GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: אנחנו יודעים שבשנים האחרונות חזרו לברית המועצות לשעבר כ-40 אלף איש.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שיש היום ישראלים רבים, שמכינים בקפידה רבה מכינים את עזיבתם את הארץ למקומות יעד כמו אוסטרליה, ועושים את כל ההכנות בצורה רצינית – לומדים אנגלית, מוכרים בתים, מסדרים את כל העניין התקציבי.
קולט אביטל: זאת אומרת, שהיום ההתייחסות היא כאל הגירה.
קולט אביטל: מה אנחנו יכולים לעשות כדי לנסות ולמנוע את התופעה הזאת?
קולט אביטל: שנית, מה צריכה להיות המדיניות שלנו, וכיצד אנחנו יכולים לטפח את הקשר עם המאגר העצום הזה של ישראלים?
קולט אביטל: אני רוצה להבליט דבר אחד.
קולט אביטל: במאגר העצום הזה, הוא הפוטנציאל הגדול הטוב ביותר לעליה ולחזרה הביתה, הרבה יותר מאשר מבין קהלים אחרים.
קולט אביטל: מה אנחנו עושים באופן אקטיבי כדי לנסות ולהחזיר אותם?
קולט אביטל: איזה סוג קשרים?
קולט אביטל: כיצד אנחנו מטפחים את הקשר הזה?
קולט אביטל: נושא שלישי שנדבר עליו הוא מהי המדיניות הרשמית היום.
קולט אביטל: נראה לי, שבניגוד למה שאמרתי עד עכשיו, עליו מוסכם שאנחנו צריכים לעשות הכל כדי לנסות ולחזיר אנשים הביתה, ההנחיות האחרונות שיצאו מהאוצר מכבידות ותכבדנה מאוד על אלה שרוצים לחזור.
קולט אביטל: אני מתייחסת במיוחד לשני דברים.
קולט אביטל: הדבר הראשון אותו אני רואה בחומרה רבה הוא ההנחיה החדשה בחוק, לפיה ישראלים אשר שוהים או ישהו יותר משנתיים בחו"ל ייאלצו לשלם מס בריאות מאוד גדול, מעין קנס כמעט, שהרבה מהם לא יכולים להרשות לעצמם.
קולט אביטל: המס הזה הוא פרוגרסיבי, וגם על זה נרצה לדבר, וכמובן ביטול הטבות אחרות, כמו הנחות על ייבוא – דברים שהם השתמשו בהם.
קולט אביטל: אולי הדבר האחרון הזה הוא לא הקובע והמכריע אצל ישראלים שרוצים לחזור.
קולט אביטל: נראה לי שהדבר הקובע והמכריע הוא הידיעה שהם יכולים להשתלב פה, למצוא פה עבודה ולמצוא מקום מגורים.
קולט אביטל: מה אנחנו עושים לצורך העניינים האלה.
קולט אביטל: נמצא אתנו היום צוות ששקד על עבודה גדולה מאוד בנושא הזה.
קולט אביטל: נדמה לי שבפעם הראשונה קם צוות שערך עבודה רצינית מאוד עבור הקונגרס הציוני הישראלי, ואני אבקש גם מהם לתת לנו סקירות קצרות ענייניות על מה שהם גילו וזיהו, ומהן המלצותיהם.
קולט אביטל: כמובן, אתנו גם המנכ"לית של המשרד לקליטת עליה.
קולט אביטל: אנחנו נמצאים היום בעיצומה של עצרת הפדרציות היהודיות בארה"ב, והיא תצטרך לעזוב אותנו מוקדם יותר, אז ננסה לסדר את סדר הדוברים, כך שהיא תוכל לדבר לפני שהיא יוצאת.
רומן ברונפמן: גבירותיי ורבותיי, בוקר טוב.
רומן ברונפמן: אני חושב שהחברה הישראלית מתמודדת היום עם שתי תופעות, שקשורות ואינן קשורות זו בזו.
רומן ברונפמן: התופעה הראשונה היא תהליך הגלובליזציה של העולם, כאשר התנודה והתנועה בין המדינות ניכרת.
רומן ברונפמן: הגבולות כמעט פתוחים, והעבודה המוצעת בארצות אחרות כבר לא מתקבלת בעיני החברה הישראלית כ"ירידה", אלא כעזיבה לצרכים שונים.
רומן ברונפמן: מצד שני, המשבר הביטחוני, המדיני והכלכלי שאנחנו חווים יום יום, הופך את מדינת ישראל ממקום אטרקטיבי, כפי שהיא הייתה בשנת 1993-1999, למדינה בעלת בעיות ביטחון, כלכלה וחברה, שתושביה חושבים לא פעם ולא פעמיים על עזיבה, כפי שאמרה יושבת-ראש הוועדה.
רומן ברונפמן: על רקע שתי התופעות האלה, ועל רקע המספרים שמופיעים מפעם לפעם בתקשורת הישראלית, אנחנו לומדים על שני תהליכים נוספים.
רומן ברונפמן: על ירידה משמעותית בממדי העליה לישראל מארצות העולם, ובעיקר מהמדינות שהיוו בעבר את ברית המועצות.
רומן ברונפמן: אם בתחילת שנות ה-90 דיברנו על 200 אלף איש, ואפילו על 300 אלף איש לשנה בשנות השיא, היום אנחנו מסכמים את שנת 2002 ב-33,000 איש.
