GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
2397: זה מה שהיה ב- I.P.U., אותו דבר, חצי שנה קודם.
קולט אביטל: רק כדי שנבין, ההפגנה הזאת הייתה מתואמת עם ראש הממשלה.
קולט אביטל: הוא לא סתם אמר לי שפניי מוכרות.
קולט אביטל: מאיפה היה להם צילום שלי?
קולט אביטל: מה, אני דמות מוכרת במרוקו?
קולט אביטל: אבל פשוט, הם הצליחו והם רצו לרצות גורמים איסלאמיסטים ולתת להם את האפשרות להפגין.
קולט אביטל: מצאו את ההזדמנות וקדימה.
2397: יוספי עצמו, ראש הממשלה, עמד בראש הפגנת המיליון, שהייתה במרוקו בתחילת האינתיפאדה.
2397: הוא עמד בראשה.
2397: זה פטנט די מוכר.
דוד לוי: והוא מאד ממולח.
קולט אביטל: אז אני לא יצאתי מהמלון באותה שעה, אבל כעבור שעתיים שמתי משקפי שמש ויצאתי.
קולט אביטל: בסך הכל הייתי שם יום אחד.
קולט אביטל: גבירתי, בבקשה תציגי את עצמך.
אסתר טובול: אסתר טובול, מהתאחדות עולי צרפת וצפון אפריקה.
אסתר טובול: אנחנו הגענו היום עם שני עולים – לא כל כך חדשים – ממרוקו.
אסתר טובול: למרות הסקירה המאד מעמיקה ומפורטת שקיבלנו כרגע, אני מציעה שנשמע אותם, מנקודת מבט שהיא יותר של הקהילה.
אסתר טובול: העולים החדשים ממש לא יכלו להגיע, פשוט יש להם מחר מבחן בעברית.
קולט אביטל: איב הרוש ונתן עזריאל.
קולט אביטל: בבקשה, אחד מכם.
איב הרוש: אני שמעתי את כל הדברים שנאמרו כאן ורציתי להוסיף עוד דבר מאד מעניין.
2397: רגע, הם נכונים או לא נכונים?
איב הרוש: נכונים מאד ואמיתיים מאד.
איב הרוש: נכון שהזיכרון נשמר ותמיד הגעגועים למרוקו בתוך לבנו, אבל יש דבר שמאד חשוב לא לשכוח: שהזמנים השתנו.
איב הרוש: הזמנים מאד השתנו מאז תחילת האינתיפאדה.
איב הרוש: אפילו כשאני מדבר עם הורי, כאילו יש האזנות על הקו.
איב הרוש: אסור לדבר על הנושא ואם אני מדבר אתם על הפיגוע, אז הם אומרים: מה פתאום?
איב הרוש: הכל טוב.
איב הרוש: לא קרה כלום.
איב הרוש: דבר מאד חשוב לגבי הקהילה היהודית במרוקו זה שמהר מאד היא נמחקת.
איב הרוש: הצעירים עוזבים לצרפת, קנדה או ישראל.
איב הרוש: חלקם חוזר על מנת לעזור לאבא לתחזק את העסק, להמשיך את הפעילות.
איב הרוש: בסופו של דבר מה שקורה זה או שמזדקנים בלי להתחתן, או, המצב הכי גרוע: התבוללות עם ערביות, דבר שמחייב להתאסלם.
איב הרוש: זה מצב מאד חמור לגבי כל צעיר ולא מעט חברים שלי נתקלו בבעיה הזאת.
איב הרוש: לכן העליתי את הנושא הזה, כי לדעתי הטיפול הוא לא רק לנסות להעלות את היהודים – כי זה יהיה מאד קשה.
איב הרוש: היהודים במרוקו עדיין מרגישים כמו בחלום ישן, שהכל בסדר גמור במרוקו.
איב הרוש: וכבר לא.
איב הרוש: הזמנים משתנים.
איב הרוש: לפני חודשיים הייתה תוכנית "השליח המיוחד" בערוץ שתיים הצרפתי.
איב הרוש: הראו את המפלגות האסלאמיות במרוקו ובחיים לא דיברו בצורה כזאת.
איב הרוש: התבטאו בצורה כל כך חופשית כלפי השלטון, כלפי המלך, שזה היה די מחריד לשמוע דבר כזה.
איב הרוש: בחיים לא נשמעו התבטאויות כאלה במרוקו.
איב הרוש: אבל לדעתי, הנושא של עלייה לארץ יהיה מאד מורכב ומאד קשה.
איב הרוש: מסיבות כלכליות, מסיבות סוציו-אקונומיות.
קולט אביטל: אתה אומר שצרפת וקנדה - - - אבל זה תמיד היה, לצערנו.
איב הרוש: זה נכון.
דוד לוי: אני, לצערי צריך לצאת.
דוד לוי: אבל אם תמשיכו בישיבות נוספות, או אם יהיה צורך, אני לרשותכם בעניין הזה.
קולט אביטל: תודה, איב.
קולט אביטל: יש לך מה להוסיף, נתן?
נתן עזריאל: הכל נכון, חוץ מזה שהיהודים כן רוצים להגיע לארץ.
נתן עזריאל: היום יותר קשה להם והם כן רוצים להגיע לארץ, אבל מה שמונע מהם לעשות את זה זה המצב הכלכלי.
קולט אביטל: המצב הכלכלי בארץ.
