GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: מבקשת התייחסות של משרד הקליטה לשאלה שנשאלה כאן אם יש הערכה תקציבית, מה עלות עלייתם, אני לא רוצה לקרוא לזה מבצע כי לא מדובר פה במבצע, מה העלות המשוערת לפחות בשנה התקציבית הנוכחית, היפותטית, אם היו עולים שבע עשרה אלף יהודים מאתיופיה, מה צריכה להיות העלות.
חנוך צמיר: לחלל האויר, אני חוזר ואומר, גם לקצב ולדרך העליה יש משמעות תקציבית מיידית.
קולט אביטל: תכנון תקציבי לשנה.
קולט אביטל: אם הייתה החלטה כזו אדוני אני מניחה שלקחתם בחשבון איזה שהוא, אפילו מבחינה תכנונית, אז תן לנו מונחים ומושגים.
חנוך צמיר: להחלטה שהתקבלה,
קולט אביטל: החלטת הממשלה.
חנוך צמיר: התקבלה והוא התבסס על קצב עליה של כשלושת אלפים עולים מאתיופיה כמו בשנים האחרונות.
חנוך צמיר: אתה צודק באופן עקרוני, אני יכול להעביר את הנתונים במועד מאוחר יותר, יש פער בין התכנון של משרד הקליטה לבין ההגעה בפועל, ואכן לא מוצה כל תקנת סל הקליטה.
קולט אביטל: השאלה מה המצב בתוך המחנות, האם יש סכנות, כיצד הדבר הזה משפיע על האנשים, האם יש תמותה, האם יש מחלות.
אברהם פורז: הסיוע ההומניטרי לתושבי המיתחמים באדיס אבבה, בגונדר וכו'.
אברהם פורז: אני לא יודע אם זה מתבצע, זה כבר לא שייך לי.
זאב שוורצברג: להם קליניקה.
זאב שוורצברג: ד"ר ריק הולץ נתן את הנתונים.
זאב שוורצברג: אין כל כך סכנה כמו שאומרים כאן בוועדה.
זאב שוורצברג: הם עוברים בדיקות רפואיות, על פי משרד הבריאות הייתה החלטה לעשות צילומי חזה ,הצילומים האלה עוברים מייד לארץ ונותנים תשובה בתוך יומיים.
קולט אביטל: שההחלטה התקבלה במשותף עם הרבנות הראשית, אני מבקשת מנציג הרבנות הראשית להציג כאן את עמדת הרבנות.
קולט אביטל: ואני רוצה גם להשלים דבר אחד, על פי בקשתו של חבר הכנסת לשעבר אנחנו מתכוונים לקיים כאן דיון נפרד על תהליכי הגיור, על מה שקורה בתהליכי הגיור בארץ.
קולט אביטל: זה לא במקום אותו הדיון, רק אנחנו פה, למען הסדר הטוב, רוצים לקבל את עמדת הרבנות.
בני הפלשמורה: מאוחר יותר עלתה על הפרק שאלת שארית הפליטה שם, שרובם "בני פלשמורה" ולפני איזה שנים החילותי במחקר מעמיק ומקיף שנמשך שנה וחצי ונטלו בו חלק אישים שונים ובפרט הרב דוד אזולאי שהיה סגן שר הפנים ומר דוד אפרתי שהיה ראש מנהל האוכלוסין בזמנו, וחקרתי אישים שונים, מהם חייבים ומהם שוללים ,וכן נערכו ישיבות עבודה ממושכות עם בני העדה, קייסים, רבנים ועסקני ציבור.
בני הפלשמורה: בחודש שבט התשס"ב בקרתי באדיס-אבבה במחנה בו נמצאים היהודים העתידים לעלות ארצה, והיתה עמי משלחת שביקרו גם בגונדר, וערכנו גם שם בדיקות מקיפות.
בני הפלשמורה: וא"א להתעלם מהמצב החמור והמסוכן בו נתונים כעשרים אלף נפש מבני עמנו.
בני הפלשמורה: מסקנתי ברורה, שגם בני הפלשמורה הם מזרע ישראל, והגם שבדור האחרון יש מעט נישואי תערובת, מ"מ רוב הגדול הם מזרע ישראל.
בני הפלשמורה: חקרתי אחר בירורים שכבר נעשו ע"י הגופים שמטפלים בבני עדה זו ונמצאו אמינים בדרך כלל אך נמצאו גם טעויות בבירורים שנעשו, אך הם מעטים.