רומן ברונפמן: ב-2003 נסכם את העולים בכ-20 אלף איש, בו בזמן שהמספרים הלא-מדוייקים והלא-מבוקרים מדברים על ירידה מהארץ באותן תקופות, שבמספרים אבסולוטיים היא זהה, או אפילו גדולה יותר.
רומן ברונפמן: אתם בוודאי זוכרים פרסום – אחר-כך אמרו שהוא לא היה מדוייק – על ירידה מאסיבית של ישראלים לטורונטו.
רומן ברונפמן: כל מי שביקר בטורונטו בשנים האחרונות כבר יודע שיש שם קהילות יהודיות, לא קהילה יהודית, אלא קהילות יהודיות.
קריאה: קהילות ישראליות.
רומן ברונפמן: קהילות ישראליות, אבל קהילות יהודיות שמורכבות מקהילות ישראליות, מקהילות העולים מרוסיה, מקהילות הישראלים יורדי שנות ה-80, וכו'.
רומן ברונפמן: אבל מי שביקר במוסקווה לאחרונה, וזה החידוש הגדול, יודע שכבר במוסקווה יושבת קהילה ישראלית, לא קהילה יהודית.
רומן ברונפמן: השגרירות שלנו במוסקווה מעריכה בזהירות רבה מאד את הקהילה הישראלית בכ-20 אלף איש, ובביקורי האחרון שם שמעתי שזה מגיע למספרים עוד יותר גדולים.
רומן ברונפמן: זאת התמונה, ובנושא הזה התקבלה החלטה של משרד האוצר – שאם אני אשים בצד את המשמעויות הכלכליות של ההחלטה, ותיכף אני אסביר למה אני שם אותן בצד – ואנחנו מדברים בסופו של דבר על מסר ישראלי וממלכתי המופנה לעולים ולתושבים חוזרים, לפיו החזרה שלהם והעליה שלהם אינן חשובות למדינת ישראל.
רומן ברונפמן: מדובר בעצם בשתי החלטות עקרוניות של משרד האוצר.
רומן ברונפמן: מצד אחד, ביטול הטבות בדברים די שוליים, אני חייב לומר.
מרינה סולודקין: מענק למשכנתא זה לא שולי.
רומן ברונפמן: אני מדבר על הרכישות, לא על מענק למשכנתא.
רומן ברונפמן: לתושבים חוזרים לא היתה זכות למשכנתא.
רומן ברונפמן: אני מדבר על תושבים חוזרים כרגע.
רומן ברונפמן: מצד שני – כפי שאמרה היושבת-ראש – הקנס, שהוא ממש קנס.
רומן ברונפמן: בסוגריים: ביטול זכויות לביטוח בריאות ממלכתי.
רומן ברונפמן: למה אמרתי שאני שם בצד את המשמעויות הכלכליות?
רומן ברונפמן: כי כמה תושבים חוזרים חזרו בשנת 2002?
רומן ברונפמן: אלפים בודדים.
רומן ברונפמן: כמה חזרו במהלך שנת 2003?
רומן ברונפמן: לפי הנתונים שבידי – כמה מאות.
מירלה גל: בשנת 2002 חזרו 3,546 איש, ונכון לאוקטובר 2003 חזרו 2,771.
רומן ברונפמן: אז אני לא טעיתי.
רומן ברונפמן: זה לא כמה מאות, זה אלפיים איש.
מירלה גל: זה כאלה שעוברים דרכנו, יכולים להיות כאלה שחוזרים לא דרכנו.
נדיה פריגת: זה בסך הכל די הרוב.
קולט אביטל: זו לא אשמתכם, אני רק אומרת שזה מספר מאוד עלוב.
נדיה פריגת: המספרים שלנו הם בדרך כלל 50% מהחוזרים.
מירלה גל: לא כולם עוברים דרך המשרד.
נדיה פריגת: את יודעת מה, חזרו 5,000 איש.
רומן ברונפמן: זה ממש לא משנה.
רומן ברונפמן: אני חוזר ואומר שאני לא מדבר על מספרים כלכליים אבסולוטיים.
רומן ברונפמן: אני מדבר על המסר של מדינת ישראל לקהילות ישראליות ויהודיות בעולם.
רומן ברונפמן: בגלל חיסכון של 10 מיליון שקלים או 12 מיליון שקלים – על זה מדבר משרד האוצר בביטול הפטורים וביטול ביטוח בריאות ממלכתית – אנחנו מוסרים מכאן, מירושלים, מסר לקהילות העולם: חברים, תשארו במקומכם.
רומן ברונפמן: זוהי המשמעות הפשוטה.
רומן ברונפמן: אני לא אומר שהמשפחה תחזור בגלל הפטור או בגלל ביטוח הבריאות הממלכתי.
רומן ברונפמן: אבל כשמשפחה מתכננת חזרה, היא רוצה לדעת שלפחות הסעיף של ביטוח בריאות ממלכתי עומד לרשותה, כי זו משפחה ישראלית.
רומן ברונפמן: אני מקווה שבעזרת הישיבה הזאת ובעזרת הארגונים הרלוונטיים, נוכל מכאן, מכנסת ישראל ומהוועדה לקליטת העלייה והתפוצות, לשנות את ההחלטה הזאת, כי היא נראית לי לא צודקת, לא מוצדקת מבחינה כלכלית, ובעיקר – אנטי ציונית.
