא בטוח.
יוסי שריד: לגבי התקנים, אני לא מציע לקבל בקבלנות ילדים.
יוסי שריד: ילדים זה לא עניין של קבלנות.
יוסי שריד: יש קבלנות, אולי אין ילדים?
יוסי שריד: אולי ההורים לא רוצים לשלוח?
יוסי שריד: יותר מזה, בנעל"ה אומרים שיש 3000 תקנים וממלאים רק 2000.
יוסי שריד: לממשלת ישראל יש 2 מיליון תקנים לתיירים.
יוסי שריד: משום מה, הממשלה כולה – לא רק מינהלת נעל"ה המסכנה, אלא כל הממשלה כולה – לא מצליחה למלא, אלא 50%, 30% מהתקנים האלה.
יוסי שריד: בין מינהלת נעל"ה לבין ממשלת ישראל אני מניח שאחריות הממשלה למצב הנוכחי במדינת ישראל היא יותר גדולה מאשר של מינהלת נעל"ה.
יוסי שריד: מינהלת נעל"ה אשמה במצב?
יוסי שריד: גם לחבר-העמים וגם לארגנטינה מגיעות שמועות עמומות, אך עמוקות שקורה כאן משהו, ואנשים לא ממהרים לשלוח את הילדים שלהם.
יוסי שריד: אז מה הטענה למינהלת נעל"ה?
יוסי שריד: זה אני לא מבין.
יוסי שריד: זו לא פעם ראשונה, זה מאוד אופייני.
יוסי שריד: אין שום קשר בין מה שהשרה אומרת לבין הדברים בפועל.
יוסי שריד: זו תכונה מאוד אופיינית.
יוסי שריד: היא אומרת שהיועצת המשפטית של משרדה – אגב, בעניין הזה היא לא מעלה ולא מורידה, היא לא ממלאת שום תפקיד; זה עניין של האוצר, עניין של החשב.
יוסי שריד: מה זה חשוב כל-כך מה היועצת המשפטית של המשרד אומרת?
יוסי שריד: החשב בכבודו ובעצמו מצוטט במסמך שקיבלנו: "בידי משרד החינוך, התרבות והספורט היכולת לפנות לחשב הכללי ולקבל את אישורו להמשיך את ההתקשרות עם מינהלת נעל"ה בעבודה לקידום החינוך במתכונת הקיימת".
יוסי שריד: כתוב שחור על גבי לבן, אז מה הבעיה?
יוסי שריד: התפלאתי על עמדת משרד האוצר.
יוסי שריד: האוצר אומר "מכרז זה מכרז".
יוסי שריד: האוצר מזמין כאן את משרד החינוך לבקש שהאחריות לנעל"ה תמשיך להיות מופקדת בידי המינהלה.
יוסי שריד: אני ראיתי גם את העלויות של המינהלה, כמה זה 12 מיליון שקל?
קריאות: 9 מיליון שקל.
יוסי שריד: הוצאות מיון: 2 מיליון שקלים.
יוסי שריד: 2 מיליון לא נראה לי סכום בלתי סביר.
יוסי שריד: שום סכום לא נראה כאן דבר בלתי סביר לחלוטין.
יוסי שריד: במה כבר אפשר לחסוך כאשר האוצר בכבודו ובעצמו הגיע למסקנה שאין מקום לחיסכון, והוא מוכן בחפץ לב שהמינהלה תנהל.
יוסי שריד: אם כך, אין כאן חיסכון, גם הימור כספי אין פה.
יולי תמיר: אני רוצה לתמוך בך.
יולי תמיר: הוצאות המטה הן מיליון.
יוסי שריד: מיליון שקל.
יוסי שריד: מה כל הסיפור הזה?
יולי תמיר: זה מה שכתוב פה.
אילן שלגי: חבר-הכנסת שריד.
יוסי שריד: אתה עושה את זה יותר בזול?
יוסי שריד: המשרד ידוע בתור עושה בזול.
יוסי שריד: ידוע בתור "עושה", ואחר-כך ידוע בתור עושה "יותר בזול".
יוסי שריד: המשרד מטפל בילדים.
יוסי שריד: זה מנהגו של המשרד שהוא מטפל בילדים.
יוסי שריד: פה מדובר באנשים שזה בשבילם מפעל חיים.
יוסי שריד: יש טבע שכשאנשים מטפלים במפעל חיים שלהם הם עושים את זה אחרת מכפי שמטפלת בזה ביורוקרטיה ממשלתית.
יוסי שריד: אנחנו יודעים מה משרדי ממשלה יודעים או לא יודעים לעשות.
יוסי שריד: זה לא אותו דבר.
יוסי שריד: כאן מדובר במפעל חיים.
יוסי שריד: אומרת לנו שרת החינוך שהיא לא מבינה בכלל את כל הקטנוניות של הדיון הזה; הרוח תישמר, המהות תישמר, ממתי אנחנו עוסקים בעניינים של מבנים ארגוניים?
יוסי שריד: יש דברים שהמבנה הארגוני קובע את אופיים ואת מהותם.
יוסי שריד: אני מניח שגם השרה לא הייתה מסכימה שינתקו בינה לבין ההישגים של משרד החינוך.