בני הפלשמורה: וע"כ המלצתי שתעשה בדיקה חוזרת ע"י המומחים ויהיו כלולים בה גם רבנים מבני העדה, ויעלו את אלה שנולדו מאם יהודיה.
בני הפלשמורה: וכן העליתי להלכה שצריך לגיירם לחומרא, כדי לצאת מן הספק, וזאת לאחר שילמדו ענייני היהדות ועיקריה באולפנים המיוחדים, ולצורך כך יש לתחזק ולתגבר את למודי היהדות באותם האולפנים.
מסקנה: אנו רואים בחיוב את ההחלטה של ממשלת ישראל מיום י"ד אדר א' התשס"ג (16.2.2003) ויש לשתף את הרבנות הראשית לישראל בכל התהליך, ובפרט בענין הלימודים בארץ, שיוכלו לקבל כראוי את הנדרש בענייני יהדות, ע"מ להבטיח שגיורם יהיה כדת וכהלכה.
מסקנה: אנו רואים בביצועה המהיר של החלטת הממשלה משום מצוה גדולה של הצלת נפשות רבות, כולל אלפי ילדים וילדות הנתונים בסכנת רעב ומחלות, ויפה שעה אחת קודם.
מסקנה: ויש להכין תשתית מתאימה לקבלתם בעין טובה ובמאור פנים.
מסקנה: המצפה לישועת ה' על עמו ועל נחלתו ע"ה ש.מ.
מסקנה: עמאר"
אברהם פורז: זכאי חוק השבות או לא.
קולט אביטל: בהחלטות הרב הראשי.
קולט אביטל: הרב הדנה יוסף הוא רב יהודי אתיופיה, אני מבקשת אדוני, רצית לדבר, בקצרה.
הרב הדנה יוסף: הרב אדוני השר כשאני שומע שבגלל התקציב או בגלל או שאינם יהודים או בגלל אם נתחיל להעלות אז אין סוף לעליה, כל השמועות האלו, אדוני השר, אני חושב, אין כמו לראות.
הרב הדנה יוסף: אולי כדאי ללכת ולראות מה קורה בדיוק שמה.
הרב הדנה יוסף: עם כבוד הראשון לציון הרב הראשי הרב שלמה עמאר שליט"א, הייתה לי הזכות להיות שם, ביקרתי.
הרב הדנה יוסף: אני רק אומר בתמצית, אחת מהשאלות הרבות, וממה שראיתי.
הרב הדנה יוסף: שאלתי את האחות שנמצאת שם, שאלתי אותה מהם הדברים המיוחדים שקורים פה יום יום.
הרב הדנה יוסף: מהם הדברים המיוחדים.
הרב הדנה יוסף: אז אמרה לי הילדים מתעלפים.
הרב הדנה יוסף: כל יום.
הרב הדנה יוסף: יש בשעות צהריים, יש ארוחה חמה שנותנים להם, עד הארוחה הזאת הילדים פשוט לא מסוגלים.
הרב הדנה יוסף: כנראה בלילה הם נשארים בלי לאכול, באים לבית ספר ממש מתעלפים.
הרב הדנה יוסף: והמחלות וכל מיני בעיות, והתמותה, אני במו עיני ראיתי את זה.
הרב הדנה יוסף: אני חושב, גם החלטת הממשלה שנעשתה היא לא נעשתה בבת אחת.
הרב הדנה יוסף: היו דיונים מקדימים.
הרב הדנה יוסף: השר שאל ולמד את הנושא עד שהבין את העניין, וזה לקח שנה ומשהו אדוני השר.
הרב הדנה יוסף: אני חושב, לעניות דעתי, אני מדבר כאדם שמטפל יום יום בעניין, גם בבירור כאן בארץ, אני מדבר על זה כאדם שמכיר טוב את העניין והם מאבות אבות אבות הם זרע ישראל ואנחנו פשוט לפי ראות עינינו, הם יהודים אדוני השר.
הרב הדנה יוסף: אז לכן אני המום לשמוע, בגלל תקציב יהודים מתים שם.
הרב הדנה יוסף: זה לא יכול להיות.
הרב הדנה יוסף: לא בגלל תקציב.
הרב הדנה יוסף: אני חושב מדינת ישראל אף פעם לא הגבילה בגלל תקציב שום יהודי באף מקום, לא משנה באיזה מצב.
