GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מועלם: הבעיה השנייה ואני רואה אותה כיותר חמורה מבחינתנו שרבנים שעברו הסמכה של רבנות לא קיבלו מעמד כמו כל רב.
יעקב מועלם: מה זאת אומרת?
יעקב מועלם: עצם זה שיש תקציב נפרד, עצם זה שיש תקנים נפרדים, מנציח לטווח הארוך את ההפרדה.
יעקב מועלם: מצד שני לא יכולנו להימנע מזה.
יעקב מועלם: ערכנו ישיבות אצל שפיגלר בנושא הזה לאחרונה, לפני כמה חודשים.
יעקב מועלם: לא יכולנו להימנע מזה אמרנו: אם נפסיק את התקנים לא יתנו להם את הכסף כי המועצות הדתיות, מסיבות של אפליה, לא רוצות לקלוט רבנים אתיופיים במועצות, אם אין תקנים נפרדים ותקציב מלא וכו'.
יעקב מועלם: ושוב, תקציב המועצות הדתיות הוא לא מלא, המדינה מעבירה 40%, רק התקציב של האתיופים הוא מלא.
יעקב מועלם: זה מצב מאוד חמור.
ראובן ריבלין: זאת אומרת זה כסף צבוע, אשכרה.
ראובן ריבלין: אז המצב הוא פי אלף יותר חמור.
אברהם מיכאלי: מישהו השתמש בכסף שלהם.
יעקב מועלם: חלק מרכזי מהנושא יהיה במסגרת תוכניות הבראה.
יעקב מועלם: במסגרת זו דורשים מהמועצות לעמוד בסטנדרטים מנהליים, כספיים, ויש גם נושא של קליטת רבנים אתיופיים, ואם נראה את הקייסים כמשהו זמני או קבוע, ומה שחשוב לראות זה את ההשתלבות ארוכת הטווח של רבנים אתיופים שעברו הסמכה.
יעקב מועלם: דבר נוסף שראינו כבעיה, בהסמכה שהם עוברים כתוב: רועה לקהילה האתיופית.
יעקב מועלם: לא כתוב שעבר הסכמה כרב - - -
שלמה מולה: הם יכולים להיות רק רבנים לאתיופים.
יעקב מועלם: אני רואה בזה בעיה – דיברנו על זה עם היועצים המשפטיים של הרבנות, הם צריכים לדעתנו לתקן המסמכים.
יעקב מועלם: אם עברו הסמכה, אז הסמכה כרב וזה מה שצריך להיות כתוב.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להבין איך מעבירים כסף מהמדינה לאיזה מוסד, ואיך הכסף לא מגיע במלואו לכתובת הנכונה.
מיכאל נודלמן: .
יעקב מועלם: אנחנו נשתף פעולה באופן מלא עם הרשות לענייני דתות.
יעקב מועלם: אנחנו רואים בה גורם חיובי שעושה את הפעולות הנכונות, אני חושב שגם אגף תקציבים משתף פעולה, כפי שמאיר אמר שהם העבירו תקציב מיוחד לתשלום.
יעקב מועלם: גם הופיעו בסיכומי דיון איתנו, שיש חובה להעביר תשלומים, כולל רטרואקטיבית.
יעקב מועלם: שוב, שימו לב שהמדינה לא מחויבת בזה כי היא בעצם העבירה את הכספים אבל לא העבירו אותם לאנשים.
מיכאל נודלמן: אי אפשר להעביר כסף שמית?
מיכאל נודלמן: אתם מעבירים כסף שמית?
יעקב מועלם: מאיר יתייחס להעברת הכספים במפורט.
יעקב מועלם: אנחנו מעבירים את זה לרשות לענייני דתות, לדעתי זה שמית.
יוסי ביילין: זה מחייב פתיחת חקירה, זה לא החלטה פוליטית שלנו, זה דבר נורא.
יעקב מועלם: אני חושב שיש אי סדרים מאוד חמורים ברמה שלא ראיתי בשום מקום, מאוד חמור.
יעקב מועלם: הבעיה שזה שנים וזה תרבות, וזה נעשה מקום המדינה ועד היום.
יוסי ביילין: כל התביעה שלנו הייתה להפוך למחלקה בעיריות אבל הם לא הסכימו כי המועצות הדתיות הן גורם אוטונומי עם 40% מינויים של שר הדתות ו-40% של העירייה וכל הסיפור הזה, והם רצו לשמור על האוטונומיה שלהם, כנראה בין השאר בשביל דברים מהסוג הזה.
יעקב מועלם: היו שתי סיבות שאנשים לא קיבלו את השכר, סיבה אחת שהיה עודף העסקה של אנשים, הדבר השני, מעבר לתקנים שהיו, יש למעשה 55 תקנים שהעבירו בעבר כסף, יש 71 בפועל אבל היו פחות תקנים.
הרב ראובן-טל יאסו: העבירו על 50 או 51 בלבד.
יעקב מועלם: זו סיבה אחת שבעבר לא קיבלו כספים שזה אפשר להגיד שהמדינה יכולה לקחת על זה אחריות, חלק שני – הכספים שהעבירו, לא הגיעו.
יעקב מועלם: בכל מקרה המדינה לוקחת על עצמה לשלם להם את הכל.
הרב מיכאל מקונן מהרט: חבל שיעקב זרק כדור ויצא.
ראובן ריבלין: הבנו הכל, תאמין לי.