נתן עזריאל: כן.
נתן עזריאל: בארץ וגם שם.
נתן עזריאל: יותר קל להם לחיות שם מאשר לבוא לארץ.
קולט אביטל: כן, זה נכון.
קולט אביטל: פרופסור שטרית.
2634: שני משפטים.
2634: ראשית, שלום, אם אתה מנתח את זה מבחינת ישראל-מרוקו, צריך גם להוסיף את הזווית הגלובאלית.
2634: מרוקו הופיעה בקלטת של בן-לאדן לפני כמה זמן, מרוקו מסמלת שיתוף פעולה עם ארצות הברית, יש מועצת עסקים, ארצות הברית מאד פעילה במרוקו עם המינוי של הנשיא וכולי.
2634: הדברים ידועים.
2634: יש הרחבה גדולה מאד של הסיוע, בהיקפים גדולים מאד והשקעות של ארצות הברית, אחרי שפתרו את הבעיות של המכס.
2397: גם רצון לסחר חופשי.
2397: הם עובדים על זה היום חזק.
2634: כן.
2634: כך שהסימון של ארגונים אסלאמיים קיצוניים טרוריסטיים של מרוקו, נובע גם מהשיקולים האסטרטגים של קבוצות הטרור העולמיות.
2634: זאת אומרת, אין פה רק זווית יהודית-ישראלית.
2634: יש, כמובן, זווית ישראלית, משום שמרוקו מסמלת את הזירה , גם של קידום השלום עם מצריים, גם עידוד השלום בשנת 1993 – ועידת קזבלנקה – וכולי וגם שהיא הייתה מאד ויזיבלית.
2634: כל אחד מאתנו כאן שקשור היה במרוקו, יצחק אשל, היינו יחד בשנת 1991, בשנת 1995 עשינו יחד כנס תרבותי גדול מאד – הייתי אז שר הדתות, דיברתי בטלוויזיה בערבית.
2634: הייתה ויזיביליות גבוהה.
2634: מספר של עשרות אלפים, עשרות אלפים של תיירים – גם תיירות רגילה וגם תיירות דתית.
קולט אביטל: אתה מדבר על איזו שנה?
2634: על שנת 1995.
קולט אביטל: בסדר, זה היה בעיצומו של תהליך השלום.
קולט אביטל: אל תשכח שאנחנו גם גרמנו לוועידת קזבלנקה, כשהבאנו את אנשי העסקים אתנו.
2634: היא הנותנת, שהם סימנו את מרוקו גם בגלל הקשר לארצות הברית וגם – לאו דווקא בגלל הזווית היהודית, אלא בגלל זווית השלום.
2634: מרוקו, היסטורית, גם שיקפה את תרבות השלום.
2634: בכל אופן, עם הפוגרומים והבעיות שהיו, דת האיסלאם והדת היהודית חיו בשלום במשך הרבה הרבה שנים.
2634: זה מקום מושבם של הרמב"ם, הרי"ף.
2634: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לכל הניתוחים ההיסטוריים, גם זה שיקול.
2634: זו הערה אחת שרציתי לומר.
2634: הערה שנייה: אני מסכים שצריך להתייחס גם ברגש וגם ברגישות, מבחינת ההחלטות שאתם צריכים לקבל, גבירתי היושבת ראש וצריך להוסיף כאן עוד נקודה אחת, שאנחנו פה במצב של אמביוולנטיות.
2634: מצד אחד אנחנו רוצים דמוקרטיזציה – והמלך הצעיר שחרר.
2634: זה שאתה מאד נדהם מחופש הביטוי של הקבוצות האסלאמיות, אתה צריך להיות נדהם.
2634: מצד שני אתה צריך לדעת שאלה הערכים שאנחנו רוצים לקדם.
2634: ואז אנחנו נמצאים בתוך הצבת המסוכסכת, בתוך חברה מוסלמית.
2634: מצד אחד אנחנו רוצים דמוקרטיזציה וכשיש דמוקרטיזציה, מי שמשתלט על הרחוב הם גורמים שלא בהכרח תומכים בארצות הברית, לא תומכים בישראל וגם לא תומכים בשלטון הקיים באותן מדינות שמהן הם מקבלים את הדמוקרטיזציה.
קולט אביטל: אם הייתה דמוקרטיזציה היום במצרים ובירדן, לא היו לך יחסים אתם.
2634: לכן אנחנו צריכים להיות מאד מאד רגישים.
2634: מדברים על זה בעולם המקצועי כעל "יחסיות תרבותית".
2634: זאת אומרת: זכויות האדם, ערכי הדמוקרטיה וכל ההתייחסות חייבים להיות בפריזמה של יחסיות מסוימת שמתאימה לנסיבות המקום והזמן.
2634: וזה מאד חשוב לקחת בחשבון.
2397: אם יותר לי, לא התכוונתי לומר שהפיגוע היה מכוון בלעדית נגד יהודים.
2397: - - - מרוקו היא פרו-מערבית והיא מכעיסה את האיסלאמיסטים, עם כל מה שמשתמע מזה.
קולט אביטל: מר יצחק אשל, בבקשה.
יצחק אשל: אני הייתי אומר כאן שתי נקודות, כדי לא להרחיב.
יצחק אשל: אני מכיר את הנושא, כמו הרבה חברים פה, מקרוב.