הרב הדנה יוסף: וגם לבוא ולומר אינם יהודים ,על סמך מה.
הרב הדנה יוסף: חס ושלום אין לי טענה לשר, פשוט זה מה שהשר שמע.
הרב הדנה יוסף: זה מה שקיבל.
הרב הדנה יוסף: אני אומר כאיש הלכה, אני אומר את זה באחריות שלמה, ואסור לומר אינם יהודים.
הרב הדנה יוסף: זה אסור לגמרי.
הרב הדנה יוסף: ואם הם יהודים, למה הם לא עולים, אז מה.
הרב הדנה יוסף: שאינם יהודים גם אנחנו לא תומכים ולא רוצים להביא.
הרב הדנה יוסף: אז לכן אדוני השר אני מבקש לקבל החלטה להציל כל נפש בישראל, אפילו נפש אחת.
הרב הדנה יוסף: לכן אני מאוד מבקש לאמץ את ההחלטה ולהוציא לפועל.
קולט אביטל: מבקשת, יש ארבעה דוברים.
קולט אביטל: אדיסו מסלה, חבר הכנסת סנה, חבר הכנסת אריאל ומר נגוסה.
קולט אביטל: אני מבקשת להצטמצם כי אנחנו פשוט חייבים לסיים ואנחנו גם נקבל פה החלטה.
אדיסו מסלה: וקליטה.
אדיסו מסלה: בגלל המצב הכלכלי הקשה במדינת ישראל להפקיר יהודים שהיו יכולים לעלות לפני מספר שנים ,גם כשמדינת ישראל לא הייתה במצב כלכלי קשה ,היהודים הללו שעזבו את הבתים, את הרכוש, את הכפרים שלהם, באו לבירה, לאדיס, לפני עשר שנים.
אדיסו מסלה: לגונדר לפני שתים עשרה שנה.
אדיסו מסלה: מדינת ישראל המצב הכלכלי הקשה זה מאז האינתיפדה, בשנתיים האחרונות.
אדיסו מסלה: וכפי שיהודי ארגנטינה היו חשופים למצב הכלכלי הקשה שם מדינת ישראל פתחה את דלתותיה בצדק רב, והייתי רוצה לראות איזו שהיא קבוצה בגולה שחיה בסכנת נפשות ומדינת ישראל תבוא ותגיש יש לנו מצב כלכלי קשה, אנחנו לא מסוגלים לקלוט את אותם יהודים.
אדיסו מסלה: הבעיה הזאת זה כיסוי.
אדיסו מסלה: פה זה עניין אידיאולוגי אדוני השר.
אדיסו מסלה: כך אני מבין אותך.
אדיסו מסלה: זה עניין אידיאולוגי.
אדיסו מסלה: רק בדרכי הבוקר כשבאתי לכנסת בחורה צעירה שקוראים לה היימנו פעם ראשונה התקשה אלי מפה מירושלים, נשואה, עם שני ילדים, בבכי ממש, והייתי מת להביא אותה שתבכה פה ותראו אותה.
אדיסו מסלה: והיא אומרת לי אמא שלי גוססת עשר שנים באדיס אבבה, הבוקר קיבלתי טלפון היא הולכת למות.
אדיסו מסלה: אדוני השר, מה אתה תגיד לנכדים של אותה גברת שממתינה עשר שנים והיא על סף מוות ,מה אתה תגיד לילדים שלה שנמצאים פה בארץ, אזרחי מדינת ישראל.
אדיסו מסלה: סבתא שלהם תמות.
אדיסו מסלה: אני קורא עיתונות, ואתה אדוני השר ממש בסיטונאות אתה מוכן להנפיק אזרחות לכל מיני זרים, שחקנים, כדורסלנים, ג'ובני רוסו, ואני באמת עיני לא צרה ואני מברך אותך שאתה נותן גם אזרחות, אתה קורא להם אנשים פרודוקטיביים.
אדיסו מסלה: העליה שלנו היא לא פרודוקטיבית?
אדיסו מסלה: החיילים האתיופים שמשרתים ומוכנים לתת את נפשם לבטחון המדינה, לבטחון אזרחי מדינת ישראל, זה לא יכול להיות.
אדיסו מסלה: כאשר הרבנות הראשית שהיתה צריכה להקשות עלינו דווקא היא מקלה במקרה זה ואתה מחפש בציציות של יהודי אתיופיה אם אנחנו יהודים או לא, זו בושה וחרפה.