הרב מיכאל מקונן מהרט: בגלל שאני במאבק יצאתי כל כך גזל כבד בארץ ישראל, במדינה מתוקנת, שעושים עוול לקייסים מכובדים ורבנים.
הרב מיכאל מקונן מהרט: הסמיכו אותנו לפני 11 שנה, התעודות האלה, 17 רבנים אנחנו בקבוצה.
הרב מיכאל מקונן מהרט: אם אומרים בגלל שאני הרב מיכאל והרב ישי יצאנו למאבק הזה כי גילינו 50 מיליון שקל גוזלים מהילדים שלנו, יצאנו למאבק, הוציאו אותנו מהרשימה של הרבנים – תדעו שפה יש עוול כבד.
הרב מיכאל מקונן מהרט: לא נשתוק ולא נקבל את ההשפלה.
הרב מיכאל מקונן מהרט: יש לי עדים בשולחן הזה, אנשים מכובדים, נשים מכובדות, הוא אמר: אין לו תעודות.
הרב מיכאל מקונן מהרט: התעודות הן מדברות בעד עצמן.
הרב מיכאל מקונן מהרט: הרבנות הראשית, הרב כשר, הרב משאש של ירושלים, הרב בית דין – בהסכם הרבנות הראשית כותבת מכתב למכון מאיר, לכבוד מכון מאיר, קבוצה נפרדת לרבנות הראשית, הרבנות היא כשרה.
הרב מיכאל מקונן מהרט: לא מכון מאיר, הרבנות אומרת הקבוצה מכובדת, 15 רבנים צעירים הכשירה אותנו, הנה המכתב.
הרב מיכאל מקונן מהרט: הבן-אדם הזה צריך לעמוד לדין, הוא משקר, שולל את הכבוד של בן-אדם (מדבר על אולמן).
הרב מיכאל מקונן מהרט: מעולם לא חשבנו שאנשים שגדלנו בחיקם, בתור ילד קטן גדלתי בישיבה, קיבלתי תעודת הסמכה, קיבלתי תעודות במעמד מכובד עם השר שטרית, מכיוון שהוא חילוני מזלזלים בו.
ראובן ריבלין: הרב מיכאל, הבנו את הבעיה שלך בשם העדה, תן לנו לעזור לך.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים על משכורת.
הרב מיכאל מקונן מהרט: אומרים: אתם קייסים, לא עברתם דרך הרבנות, הורידו אותם.
הרב מיכאל מקונן מהרט: 2,500 שנה חיתנו, איך מחתנים איך חיתנו אותנו, עכשיו לקחו להם את כל הכבוד.
הרב מיכאל מקונן מהרט: אחרי שלקחו להם, פגעו בהם פגיעה קשה בקייסים המבוגרים, ששלחו הילדים שלהם, אולי גם נחתן – הלכנו ללמוד, ועכשיו מורידים אותנו, משפילים אותנו.
מיכאל נודלמן: אתה רוצה להגיד שאתה רב?
מיכאל נודלמן: אני מסכים שאתה רב מוסמך וכל הדברים.
מיכאל נודלמן: יש פה הרבה אנשים, אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, אני רוצה להגיע להסכמה.
קייס אליאס סמאי: ציינו קודם את השכר שמקבלים 3500 שקל, אני רוצה לומר שיש גם כאלה שלא מקבלים את ה-3500 אפילו.
קייס אליאס סמאי: יש 55 קייסים אמנם אבל מקבלים את השכר רק 45 בערך.
קייס אליאס סמאי: כ-12 קייסים שהם 7-8 שנים, אנחנו, זה התיק שהעברנו.
קייס אליאס סמאי: ועדת העלייה שישבה ב-31 באוקטובר וגם העבירה את הרשימה, עם מר קטן ישבנו ודיברנו, 12 קייסים שהוסמכו על ידי הקייסים שמשרתים את הקהילה אבל את הפרנסה משיגים בדרך אחרת.
קייס אליאס סמאי: למעשה אני צריך לעבוד ביום, לפרנס את המשפחה בעבודות אחרות, ובערב אני משרת את הקהילה.
קייס אליאס סמאי: היות ואני נתקל בבעיה הזאת שאני לא יכול להמשיך לעבוד באופן סדיר כי אני משרת את הקהילה, כל שני וחמישי אני מוצא את עצמי עם מכתב פיטורים.
קייס אליאס סמאי: יש כ-12 מתוך 55 קייסים – שלא מקבלים כבר למעלה מ-7 שנים משכורת.
קייס אליאס סמאי: אני מבקש להכניס את הבעיה הזאת בוועדה על מנת לתקן את העוול.
יוסי ביילין: אתה לא עלית כקייס?
ראובן ריבלין: הוא קיבל הסמכה כאן על ידי הקייסים, הוא אמר את זה.
קייס אליאס סמאי: קיבלתי במסגרת העדה הסמכה לקייס.
קייס אליאס סמאי: אבי עליו השלום נפטר לפני שנתיים וחצי, היה קייס של ראשון לציון.
קייס אליאס סמאי: מיד אחרי שהוא נפטר קיבלתי את ההסמכה על ידי הקייסים המכובדים.
קייס אליאס סמאי: מאז אני לא מקבל – ואני בטוח שהשכר שלו מועבר למועצות ואף אחד לא יודע לאן הוא הולך ובוודאי שהוא לא מגיע לשום אדם וגם לא לי.
קייס אליאס סמאי: גם אחותי שסיימה עכשיו את השירות הצבאי, לא קיבלה שום קצבת שארים מזה.