יצחק אשל: אני לא מקבל את מה שאמר סרז' ברדוגו.
יצחק אשל: מדינת ישראל צריכה לעשות הכל – לא אומר עכשיו איך – כדי להעלות את כולם.
יצחק אשל: בשקט.
יצחק אשל: יש את הגורמים המקצועיים שיטפלו בכך.
יצחק אשל: אין לנו מה לחפש שם ואני רק אומר את זה כי פעם היה לי ויכוח אתו שם, כשניסיתי להעלות נכסי תרבות יהודיים שנמצאים במרוקו ובעוד כמה שנים לא יהיה לנו אותם.
יצחק אשל: לא יהיה לנו את אותם דברים מדהימים של אלפי שנים שניסינו להעלות לפה ולהציל אותם, בשיתוף פעולה אתו.
יצחק אשל: ומתוך אותה ראייה של שמירת הקהילה הוא לא נתן ולא סייע בנושא הזה.
יצחק אשל: אני אומר, קהילת יהדות מרוקו נמצאת בישראל, לא נמצאת במרוקו ותפקידנו להעלות את כולם.
יצחק אשל: את כולם.
יצחק אשל: בצורה מסודרת.
יצחק אשל: הדבר השני שמדינת ישראל צריכה לחשוב עליו: היה עכשיו הפיגוע, חמישה פיגועים, קרה מה שקרה, בנס לא קרה כלום.
יצחק אשל: גם במלון הייתה מטרה לפגוע ביהודים ואפילו בישראלים.
יצחק אשל: הם יודעים שיש שם קבוצות והם מכירים את זה שמגיעים לשם הרבה ישראלים.
יצחק אשל: נכון, לא באותה המוניות שהייתה בשנת 1993, 1995, 1998, שאז מדינת ישראל הציפה שם באלפי תיירים כל הזמן, אבל יש עוד.
יצחק אשל: אני מכיר הרבה מאד חבר'ה.
יצחק אשל: גם פה, בכנסת הקודמת, עם יאיר פרץ, ניסינו לארגן משלחת משותפת ואמרנו: אולי נתחיל משהו.
קולט אביטל: כן, שמעתי.
יצחק אשל: באו הבחירות וגם זה ירד לטמיון.
יצחק אשל: לכן אני אומר: מזווית הראייה שלי של הפיגוע – הפעם הם לא הצליחו ובגלל שהפיגועים זה דבר שהופך להיות בעיה כלל-עולמית, יהיה הפיגוע הבא.
יצחק אשל: אני לא נותן את התשובה, אני אומר: כשיהיה הפיגוע הבא, האם הגורמים המקצועיים ערוכים לתת תשובה?
יצחק אשל: יהיה במרוקו.
יצחק אשל: לא התכוונתי בעפולה, כי בעפולה אנחנו חיים את זה יום-יום, בירושלים ובכל מקום.
יצחק אשל: אני אומר: במרוקו זו התחלה של מצב – בגלל כל הסיבות שנאמרו – שיהיה ואנחנו צריכים להיערך לו.
יצחק אשל: לא פה הדיון, אלה לא הגורמים המקצועיים, אבל צריך להיערך למצב בו יהיה הפיגוע הבא ומה יהיה אם הוא יהיה בבית כנסת בזמן תפילה – סתם, אני נותן דוגמה.
יצחק אשל: ואז זה דבר משמעותי, כי שם כל פגיעה במבוגרים תהיה לה משמעות מבחינת הילדים הצעירים שם.
קולט אביטל: שאלה אחרונה, שלום, מי מייצג אותנו במרוקו.
קולט אביטל: כשסגרנו את משרד האינטרסים, מי מייצג את ישראל שם?
2397: אין לנו יותר נציגים במרוקו, אבל יש דיאלוג עם הרשויות ברמה הבכירה.
2397: עם משרד החוץ המרוקאי, עם ארמון המלך.
2397: זה מתנהל דרך משרד החוץ, עבדך הנאמן שומר על הקשרים.
קולט אביטל: זאת אומרת, שאתה מדי פעם מגיע לשם?
2397: אני גם מגיע, אני גם מתקשר, גם מקבל מהם טלפונים, גם מעביר מסרים מהשר לעמיתו וגם מחבר בין המלך לראש הממשלה.
קולט אביטל: אני רוצה להודות לכל המשתתפים בדיון.
קולט אביטל: אנחנו, מטבע העניינים, לא נקבל שום החלטות אופרטיביות.
קולט אביטל: אני גם לא חושבת שזה תפקידנו.
קולט אביטל: אנחנו רק נביע דאגה למצב הקהילה שם וגם נמשיך לעקוב מקרוב, בזהירות ובדיסקרטיות המתבקשת.
חברי הוועדה: מרינה סולודקין מוזמנים: דני טופז מנהל אגף התקציבים, המשרד לקליטת העלייה לאה גולן מנהלת אגף חטיבה לעלייה מהמערב, הסוכנות היהודית ישראל שוורץ משרד השיכון דב אייזן מנהל האגף לקשרי חינוך ישראל-תפוצות, משרד החינוך אנה גלוק ממונה על הכשרת מבוגרים – הכשרה מקצועית משרד העבודה והרווחה דפני מושיוב פיקוח ארצי – קליטת עלייה, משרד העבודה והרווחה עו"ד אורית מלמד משרד הפנים אילנית מנדל מתמחה בלשכה המשפטית, משרד הפנים אסתר טובול מנכ"לית התאחדות עולי צרפת מועצת ארגוני עולים ארנסטו פרנס התאחדות עולי ארגנטינה מועצת ארגוני עולים עו"ד ליאון רוזנבאום מועצת ארגוני עולים אביטל אפל מרכז מחקר ומידע
קצרנית: הדרכים לעידוד העלייה מארגנטינה וצרפת
קולט אביטל: מזמן רצינו לקיים דיון קצת יותר משמעותי.