אדיסו מסלה: הבעיה פה היא עניין אידיאולוגי, אתה רואה בנו נטל כלכלי חברתי למדינה.
אפרים סנה: סמכותנו וזה לא עסקנו.
אפרים סנה: אבל ברור דבר אחד, האנשים האלה הם זכאי עליה.
אפרים סנה: אני לא חושב שבמקומות אחרים עשו את הבדיקות המדוקדקות.
אפרים סנה: אבל יש דבר אחד שאין עליו ויכוח, וזה העניין ההומניטרי.
אפרים סנה: כל אדם שמצוי קצת בעולם יודע שבאחד מחבלי העולם היותר עניים זה מה שנקרא קרן אפריקה, כבר יש שם כמה שנים בצורת ,יש מאמץ גדול של ארגונים בינלאומיים להגיש למדינות הללו סיוע הומניטרי, כי יש שם רעב נוראי.
אפרים סנה: אז אם אנחנו כמדינה, בואו נגיד ולא צדק רומן ברונפמן ויש מאה אחוז הצפי המתוכנן אמור להגיע, אנחנו כמדינה צריכים לעשות סדרי עדיפויות, מאיפה להתחיל.
אפרים סנה: לא מניו-ג'רסי ולא מלוס-אנג'לס אלא מאיפה שהאנשים הכי מסכנים והכי נמצאים בסכנה.
אפרים סנה: ואם כפי שהוא אומר וגם אתם מסכימים, יש עודף תקציב יחסית לצפי העולים, על אחת כמה וכמה שלא צריך לחכות.
אפרים סנה: אז אני אמרתי לחומרא, גם אם הוא לא צודק,
אברהם פורז: את הוצאות המדינה.
אפרים סנה: מבחינה חברתית.
אפרים סנה: כאילו יש איזה אנשים יהודים שהם פחות ראוי להביא אותם.
אפרים סנה: אני מאוד מציע להיזהר מהדבר הזה.
אפרים סנה: ופה אני רוצה להצביע על עוד דבר.
אפרים סנה: אני יודע, ואני יודע שהדואר האלקטרוני שלי מופצץ פניות ביומיים האחרונים כי ידוע שהישיבה הזאת אמורה להתקיים, ביהדות צפון אמריקה יש התעניינות עצומה ונכונות לעזור.
אפרים סנה: אתם יודעים מה, אין כסף, הנה נציב מטרה ציונית ראויה להקצות לעניין הזה סכום של עשרה, עשרים מיליון דולר.
אפרים סנה: אני לא חושב שזה מכשול גדול.
אפרים סנה: וכמו שבעבר גוייס כסף למבצעים דומים ולקליטת יהודי חבר העמים נציב את המטרה הזאת, נבוא בדברים עם אירגונים ופדרציות של יהדות צפון אמריקה ונבקש שיעזרו.
אפרים סנה: וזה מטרה ציונית ראויה.
אפרים סנה: ואז גם היעד התקציבי לא יעמוד.
אפרים סנה: אני אומר את זה על בסיס הידיעה שיש נכונות רבה.
אורי אריאל: לזה, מראית העין שנוצרת מהמציאות שלא מצאת זמן לעסוק בנושא הזה היא רעה מאוד.
אורי אריאל: עכשיו אני יכול להעלות בדעתי מה יקרה כדי שיהיה לך זמן.
אורי אריאל: נניח אני הייתי פונה לבג"צ, בג"צ אני מעריך היה מקבל את הבקשה ואומר לך תוך שלושים יום להשיב, אני מניח שהיית מוצא את הזמן.
אורי אריאל: לך בעיות אחרות, רבות, גדולות, וזה לא בעדיפות.
אורי אריאל: אני הייתי מאוד מבקש ממך להודיע לוועדה תוך איזה שהוא פרק זמן, לא במובן של יום, אני לא מבקש ממך תאריך, אם תגיד שזה שבוע שבועיים זה יהיה חבל כי המצב שם הוא לא קל, אני משתמש במילים מאוד זהירות, הוא לא קל.
אורי אריאל: אם תגיד חודשיים, זה סיפור אחר.
אורי אריאל: אם תגיד חצי שנה, ואני הבנתי שאתה לא מתכוון לזה, זה עוד פעם דבר אחר.