קייס אליאס סמאי: מה שאני רוצה לומר הוא שיש כאן 12 קייסים שיש להם משפחה, ילדים, מצד שני צריכים לשרת הקהילה בצורה רוחנית ואין להם שכר.
דוד יאסו: מה שאני מקבל ביום-יום בפניות של הקייסים ושל הרבנים, זו בעיה מאוד קשה בשטח.
דוד יאסו: אני כיוצא של הקהילה ונמצא בקהילה – זה שלא מקובלים יוצר בעיה אקוטית.
דוד יאסו: היו פה ישיבות עם מאיר שפיגלר, כשציפי לבני הייתה שרת הקליטה, רק בעניין הקייסים והרבנים.
דוד יאסו: גם מה ששמעתי היום – יצאתי מאוד מבולבל, אני הולך להעביר את זה לשר.
דוד יאסו: אם כל הרבנים שעד היום חיתנו את הקהילה – אז כל המחותנים פסולים?
דוד יאסו: שהרבנים האלה 15 שנה מוסמכים ומחתנים.
דוד יאסו: מה שאמרת הוא שאם הרבנות באמת העבירה שעד היום היה סתם מסמך פיקטיבי אני אומר לכם - - -
ראובן ריבלין: אם אדם קידש אשתו אפילו בלי רב, והקידושים אמיתיים, היא מקודשת, תאמינו לי.
דוד יאסו: אני אומר לכם את זה בכאב אבל באמונה, אי אפשר לעבוד על הקהילה.
דוד יאסו: ב-28.1.96 אני חייל מ-84 בגדוד 890 של הצנחנים.
דוד יאסו: אני זוכר כל 3 חודשים תרמתי דם, לא ידעתי מעולם שזרקו את הדם שלי.
דוד יאסו: אבל ב-28.1.96 הובלתי הפגנה של יוצאי אתיופיה, זה היה הר געש.
דוד יאסו: זה בדיוק מה שיהיה עכשיו כפי שאני רואה.
דוד יאסו: אני אומר לכם את זה בכאב רב, אף פעם לא אמרתי ואני לא מתבטא על הדברים האלה אבל אחרי ששמעתי את הדברים, אני אוביל את זה.
דוד יאסו: יש פה סיטואציה מאוד לא טובה.
דוד יאסו: צריך לבדוק ולעשות בעניין הרבנות, בעניין מעמדם של הקייסים, וגם של הילדים כפי שהוא התבטא כרגע, זה אנחנו המובילים שלנו בעניין הדת.
דוד יאסו: אין עדר ללא רועה.
דוד יאסו: או שיגידו: אל תלמדו את הדת, אל תסמיכו אותם לשום דבר, שילמדו באוניברסיטה, שיתקדמו, יש פה אנשים מאוד מוצלחים, יש פה עורכי דין.
דוד יאסו: שלא ילמדו רבנות, הם משקיעים זמן, פתאום אומרים להם: אין.
ראובן ריבלין: אין יותר טובים מהצנחנים של 890, לא?
דוד יאסו: אני מסכים איתך.
הרב יוסף הדנה: כבוד היו"ר, קודם כל הדיון בעצמו זה מאוד חשוב שכל הבעיות עולות שוב ושוב.
הרב יוסף הדנה: אני בוועדה הזאת הרבה פעמים – גם כאשר חבר הכנסת צבי הנדל היה יושב ראש וגם קולט אביטל, גם לפני זה הרבה פעמים הייתי פה, כל הזמן צעקתי על העניין שגם ברישום הנישואין, למה לא מתחתנים בכל מקום, ולמה יש התעלמות לגמרי בכל מקום, וגם במשרד הדתות עברו הרבה שרים, הרבה מנכלים, היו דיונים, למעשה כמעט שום דבר לא נעשה.
הרב יוסף הדנה: שירותי דת – לא התייחסו בעניין של העדה.
הרב יוסף הדנה: אני כל הזמן כתבתי מכתבים, נפגשתי עם השרים, כל שר שהיה במשרד הדתות – פגשתי, העליתי את הנושא, עשיתי הכל.
הרב יוסף הדנה: עכשיו, בנושא של רישום נישואין, כאן חברי הרב ראובן דיבר שצריך לבטל את המשרד וכו'.
הרב יוסף הדנה: כאשר התחלתי לעבוד ברישום נישואין, כשקיבלתי, כמעט בכל הארץ לא היו מסכימים לפתוח תיק.
הרב יוסף הדנה: כפתרון זמני הרבנות הראשית הסמיכה אותי – ברוך השם ריכזתי את הכל וכמה שאפשר להקל על הזוגות, ועשינו, גם הרבנים עצמם כשהתחילו, עודדתי, נתתי את הגיבוי, ואיך שהם התחילו בפעם הראשונה, במועצות הדתיות אפילו תיקים לא נתנו, שום התייחסות לא הייתה.
הרב יוסף הדנה: אפילו תיקים לקחו ממני.
מיכאל נודלמן: זה אחרי בג"ץ או לפני?
הרב יוסף הדנה: גם לפני וגם אחרי.
הרב יוסף הדנה: כל הזמן זעקתי במקום הזה, כל השנים היו החלטות טובות, חשובות, אבל למעשה שום דבר לא נעשה.
הרב יוסף הדנה: אם אני רוצה לקצר, היום המצב הרבה יותר טוב, בגלל שאני התחלתי את זה, אני מכיר איזה מצב התחלתי.