יוסי שריד: אני מניח שהשרה הייתה רוצה לראות את הישגי משרד החינוך הגדולים קשורים בה אישית.
יוסי שריד: לא ראיתי שהיא מפזרת את זה לאנשים אחרים.
יוסי שריד: צריך לומר: איך בכל הזדמנות בכל מקום, בחווה של ראש הממשלה כבר היו בטקסים לנעל"ה יותר מאשר לכל מוסד אחר.
יוסי שריד: בסדר גמור, אנחנו מפרגנים לנעל"ה.
יוסי שריד: בכל מקום רק שומעים תהילות ותשבחות; צריך להיות בכל-זאת איזשהו קשר בין התהילות והתשבחות לבין מי שאחראי לאותו מפעל שזוכה לכל כך הרבה תהילות ותשבחות.
יוסי שריד: תארו לעצמכם שהיה כישלון?
יוסי שריד: מה היו אומרים?
יוסי שריד: ודאי היו תולים את הכישלון הזה על הצוואר שלהם.
יוסי שריד: זה נהדר, אומרים שזה אחד הביטויים המופתיים של הציונות, ואין הרבה ביטויים כאלה, אחד המפעלים הכי חשובים שיש היום במדינת ישראל – אבל אין לזה שום קשר לאנשים שמטפלים בזה.
יוסי שריד: איך זה יכול להיות?
אילן שלגי: אנא, חבר-הכנסת שריד, קח עוד דקה.
יוסי שריד: חיסכון כספי אין ולא יכול להיות פה.
יוסי שריד: עניין התקנים הוא קשקוש מקושקש, שאין לו שום קשר למינהלת נעל"ה.
יוסי שריד: נימוקים אחרים לא שמענו.
יוסי שריד: מקובלים עלי דבריה של שרת החינוך – אני בהחלט מוכן ללכת בעקבותיה – שמנתה אחד לאחד את החשדות שהיא לא רוצה להעלות.
יוסי שריד: מונים את החשדות שלא רוצים למנות.
יוסי שריד: אחר-כך היא אמרה לשי חרמש את מה שאמרה.
יוסי שריד: יש אומרים – אני בטוח שזה חשד שווא – שכל המהלך הזה הוא חסר פשר לחלוטין, חסר כל היגיון, חסר כל אחיזה בנתונים, במסמכים, בעובדות, בהיסטוריה ובהישגים.
יוסי שריד: בל נחשוד בכשרים, אבל אולי היו דברים מעולם: אולי זה בא לפנות כמה מקומות לכמה ג'ובים, לכמה אנשים?
אורי אריאל: אתה על ציר בנקט, נכון?
אורי אריאל: מרגישים.
יוסי שריד: אני בפנצ'ר.
יוסי שריד: אתה רוצה שנתערב שחלילה זה יקרה, ואז נראה מי מטפל בזה, וניווכח לדעת---
אילן שלגי: יוסי, יש פה חברי-כנסת שמחכים לתורם.
אבשלום וילן: הוא אומר את האמת, מה לעשות?
אילן שלגי: מר יחיאלי, אני מבקש לשמוע אותך, ואחר-כך יש עוד כמה חברי-כנסת שרשומים.
ישעיהו יחיאלי: תודה לכל יושבי הראש.
ישעיהו יחיאלי: חברים נכבדים.
ישעיהו יחיאלי: בדלת של הוועדה קיבלתי טלפון מהגברת מנחמיה המר ששמעה ברדיו על מכתבי הפיטורין ששלחו אלינו.
ישעיהו יחיאלי: היא ביקשה להביע בשם משפחת המר את זעזועה על המעשה.
ישעיהו יחיאלי: דבר שני, אני רוצה לתבוע את עלבונם של חבריי מעליית הנוער שהוזמנו לדיון הזה כמי שמקבלים את נעל"ה.
ישעיהו יחיאלי: ככה זה מופיע בנייר פה.
ישעיהו יחיאלי: הלילה נעשה שינוי, ואמרו להם לא להיכנס.
ישעיהו יחיאלי: הם היו פה, ואני תובע את עלבונם; הם אנשי חינוך ממעלה ראשונה, עם כוונות טובות שבאו לכאן לבושים חגיגית לקבל לידיהם את תכנית נעל"ה, ומישהו אמר להם שאין מקומם בחדר הזה.
אילן שלגי: אולי תאמר מי הזמין אותם, ומי אמר להם לא להיכנס.
ישעיהו יחיאלי: תשאל את מר לייטר.
ישעיהו יחיאלי: הם מופיעים ברשימה שמשרד החינוך הודיע בו מי יבוא לכאן.
ישעיהו יחיאלי: מי אמר להם לא להיכנס, אני לא יודע.
ישעיהו יחיאלי: אני פשוט לא רואה אותם, ואני תובע את עלבונם.
אורי אריאל: אף אחד לא אמר להם לא להיכנס.
אורי אריאל: לא צריך להיסחף.
יוסי שריד: אז למה הם לא נכנסו?
יוסי שריד: מרצונם החופשי?
קולט אביטל: חבר-הכנסת אריאל, אני מבקשת לא לענות בשם הוועדה.
ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לברך את שרת החינוך על השינוי בעמדתה לא להטמיע את תכנית נעל"ה בתוך מינהל פנימייתי שעוסק ב- 15000 ילדים, ששם זה היה הולך לאיבוד לגמרי למרות הדברים היפים הכתובים פה; אלא להקים יחידה מיוחדת במשרד בנושא נעל"ה.
ישעיהו יחיאלי: אני מברך על ההחלטה, אבל מה רע בנו?
ישעיהו יחיאלי: בריא ושמא – בריא עדיף.
ישעיהו יחיאלי: יש מישהו במשרד החינוך או מחוצה לו שיש לו טענה על העבודה שלנו – יבוא וישמיע אותה.
ישעיהו יחיאלי: לא זכיתי מאז כניסתה של השרה לימור לתפקידה להיפגש איתה, וגם היום היא לא נשארה לשמוע את מה שרציתי לומר – שלושה משפטים בנוכחותה; המשפט העיקרי שרציתי לומר הוא מה שהיא אמרה לראש הממשלה לפני 10 ימים: "אל תשלח ידך לנער!" כשדיברו על קיצוצים בתקציב החינוך.
ישעיהו יחיאלי: במי אתם מתעסקים?
ישעיהו יחיאלי: יש מינהלת נעל"ה, ויש תכנית נעל"ה; יש שרת חינוך, ויש משרד חינוך.
ישעיהו יחיאלי: זה לא אותו דבר.
ישעיהו יחיאלי: אמר אדוני המלומד, חבר-הכנסת שריד.
יוסי שריד: מר לייטר מייצג עכשיו את העניין, הוא אומר שהוא מבין בזה.
ישעיהו יחיאלי: אני לא שמעתי על החלטה במשרד החינוך לפני שלושה חידושים, זה החידוש ששמעתי היום.
ישעיהו יחיאלי: לא ידעתי על כך; אילו ידעתי יכול להיות שכבר מזמן לא הייתי כאן.
ישעיהו יחיאלי: לי נאמר לפני כמה ימים שהכל פתוח.
ישעיהו יחיאלי: הכל נמצא בדיון.
ישעיהו יחיאלי: וראיה לכך: משרד החינוך עשה 180 מעלות אתמול בלילה.
ישעיהו יחיאלי: עוד אפשר לעשות שוב 180 מעלות.
ישעיהו יחיאלי: איך לנהל מלחמות דמוקרטיות, יש לי מורה טובה – חברת-הכנסת לימור לבנת.
ישעיהו יחיאלי: כל מה שעשיתי וכל מה שאני עושה, אני עושה בדרכים דמוקרטיות.
ישעיהו יחיאלי: אם יש פגם במעשיי, יואילו לפנות לממונה עליי, פלטי סתוי, מנכ"ל האגודה; אני מוכן להשעות את עצמי בעוד עשר דקות אם עשיתי משהו לא על-פי דין ולא על-פי נוהל בכך שאני מנהל מלחמה לא לבד.
ישעיהו יחיאלי: יש לי חברים בכל סיעות הבית הזה; יש חברים לתכנית נעל"ה בכל משרדי הממשלה וגם במשרד החינוך, ואולי הם יגידו פה את דברם אם מותר להגיד דעה, ולא תכתיב.
ישעיהו יחיאלי: חבריי ואני בנינו את תכנית נעל"ה יש מאין; אנחנו עוסקים בזה 8 שנים מתוך 11 שנות קיום התכנית.
ישעיהו יחיאלי: את חלבנו ודמנו נתנו לתכנית הזאת.
ישעיהו יחיאלי: מה רוצים מחיינו?
ישעיהו יחיאלי: יש לנו צל"ש מהכנסת; בחוברת שהכנו לכם אתם יכולים לקרוא את ההחלטות שלכם מלפני שנה בסעיף 6: לשמור על יציבות התכנית.
ישעיהו יחיאלי: ועדת החינוך וועדת הקליטה יהיו בית אם תהיינה בעיות, לכן באנו לבית הזה כי במשרד החינוך, לצערי, אין הידברות.
ישעיהו יחיאלי: קיבלנו צל"ש מממשלת ישראל – עמוד מספר 3 בחוברת.
ישעיהו יחיאלי: יש לנו "אני מאמין", איתנו התחלנו את תכנית נעל"ה והבאנו אותה למה שהיא.
ישעיהו יחיאלי: עשינו את זה אף על פי שמעת לעת פקידים כאלה ואחרים, אבל אף פעם לא שר; מעולם לא היינו במצב של עימות עם שר החינוך.
ישעיהו יחיאלי: אף פעם לא.
ישעיהו יחיאלי: להיפך: כל שרי החינוך עודדו ותמכו – ברוך השם לצערנו, התחלפו הרבה שרים במשרד הזה בעשור האחרון.
ישעיהו יחיאלי: קיבלנו תמיכה מכולם.
ישעיהו יחיאלי: הרעיון שיש ילדי נעל"ה, ויש מי שמטפל בהם – מה שווים הילדים ומה שווים ההורים שלהם, אם אותו אדם שלפני שבוע עמד בצרפת מולם ואמר: "אני אקבל את ילדיכם בשדה התעופה.