קולט אביטל: רשות הדיבור לחברת הכנסת מרינה סולודקין.
מרינה סולודקין: תודה רבה ליושבת-הראש.
מרינה סולודקין: אני חושבת שההחלטה היא שערורייתית.
מרינה סולודקין: אנטי ציונית זה לא מספיק.
מרינה סולודקין: זאת שערורייה.
מרינה סולודקין: רוצים לפגוע, ופוגעים.
מרינה סולודקין: חבר הכנסת ברונפמן, אני לא מסכימה אתך בנושא הגלובליזציה.
מרינה סולודקין: יש כוחות במשרד האוצר ובמדינה, שבכלל לא רוצים מדינה קולטת עליה, ולא רוצים תושבים חוזרים.
מרינה סולודקין: יותר מזה, הם רוצים לפגוע בהם אם הם רוצים לחזור לארץ, ומאחורי זה אני מרגישה אידאולוגיה שלימה.
מרינה סולודקין: אני קראתי את החוברת שהכינו לנו, ובין ההסברים הם כותבים: "קיימת פגיעה חברתית ומוסרית כאחד בהעדפת תושבים חוזרים, סטודנטים, שליחים, בהשוואה לציבור שאינו זכאי להטבות האלה.
מרינה סולודקין: " ברוסית יש ביטוי, כשקוטפים את הראש, לא בוכים על השר.
מרינה סולודקין: היינו צריכים לעצור את כל המגמות האלה כששמענו שיש ביטול של כל זכויות העולים.
מרינה סולודקין: המדינה מבוססת גם על חוק השבות וגם על קיבוץ הגלויות, ואני חושבת שהמושג הזה כולל גם את התושבים החוזרים.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזה מאוד מסוכן.
מרינה סולודקין: רוצים להיות מדינה קטנה, בלי צרות, בלי אנשים חדשים, לא רוצים להתפתח בכלל.
מרינה סולודקין: וכשקראתי על מה שקורה בתחום הביטוח הרפואי, אני רואה נקמנות בלתי מוסברת כשמדברים על משרד האוצר.
מרינה סולודקין: התשובה צריכה להיות קודם כל במליאה, בהצבעות, להצביע עבור זה.
מרינה סולודקין: אני רוצה שוב לדבר על כך, שמה שקורה בתחום עידוד קליטת עליה ותושבים חוזרים, הוא דבר שמנוגד מאוד לכל האידאולוגיה הקודמת של המדינה.
קולט אביטל: עזריאל נבו, בבקשה.
עזריאל נבו: נכנסתי לעבודה בעקבות הקונגרס הציוני הישראלי השני, שנודע לי על קיומו רק לפני מספר חודשים.
עזריאל נבו: לא ידעתי שיש חיה כזאת, ושמחתי על ההזדמנות, כי אני מנסה לדחוף את הנושא הזה כבר כמה שנים – סתם כשיגעון של ישראלי שמסתכל החוצה ורואה מה קורה בחוץ, ורואה שבאיזשהו מקום חלק מהאנשים טומנים את הראש מתחת לכר, ואומרים: עושים, עושים, ולא עושים מספיק, ובעצם שם מתפתחת במשך שנים קהילה גדולה, שאני קראתי לה "קהילה גדולה ונשכחת", אז כעסו עליי גורמים ממשלתיים.
עזריאל נבו: מה שעושים היום הוא לא מספיק.
עזריאל נבו: ריכזתי סביבי מספר אנשים – חלקם נמצאים פה.
עזריאל נבו: אחד מהם הוא ד"ר עוזי רב-הון, שהוא דמוגרף מהמכון ליהדות בת-זמננו, פרופ' אילן שמידט, שהוא דיקן בית הספר לעבודה סוציאלית, אל"מ אופיר, שהיה עד לפני שבוע ראש המרכז לנוער ונח"ל, ואת אליהו רב-הון, שיש לו תוכנית יפהפיה על הקשר הישראלי.
קולט אביטל: ברדיו.
עזריאל נבו: קיבלנו גם נציגים של משרד הקליטה ומשרד החוץ.
עזריאל נבו: במהלך שלושה חודשים ניסינו לגבש איזושהי עבודה, ובאנו איתה כמסר לאותו קונגרס, שהוא דבר טוב ויפה.
קולט אביטל: המסר הוא כרגע לכל הציבור בישראל, זה בסדר.
עזריאל נבו: כן, אבל אנחנו באנו עם איזשהו מסר לקונגרס.
עזריאל נבו: לצערי הרב, כנראה שהקונגרס הזה לא עניין יותר מדיי את התקשורת הישראלית, אבל זה רק כהערה.
עזריאל נבו: מה שהטריד אותי במשך הזמן, והטריד גם את החברים, זה מה שקורה עם אותה קהילה גדולה שיושבת שם.
עזריאל נבו: אני מתייחס כרגע לקהילה שבארה"ב, ולא חשוב בדיוק המספר – יש פה חילוקי דיעות לגבי המספרים.
עזריאל נבו: המספרים לא כל כך חשובים ברגע זה.
עזריאל נבו: יש הרבה – יש מאות, יש אלפים, יש אלפי-אלפים, תלוי את מי מכניסים בחשבון.
עזריאל נבו: האם את זה שיצא החוצה, או את הבן שלו, שעדיין נושא תעודה, וגם את הבן של הבן, שאם הוא בן של אזרח ישראלי, יש לו עדיין דרכון ישראלי.