הרב יוסף הדנה: היום לפחות פותחים תיק כמעט בכל הארץ, יש מקומות עדיין שאינם פותחים תיק, יש מקומות שאינם מוכנים לחתום ומוכנים לפתוח תיק ואינם מוכנים לחתום, אבל לשמחתי, אחרי שהמשרד הזה התפרק ועכשיו הרשות הארצית מתחילה – לקחה על עצמה לטפל, עו"ד שפיגלר, כפי שתיאר את המצב, והרבנים שהיו בקשר איתו, רואים לפחות רצון טוב, הוא משקיע זמן, כבר מתקדמים הרבה דברים, אבל לצערי הרב הדברים לא נעשים מהיום למחר וזה קצת לוקח זמן.
שלמה מולה: אבל הרב הדנה, כל המצב הזה מוביל אותנו בסופו של דבר לעדה נפרדת.
שלמה מולה: אתה יודע את זה 30 שנה, המצב הנומינלי הזה מוביל אותנו לא להיות באינטגרציה.
שלמה מולה: איפה נשמע דבר כזה באוניברסיטה שאדם מקבל תעודה רפואית לאתיופים בלבד – איפה נשמע דבר כזה?
שלמה מולה: אתם לא קולטים את הבעיה.
הרב יוסף הדנה: שלמה תשמע, נאבקתי כל השנים, אני רואה התקדמות גדולה מאוד אבל עדיין קשה.
הרב יוסף הדנה: עדיין קשה.
הרב יוסף הדנה: היום יש התייחסות רצינית מאוד, אני מאוד מקווה – איש האוצר וכולם – יתנו את היד לכל התוכנית, כל מה שהרשות הארצית עשתה, יצא לפועל ובעזרת השם אני מקווה בקרוב יוכלו להתחתן בכל מקום.
הרב יוסף הדנה: הרבנות הראשית מתגייסת בעניין הזה ואני מקווה, אני קודם כל שמח, הלחץ הזה מאוד חשוב.
הרב יוסף הדנה: המאמץ הזה היה צריך להיות לפני עשר ועשרים שנה וחבל שלא נעשה.
הרב יוסף הדנה: אבל אני מקווה שבעזרת השם, עו"ד מאיר שפיגלר לקח על עצמו את הטיפול והוא מוביל אותו ויש לו רצון עז בנושא הזה ואני מקווה שזה יפתור את הבעיה.
הרב יוסף הדנה: בסופו של דבר מה שאני רוצה להגיע, אני רוצה להגיע לכך שכולם יתחתנו שווי זכויות, שיהיו שווי זכויות בכל מקום, יתחתנו בכל מקום.
הרב יוסף הדנה: בדבר הזה כולנו תמימי דעים וכולנו מסכימים, המשרד היום מבין טוב מאוד את העניין הזה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שבפקודה אי אפשר לעשות את הדברים, צריך זמן וסבלנות משני הצדדים ואם אתה אומר שיש התקדמות אני שמח.
ראובן ריבלין: כבוד היו"ר, לחבר הכנסת ביילין ולי יש הצעת החלטה.
ראובן ריבלין: אני מציע שלאחר ששמענו את עו"ד שפיגלר ואנחנו חושבים שהוא פועל בחריש עמוק לאיתור הפגמים בעבר ולתיקון המעוות בעתיד, שתיקבע פגישה נוספת לישיבה זו, תוך חודש, לפני סיום מושב הקיץ, ועו"ד שפיגלר יביא לנו דוח על מנת ליידע אותנו בנתונים.
ראובן ריבלין: אם נראה שיש דברים שמחייבים חקירה יותר יסודית, נשקול אפשרות להמליץ בפני הוועדה לקבל החלטה שנעביר את זה לבדיקה הרבה יותר מקיפה במקומות אליהם עו"ד שפיגלר לא יוכל להגיע.
ראובן ריבלין: אנחנו מציעים שעו"ד שפיגלר קודם כל יביא בפנינו את הממצאים על מנת שנוכל לקבל החלטה משום שאנחנו רואים בצורה חמורה ביותר את הנתונים שהועברו לפנינו ואנחנו חושבים שהדבר הזה מחייב חקירה שבשלב זה עו"ד שפיגלר עושה אותה ואנחנו לא רוצים להעבירה לגורמים חיצוניים שמוסמכים על ידי שלטון החוק.
יוסי ביילין: מה שמתבקש מהישיבה הזאת על פי דעתנו זה נושא של העברת חקירה משטרתית.
יוסי ביילין: אבל אם עו"ד שפיגלר מעוניין להמשיך בעבודה לפני זה, זה פשוט מעכב את ההחלטה הזאת אלא אם כן בתוך חודש, חודש וחצי אפשר יהיה להביא את הנתונים שיניחו את דעת כולנו.
יוסי ביילין: אני מוכרח לומר, כמה שאני בקי בפרשה הזו, לא האמנתי שמדובר בדבר שהוא בחשד פלילי רציני ביותר בהיקף כה גדול.
יוסי ביילין: לכן, החודש וחצי הזה ניתן רק אם אתה רוצה בו.
יוסי ביילין: אם אתה אומר שזה גדול על מידותיך להיכנס לחקירה כזאת אז אנחנו נמליץ מייד לפנות לחקירה משטרתית יסודית שתלך אחורה ותבדוק מה קרה.
יוסי ביילין: אני אומר לך כשר דתות לשעבר, אני לא יכול להאמין שדבר כזה יכול היה לקרות.