אורי אריאל: לכן בקשתי, אני חושב זה בקשתנו, שתאמר שאתה תמצא את הזמן עם כל העומסים, ויש תקציב וכן הלאה, בימים הקרובים.
אורי אריאל: קיימו את הדיון.
אורי אריאל: עכשיו אם ההחלטה שלכם תהיה שלילית, כמו שאמרת, יכול להיות, אז יהיה ויכוח.
אורי אריאל: כרגע במצב שאין תשובה זה מצב לא טוב.
אורי אריאל: דבר שני, אני אומר לך בשיחה עם יו"ר הסוכנות מר מרידור אמר לי מרידור אנחנו לא נגביר את הטיפול שם מעבר למה שאנחנו עושים, ואני לא יודע בדיוק מה נעשה, אני לא רוצה להרחיב עכשיו, עד שלא נבין משר הפנים מה דעתו בעניין.
אורי אריאל: יש פה בכל אופן שילוב של דברים, ואתה יכול להבין את זה.
אורי אריאל: אני אמרתי שאני לא מקבל את זה, כי הוא כן צריך לטפל, יש החלטת ממשלה.
אורי אריאל: זאת הייתה תשובתו, אני מצטט, אולי הוא לא היה רוצה שנצטט ואני מבקש סליחה אם פגעתי בו מראש.
אורי אריאל: דבר שלישי ואחרון ,מה שנמסר לי שיש עודף תקציב.
אורי אריאל: למשל הממשל האמריקאי שמוכן לסייע עד שמונים מיליון דולר ,הסוכנות השנה לא מממשת את זה בגלל שיש פחות עולים, אז היא לא מממשת.
אורי אריאל: אם זה נכון, בהיקף של כעשרים מיליון דולר אדוני השר, ולא מאה אלף דולר, אזי ודאי שיש פה עודף.
אורי אריאל: ולא מכספי מדינת ישראל.
אורי אריאל: זה כסף שאפילו שר האוצר לא יודע איך להעביר אותו מסעיף לסעיף.
אורי אריאל: עוד לא נמצא פטנט.
אברהם פורז: תרומות לקניית מכוניות כיבוי, כי אין כסף לקניית כבאיות.
30095: כלכליים מאוד מקוממת, כי כל דבר מה שיש בעיות פה בחברה צריך לעשות השוואה לעלייה מאתיופיה, זה מאוד מקומם.
30095: האנשים האלה שנמצאים היום באדיס אבבה וגונדר נמצאים במצב קשה.
30095: כולם יודעים שאתיופיה נמצאת בבצורת.
30095: אתיופיה פונה לכל העולם בגלל שיש רעב, והמשפחות שלנו שעזבו את ביתם ונמצאים שם נמצאים במצב קשה ביותר.
30095: אני מחזיק את רשימת המתים.
30095: ילדים שמתים שם מאז החלטת הממשלה.
30095: אדוני השר, אחינו שנמצאים באדיס אבבה וגונדר לכולם יש קרובי משפחה פה.
30095: לחמשת אלפים יש להם הורים.
30095: לאלפיים יש להם סבים.
30095: לשלושת אלפים מאה יש להם ילדים פה.
30095: לחמשת אלפים אחים.
30095: ולכן אני אומר לך, איך אתה מצד אחד העניין הליברליות שאתה מדבר עליה שאתה נותן את כל הדברים האלה, אני לא נגד זה, אבל למה לא מגיע ליהודי אתיופיה.
30095: ברגע שמדובר ביהודי אתיופיה יש לך אידיאולוגיה אחרת.
30095: אני מבקש שתשנה את האידיאולוגיה הזאת.
נגסט מנגשה: עובדת סוציאלית במקצועי.
נגסט מנגשה: הייתי באתיופיה, ראיתי את המצב.
נגסט מנגשה: אני רוצה לתת עדות אישית.
נגסט מנגשה: כולם דיברו על הקושי והמצוקה.
נגסט מנגשה: אני רוצה לתת לכם דוגמא מה זה ארוחה לילד.
נגסט מנגשה: גזר אחד, תפוח אדמה אחד וביצה אחת ליום.
נגסט מנגשה: עד כדי כך המצב חמור.
נגסט מנגשה: לא לדבר על הבריאות ועל דברים אחרים.
נגסט מנגשה: אנשים לא דיברו, צריך להגיד את האמת.
נגסט מנגשה: מקוממת אותי העליה הסלקטיבית.