עזריאל נבו: מה שהטריד אותנו הוא מה קורה עם הדור השני והשלישי.
עזריאל נבו: הם בעצם הולכים ונטמעים, ונעלמים לנו מתוך העם היהודי.
עזריאל נבו: העם היהודי הולך ומצטמצם.
עזריאל נבו: ואנחנו – מחוסר טיפול מספיק – מפסידים יותר ויותר אנשים, שנעלמים מתוכנו.
עזריאל נבו: מאחר והזמן קצר, לא אכנס לכל הדברים, אבל נוצר לנו קשר תוך כדי עבודה עם קהילה ישראלית בארה"ב, באזור מסויים בלוס אנג'לס.
עזריאל נבו: הקימו שם גוף, וביקשנו מהם להכין נייר עמדה משלהם.
עזריאל נבו: הם עצמם שלחו את נייר העמדה, ושלחו גם משלחת לקונגרס.
עזריאל נבו: הופיעו בקונגרס 6 איש שבאו על חשבונם, במיוחד כדי להשתתף בו.
עזריאל נבו: הם רוצים את הקשר ומעוניינים בקשר.
עזריאל נבו: אני חושב שאנחנו צריכים להפסיק נפנף בזה שאנחנו מחזירים ומחזירים ומחזירים.
קולט אביטל: אני רוצה לשאול שאלה אחת.
קולט אביטל: האם לדעתך ולדעת הצוות, יש בקרב הקהילות הישראליות, כפי שאתם קוראים להם, עניין לחזור, ולא רק לשמור על קשר.
קולט אביטל: האם זהו דבר שאפשר לעודד אותו, לפי דעתכם.
עזריאל נבו: אני חושב שאף אחד לא עשה מחקר אם יש רצון לחזור.
עזריאל נבו: כי עם כל אחד שידברו, הוא יגיד שכשהילד יגמור את הקולג' אנחנו מתכננים לחזור, והילד הוא בן שנה.
עזריאל נבו: אז אנחנו מכירים גם את הסיפור הזה.
עזריאל נבו: אבל אני חושב שאנחנו יכולים לעשות היום עבודה גדולה בקרב הקהילות האלה, ובחלק מהאמצעים – שנגייס אותם שם, לא מפה, אפשר גם לגייס אמצעים שם – בנוסף לבית הישראלי, שהוא מפעל טוב ויפה, נרחיב את הבית הישראלי ונחזק אותו, כי אני מכיר את התקציב שעומד לרשות המחלקה לתושבים חוזרים.
עזריאל נבו: רבותיי, זו בדיחה מה שיש להם.
קולט אביטל: נגיע לבדיחה, זה בסדר.
עזריאל נבו: ישנו רצון שם, וישנו רצון של אנשים פה בארץ להירתם לנושא הזה.
עזריאל נבו: צריכים למצוא איזושהי פינה או גוף – לאו דווקא גוף ממשלתי – שירכז את הנושא הזה, את כל אלה שמתעסקים בנושא הזה, ולדחוף אותו קדימה.
עזריאל נבו: כי זה בנפשנו.
עזריאל נבו: אנחנו מאבדים פה מאות אלפי יהודים מדי שנה, ונאבד גם הלאה.
קולט אביטל: פרופ' נודלמן, בבקשה.
מיכאל נודלמן: אין ספק שחזרת תושבי ישראל לארץ והעליה הן המשימות הכי חשובות לקיום המדינה שלנו.
מיכאל נודלמן: אבל אנחנו צריכים להבין באיזה מצב אנחנו עכשיו – אין עבודה.
מיכאל נודלמן: איך אתם רוצים שיחזרו תושבים ישראליים לארץ, אם אין פה עבודה?
מיכאל נודלמן: בן-אדם בא למדינה, הוא רוצה לעבוד, הוא לא רוצה להיות מובטל.
מיכאל נודלמן: יש הרבה דברים שאפשר להגיד עכשיו כדי להסביר שזה לא זמן טוב לעשות תעמולה.
מיכאל נודלמן: אבל באותו הזמן, השכל הישר אומר שאם יש קושי במשהו, צריך להקל על האנשים לחזור למדינה שלהם.
מיכאל נודלמן: אבל אנחנו יודעים, שמשרד האוצר עושה הפוך.
מיכאל נודלמן: גם כך יש קושי, והם עושים עוד קושי.
מיכאל נודלמן: קושי על קושי.
מיכאל נודלמן: אני לא יודע איזה היגיון יש בזה.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד כמה מילים על התקופות היותר-טובות שקשורות לעליה.
מיכאל נודלמן: האם אתם יודעים שמשנת 1991, 55 אלף מקרים סוציאלים עומדים עד עכשיו בתור בלי דירה.
מיכאל נודלמן: עכשיו הממשלה רוצה להוריד לאנשים האלה את הסיוע לשכר דירה.
מיכאל נודלמן: שלשום ראיתי בטלוויזיה שידור על ספורטאים מצטיינים.
מיכאל נודלמן: אתם יודעים מה זה להיות ספורטאי מצטיין?
מיכאל נודלמן: צריך להיות באימונים 4-5 שעות ביום.
מיכאל נודלמן: כמה סטיפנדיה מקבל ספורטאי מצטיין, אלוף העולם?