קולט אביטל: אני מצטערת שאין פה קצת יותר חברי כנסת, אבל בכל זאת חשוב לקיים את הדיון הזה על מצב קליטתם של יהודי צרפת מצד אחד ויהודי ארגנטינה מצד שני.
קולט אביטל: לא רק קליטתם, כי אם גם הנסיבות שבהן הם חיים כרגע, שם.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שבצרפת קיים המספר הגדול ביותר של תפניות אנטישמיות בזמן האחרון.
קולט אביטל: אנחנו יודעים – אני לא זוכרת איפוא קראתי בימים האחרונים – ששלוש מאות מטרות יהודיות ניזוקו בשנה החולפת ולכן יש בהחלט דאגה גם מפני עליית האנטישמיות, גם מפני הסיבות.
קולט אביטל: גם אם אנחנו יודעים שחלק מהסיבות או חלק מהתקריות נובעות מגורמים מוסלמים צפון-אפריקאיים ואחרים ולאו דווקא מהצרפתי הרגיל, עדיין יש מקום לדאוג לשלומם.
קולט אביטל: הייתי רוצה לקבל איזושהי סקירה על המצב במקום, מצד אחד – אם מישהו יכול לספק לנו את המידע הזה – והייתי רוצה לדעת איזה פעולות נוקטת הסוכנות היהודית היום במגמה לעודד את העלייה מצרפת ומארגנטינה מצד שני.
קולט אביטל: זאת גם לאור העובדה שאנחנו חיים במצב חדש שבו כל אותן ההטבות שניתנו בעבר כמו משכנתאות והקלות בתנאי העלייה, יש להניח שלא תהיינה קיימות יותר.
קולט אביטל: אנחנו כבר יודעים שהעולים מארגנטינה שכבר עלו שילמו את המחיר, כלומר: לא יקבלו את המשכנתאות שהובטחו להם.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שהתפרסמו בארגנטינה כתבות – כולל בעיתונות הכללית – על כך שממשלת ישראל איננה עומדת בהתחייבויותיה.
קולט אביטל: אני מניחה שבצורה זו או אחרת גם זה משפיע על מצב הרוח בין העולים הפוטנציאליים.
קולט אביטל: אני לא יודעת עד כמה הדבר הזה משפיע על מצב הרוח בקרב הקהילה בצרפת.
קולט אביטל: האם זה מרתיע, האם העולים הפוטנציאלים חושבים פעמיים ואיך אנחנו נערכים, או איך הסוכנות נערכת, מה הפעילות שמתקיימת, באיזה דרכים אנחנו יכולים להמשיך לעודד אותם להגיע ארצה.
קולט אביטל: גבירתי, אני מבינה שאת מייצגת את הסוכנות היהודית.
קולט אביטל: אנא הציגי את עצמך, למען הפרוטוקול.
לאה גולן: לאה גולן, מנהלת חטיבת עלייה-מערב, המחלקה לעלייה ולקליטה, הסוכנות היהודית.
לאה גולן: אני אתחיל, ברשותכם, בצרפת ואחר כך נעבור לארגנטינה, כי המציאות שכל אחת מן הקהילות האלה מתמודדת אתה היא שונה לחלוטין ומתוך כך גם מגוון הפעילויות שאנחנו עושים, שמותאם לאותה מציאות.
לאה גולן: נתחיל בנתונים חיוביים.
לאה גולן: בחודשים ינואר – אפריל 2003, היה גידול של 20% במספר העולים מצרפת, בהשוואה לאותה תקופה אשתקד.
לאה גולן: מינואר עד סוף אפריל היו 333 עולים מצרפת, באותה תקופה אשתקד הגיעו 278 עולים – הפרש של 55 עולים.
לאה גולן: במונחים אבסולוטיים זה לא מדהים, אבל במגמה, בהתחשב במציאות שבה אנחנו נמצאים בארץ - - -
קולט אביטל: את ממש עשית את יומי.
קולט אביטל: אני עכשיו אירגע.
לאה גולן: אני לא רוצה לדבר על מספרים אבסולוטיים כרגע, אבל המגמה של גידול באה לידי ביטוי גם בבלגיה, גם בשוויץ, גם בבריטניה – במספרים יותר נמוכים, אבל – בחלק מן המדינות רואים שהחלטת האנשים לממש את נושא העלייה לא תמיד מושפעת מהקושי שאותו אנחנו חווים בארץ.
לאה גולן: להיפך: חלק מהיהודים שאני מדברת אתם, גם כשמגיעים וגם לפני שעולים, אומרים ש"אם לא עכשיו- אימתי".
לאה גולן: דווקא כשקשה מרגישים איזשהו צורך להפגין אקט של סולידריות.
לאה גולן: אז קצת נחמה.
קולט אביטל: מה החתך?
קולט אביטל: איזה גילאים בדרך כלל?