נגסט מנגשה: מדינת ישראל, אם כן זו המדיניות שלה, אני חושבת שזה לא בסדר.
נגסט מנגשה: אנחנו מחפשים כעם יהודי במדינה יהודית אנשים בעלי זיקה יהודית ומביאים אותם מכל מקום ,כולל ארגנטינה, ואני שמחה שיגיעו לכאן כולנו נהיה ביחד ונחבק אותם.
נגסט מנגשה: אבל היום שר הפנים בעל אידיאולוגיה דוגל לזכויות האזרח היום בא ואומר נגדי, בגזענות הזאת מדינת ישראל לא תהיה מדינה יהודית ושחורה, כאן, יגיעו אנשים לבנים עם עיניים כחולות, זה מקומם אותי.
נגסט מנגשה: אני פונה אליך ומבקשת, זה בדיוק מה שאתה אומר.
נגסט מנגשה: שאתה אומר.
ראובן סמואלס: לאובק שלושים ושלוש שנים והיתה לי הזכות לקלוט הרבה מיהודי אתיופיה.
ראובן סמואלס: יהודים, כמעט יהודים ויהיו יהודים.
ראובן סמואלס: ואנחנו מצאנו שהאנשים האלה הם פשוט נהדרים.
ראובן סמואלס: אנשים שהגיעו עם תת תזונה והגיעו ללא השכלה פורמלית מאתיופיה, הגיעו לבגרות והם עכשיו מנהלים הרבה דברים במדינה.
ראובן סמואלס: אתמול אני דיברתי עם שלמה מולה שהוא בוגר התכניות שלנו והוא מנהל בסוכנות את הקליטה כאן, הוא אמר לי שיש שלושת אלפים שש מאות מקומות פנויים עכשיו לקליטתם מטעם הסוכנות.
ראובן סמואלס: יש אפשרות להביא אותם.
ראובן סמואלס: אני לא רוצה עכשיו לדבר על הכספים, כולם דיברו על הכספים.
ראובן סמואלס: אנחנו גייסנו מאתיים חמישים אלף דולר לשנה בליאו-בק עבור הקליטה הזאת מאנשים שמאוד רצו שהמדינה שלנו תהיה פלורליסטית ושאנחנו יכולים להרים את הראש ולומר לעולם שאנחנו קולטים אנשים שחורים,
ראובן סמואלס: להיות שווים לנו.
ראובן סמואלס: הדבר ניתן לעשות.
ראובן סמואלס: אני מבקש ממך.
קולט אביטל: ולכן מה שאני רוצה להציע כהצעת החלטה זה שאדוני השר לכנס בדחיפות את ועדת השרים, לגבש עמדה סופית בנושא הזה, כל חוסר הבהירות הזו היא לא לטובת אף אחד, לא לטובת העמדה הציבורית שלנו, לא לטובת אלה שיושבים ומחכים ונמקים במחנות.
קולט אביטל: בגלל המצב הבלתי נסבל של בני הפלשמורה במחנות באדיס אבבה אנחנו מבקשים שתוך חודש אדוני השר תתנו לזה זמן, תקבלו את ההחלטה שמתחייבת.
קולט אביטל: שנית, עד לגיבושה של עמדת הממשלה אנחנו קוראים לג'וינט להגביר את הסיוע ההומניטרי לתושבי המחנות.
קולט אביטל: אני מצטערת שהג'וינט לא נמצא פה היום.
קולט אביטל: הג'וינט והסוכנות היהודית אני מבקשת שיגבירו את הסיוע ההומניטרי.
קולט אביטל: אם נכון מה שדיברה הגברת שכל הילדים האלה מקבלים גזר וביצה ליום זה מצב בלתי נסבל לכל אחד, ודאי לילדים יהודים.
קולט אביטל: ושלישית אני מציעה כהצעת החלטה לזרז את עלייתם של תושבי המחנות שכבר נמצאו זכאים לעליה על פי חוק השבות.
קולט אביטל: את זה בהחלט אפשר לעשות.
קולט אביטל: בלי לחכות, בלי להמתין.
קולט אביטל: יש כאלה שמחכים, זאת הייתה המדיניות תמיד, אלה שכבר נמצאו זכאים יכלו לעלות.
קולט אביטל: אז בואו נתחיל עם אלה שיכולים לעלות.
קולט אביטל: אנחנו רוצים אדוני השר להזמין אותך להמשך הישיבה הזאת בעוד חודש ימים.