ישעיהו יחיאלי: "?
ישעיהו יחיאלי: מה שווה האדם שבעוד שבועיים יוצא לצפון אמריקה למיין את המועמדים לתכנית "עלית" – זו הייתה בקשתו של יושב-ראש הסוכנות לא לקרוא לזה נעל"ה, כי עדיף שם אחר באמריקה כי זה יוצר בעיות אחרות שלא ניכנס אליהן.
ישעיהו יחיאלי: הייתי גאה בשרת החינוך ומר לייטר השיקו את תכנית "עלית".
ישעיהו יחיאלי: אני עובד על זה שנתיים! הייתי בארצות-הברית שלוש פעמים!
ישעיהו יחיאלי: נפגשתי עם שליחים, נפגשתי עם המנהיגות.
ישעיהו יחיאלי: למה הם נרשמו לתכנית "עלית"?
ישעיהו יחיאלי: כי אמרו להם שזה כמו נעל"ה.
ישעיהו יחיאלי: היות שהם באו מחבר-המדינות הם יודעים מה זה נעל"ה, הם לא יודעים משהו אחר.
ישעיהו יחיאלי: הייתם אומרים להם "עליית הנוער", אחד לא היה נרשם.
ישעיהו יחיאלי: על מה אתם מדברים?
ישעיהו יחיאלי: לי אין כלום, חלילה, נגד עליית הנוער.
ישעיהו יחיאלי: זבולון אורלב, מנכ"ל משרד החינוך לשעבר, הבין משהו בענייני מבנים ארגוניים, והוא חשב שאסור לנהל את נעל"ה מתוך משרד החינוך.
ישעיהו יחיאלי: פקיד ממשלה שכפוף לתקשי"ר, שצריך ללכת לוועדת נסיעות חודש ימים מראש כדי לטוס למקום כלשהו, שלא בטוח שיש לו אפשרות לחייג משם שיחה בינלאומית מהטלפון שלו – הוא יכול לנהל את תכנית נעל"ה?
ישעיהו יחיאלי: ואחרי שעה 15:00 תתחיל לשלם לו שעות נוספות – כמה זה יעלה?
ישעיהו יחיאלי: בעוד אנחנו עובדים 7 ימים בשבוע, כוננים סביב השעון, עובדים בחוזה אישי ללא קביעות, ויתרנו על 10% בשכרנו בגלל המצב הכלכלי – מה רוצים מחיינו?
ישעיהו יחיאלי: בסך-הכל יש לנו בקשה אחת: תנו לעבוד!
ישעיהו יחיאלי: עד אתמול בלילה ידענו שאנחנו באים לכאן לעמוד מול עליית הנוער, והכנתי נאום בהתאם.
ישעיהו יחיאלי: הנאום הזה כבר מיותר כי בלילה סגרתם משהו אחר.
ישעיהו יחיאלי: תודה לכם.
ישעיהו יחיאלי: זה כמו חזן שבא להיות שליח ציבור בתפילת מוסף – עבודה קשה ביום כיפור – ואומרים לו שייקח תפילת נעילה; תפילת נעילה זו תפילה קטנה.
ישעיהו יחיאלי: רבותיי, אנחנו במצב נעילה.
ישעיהו יחיאלי: פנינו למשרד החינוך: פתח לנו שער בעת נעילת שער! ולא פותחים לנו את השער.
ישעיהו יחיאלי: שימוע לא מגיע לנו.
ישעיהו יחיאלי: מכתב בפקס: "סיימתם את תפקידכם, אנחנו מודים לכם"?
ישעיהו יחיאלי: ! ככה מתנהג משרד חינוך?
ישעיהו יחיאלי: תרבות?
ישעיהו יחיאלי: ספורט, אולי.
יוסי שריד: מעשה נבלה.
יוסי שריד: כמו שמפטרים מורים באמצע הלילה, וזה כמו שמפטרים מנכ"לית בחמש דקות הראשונות בתפקיד.
אילן שלגי: מר יחיאלי, לפחות בכנסת אפשרו לך שימוע, ואולי גם יסייעו לטובת העניין.
ישעיהו יחיאלי: הודיתי מראש על כך.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו הכנו לכם חומר למכביר.
ישעיהו יחיאלי: אני יודע שזמנכם קצר.
ישעיהו יחיאלי: קחו אותו איתכם, עיינו בו מעת לעת.
ישעיהו יחיאלי: אם נגזר גורלנו להיפרד מנעל"ה, אנחנו את המנדט לנעל"ה נחזיר לראש הממשלה, לא למשרד החינוך.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו נעשה את כל מה שיש בכוחנו, אף על פי שיש בידינו מכתבי פיטורים משלשום, כולנו פוטרנו מעבודתנו; יכלו כל הקיצים, ניפרד לשלום ונמשיך לבכות.
ישעיהו יחיאלי: כך היה ב- 94', עשה את זה מיכה גולדמן, והיום התקיים פה מה שנאמר: "מודה ועוזב – ירוחם".
ישעיהו יחיאלי: ב- 97' קראו לנו שוב.
ישעיהו יחיאלי: אני מאוד מקווה שלא יצטרכו לקרוא לנו שוב, אלא בעזרת ועדות הכנסת.