יוסי ביילין: אני לוקח את זה אישית, סך הכל רימו גם אותי בכל הסיפור זה.
מאיר שפיגלר: אני מאמץ מה שאמרו שני חברי הכנסת לפני, מה שאמר חבר הכנסת ריבלין, אנחנו עושים את העבודה הזאת, מבחינתנו זה ממילא עניין של ההמשך, אני אביא לכם את הממצאים ואתם תקבלו את ההחלטה שלכם בבוא העת.
ראובן ריבלין: אנחנו נשקול להעביר את העניין לחקירת משטרה אבל דוחים את זה עד לישיבה הבאה על מנת לשמוע את הנתונים.
מיכאל נודלמן: ההחלטה התקבלה פה אחד – להעביר לחקירה משטרתית אם לא נבוא על סיפוקנו עם הנתונים שיועברו עוד חודש ימים, תודה.
מיכאל נודלמן: חבר הכנסת צבי הנדל, בבקשה.
צבי הנדל: אני מעלה סברה.
צבי הנדל: שגריר, שוודאי רוצה לפתח יחסים טובים עם המדינה שהוא נמצא בה, אולי אין לו עניין לדחוף דברים שנקבל מהמדינה ההיא.
צבי הנדל: שגריר היה רוצה שהמדינה שלו תעזור, ואז היחסים הרבה יותר טובים.
צבי הנדל: אולי יש פה התנגשות של אינטרסים.
מיכאל נודלמן: אתה קצת צודק.
אסתר אפרת-סמילג: אני לא מסכימה.
אסתר אפרת-סמילג: הייתי שגרירה בעצמי.
אסתר אפרת-סמילג: האינטרס של שגריר הוא מה שיותר לקדם את הפעילות.
אסתר אפרת-סמילג: אתם שואלים למה לא בקזחסטן.
אסתר אפרת-סמילג: אילו השגריר בקזחסטן היה מעריך שיש איזשהו סיכוי, הוא היה מציע את זה.
אסתר אפרת-סמילג: אם אנחנו לא מקבלים הצעות, לא של השגרירים שלנו ולא של הציבור בארץ או פניה של הביטוח הלאומי, אנחנו לא יכולים להתחיל לגבי כל מדינה לפתח כל נושא.
אסתר אפרת-סמילג: זאת צורת העבודה.
אסתר אפרת-סמילג: שגריר מעוניין לקדם בכל דרך.
צבי הנדל: יש רוח המפקד, שמשרים שרה, מנכ"ל.
צבי הנדל: שגרירים הם בני אדם בסופו של דבר, יש טובים ויותר טובים, אז אם יש רוח מפקד שיוצאת מהארץ, שיידעו שיש להם עניין בנושא הזה, זה יעזור.
צבי הנדל: יש לזה לא רק ערך כספי.
יעקב ששפורטה: איך פונים ועושים אמנה?
יעקב ששפורטה: בדרך כלל, אני באופן קבוע פונה כל שנה למשרד החוץ.
יעקב ששפורטה: אני אומר: שמבחינת הביטוח הלאומי, עם המדינות האלה והאלה יש אינטרס לעשות אמנה.
יעקב ששפורטה: לפעמים יש 20 פרויקטים כאלה.
יעקב ששפורטה: זה לא שאתה פונה ומיד יש אמנה, מתוך 20 פניות אולי שלוש או ארבע מתחילות.
יעקב ששפורטה: זה לא בא מיזמת המדינות, זה יזמה שלנו.
צבי הנדל: זה ברור.
צבי הנדל: אף אחד לא מתנדב לתת כסף.
סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, ביקשתי להעלות את הנושא הזה היום.
סופה לנדבר: כנציגת מפלגת ישראל ביתנו, יחד עם חבר הכנסת שגאל, רצינו לקבל טבלה, מתוך שני מיליארד הדולרים שמדינת ישראל מכניסה לפנסיות או לביטוחים האחרים, מה הפילוג לאותם עולים שהגיעו מאותן מדינות שאנחנו היום מדברים עליהן.
סופה לנדבר: אני רוצה להבין את הפילוג של הסכום הזה.
מרינה סולודקין: חוץ מרוסיה אף אחד לא נותן.
סופה לנדבר: אני רוצה להבין כמה אנשים צפויים בעתיד לקבל פנסיה.
סופה לנדבר: אני מבינה שמדובר על 100 דולר בממוצע לחודש, נכון?
יעקב ששפורטה: פחות.
יעקב ששפורטה: בכל מדינה זה שונה.
יעקב ששפורטה: במדינות הבלטיות, שכבר נכנסות לכלכלה האירופית זה לא הרבה עכשיו, אבל זה הולך ועולה.
יעקב ששפורטה: באוקראינה זה יהיה בין 50 ל-70 דולר.
יעקב ששפורטה: אבל יש לזה איזו דינמיקה.
סופה לנדבר: על איזו כמות של אנשים מדובר?
סופה לנדבר: על כמה אנשים מאוקראינה מדובר, על כמה מקזחסטן, מכל המדינות האלה.
סופה לנדבר: אין סטטיסטיקה?
יעקב ששפורטה: אין לנו פילוח כמה לינקבידטורים מכל מדינה.
יעקב ששפורטה: קיבלתי נתונים באופן כללי.
יעקב ששפורטה: לגבי אוקראינה או רוסיה, כשהעולים הגיעו לארץ הייתה תקופה שהם היו אומרים שהם מברית המועצות.