לאה גולן: בדרך כלל מצרפת מגיעים צעירים, ללא משפחות.
לאה גולן: הרבה מאד סטודנטים.
לאה גולן: נכון לעכשיו, רק ברבעון הראשון, אנחנו רואים גם עלייה של משפחות.
לאה גולן: כי עלייה של סטודנטים היא בדרך כלל עלייה של קיץ.
קולט אביטל: אבל אנשים צעירים.
לאה גולן: משפחות צעירות.
קולט אביטל: כמה מבין האנשים הצעירים או הסטודנטים היו כאן בתוכניות שונות שעודדו אותם?
לאה גולן: מרביתם.
לאה גולן: ככלל, בטריטוריה שאני מייצגת, במערב, מרבית הצעירים שעולים ארצה זה פועל יוצא של איזושהי תוכנית התנסות.
לאה גולן: כשאני מדברת על תוכנית התנסות אני לא מדברת על עשרה ימים דרך חלון אוטובוס, אלא על תוכנית קצת יותר משמעותית.
קולט אביטל: תגלית וכולי.
לאה גולן: עשרה ימים זה נחמד בתור אפטייזר, אבל התוכניות שבדרך כלל מזינות החלטה לעלות, הן תוכניות שיש בהן אלמנט של התחככות אינטנסיבית יותר עם החברה הישראלית.
לאה גולן: תוכנית התנדבות במגן דוד אדום – אני לא יודעת אם אתם מודעים לזה, זו תוכנית מדהימה, קיבוץ אולפן, שהיא תוכנית קלאסית מאד, תוכנית של סטאז' מקצועי – יש כל מיני תוכניות שגורמות לצעירים האלה להתאהב בנו דרך ההתנסות.
לאה גולן: נתון נוסף:
לאה גולן: ביום ראשון יתקיים יריד נדל"ן עסקי לחלוטין בפריז.
לאה גולן: ביריד הזה יהיו שבעת אלפים איש שיבואו להתעניין ברכישת דירות בישראל.
לאה גולן: אז נכון שלצערי לא כל השבעת אלפים עולים למחרת, אבל אם מתוך השבעת אלפים אפילו רק עשרה אחוז ירצו לעלות - - -
קולט אביטל: לא, אבל עם כל הכבוד, אנחנו יודעים שיש המון יהודי צרפת שרוכשים דירת קיט בנתניה או במקומות אחרים.
לאה גולן: נכון, זו לא החלטת עלייה, אבל זה עוד צעד אחד.
לאה גולן: כשיגיע הרגע שהם יצטרכו להחליט אם להגיע אלינו או למונטריאול או לכל מקום אחר, העובדה שיש להם עוגן נדל"ני בארץ היא בדרך כלל מקדם לכיוון ישראל.
קולט אביטל: היוזמה של שוק הנדל"ן הייתה של קבלנים, או של הסוכנות.
לאה גולן: עסקית לחלוטין, של קבלנים.
לאה גולן: אבל אנחנו, בכל מקום שאנחנו יודעים שיש קהילה שמגיעה, אנחנו נמצאים שם.
לאה גולן: הייתה גם נציגות של המחלקה לעלייה בתוך האירוע העסקי הנדל"ני.
לאה גולן: הרבה מאד אנשים באו להתעניין במחוזותינו.
לאה גולן: בצרפת, אם אני חוזרת לשם לרגע אחרי הקטעים האופטימיים, סך הכל, לאור המציאות שאתה הם מתמודדים, היה ניתן לצפות לגל עלייה הרבה יותר גדול.
לאה גולן: בשנה שעברה הגיעו ארצה כאלפיים וחמש מאות עולים פלוס מאה ועשרים תלמידים שהגיעו לתוכנית נעל"ה.
לאה גולן: תוכנית נעל"ה התחלנו אותה במערב לפני שלוש או ארבע שנים בארגנטינה, ראינו שהיא מאד מצליחה באמריקה הלטינית והעתקנו אותה לצרפת.
לאה גולן: אז בסך הכל, במונחים מספריים, שנת 2002 היתה שנה מאד טובה.
לאה גולן: היא הכפילה מספרים בהשוואה לשנה הקודמת.
לאה גולן: אבל אם מסתכלים באמת על המציאות שבה הם מתמודדים, על רמת ההזדהות והזיקה של הקהילה הזאת לישראל, ניתן היה להגיע למספרים הרבה יותר דרמטיים.
לאה גולן: אז אנחנו לא כל כך מאושרים מהנתונים של אלפיים וחמש מאות עולים, אנחנו חושבים שראוי לשאוף למספרים הרבה יותר גדולים.
קולט אביטל: השאלה הספציפית שלי עכשיו היא מה אתם עושים.
קולט אביטל: הגברתם את מספר השליחים או שיש לכם שליחויות אד-הוק?
קולט אביטל: מה אתם עושים כדי לבוא היום ולחנך יהודים שאם הם חיים במצב שהולך ומחמיר מבחינת האנטישמיות, אולי מקומם במקום אחר.
לאה גולן: הצעד הראשון שאנחנו עושים זה להגביר את התהודה, הבולטות והנוכחות של האופציה הישראלית.
לאה גולן: זה נשמע כמו סיסמא, אבל אני אתרגם אותה קצת הלכה למעשה.