ישעיהו יחיאלי: אנשי נעל"ה לא רק יהיו עם עצמם, אלא עם ילדי נעל"ה, הוריהם ובוגריו.
קולט אביטל: תודה רבה, מר יחיאלי.
קולט אביטל: אני רוצה לומר שגם ראש הממשלה בודק עכשיו את הנושא, ואני מניחה שבמשך היום נשמע ממנו.
יוסי שריד: זה מבחן קריטי לשתי הוועדות.
יוסי שריד: אם בעניין כזה שיש בו תמימות דעים מלאה, אנחנו לא מסוגלים לשנות ברב או במעט החלטה שרירותית על פניה, בואו לא נתכנס יותר לישיבות.
יוסי שריד: בכל נושא יש חילוקי דעות---
אילן שלגי: יוסי, אנא ממך.
אילן שלגי: רשות הדיבור לחבר-הכנסת מיכאל מלכיאור.
יוסי שריד: אם בעניין כזה אנחנו לא יכולים להטות את הכף, אז חבל על הזמן.
מיכאל מלכיאור: אני מכיר את תכנית נעל"ה מהיום הראשון.
מיכאל מלכיאור: במשך ארבע שנים הייתי מופקד על נושא התפוצות מטעם ממשלת ישראל.
מיכאל מלכיאור: הדיון הזה חשוב מידי, לכן אני מבקש להוריד את כל ההאשמות משני הצדדים.
מיכאל מלכיאור: אני לא יודע אם יש חברי מרכז ליכוד, ואני לא יודע אם יש פוליטיקה כזו או אחרת, אני לא מכיר את זה.
מיכאל מלכיאור: אני מכיר היטב את תכנית נעל"ה, וזה לא עניין של ימין-שמאל, דתי-חילוני.
מיכאל מלכיאור: זה לא קשור בכלל לעניין.
מיכאל מלכיאור: אני שואל את מר לייטר, נציגה של שרת החינוך, אני פשוט לא מבין את זה: איך אפשר?
מיכאל מלכיאור: באתי לשמוע כי רציתי להבין את השרה.
מיכאל מלכיאור: היא לא אמרה מילה אחת למה צריך לעשות את זה.
מיכאל מלכיאור: איך אפשר בשאלה כל-כך מכרעת, גורל של כל אחד ואחד וכל-כך הרבה ילדים – איך אפשר לעשות את זה בלי לדבר עם אנשים שהיו אחראים לזה במשך כל השנים הללו?
מיכאל מלכיאור: בלי שיש דיון מעמיק של כל הצדדים?
מיכאל מלכיאור: הקשבתי היטב לכל הדברים, ולא שמעתי סיבה אחת, חוץ מהעניין הטכני שצריכים לקיים מכרז.
קריאה: וגם זה לא נכון.
מיכאל מלכיאור: אני יודע שלא, אבל אם זו הסיבה – אז בסדר, יש דרכים לטפל בזה כדי שזה יהיה לפי מינהל תקין.
מיכאל מלכיאור: אנחנו קצת יודעים.
מיכאל מלכיאור: אני בטוח שאתה יודע היטב.
מיכאל מלכיאור: סיבה אחת למה לסכן תכנית כל-כך נפלאה, שחלק גדול ממי שיושב פה היה מעורב אישית, זה לא רק היכרות מהעיתון.
מיכאל מלכיאור: אלה אנשים חיים, זו באמת הציונות במיטבה בלי שום מרכאות כפולות.
מיכאל מלכיאור: איך אפשר לעשות כזה דבר כשזה עובד כל-כך יפה?
מיכאל מלכיאור: את זה דווקא לוקחים, מעבירים ומפסיקים את צורת התפעול שיש עכשיו?
מיכאל מלכיאור: אם באמת היו סיבות ענייניות וטובות אני מוכן להשתכנע.
מיכאל מלכיאור: אני לא אומר מפני שזה כתב ככה או הוא אמר ככה, לא צריך לקבוע.
מיכאל מלכיאור: לא שמעתי דבר אחד! הטיעון של 2000 ו- 3000, אני מכיר את ההתבטאויות של ראש הממשלה בנושא של 23000 או על עלייה בכלל.
מיכאל מלכיאור: זה גם עניין של סיבות שונות.
מיכאל מלכיאור: אני יודע איזו עבודה עושים בשטח אנשי נעל"ה, איך המיון נעשה.
מיכאל מלכיאור: מאוד מסוכן להביא ילדים בגיל כזה, עם כל מה שכרוך בכך, ועם כל הבעיות של הילדים בחברה הישראלית שאנחנו לא מטפלים בהן כבר כמו שצריך.
מיכאל מלכיאור: בזכות המעקב האישי של הצוות הזה לא קורה לילדים האלה מה שקורה לילדים של משרד החינוך; כל יום אנחנו מקבלים סיפורים קשים ביותר בוועדה לזכויות הילד למה שקורה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מסוגלים לעשות את זה.
מיכאל מלכיאור: איך אתם כמשרד תהיו מסוגלים לעשות מה שהאנשים האלה עושים היום?