יעקב ששפורטה: עכשיו אנחנו מנסים לדלות מכל אחד נתונים.
יעקב ששפורטה: לא היה מפקד כבר 11 שנים.
סופה לנדבר: אני מבינה, אז צריך כנראה לעשות מפקד.
סופה לנדבר: צריך לפנות לאנשים ולמלא יחד עם הביטוח הלאומי ומשרד הקליטה את הטפסים כדי להבין על מה מדובר.
סופה לנדבר: למה אני שואלת?
סופה לנדבר: יושב ראש הוועדה וחברי הוועדה יודעים שהיום, כל מי שמקבל בנוסף לביטוח הלאומי סכומים נוספים, מורידים ממנו עבור שכירות בהוסטלים, בדיור מוגן, סכומים נוספים.
סופה לנדבר: יכול להיות שבן אדם מצד אחד מקבל את הכספים, ומצד השני המדינה מורידה לו.
סופה לנדבר: כספים נוספים יכולים להיות רנטה מגרמניה, למשל.
סופה לנדבר: אני רוצה להבין את הסכומים, מה נכנס או מה יכול להיכנס ומה לוקחים, על מה אנחנו מדברים.
סופה לנדבר: יכול להיות שלבני אדם לא כדאי לדבר על הפנסיה הזאת.
סופה לנדבר: שנית, אני חושבת מדינת ישראל צריכה להשתתף.
סופה לנדבר: אנשים עבדו כל החיים, מדינת ישראל קיבלה אותם, והיא צריכה להבין שמ-1,700 שקלים בן אדם לא יכול לסיים חצי חודש.
מרינה סולודקין: למשרד החוץ יש עיסוקים יותר מעניינים.
סופה לנדבר: אני מסכימה אתך.
סופה לנדבר: אני חושב שכדי שהעבודה תהיה יותר סדירה, במשלחת שיוצאת ממדינת ישראל, שאני מבינה שאתה, מר ששפורטה, עומד בראשה, שיהיו נציגי משרד החוץ, נציגי נתיב, נציגי ציבור ומישהו מוועדת הקליטה, בגלל שאנחנו צריכים לזרז את התהליך.
סופה לנדבר: הלחץ צריך להיות לא רק מכיוון אחד.
יעקב ששפורטה: לגבי נתונים לגבי השפעה של פנסיות על הבטחת הכנסה, היות ומדובר על פנסיות מאוד נמוכות, זה לא מגיע לרף שיכול למנוע הבטחת הכנסה ולא את נושא של קצבת זקנה מיוחדת.
יעקב ששפורטה: לגבי המשלחות, מבחינתי יכול לבוא מי שרוצה.
יעקב ששפורטה: אבל מה שמקובל בעולם, כשמנהלים שיחות בנושא מקצועי של ביטוח לאומי או אמנה בכל תחום שהוא, שיש נציגים של משרד החוץ ואנשי המקצוע.
יעקב ששפורטה: אי אפשר לבוא עם כל מיני אנשים, כי זה לא מקובל בעולם.
מיכאל נודלמן: כשהמשלחת האוקראינית הייתה פה רציתי להיכנס לדיון.
מיכאל נודלמן: הנציג האוקראיני אמר: לא.
מיכאל נודלמן: אחר כך נפגשתי עם היושב ראש באופן פרטי.
מיכאל נודלמן: יש איזה תקן.
מיכאל נודלמן: הציבור וכל מיני חברים אחרים לא יכולים להיות במשא ומתן.
אלכסנדר קלנטירנסקי: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, יש לי שאלה אחת: מתי יהיה משא ומתן עם רוסיה?
אלכסנדר קלנטירנסקי: יותר מ-50% מהעולים החדשים שהגיעו לארץ נכנסו לפני שנת 92'.
אלכסנדר קלנטירנסקי: כל מדינה שקיבלה עצמאות עכשיו אומרת שהיא לא צריכה לשלם פנסיה וזכויות סוציאליות לאנשים כאלה, רוסיה צריכה לעשות את זה.
אלכסנדר קלנטירנסקי: יש לי מכתב מלשכת הדובר של משרד החוץ, ושם כתוב בסעיף 3 שצריך לנהל משא ומתן במסגרת הקונסוליה.
אלכסנדר קלנטירנסקי: בשנת 92', בתאריך 7 בדצמבר, נתתי מכתב לסגן מנכ"ל משרד החוץ הרוסי, שצריך משא ומתן.
אלכסנדר קלנטירנסקי: יש גם מכתב משנת 98', ועד עכשיו אין משא ומתן.
אלכסנדר קלנטירנסקי: אני לא מבין למה.
אלכסנדר קלנטירנסקי: יש מכתב לעורך דין ישראל מימון, מזכיר הממשלה, ויש תשובה מאהוד אולמרט.
אלכסנדר קלנטירנסקי: אני רוצה לדעת מתי יהיה משא ומתן עם רוסיה, זה חשוב מאוד.
מיכאל נודלמן: אתה מדבר לגבי אלה שעלו לפני 92'.
אלכסנדר קלנטירנסקי: חצי מהם עלו מאוקראינה, אבל חצי מהחצי הזה נסעו לארץ לפני שנת 92'.
אלכסנדר קלנטירנסקי: אוקראינה לא רוצה לדבר עליהם.
אלכסנדר קלנטירנסקי: לכן רוסיה חשובה.