מיכאל נודלמן: 500 ש"ח.
מיכאל נודלמן: ספורטאים יותר מוכרים מקבלים 1,500 ש"ח.
מיכאל נודלמן: זה היחס שלנו לעולים מצטיינים?
מיכאל נודלמן: אתם יודעים כמה פרופסורים ומדענים נקלטו כמו שצריך?
מיכאל נודלמן: יש תקציב ל-500 איש.
מיכאל נודלמן: הגיעו הרבה יותר מ-500 איש.
מיכאל נודלמן: זאת אומרת, שבימים היותר טובים לא חושבים איך לעודד את העליה.
מיכאל נודלמן: אתם חושבים שהעלייה הצטמצמה רק בגלל המצב הכלכלי?
מיכאל נודלמן: לא, הם מקבלים מכתבים – מה מקבלים פה, איזה מצב יש פה.
מיכאל נודלמן: והמצב לא טוב.
מיכאל נודלמן: 10-12 שנה אחרי גל העליה אני צריך לספר על דברים כאלה?
מיכאל נודלמן: זו בושה.
מיכאל נודלמן: אני אומר שוב, הזמנים קשים.
מיכאל נודלמן: המשימה שלנו היא שאנשים יעלו לארץ, שתושבי ישראל יחזרו לארץ, אבל הבירוקרטיה עושה הכל הפוך.
מיכאל נודלמן: במקום לעשות הקלות, היא עושה הפוך.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להיות נגד הדברים האלה.
קולט אביטל: נשמע את מנכ"לית המשרד לקליטת עליה, שבו יש כידוע לכולנו מחלקה העוסקת בתושבים חוזרים.
קולט אביטל: הופצה כאן חוברת מאוקטובר 2002, שלפחות לדעת כמה מאיתנו היושבים פה, כבר לא כל כך מעודכנת, ולכן גם לא כל כך רלוונטית.
קולט אביטל: גבירתי, לפני הסקירה, רצינו לבקש ממך להתייחס לשאלה, איזה אחוז בתקציב המשרד לקליטת עליה מוקדש לנושא הזה, ובנוסף, האם תוכלי לומר לנו מהן התוכניות שמניעות אותך.
מירלה גל: שלום.
מירלה גל: קודם כל, מבחינת החוק היבש, אני רוצה לציין מהי מדיניות הממשלה ביחס לאזרחים ישראלים בחו"ל.
מירלה גל: ב-1981 התקבלה החלטה, לפיה נושא מניעת הירידה והשבת הישראלים נכלל בקווי היסוד של הממשלה.
מירלה גל: ב-1985 הוטלה אחריות המטה על משרד הקליטה באמצעות המחלקה לתושבים חוזרים, שבראשה עומדת כרגע גב' נדיה פריגת.
מירלה גל: הביצוע עצמו מתבצע בחו"ל באמצעות נציגי משרד החוץ.
מירלה גל: לא אכנס כרגע לנושא התקציבי נכון לשנת 2003.
מירלה גל: אני לא רוצה לקרוא לו בדיחה, הוא לא בדיחה, אבל אכן לא מדובר בסכומים גדולים.
קולט אביטל: לא בדיחה, כי זה לא מצחיק.
רומן ברונפמן: אבל בכל זאת, את יכולה לנקוב במספר?
קולט אביטל: אנחנו בכל זאת צריכים לדעת, לפחות באחוזים.
מירלה גל: את הנתון התקציבי אעביר אחר כך, גב' פריגת תמסור לכם אותו.
מירלה גל: מבחינת משרד הקליטה, ברור לנו שצריך לשים בראש סדר העדיפויות את נושא התושבים החוזרים.
מירלה גל: התושבים החוזרים הם לא פחות חשובים בראייתנו מהעולים החדשים.
מירלה גל: יש פוטנציאל אדיר.
מירלה גל: הנתונים המספריים שנויים במחלוקת – יש כאלה שמדברים על 600 אלף, יש כאלה שמדברים על מיליון.
מירלה גל: כך או כך, בוודאי שכמדובר על חזרה של 2,600 איש, 2,700 איש או 3,500 איש – זה לא מספק בכל קנה מידה.
מירלה גל: מבחינתנו, כאשר הצגנו לממשלה את תוכנית התקציב של 2004, ביקשנו תקציב מיוחד לעידוד עליה, וקיבלנו 300 מיליון שקלים לשלוש שנים, כאשר בשנת 2004 ייוחדו 85 מיליון שקלים לנושא של עידוד עליה.
מירלה גל: במסגרת עידוד העליה, חלק נכבד מהתוכניות שאנחנו מתווים היום במשרד, מיוחד לתושבים חוזרים.
מירלה גל: משום שאין לנו ספק שקודם כל צריך להחזיר את מי שנולד כאן, את מי שבחר באיזשהו שלב בחייו לעלות ארצה, ובשלב מאוחר יותר חזר לארץ מוצאו או למדינה אחרת.
מירלה גל: בימים אלה אנחנו שוקדים על תוכניות, הן לצעירים, הן למבוגרים יותר.
מירלה גל: אנחנו הולכים ומרחיבים את התוכניות של משרד הקליטה, שמטפלות היום אך ורק בעולים החדשים, גם לתושבים החוזרים, ותיכף ארחיב על כך את הדיבור.