מיכאל מלכיאור: אין דרך, אין לכם הכלים לעשות את זה! לסכן כל-כך הרבה ילדים על דבר שעובד, זה לא מתקבל על הדעת!
קולט אביטל: אני רוצה לשאול האם היו אמורים להגיע לכאן גם בוגרי נעל"ה?
קולט אביטל: ישנם?
קולט אביטל: ירימו ידם כדי שנראה אותם.
קולט אביטל: חבר-הכנסת יאסינוב, בבקשה.
יגאל יאסינוב: יש לי גם היכרות אישית עם התכנית הזאת.
יגאל יאסינוב: אני חושב שאין לי הרבה מה להוסיף אחרי חבריי ממר"צ ועבודה.
יגאל יאסינוב: כהפתעה, אני עומד לתמוך בכל מה שנאמר.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להוסיף: ניסיון הסגירה, אינני חושב שזה משהו פתאומי, אלא התבשל במשרד החינוך, לא שנה ולא שנתיים, ואינני יודע מהם הנימוקים הנכונים.
יגאל יאסינוב: העניין של משרד החינוך ברור לי, ואסור לתת לכם לעשות מה שאתם חושבים.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להבין, מר שי חרמש, ההצעה שלך לקבל את זה למחלקת ההתיישבות---
קריאות: עליית הנוער.
4635: לא.
4635: לשמר את המינהלת
יגאל יאסינוב: למי היא שייכת?
אילן שלגי: הוא מציע לשמר את המינהלת בסוכנות.
יגאל יאסינוב: לא בדיוק את זה הוא הציע.
קולט אביטל: זה מה שהוא הציע.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להזכיר לכם שגם הסוכנות בנויה בצורה---
קולט אביטל: נדמה לי שהוא יודע איך היא בנויה.
יגאל יאסינוב: לדעתי, לא משרד החינוך ולא הסוכנות יודעים מה קורה.
יגאל יאסינוב: אנחנו ראינו היום גם הסכם בין הסוכנות לבין משרד החינוך וגם ההסכם הזה איננו נכון.
יגאל יאסינוב: אז הוא נכון או לא?
4635: ההסכם הוא נכון במלואו.
יגאל יאסינוב: אם חתמתם את ההסכם, אז איך אתה יכול לשבת פה היום ולהגיד לנו שאתם לא מסכימים?
יגאל יאסינוב: אז הסכמתם.
4635: אז אפשר להבהיר?
יגאל יאסינוב: תן לי קודם כל, בבקשה, לסיים, ואחר-כך תגיד מה שאתה רוצה.
יגאל יאסינוב: יש פה חוסר רצון להילחם נגד זה מטעם הסוכנות.
יגאל יאסינוב: לא יודע למה, ואיך זה קורה.
4635: תנחש.
יגאל יאסינוב: אסור להחליף סוסים בעלייה – נכון לומר.
יגאל יאסינוב: המינהלת עבדה כל השנים בדיוק כפי שהיה צריך לעבוד.
יגאל יאסינוב: לא פחות ולא יותר.
יגאל יאסינוב: הם מילאו את תפקידם מאה אחוז, ואסור להעביר את זה לידיים אחרות.
יגאל יאסינוב: אפשר לשנות להם שם – להגיד שהמינהלת הזאת הופכת להיות היחידה---
קריאות: מינהלת "עלית".
יגאל יאסינוב: מה שלא תחליטו.
יגאל יאסינוב: אבל אסור להחליף את הצוות.
יגאל יאסינוב: אין פה חיסכון כספי, ולא דבר אחר.
יגאל יאסינוב: יש פה רק רצון לקחת כמה כותרות ולשלם מס שפתיים.
יגאל יאסינוב: אין פה שום בשר.
יולי יואל אדלשטיין: חבריי יושבי הראש, אני רוצה להעיר כמה הערות קצרות, אבל מכיוון שחבר-הכנסת מלכיאור עמיתי הציע שהדיון לא יהיה עם רמזים, אז כדי להסיר כל ספק אני אומר שאני לא חבר בשום קיבוץ, ולא מייצג את התנועה הקיבוצית.
קולט אביטל: לא חשדנו בך.
יולי יואל אדלשטיין: הערתי הראשונה היא לגבי העיתוי שהזכירו כבר כמה דוברים.
יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לחלוק איתכם מניסיוני האישי: בימיי במשרד הקליטה הזדמנתי לארגנטינה, ובמקרה זה היה ביום המיון לתכנית; זה היה בסיבוב הקודם כשהיה מדובר במכרז.
יולי יואל אדלשטיין: אנשים ניגשו אליי בכנות – לא במשחק פוליטי – ואמרו: "תסביר לנו איך אנחנו עומדים פה מול ההורים והילדים ויכולים להתחייב למשהו, אם יכול להיות שבעוד חודשיים נעבוד כולנו במקום אחר או נלך ללשכת התעסוקה".
יולי יואל אדלשטיין: זה המצב שכרגע עלול להיווצר, חס ושלום, וההערה לגבי העיתוי היא הכי מהותית שיכולה להיות.