יעקב ששפורטה: לגבי רוסיה, אנחנו לא כל כך מאמינים שהרוסים רוצים לשלם כסף חוץ ממה שהם מייצאים היום.
יעקב ששפורטה: אין לנו שום בעיה ליזום פגישה אתם ואז נדע אם הם רוצים או לא.
יעקב ששפורטה: נפנה אליהם ונקיים סבב שיחות, ונשמע.
מיכאל נודלמן: חברים, אנחנו יכולים לבקר את משרד החוץ, ואולי נכון לבקר את משרד החוץ, אבל הניסיון שלי אומר שאם כל אחד לא יעשה משהו במדינה שאתה יש לו קשר, לא יהיה שום דבר.
מיכאל נודלמן: מי שרוצה לדבר על קזחסטן, על אזרביג'אן - אלה מדינות לא כל כך עניות.
מיכאל נודלמן: צריך לקיים קשרים עם חברי פרלמנט, אחר כך עם משרד החוץ, אני עשיתי את כל הדרך הזאת.
מיכאל נודלמן: אני לא בטוח מתי יהיו תוצאות, אבל אני שמח שהייתה פה משלחת מאוקראינה ועכשיו יש משלחת שלנו שנוסעת.
מיכאל נודלמן: אני רואה שבסוף הבעיה תיפתר.
סופה לנדבר: איך אתה רואה את זה?
מיכאל נודלמן: אם לא בשנה הזאת, בשנה הבאה.
מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים לעשות מלחמה בגלל זה, אבל כל הזמן יש משלחות.
מיכאל נודלמן: אני חושב שכל אחד צריך להיות אחראי.
מיכאל נודלמן: אמרתי שבסוף הישיבה נקבל החלטה לפנות לשרת החוץ עם כל הנושאים שהעלו פה.
מרינה סולודקין: אני מבקשת, לא לפנות לשרת החוץ, אלא להזמין את שרת החוץ ומנכ"ל המשרד לוועדת העליה והקליטה כדי לשמוע מה יש לנו לומר.
מיכאל נודלמן: אבל אם אנחנו רוצים לקדם את העיתון אנחנו צריכים לפעול.
מיכאל נודלמן: לא רק לדבר על זה בעיתון, אלא צריך לעבוד.
יוסף שגל: מה אנחנו יכולים לעשות?
מרינה סולודקין: ללכת לשגריר כאן, ללכת לשם.
מיכאל נודלמן: אתה יכול להיכנס אליי, אני אספר לך הכל כי אני עברתי הכל.
מיכאל נודלמן: רק ככה אפשר להשיג דברים.
מיכאל נודלמן: יהיו פה השרה והמנכ"ל, זה בסדר, אבל אנחנו צריכים לפעול, כל אחד במדינה שממנה הגיע.
מיכאל נודלמן: בלי לחץ שלנו, בלי השתתפות שלנו זה יתקדם לאט.
אלי ולק: הוזכרה כאן שמה של לטביה לא פעם, אבל לא שמעתי על אסטוניה.
אלי ולק: מספר העולים מאסטוניה הוא קטן.
יעקב ששפורטה: הם לא רצו.
יעקב ששפורטה: משרד החוץ פנה אליהם.
אלי ולק: אני לא מופתע מהיחס החיובי של לטביה, כי אנחנו מפעילים מגעים עם שגרירות לטביה כאן, והקהילה היהודית שם היא ביחסים מצוינים עם השלטונות שם.
אלי ולק: מקבלים פנסיה מלטביה.
אלי ולק: יש בארץ כ-800 איש שמקבלים פנסיה.
אלי ולק: בלטביה ובאסטוניה יש מצב פנים-פוליטי עם אזרחים ולא אזרחים.
אלי ולק: בין העולים שהגיעו מלטביה לישראל ישנם כאלה שהם לא אזרחים.
אלי ולק: הם תושבי לטביה שהיגרו לישראל, אבל הם לא אזרחים.
אלי ולק: לכן, בשבילם לקבל פנסיה זה מסובך מאוד.
אלי ולק: הלטבים מחייבים אותם להתייצב כל שנה בלטביה ולהירשם מחדש, כאילו הם תושבים.
אלי ולק: אני מבקש שבסיום המשא ומתן על האמנות ייקחו בחשבון גם את האינטרסים של לא אזרחים.
אלי ולק: דבר שני, לגבי כל המדינות, האם באמנות האלה מוזכרת אפשרות של תשלום רטרו- אקטיבי?
אלי ולק: אדם שעלה ב-92' וכבר אז היה זכאי לפנסיה, מבחינת גילו - המשא ומתן וכל הביורוקרטיה בין הארצות נגמרים רק ב-2007 - האם הוא יהיה זכאי לפיצוי כלשהו על כל אותן שנים מאז הוא עלה עד עכשיו?
אלי ולק: או לפחות מאז תחילת המשא ומתן?
אלי ולק: אתם אומרים שזה מתמשך, אבל צריכים לפצות אנשים על אותה תקופה בה היו זכאים לפנסיה, לפי קריטריונים.
אלי ולק: בשל עוד כמה דברים ספציפיים בנושא לטביה, אשמח אם עורך דין ששפורטה יוכל להיפגש אתי ולהבהיר אותם.
יעקב ששפורטה: אין שום בעיה.
אלי ולק: בעניין משרד החוץ, אתה צודק חבר-הכנסת הנדל, לשגרירים יש דברים יותר חשובים, במיוחד במדינות כאלה, שעוד לא יודעות מה זה קשרי חוץ ושנתונות ללחצים גם של אנטישמים בארצם, שלוחצים לא לעשות שום דבר עם ישראל.