מירלה גל: המחלקה לתושבים חוזרים עוסקת בחו"ל בשני הבטים – בחיזוק הקשר עם הקהילות הישראליות, מה שמוכר לך, גברתי יושבת-הראש, כ"בית הישראלי".
מירלה גל: יש גם מספר מדינות, בארה"ב ובצרפת, למשל, בהן יש בתים ישראליים שמקיימים פעילות שמטרתה שמירת קשר עם הישראלים בחו"ל.
מירלה גל: מעבר לכך, מתנהלת שם גם פעילות של עידוד לחזרה ארצה.
מירלה גל: בארץ, המחלקה לתושבים חוזרים מטפלת בכל אותם אלה שבחרו לשוב ארצה, ואני אפרט מהם תחומי הטיפול.
מירלה גל: לפני שאכנס לפירוט, אני רוצה להעיר לגבי סעיף 58, אליו התייחסתם כולכם, שנוגע ל"קנס הגבוה" בנושא הבריאות, אותו נדרשים התושבים החוזרים לשלם.
מירלה גל: אנחנו במשרד הקליטה מודעים בהחלט לבעייתיות.
מירלה גל: אנחנו אכן חושבים שזה יכול להוות אבן נגף בהחלטה של ישראלים, אם לחזור או לא.
מירלה גל: לכן יזמנו פנייה – השרה פנתה לשר הבריאות בהצעה לשינוי החוק.
מירלה גל: ההצעה שלנו מדברת על צמצום הזמן לששה חודשי המתנה, והקטנת הסכומים באופן משמעותי.
קולט אביטל: מה זה ששה חודשי המתנה?
מירלה גל: את התקופה הזאת ניתן גם לרכוש בחו"ל, כך שכשהאדם יגיע ארצה, הוא כבר יוכל למעשה להתחיל מייד את הביטוח, בהנחה שהוא שילם את הסכום.
מירלה גל: אבל אנחנו מדברים על סכומים הרבה יותר קטנים.
מירלה גל: אם הסכומים שמדברים עליהם היום יכולים להגיע לכדי 54,000 שקלים, אנחנו מדברים על סכומים של 300-400 שקלים לחודש בממוצע, כאשר מדובר על תקופה של ששה חודשים.
מירלה גל: אלו הם סכומים שניתן יהיה לעמוד בהם.
מירלה גל: בכל אופן, זוהי ההצעה שלנו.
מירלה גל: אנחנו בהחלט מודעים לבעייתיות, ואנחנו מקווים ששר הבריאות, ובהמשך משרד האוצר, יאמצו את ההצעה של משרד הקליטה.
מירלה גל: זה בנוגע לפן של סעיף 58.
מירלה גל: אם מהבית הזה רוצה לצאת קריאה לשנות את החוק, אנחנו בוודאי לא נתנגד לכך.
מירלה גל: אנחנו בהחלט תומכים בשינוי.
מירלה גל: אני רק רוצה לציין, שנכון להיום החוק עדיין לא ייושם.
מירלה גל: זאת אומרת, על אף שהוא כבר נכנס לתוקף, הוא עדיין לא מיושם.
מירלה גל: זה אומר, שנכון להיום הסכומים האלה לא משולמים.
רומן ברונפמן: אני באמת רוצה להבין את זה.
רומן ברונפמן: מה זה אומר מפי מנכ"ל משרד ממשלתי.
רומן ברונפמן: למה הכוונה?
מירלה גל: זאת אומרת, שתושב חוזר שמגיע לארץ, על אף שהחוק נכנס לתוקפו ב-2003, בפועל הם עוד לא - - -
קולט אביטל: זה איננו נכון.
קולט אביטל: אני מתנצלת על הדרך שבה אני פונה, אבל קיבלנו דיווחים על אנשים שכבר שילמו.
קולט אביטל: אפשר לקבל הבהרה מהאוצר?
קולט אביטל: החוק מיושם או לא?
קולט אביטל: רק הבהרה, משום שאנחנו באמצע דבריה של המנכ"לית.
דניאל אלקיים: מבחינה טכנית, בכל סניפי הביטוח הלאומי ובקופות החולים, החוק איננו מייושם.
דניאל אלקיים: במקרים ספציפיים שפונים אלינו, אנחנו כן מיישמים.
קולט אביטל: זאת אומרת, שמי שמספיק חכם לפנות - - -
רומן ברונפמן: אני נמצא שבע וחצי שנים בכנסת, וזו הפעם הראשונה שאני שומע מה שאני שומע כרגע.
קולט אביטל: זה פשוט מה שנקרא חכמי חלם.
רומן ברונפמן: מה שאני שומע כרגע, זה פשוט לא יאומן.
דניאל אלקיים: זה לא חלם.
רומן ברונפמן: זה מיושם או לא מיושם?
דניאל אלקיים: בתהליך של חקיקת החוק, ביקשנו מהאוצר תוספת כוח אדם להפעלת החוק.
רומן ברונפמן: זאת אומרת, מהכסף שאנחנו אמורים לחסוך, אנחנו גם צריכים להפריש כסף ליישום החוק.
קולט אביטל: בוודאי, כי אתה צריך פקידים שיגבו את הכסף.
קולט אביטל: בשביל זה יש חוקים.
דניאל אלקיים: לצערנו, הנושא של תוספת כוח אדם בביטוח לאומי ונושא יישום סעיף 58 טרם בוצע עד היום, ולכן הכנו את המערכת - - -
רומן ברונפמן: באיזה סכום מדובר?