יולי יואל אדלשטיין: אם נזכרים בגורלו של ברוך קרא אני לא יודע אם כדאי להעיר את ההערה השנייה שלי או לא, אבל המקורות הפנימיים שלי בכמה משרדי ממשלה אומרים שכנראה, אם תהיה בקשה של משרד החינוך להמשיך את ההתקשרות עם המינהלת בצורתה הנוכחית, כנראה שהדבר יכול להתאפשר.
יולי יואל אדלשטיין: אני מתנסח בזהירות, אבל זה פחות או יותר הכיוון.
יולי יואל אדלשטיין: ההערה השלישית שלי קשורה להערה הראשונה של העיתוי.
יולי יואל אדלשטיין: מכיוון שהעיתוי גרוע, ומכיוון שזכותו של כל משרד ממשלתי והעומד בראשו לפתוח בדיון רציני ומעמיק לגבי כל תכנית, כל מחלקה וכל אגף – זאת זכות שכל ועדה לא יכולה לשלול.
יולי יואל אדלשטיין: אם רוצים לקיים דיון אפשר לקיים אותו, ואני דווקא חושב שזה לטובה: א.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שיסתבר שהמינהלת עושה את תפקידה מאה אחוז, ואין שום צורך להחליף אותה ב.
יולי יואל אדלשטיין: החיפזון מן השטן, ולא נגיע לקביעות שעלולים להוביל אותנו למקומות לא רצויים.
יולי יואל אדלשטיין: אנחנו יודעים שכולנו אוהבים את התכנית, אבל התכנית ידעה תקופות יותר טובות ותקופות פחות טובות.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שזה היה קשור להעברת התכנית מגורם לגורם.
יולי יואל אדלשטיין: אז כאן עכשיו כדי להציל את התכנית אנחנו נדחוף אותה לגורם כלשהו, ואחר-כך נתחרט – חבל! ואחר-כך נחזור ונתחנן, אולי.
יולי יואל אדלשטיין: אבל איפה הוא יאסוף שוב את הצוות?
יולי יואל אדלשטיין: האנשים הם אנשים מוכשרים – מתוך היכרותי – הם כבר יעבדו במקומות אחרים.
יולי יואל אדלשטיין: פשוט נגרום לבעיות במקומות שלא צריך.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי, צריך להקפיא את המצב, רוצים לעשות דיון – אני מוכן להשתתף בכל דיון שיידרש.
קולט אביטל: חברת-הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין: בישיבה שלנו יש לי תחושה קשה מאוד משום שלא אמרו הרבה דברים, היו רמזים מכל מיני כיוונים, וזה קשה.
מרינה סולודקין: זו פעם ראשונה שאנחנו יושבים, וכל דבר נאמר ברמז.
מרינה סולודקין: למה קיבלו את ההחלטה הזאת?
מרינה סולודקין: למה יושב-ראש הסוכנות סלי מרידור הסכים עם שרת הקליטה?
קריאה: עם שרת החינוך.
קולט אביטל: באמצע הלילה.
מרינה סולודקין: למה נציג של הסוכנות היהודית מתנגד נחרצות להחלטות של יושב-ראש הסוכנות.
מרינה סולודקין: לא קיבלנו הרבה דברים; אנחנו יודעים שתכנית נעל"ה היא תכנית מצוינת עם הישגים גדולים.
יוסי שריד: יושב-ראש הסוכנות חושב שהמתכונת הנוכחית צריכה להישמר, אבל הוא לא מעוניין להתעמת עם שרת החינוך.
יוסי שריד: אני אומר את זה מידיעה אישית.
יוסי שריד: כל אחד ישפוט את זה.
4635: הוא שאמרתי.
מרינה סולודקין: אנחנו נותנים היום המלצות.
מרינה סולודקין: קודם כל, בראש האג'נדה עומדות ההתחייבויות להורים של הילדים.
מרינה סולודקין: בגלל ההתחייבויות האלה ובגלל התהליך האישי, לפחות עוד שנה צריך להמשיך את פעילות המינהלת.
מרינה סולודקין: זה חשוב, וזו לא החלטה שלנו.
מרינה סולודקין: אנחנו עלולים לשבור את כל התכנית.
מרינה סולודקין: לא אהבתי איך שתקפו את שרת החינוך בישיבה שלנו.
מרינה סולודקין: אפשר לשאול את השאלות הכי קשות שאפשר לשאול, אבל למה לתקוף את השרה?
מרינה סולודקין: זה לא מכובד.
יוסי שריד: היא אחראית להחלטה הזאת, ואנחנו תוקפים אותה.
יוסי שריד: מה את לא יודעת?
יוסי שריד: לא שמעת את זה?
מרינה סולודקין: אני לא אהבתי את הצורה, וגם לא שמעתי את כל הנימוקים למה תוקפים בצורה כזו.
יוסי שריד: לעומת זאת שמעת את כל הנימוקים משרת החינוך.
מרינה סולודקין: אני מאוד שמחה שיש כל-כך הרבה חברים לתכנית נעל"ה, ורואים אותם, אבל לא שמעתי את החברים בכל מפעל העלייה שסגרו את תכנית השכירות ארוכת הטווח; אימהות חד-הוריות.
מרינה סולודקין: חבל מאוד.
מרינה סולודקין: יש תכניות מכובדות מאוד, ולא ראינו התנגדות כזו.