מוזמנים: חה"כ דוד לוי דני טופז מנהל אגף התקציבים, המשרד לקליטת העלייה דוד בן יוסף ממונה על ארגונים והתאחדויות באגף קליטה בקהילה, המשרד לקליטת העלייה שלום כהן מנהל מחלקת מאגר"ב, משרד החוץ דפני מושיוב משרד הרווחה אריה אזולאי יו"ר הוועדה לעלייה וקליטה, הסוכנות היהודית פרופ' שמעון שטרית הפדרציה העולמית של יהודי מרוקו, ח"כ לשעבר יצחק אשל יו"ר, ברית עולמית של יהודי מרוקו לאון רוזנבאום יו"ר, התאחדות עולי צרפת וצפון אפריקה, מועצת ארגוני עולים אסתר טובול מנכ"ל, התאחדות עולי צרפת וצפון אפריקה, מועצת ארגוני עולים איב הרוש עולה ממרוקו נתן עזריאל עולה ממרוקו
קצרנית: קהילת היהודים במרוקו לאחר הפיגוע בליל שבת האחרון בקזבלנקה
קולט אביטל: בוקר טוב לכל המוזמנים ובוקר טוב מיוחד לחבר הכנסת דוד לוי שמכבד אותנו בנוכחותו.
קולט אביטל: האמת היא שהרעיון לקיום הדיון הזה בא לא מאף אחד אחר, אלא מעיתונאי.
קולט אביטל: מכתב מעריב שטלפן אלי בשבת ושאל אותי מה אנחנו מתכוונים לעשות.
קולט אביטל: אני שמחה שאנחנו נפגשים כאן הבוקר כדי לדון – אמנם אחרי אירועים קשים בקזבלנקה, חמישה פיגועים, שלמרבה המזל לא היו בהם נפגעים בקרב הקהילה היהודית.
קולט אביטל: לקראת המפגש הזה הקמתי אתמול קשר עם ראש הקהילה היהודית בקזבלנקה, במרוקו, סרז' ברדוגו ולאמיתו של דבר גם חשבתי שאולי ננסה ליצור קשר אתו במהלך הישיבה כדי שישמיע את דבריו, אבל מסיבות טכניות הדבר לא מתאפשר.
קולט אביטל: אני רוצה לדווח לכם על תוכן השיחה אתו.
קולט אביטל: קודם כל, הוא ביקש למסור תודה על ההתעניינות שלנו.
קולט אביטל: שנית, הוא ביקש להודיע כמה דברים: הוא לא זוכר הזדמנות שבה זכתה הקהילה היהודית לכל כך הרבה גלי סולידריות ואהדה, החל מפשוטי העם שבאים ומצלצלים ומתייצבים ומארגנים הפגנות, דרך כל הקשת הפוליטית והפוליטיקאים - כל המפלגות, כולם התקשרו להביע סולידריות - וכלה במלך עצמו, שהגיע לביקור והגיש תנחומים לקהילה.
קולט אביטל: ברדוגו אמר לו: רגע, רגע, הוד מעלתך.
קולט אביטל: אף אחד לא נהרג.
קולט אביטל: אז הוא אמר:
קולט אביטל: אני יודע שאף אחד לא נהרג אצלכם, אבל אתם מרוקאים כמונו ולכן אני מגיש לכם תנחומים על כל המרוקאים שנהרגו בפיגוע.
קולט אביטל: ביקשתי לבדוק אתו מה צריך לעשות, מה ניתן לעשות ויותר נכון: מעבר לגילויי האהדה, אם יש גם היערכות של השלטונות.
קולט אביטל: יש להם קשר מאד הדוק עם שר הפנים.
קולט אביטל: כפי ששמעתם באמצעי התקשורת, הממשל, ובעיקר שר הפנים, הצליחו להגיע בחקירות שעשו ללא מעט מקורות של המפגעים.
קולט אביטל: הם עורכים מעצרים ובמה שנוגע לביטחון הקהילה, הם הכפילו והשלישו את השמירה על כל המוסדות.
קולט אביטל: נמצאים שם גם ישראלים, שהתקשרו עם הקהילה היהודית ושאלו מה צריך לדעתם לעשות.
קולט אביטל: האם להישאר, האם לחזור לארץ.
קולט אביטל: סרז' ברדוגו אמר: תעשו מה שאתם חושבים, אנחנו פה.