אלי ולק: לכן, אני לא בטוח שזה רק עניין של הזנחה של משרד החוץ או סדר עדיפויות לא נכון.
אלי ולק: אני לא חושב – עם כל הכבוד לפנסיונרים שצריכים לקבל פנסיה - שזה צריך להיות בראש סולם העדיפויות.
אלי ולק: זה נושא מאוד חשוב, אבל אם מדינה כמו בלרוס, שלמדינת ישראל במשך ארבע שנים לא היה שם שגריר, ועכשיו יש שגריר אבל אין שם שלטון דמוקרטי - - -
מרינה סולודקין: רק בגללנו יש שגריר ורק בגללנו יש שגרירות.
מרינה סולודקין: משרד החוץ הוא על הפנים.
אלי ולק: אני מכיר את השגרירה שם, היא אישה מאוד מקצועית.
אלי ולק: אבל אם היא אמרה שאי אפשר, כנראה יש סיבות פנימיות בפוליטיקה האוקראינית.
מרינה סולודקין: אין לה אלקטורל.
מרינה סולודקין: לא בוחרים אותה כל ארבע שנים.
אלי ולק: אני רוצה להמליץ, אם זה אפשרי, לקשור למאמץ הפוליטי-מדיני בארץ גם את שר הקליטה, כי שיפור בתחום הפנסיה יקל על קליטת אנשים בארץ.
אלי ולק: אני חושב שהוא צריך להיות מעוניין, לא פחות מחבר הכנסת נודלמן, בפתרון הבעיות האלה.
אלי ולק: ולבסוף אני מחדד את דברי היושב-ראש, שבלי לחץ ופעילות של ההתאחדויות לא יהיה דבר.
דוברת: יש אמנות במדינות אחרות, כמו ארצות הברית וגרמניה, לאנשים שהגיעו לארצות האלה מרוסיה לפני 15 שנים.
דוברת: מה המצב שלהם שם בהשוואה לפה?
דוברת: ממה שאני הבנתי, יש פה תקווה מאוד רחוקה.
דוברת: זה נושא מאוד קשה.
דוברת: מדברים על מדינות כמו המדינות הבלטיות, שמהן באו לארץ 3,000 אנשים, כמויות מאוד קטנות.
דוברת: יש אנשים שבאו מרוסיה לפני שנת 92', שאין להם אזרחות ואין פנסיה מרוסיה, ואין פנסיה בארץ.
דוברת: זה מצב אפילו יותר קשה מזה שאנחנו מדברים עליו עכשיו.
דוברת: בפגישות שלנו עם העולים עולה נושא של פנסיה לאנשים שעבדו פה 15 שנים, ועכשיו הגיעו לגיל פנסיה – מרוסיה אין להם פנסיה ואין פנסיה פה.
מיכאל נודלמן: יש פה אנשי הביטוח הלאומי ונקבל מהם מידע על זה אחר כך.
מיכאל נודלמן: חבר-הכנסת אלקין, בבקשה.
זאב אלקין: נאמר כאן בצדק שהתיק הכבד הוא רוסיה, בגלל שהיא ירשה את החובות והזכויות של ברית המועצות עד שנת 92'.
זאב אלקין: זה לא סוד שרוסיה רוצה מאתנו דבר מוגדר מאוד, הסיפור של מגרש הרוסים, ויש גם תקוות שהוא יבוא על פתרונו.
זאב אלקין: אני חושב שזה גם אינטרס של מדינת ישראל שזה יבוא על פתרונו.
זאב אלקין: האם לא ניתן לכרוך דבר בדבר?
סופה לנדבר: המשא ומתן הזה נמשך כבר שנים רבות.
זאב אלקין: אני חושב שבאופן עקרוני, היות ורוסיה עשתה כבר צעד אחד – משנת 92' והלאה היא משלמת – יש על מה לדבר.
זאב אלקין: כרגע הם רוצים משהו מאתנו, מחר כשהם יקבלו – הכל או חלק ממה שהם רוצים – הם כבר לא ירצו מאתנו הרבה, אלא אנחנו נרצה.
זאב אלקין: דבר שני, שוחחתי עם השגריר הרוסי על הנושא הזה, והוא אמר לי דבר פשוט והגיוני.
זאב אלקין: הוא אמר: משנת 92' והלאה אנחנו נותנים, אף אחד אחר לא נותן.
זאב אלקין: כשתצליחו עם אוקראינה מ-92' והלאה, תבואו אלינו לגבי הירושה של ברית המועצות, ויש על מה לדבר.
זאב אלקין: אבל קודם שמדינה אחרת מחבר המדינות תעשה צעד דומה למה שאנחנו עשינו.
זאב אלקין: לכן, מר ששפורטה, ההצלחה שלכם באוקראינה מאוד חשובה, לא רק בשביל האנשים של אוקראינה.
זאב אלקין: יכול להיות שזה גם יאפשר לקבל את הסיבוב הבא מרוסיה.
מרינה סולודקין: בטח ששגריר רוסיה מבריק, אבל אנחנו לא צריכים לקבל את הדברים שלו.
מרינה סולודקין: מה אוקראינה בשביל רוסיה?
מרינה סולודקין: זה סתם הומור רוסי.
זאב אלקין: אנחנו יכולים לקבל או לא לקבל, העסק לא מתקדם.