לאה גולן: ברמה של התשתית פתחנו משרדים בליון – שמזה הרבה שנים הסוכנות היהודית יצאה משם – ואנחנו נערכים גם לפתיחת משרד בניס, כדי לשפר את הפריסה.
לאה גולן: אנחנו תגברנו את מצבת השליחים שלנו בפריס, פרשנו רשת של כחמישים אנטנות בתוך קהילות פריפריאליות סביב פריס ובקהילות נוספות, כאשר מטרתנו היא שלא יהיה יהודי שירצה לבדוק את האופציה של ישראל ולא יהיה לו איך להגיע אל המידע הזה.
לאה גולן: פשוט, להפוך את המידע שלנו, את השירות שלנו, להרבה יותר נגיש לציבור יותר רחב.
קולט אביטל: יש לכם גם איזו רשת אינטרנט?
לאה גולן: יש, ודאי, אבל לגבי צרפת, לפחות, יש לאינטרנט עוצמה מוגבלת.
לאה גולן: כי הצרפתים צריכים את האינטראקציה הבין-אישית.
לאה גולן: זה גם עניין מנטלי של קהילה וברור לנו שבלי הזיקה האישית זה לא ילך.
קולט אביטל: האם התאחדות עולי צרפת עושה משהו בעניין הזה?
קולט אביטל: דרך האינטרנט או באינטראקציה, או בשיגור אנשים שעלו והצליחו?
לאה גולן: אני תכף אתייחס.
לאה גולן: אנחנו עושים, במקביל לפריסה הזאת, מספר אירועי עלייה גדולים בקהילות.
לאה גולן: אנחנו עושים את זה בפריס, במרסיי, בליאון, כאשר אנחנו משתפים בתוך האירועים האלה מידע קונקרטי על עלייה ועל תעסוקה.
לאה גולן: אנחנו שולחים נציגות של משרד הקליטה, נושא של הכוון תעסוקתי, יזמות עסקית – נציג של מט"י – מינהל הסטודנטים שנותן מידע לגבי סטודנטים.
לאה גולן: אנחנו שולחים גם מצליחנים – עולים שעלו והצליחו.
מרינה סולודקין: מינהל הסטודנטים שאנחנו ניצלנו אותו.
קולט אביטל: הצלנו.
קולט אביטל: לא ניצלנו, הצלנו.
לאה גולן: עשינו סדרה של אירועים עם נציגי מוסדות להשכלה גבוהה.
לאה גולן: היו שם נציגים של אוניברסיטאות חיפה, ירושלים, תל-אביב וכולם מאד פעילים בתוכניות האלה.
לאה גולן: עכשיו, ב-22 לחודש יוני יש אירוע קהילתי גדול ונציגי ההתאחדות ייצאו יחד אתנו במשלחת עלייה גדולה, שתתן מידע להרבה מאד אנשים.
לאה גולן: בנוסף לפעילויות המוסדיות האלה, פיתחנו כלי מאד נחמד – ואנחנו מקווים שגם יהיה לו תקציב, כי הוא ממש בתחילתו – של לצאת החוצה אל האנשים.
לאה גולן: גם אלה שלא הביעו עניין בעלייה.
לאה גולן: לצאת החוצה ולהתחיל דיאלוג.
לאה גולן: אנחנו קוראים לזה "קפה עולה".
לאה גולן: אנחנו מזמנים חוגי בית אצל אנשים שמוכנים לשמוע אותנו ואנחנו פשוט נפגשים, מדברים על ישראל, שומעים אותם, שומעים את ההסתייגויות והחששות וממשיכים הלאה.
לאה גולן: יש עוד רעיון שאני חושבת שהוא מאד נכון.
לאה גולן: אנחנו מדברים הרבה מאד שנים על כך שצריך לפתח דיאלוג עם סוכני ההשפעה.
לאה גולן: אנחנו מדברים על הרבנים – יש פעילות אינטנסיבית מאד עם הממסד הרבני, עם הקונסיסטואר, כולל סיור שלהם בארץ ותכנים של עלייה וכולי.
לאה גולן: ישבנו וחשבנו באופן יצירתי ואמרנו: סוכני ההשפעה הכי משמעותיים נמצאים מתחת ידינו ואנחנו לא עושים אתם שום דבר ואלה הנשים.
לאה גולן: מי שמקבל החלטה, במשפחה הצרפתית לפחות, לעלות או לא לעלות, זו האישה.
לאה גולן: בואו נעשה קמפיין מיוחד של עלייה - "שרשה לה-פאם" – שיהיה מוכוון-נשים.
לאה גולן: ננסה לאתר בארץ נשים שיכולות להיות מודל עבור נשים אחרות, שתקבלנה החלטה להביא את המשפחה.
לאה גולן: עשינו אירוע אחד שהייתה צריכה לצאת אליו פרופסורית, שאני כרגע לא זוכרת את שמה.
לאה גולן: מכיוון שזו הייתה תקופה של רוחות מלחמה, היא ביטלה ערב יציאתה את היציאה שלה ובכל זאת הגיעו חמש מאות נשים שקיבלו ערב מאד מעניין.
לאה גולן: אנחנו מתכוונים לעבות את התפיסה הזאת.
לאה גולן: יכול להיות שהיא מוטעית, אבל אני לא מכירה דרך אחרת מלבד ניסוי וטעייה לחשוב ולהגיע לקהלי יעד חדשים.