רומן ברונפמן: כמה כסף ביקשתם?
דניאל אלקיים: 4 עובדים.
רומן ברונפמן: כמה זה בעלות שנתית?
דניאל אלקיים: - - -
קולט אביטל: לא, זה יהיה בוודאי יותר מהכסף שייגבה, כי אנשים פשוט לא יחזרו ארצה.
קולט אביטל: גברתי המנכ"לית, המשיכי בבקשה.
קולט אביטל: מירלה גל: אסקור בקצרה את סוגי הסיוע לתושב החוזר במשרד הקליטה.
קולט אביטל: ראשית, דבר שהוא אולי שולי, אבל בכל זאת קיים, הוא הנחה בכרטיסי טיסה ומטען נלווה ללא תשלום נוסף; סיוע בקליטה בתעסוקה; דמי קיום לדורשי עבודה - - -
קולט אביטל: זה לכל אזרח ישראלי.
מירלה גל: לא, אני מדברת כרגע באופן ספציפי על תושבים חוזרים.
קולט אביטל: אבל כל אזרח ישראלי שדורש עבודה והולך ללשכת העבודה, מקבל משהו מהביטוח הלאומי.
יגאל אסינוב: לא, יש לו פעם בכמה שנים, וזו פעם נוספת.
מירלה גל: זה שונה מהנהלים הרגילים שחלים על הישראלים.
מירלה גל: דמי קיום בקורסים להסבה, הכשרה מקצועית ורישוי; השתתפות במימון אגרת בחינות רישוי; קידום בהשמה בתעסוקה ע"י השתתפות במימון שכר; השתתפות בסדנאות לחיפוש עבודה מטעם משרד הקליטה; סיוע לאומנים; סיוע למדענים; סיוע ליזמים עסקיים.
קולט אביטל: מה זה סיוע לאומנים, אפשר לדעת?
קולט אביטל: איך אתם מסייעים לאומנים?
רומן ברונפמן: זה דומה לעולים, נכון?
מירלה גל: זה בהחלט דומה לעולים.
מירלה גל: יש ועדה מקצועית שקובעת מי זכאי להכרה כאומן ומי לא, ובמקרים מסוימים הוא יכול לקבל מענק בסכום של 2,500 שקלים לרכישת כלים או ציוד מקצועי.
מירלה גל: אם הוא מוכר כאומן מצטיין, הוא יוכל לקבל סיוע נוסף באמצעות ועדה בינמשרדית.
מירלה גל: אלו הם דברים שקיימים.
מירלה גל: כפי שציינתי, יש לנו השתתפות במימון אגרות, השתתפות בשכר לימוד בקורסים, דמי קיום לדורשי עבודה, סדנאות, סיוע בקידום, השמה בתעסוקה, סיוע בדמי קיום ודמי נסיעות.
מירלה גל: יש מגוון רחב של נושאים שבהם אנחנו מסייעים לתושבים החוזרים.
מירלה גל: כפי שציינתי בתחילת דבריי, ישנם תחומים שטופלו עד היום רק לגבי עולים חדשים, והיום אנחנו מרחיבים אותם גם לתושבים החוזרים.
מירלה גל: יזמות עסקית, לדוגמה.
מירלה גל: יש לנו עכשיו תוכנית שהתחלנו ליישם אותה מול תושבים חוזרים – סיוע של המט"י, ואני מקווה שבשנת 2004 נוכל גם לתת להם הלוואות, כפי שנותנים לעולים חדשים.
מירלה גל: תוכניות אחרות נוספות, שכיום מיושמות רק לגבי עולים חדשים, תורחבנה לתושבים חוזרים.
מירלה גל: מעבר לכך, אנחנו נמצאים כרגע בדיונים מול תנועות נוער למיניהן, על-מנת להרחיב את גרעיני הצופים שנמצאים בחו"ל, כדי לעודד את חזרתם של בני נוער ישראלים, ולא אכנס כאן לפירוט.
מירלה גל: אבל כפי שציינתי, משרד הקליטה שוקד כרגע על תוכניות רבות ומגוונות על-מנת להחזיר ארצה את הישראלים – ובוודאי את הילדים שלהם, שבחלקם אפילו לא מכירים את הארץ, לצערנו.
קולט אביטל: יש שתי שאלות.
קולט אביטל: נתחיל עם חברת הכנסת סולודקין.
מרינה סולודקין: האם את ושרת הקליטה ציפי לבני לא רואות סתירה בין העבודה שקיבלתם 300 מיליון שקלים לתעמולה - - -
מירלה גל: לתעמולה?
מרינה סולודקין: כדי לעודד עלייה מחו"ל לארץ.
מרינה סולודקין: 300 מיליון שקלים לשלושת השנים, זה 100 מיליון בשנה.
מרינה סולודקין: זה מצד אחד.
מירלה גל: זו לא בדיוק חלוקה כזו, אבל בסדר.
מרינה סולודקין: מצד שני, משרד האוצר ביטל 40 מיליון שקלים בשנה מזכויות של תושבים חוזרים, ולפחות 300 מיליון שקלים הם מענקים למשכנתאות לעולים חדשים.
מרינה סולודקין: בין שני הנתונים האלה, אני רואה סתירה קפקאית.
מרינה סולודקין: לשם אתם עושים פרופגנדה, הסברה ותעמולה בחו"ל, כדי שיגיעו אנשים?