מרינה סולודקין: חבל שאנחנו לא ראינו את החברים האמיתיים של העלייה, ולא ראינו שרים שאחראים להחלטות הישנות.
רוני קליסקי: חיל החינוך אחראי בצה"ל על טיפול בעולים החדשים, על המדיניות וגם על חלק גדול מהפעילות שמתבצעת עם העולים החדשים בצבא.
רוני קליסקי: היום יש בצה"ל 1400 בוגרי נעל"ה שמשרתים ברגעים אלה.
רוני קליסקי: רובם ביחידות מאוד גבוהות, יש מאות קצינים בתוך המערך הזה ושיעור בוגרי נעל"ה המשתלבים ביחידות השדה הוא גבוה מהממוצע אצל העולים בכלל.
רוני קליסקי: כלומר, במדדים של הצבא לגבי הצלחתו של הפרוייקט, הנתונים מראים שאכן יש הצלחה כזאת.
רוני קליסקי: המינהלת בנתה תהליך מסודר שבו המעורבות של נעל"ה הוא בשלב מוקדם מאוד לפני הגיוס לצבא; מלווה במשך השירות הצבאי וביציאה החוצה אל האזרחות וגם בשלב שאחרי השירות הצבאי.
רוני קליסקי: התכנית התהליכית הזאת אפשרה לבוגרי נעל"ה לעשות את המהלכים שנראה כאילו הם בניגוד לכל הסיכויים.
רוני קליסקי: אם חושבים על בחור בן 18 – גיל לכשעצמו מאוד בעייתי – שנמצא לבד בארץ בבדידות גדולה, במצב כלכלי ואתגר בטחוני לא פשוט, הסיכויים לעשות שירות צבאי בהישגים ובאיכויות כמו שהם עושים, הוא לא דבר טבעי.
רוני קליסקי: למעשה, אנחנו יודעים שהחבר'ה האלה רואים בנעל"ה ובצוות של נעל"ה עוגן.
רוני קליסקי: מכיוון שהם עושים תהליך כזה, וההכנה לצה"ל מתחילה כבר בי"א, אין נשר.
רוני קליסקי: אנשים שלא חייבים להתגייס לצבא, הם לא אזרחים בכלל, ולא עברו את תהליך האזרחות מגיעים למצב שהקשר שלהם בצבא נוצר כשהם עדיין במערכת החינוכית, והם מתגייסים לצבא בלי שיהיו מחויבים לעשות את התהליך הזה.
רוני קליסקי: לגבי התזמון, אצלנו יש כמה פרוייקטים שנמצאים לפני הפעלה שרלוונטים לקיץ הזה ולמועד הגיוס הקרוב.
רוני קליסקי: אני יודע שאנשים דרוכים עליהם.
רוני קליסקי: לדוגמה, כבר ביולי ובאוקטובר הקרובים אמורים להיפתח קורסים של ציונות וזהות יהודית לחבר'ה האלה, וזה משולב בטירונות.
רוני קליסקי: אין לי ספק שלאגף הבוגרים במינהלת נעל"ה יש יד ורגל.
רוני קליסקי: אני לא רואה את הקורסים האלה מתממשים אם האנשים שיצרו את הקשר והבטיחו להם תכנית מסוימת בתוך המערכת הצבאית במסלול מסוים מבלי שהשירות הצבאי שלהם ייפגע – אני חושב שהאמון שהם נותנים באגף הבוגרים ובמי שמייצג אותם הוא קריטי.
רוני קליסקי: תכניות אחרות של עולים צעירים משתמשות במודל הזה ומנסים ללמוד ממנו ולחקות אותו.
רוני קליסקי: מבחינתנו זה מודל שנותן תוצאות מאוד טובות לצבא וגם לעולים שמגיעים דרך התכנית הזאת.
רוני קליסקי: תודה.
קולט אביטל: מר חנוך צמיר ממשרד הקליטה.
קולט אביטל: אנחנו מבינים שמשרד הקליטה בסופו של דבר גם כן מעורב בתכנית.
חנוך צמיר: הצטרף לחדר הזה לפני מספר דקות צביקה חלמיש, סגן החשב הכללי.
קריאות: למה דקות?
קריאות: הוא מתחילת הדיון.
אילן שלגי: אנחנו נשמע גם את מר חלמיש.
חנוך צמיר: אני מניח שאת הבירור על עמדת האוצר אפשר לעשות מולו.
קולט אביטל: אפשר לעשות, אנחנו מקווים שמה שכתבנו במסמך שלנו מדויק.
חנוך צמיר: אנחנו חוברים לפרוייקט בעיקר לקראת השנה השלישית שלו.
חנוך צמיר: לאחר-מכן בהמשך המגע עם הבוגרים – בשירות הצבאי; וכמובן, בהיותם סטודנטים, ואז הם מטופלים בידי מינהל הסטודנטים שמשתף את משרד הקליטה.
חנוך צמיר: אז יש לנו עמדת תצפית טובה מאוד על הקורה בפרוייקט, על דרך ניהולו ועל רוח הארגון או רוח המינהלת, כפי שלפחות באה לידי ביטוי מנקודת המבט שלנו.