לאה גולן: קהלי היעד שלנו הם סטודנטים, צעירים, משפחות צעירות, גרעין של פנויים פנויות.
לאה גולן: אנחנו עומדים לשגר מהארץ סוכני השפעה, מצליחנים, לגבש בארץ תוכניות קליטה.
קולט אביטל: מה עם תנועות הנוער?
לאה גולן: זה בעייתי.
לאה גולן: שם היה ניתן לצפות שיהיו לנו קרקע או דלת פתוחה, גם לחניכים, גם להוריהם, אבל יש קושי בעניין הזה, שאנחנו מנסים לראות איך אנחנו מתמודדים אתו.
לאה גולן: בארגנטינה, אגב, הסיפור התנועתי עובד הרבה יותר טוב מאשר בצרפת.
ליאון רוזנבאום: אם יורשה לי להוסיף.
ליאון רוזנבאום: אני נבחרתי לפני שבוע לתפקיד יו"ר התאחדות עולי צרפת וצפון-אפריקה וארצות דוברות צרפתית.
קולט אביטל: גם צרפת, גם קנדה, גם צפון-אפריקה וגם דוברות צרפתית?
ליאון רוזנבאום: בהחלט.
ליאון רוזנבאום: בנושא הספציפי הזה, אם יורשה לי לפתח קצת יותר את הנושא.
ליאון רוזנבאום: לפני עשרים שנה נשאתי כבר בתפקיד הזה והסיבה לחזרתי אליו היא דאגתי העמוקה מהמצב.
ליאון רוזנבאום: הרי המצב בצרפת הרבה יותר רציני מאשר בדרך כלל מקובל להבין בישראל.
ליאון רוזנבאום: האנטישמיות איננה מתבטאת רק בתקריות שאנחנו שומעים עליהן בתקשורת, אלא באופן תמידי, בכל בתי הספר, בכל רחבי צרפת.
ליאון רוזנבאום: הספר הארור, "הפרוטוקולים של זקני ציון" מתפשט בכל רחבי צרפת דרך המסגדים.
ליאון רוזנבאום: האווירה הולכת ונעשית כבדה, הרבה יהודים מאבדים את הצפון.
ליאון רוזנבאום: כל מעמדם שנבנה במאתיים השנה האחרונות, מאז המהפכה הצרפתית, מתערער בצורה רצינית.
ליאון רוזנבאום: העולם הפוליטי הצרפתי – כולל המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית – מתחיל לחשוב שהשפעתם האלקטורלית של המוסלמים הצרפתיים יותר מעניינת מאשר השפעתם של היהודים.
קולט אביטל: למה אתה אומר שרק המפלגה הסוציאליסטית?
ליאון רוזנבאום: מכיוון שמטעם הסוציאליסטים זה יותר מפתיע.
ליאון רוזנבאום: אבל גבירתי היושבת ראש צודקת.
ליאון רוזנבאום: משני הצדדים.
ליאון רוזנבאום: מכל המתרס.
קולט אביטל: למרות שחלק מההנהגה הבכירה של המפלגה הסוציאליסטית זה צרפתים.
קולט אביטל: החל מפביוס ודרך שטראוס כאן, דרך עמנואלי – כל המועמדים לראשות המפלגה.
ליאון רוזנבאום: נכון.
ליאון רוזנבאום: ואמנם, יש התעוררות בימים האחרונים מבחינה זו.
ליאון רוזנבאום: אבל אני מניח שזה לא הנושא.
ליאון רוזנבאום: רציתי להדגיש לגבי תנועות הנוער.
ליאון רוזנבאום: הרי תנועת הנוער החשובה ביותר בקרב הנוער הצרפתי היא תנועתי – תנועת הצופים היהודים בצרפת, שאני חניך שלה.
ליאון רוזנבאום: ובמקרה – הזמינו אותי מחר לשאת דברים בפריס, בכנס חשוב.
ליאון רוזנבאום: ואני מתכוון לומר את דברי כהוגן, מבחינת הציונות.
קולט אביטל: ללא ספק.
ליאון רוזנבאום: אני גם חושב שהישראלים דוברי הצרפתית, שהם כמיליון איש בישראל – לא כולם דוברי צרפתית כשפת אם, אבל הם כמיליון איש בישראל – יכולים להתגייס למטרה החשובה הזאת.
קולט אביטל: אם תרשה לי, אני הייתי רוצה להבין ממך בצורה יותר מעשית, מה אתה מציע.
ליאון רוזנבאום: אני מציע קודם כל להגדיל את תקציבה של התאחדות עולי צרפת בצורה משמעותית.
קולט אביטל: אישרתי לך.
מרינה סולודקין: בזמן הקיצוצים אתה מבקש.
קולט אביטל: וזה באמת לא הפורום.
קולט אביטל: אני שואלת אותך בצורה מעשית.
קולט אביטל: אם אתה באמת רוצה הגדלת תקציב – וזה לא אני, זו הסוכנות היהודית – אני מניחה שיש לך תוכנית פעולה.
קולט אביטל: אז אני מכוונת לדברים האלה.
מרינה סולודקין: גם משרד הקליטה.
קולט אביטל: אולי גם משרד הקליטה.
קולט אביטל: אבל אני רוצה להבין איך ניתן להפיק תועלת מאנשים כמוך, מאנשים שעלו לישראל, מאנשים שהם לא רק אתה, כיושב ראש ההתאחדות, אלא גם חיילים שמוכנים להתגייס.