מרינה סולודקין: הם מגיעים למצב אחר לגמרי מבחינת הזכויות וההטבות.
מירלה גל: קודם כל, אני רוצה להבהיר.
מירלה גל: 300 מיליון השקלים לא נועדו לתעמולה.
מירלה גל: חלק קטן מהכסף ייוחד לשיווק.
קולט אביטל: אנחנו קוראים לשיווק תעמולה.
מירלה גל: אני אומרת שחלק קטן מהכסף ייוחד לשיווק.
מירלה גל: מרביתו של הכסף יושקע בקליטה טובה יותר של אנשים שיגיעו ארצה, בתוכניות שתהיינה תוכניות חדשות, שעד היום לא היו קיימות.
מירלה גל: ייתכן גם שחלקן יהיו הרחבה של תוכניות קיימות.
מירלה גל: אבל אני חושבת שבמצב שבו מדינת ישראל נמצאת כיום, כאשר יוצא מסר חד-משמעי מצד ראש הממשלה, לפיו העליה ארצה היא בראש סדר העדיפיות, גם בתקופה כל כך קשה - - -
רומן ברונפמן: האם את מרמזת שראש הממשלה לא מתואם עם שר האוצר?
מירלה גל: אני לא מרמזת, אני אומרת את זה בצורה הברורה ביותר.
קולט אביטל: לא, היא מרמזת שהוא לא מתואם עם שר האוצר, היא אומרת בצורה ברורה.
מירלה גל: אני אומרת בצורה הברורה ביותר, שעליה וחזרה ארצה של ישראלים נמצאת בראש סדר העדיפויות גם של ראש הממשלה.
מירלה גל: לכן, גם מתוך הבנה שהעליה ארצה חשובה, ייוחד סכום כסף מיוחד לעידוד עליה ולשיפור התוכניות - - -
קולט אביטל: התקציב שייוחד לנושא הזה, שהוא בעיקר לתושבים החוזרים, הוא פחות מבניית כביש עוקף בשטחים.
יגאל אסינוב: אבל זה לא העניין של ועדת הקליטה.
קולט אביטל: בסדר, אני יכולה להגיד מה שאני רוצה בדיוק כמוך.
קולט אביטל: היא מדברת על סדרי עדיפויות, לאן הולך הכסף.
מירלה גל: במצב שבו בוצעו קיצוצים בכל המשרדים, וגם אצלנו בוצעו קיצוצים מצד אחד, אבל מצד שני ממשלת ישראל הבינה שלעליה יש חשיבות, והיא ייחדה 300 מיליון שקלים ב-3 שנים, אני חושבת שיש כאן מסר חשוב מאוד, לפיו המדינה מעוניינת בעליה ובחזרה של תושבים חוזרים.
מירלה גל: אז נכון שכולנו היינו שמחים אם הסכומים שהיו מוקצבים לנו היו גבוהים יותר.
מירלה גל: אבל אני חושבת שבמצב שבו אנחנו נמצאים, 300 מיליון שקלים ב-3 שנים זה בהחלט סכום שניתן להתחיל אתו תוכניות, ולעודד חזרה של תושבים.
קולט אביטל: חבר הכנסת יאסינוב, אתה רוצה לשאול שאלה?
קולט אביטל: בקצרה, אם אפשר, כי אחר-כך אני צריכה לצאת.
יגאל אסינוב: קודם כל, אני מודה לך שהסברת לנו מהם ה-80 מיליון, כי על זה בדיוק רציתי לשאול.
יגאל אסינוב: אני רוצה להבין רק דבר אחד.
יגאל אסינוב: כפי שהבנתי, עידוד העליה הוא הפרוייקט החדש של משרד הקליטה.
יגאל אסינוב: לא קליטה, אלא עידוד.
יגאל אסינוב: למיטב ידיעתי, עד היום הסוכנות וכל מיני גופים אחרים היו אחראים לעידוד העליה.
יגאל אסינוב: אתם אחראים לקליטת העליה, וכפי שהבנתי, מצד אחד אני רואה שיש קיצוצים בתוכניות כמו "קמע" ואחרות, מצד שני, יש 80 מיליון שקלים בשנה לעידוד העליה.
יגאל אסינוב: מה זאת אומרת?
יגאל אסינוב: זה שליחים?
יגאל אסינוב: זה נסיעות לחו"ל?
יגאל אסינוב: איך אתם חושבים לעודד עלייה?
יגאל אסינוב: אני לא רוצה לדבר על דברים שמשרד האוצר רוצה לקצץ במשרד האוצר.
יגאל אסינוב: הם פוגעים בעליה בצורה קשה.
יגאל אסינוב: יש לכם השנה 80 מיליון שקלים.
יגאל אסינוב: האם מהכסף הזה אתם חושבים להחזיר קודם כל כסף לאותן תוכניות שקוצצו במשרד שלכם, כדי להחזיר למעגל החדש ולא לפגוע בתוכניות האלו.
יגאל אסינוב: והאם את שאר הכסף אתם מתכוונים לא להוציא על נסיעות ועל דברים בחו"ל, אלא להוציא על תוכניות הקליטה.
מירלה גל: קודם כל, אני רוצה לציין שהסוכנות היהודית ומשרד הקליטה מתואמים ביניהם.
מירלה גל: אין לנו שום כוונה לעשות כפילויות.