קולט אביטל: מה ספציפית אתם רוצים לעשות או חושבים שצריך לעשות ולא נעשה.
ליאון רוזנבאום: לשלוח משלחות של ישראלים דוברי צרפתית שנקלטו בישראל, באופן תדיר.
ליאון רוזנבאום: וחשוב מאד להסביר שאותם אנשים אינם אנשי סוכנות.
ליאון רוזנבאום: צריך להבין שמדינת ישראל קיימת חמישים וחמש שנה.
ליאון רוזנבאום: כל השנים באו נציגי סוכנות לקהילות היהודיות ברחבי צרפת.
ליאון רוזנבאום: אז יש, כמובן, חשדנות מיידית כלפי כל מי שמגיע מטעם הסוכנות.
ליאון רוזנבאום: מה שחשוב זה להביא אנשים שאין להם קשר לסוכנות היהודית.
קולט אביטל: אני רוצה לשאול את כולכם: מה אתם עושים עם אמצעי התקשורת?
קולט אביטל: כי בסך הכל, זאת הדרך הטובה ביותר ויש הרבה תקשורת, כולל תקשורת יהודית-צרפתית.
קולט אביטל: מה אתם עושים כדי לעודד דברים קצת יותר מתוחכמים מהג'ינגל: בואו, תעלו לישראל.
קולט אביטל: איך אתם מפיקים תועלת מהכלי הכי בטוח שמגיע אל כל בית יהודי?
לאה גולן: יש בעיתונות הכתובה היהודית טור שבועי שבו מתפרסם סיפור הצלחה של עולה שהגיע ארצה.
קולט אביטל: איזו עיתונות כתובה?
לאה גולן: אני לא זוכרת.
לאה גולן: מאחר ואני לא ילידת צרפת, אני לא זוכרת שמות.
אסתר טובול: "אקטואל ז'וויף".
קולט אביטל: את ראית את זה?
קולט אביטל: כי אני לא ראיתי את זה.
אסתר טובול: אני ראיתי את זה פעם אחת.
קולט אביטל: אני אשמח לראות.
מרינה סולודקין: יש גם את הג'רוזלם פוסט בצרפתית.
קולט אביטל: זה מופיע פעם בשבוע ביום רביעי ואף אחד לא קורא את זה.
קולט אביטל: ודאי לא בצרפת.
לאה גולן: יש גם את הרדיו היהודי - - -
ליאון רוזנבאום: גבירתי, ההערה האחרונה לא מדויקת.
קולט אביטל: הג'רוזלם פוסט בצרפתית קוראים אותו בצרפת?
ליאון רוזנבאום: לא בהיקף מספיק, אולי.
ליאון רוזנבאום: דרך אגב, בין הסעיפים החשובים של תוכניתי החדשה – בהחלט סעיף חשוב מאד – קשור לתקשורת.
ליאון רוזנבאום: הקמת עיתון של ההתאחדות שיופץ ברחבי צרפת וגם שימוש בעיתונות הישראלית דוברת הצרפתית ובעיתונות היהודית בצרפת.
ליאון רוזנבאום: וגם בעיתונות הכללית בצרפת.
ליאון רוזנבאום: יש לי ניסיון אישי.
ליאון רוזנבאום: פרסמתי מספר פעמים ב"לה-מונד".
ליאון רוזנבאום: אני יודע שזה ניתן, זה בר-ביצוע.
ליאון רוזנבאום: גם ב"לה-פיגארו".
ליאון רוזנבאום: אני בהחלט מאמין שחלק גדול מהיהודים בצרפת אינם במסגרת קהילה וצריך להגיע אליהם בדרכים אחרות.
קולט אביטל: לא חלקם, רובם.
קולט אביטל: כמעט כולם.
ליאון רוזנבאום: כמעט כולם.
לאה גולן: יש שימוש אינטנסיבי בכלים האלה, אבל צודק מר רוזנבאום, שהאטרקטיביות של סוכני משנה שאינם נציגי הממסד היא תמיד יותר גדולה ולכן אנחנו מסתייעים בהם.
לאה גולן: משפט אחד לגבי ההתאחדות.
לאה גולן: רעיון שיושם בהצלחה גדולה בארגנטינה ואנחנו מתכוונים לנסות ולראות איך אפשר לעשות לו אדפטציה להתאחדות הצרפתית, זה הרעיון של משפחה מאמצת משפחה.
לאה גולן: לגייס משפחות ותיקות שיוצרות קשר עם קרוביהן ומכריהן בקהילת האם ויוצרות כאן רשת של תמיכה.
לאה גולן: אם זה במידע מוקדם, אם בסיוע, אימוץ חברתי והשתלבות.
לאה גולן: אנחנו נערכים לזה עכשיו ולטעמי יש סיכוי גדול מאד לשיטת העבודה הזאת, שהיא אחת משיטות פחות פורמליות שמבוססות על אינטראקציה בין-אישית.
לאה גולן: כי כאמור – אני מסכימה עם מר רוזנבאום – ככל שממסד טוב בלחולל תהליכים, הרי שברמת התדמית או האמון ממסד הוא תמיד פחות טוב מאשר אנשים.
קולט אביטל: אתם מתכוונים לעזור להתאחדות למלא את תוכניותיה?
לאה גולן: כמו תמיד.