קולט אביטל: ואם אנחנו פה, אולי גם אתם צריכים להיות פה אתנו.
קולט אביטל: אז הישראלים שנמצאים שם החליטו להישאר, גם מתוך סולידריות לקהילה – אני חושבת שזה יפה – והם החליטו גם לקיים את ההילולות.
קולט אביטל: ואכן, התארגנו ויצאו ואני מבינה שההילולות התקיימו אתמול בערב בלי שום הפרעה.
קולט אביטל: שאלתי את ברדוגו מה אנחנו יכולים לעשות בשעה הזאת.
קולט אביטל: הוא אמר שבעצם מבחינתנו אין צורך בשום עזרה, יחד עם זאת הודעות מהסוג שנשמע בארץ, שצריך באופן דחוף להעלות את כל הקהילה היהודית לא עוזרות כרגע לקהילה ולא עוזרות לאווירה הטובה בין אנשי הקהילה לבין הציבור הכללי.
קולט אביטל: אני הבנתי ממנו שטוב נעשה אם נהיה בקשר אתם, נמשיך לעקוב מקרוב, אבל נמנע מכל מיני הכרזות שבדרך כלל יש להן ערך תעמולתי ולא הרבה מעבר לזה.
קולט אביטל: בסך הכל המצב יחסית רגיש.
קולט אביטל: ברדוגו לא חושב שיש בתקריות האלה שום רקע אנטישמי, הוא לא חושב שהן כוונו במיוחד לקהילה היהודית, אלא הן כוונו לכל מה שיכול להזיק למרוקו בכלל ולתיירות בפרט.
קולט אביטל: אני מוסרת לכם דברים בשם אומרם.
קולט אביטל: אני, כמובן, אמרתי לו שאנחנו נפגשים היום ושאנחנו, כוועדה בכנסת וגם מעבר לכך, נשמח לעמוד לרשותם בכל מה שהם ירצו.
קולט אביטל: פחות או יותר סיימנו את השיחה בכך שהוא אמר:
קולט אביטל: אנחנו יושבים בימים אלה ונשקלות כל האופציות.
קולט אביטל: כל האופציות פתוחות לפנינו.
קולט אביטל: זה המסר שהתבקשתי להעביר בפניכם, זה המסר של ראש הקהילה.
קולט אביטל: אני פשוט רציתי לבקש מהנוכחים, אם ניתן אולי לקבל איזו סקירה משלימה למה שאני דיווחתי לכם.
קולט אביטל: אם למשרד החוץ, לסוכנות היהודית או למי מבין המוזמנים האחרים יש מידע נוסף שהוא יכול לחלוק אתנו, אני מאד אשמח.
קולט אביטל: אולי אשאל קודם את חבר הכנסת דוד לוי, אם הוא רוצה להגיד כמה דברים.
דוד לוי: כן, בוודאי.
דוד לוי: אני רוצה קודם כל להודות לך על שהזמנת אותי לישיבה זו ולברך על עצם היוזמה.
דוד לוי: כמובן שהבעיה של היהודים שנותרו עדיין במרוקו היא פרדוקסלית.
דוד לוי: מצד אחד, הם לא מאוימים ומרגישים בבית.
דוד לוי: האוכלוסייה המקומית, קרי: הערבים, המוסלמים, שונים כידוע ממה שאנחנו מכירים כאן בסביבה.
דוד לוי: הם סובלנים, טולרנטיים, חיים עם געגועים של היסטוריה משותפת ושל תחושה שהם ערבים לביטחונם של היהודים, בהם הם רואים אזרחים אמנם, אבל כאילו תחת חסותם – נקרא לזה כך.
דוד לוי: מהמלך ועד אחרון השרים וגם העם עצמו.
דוד לוי: יחד עם זאת גורלם של היהודים אסור שייקבע בתודעה שלנו כך שלעולמי עד הם בטוחים שם.
דוד לוי: אין לדעת.
דוד לוי: למקרה הזה יש משמעויות ומטרות מוגדרות של הטרור לפגוע במקומות ששם גם השלטונות קרובים יותר למערב, בשיתוף פעולה עם צרפת, עם ארצות הברית, עם אירופה.
דוד לוי: יש אוריינטציה ברורה, יש תיירות גדולה מאירופה למרוקו.
דוד לוי: אם ניתן דוגמה, למשל – המקום המועדף על ז'אק שיראק לעבור את החופשה השנתית זה שם.
דוד לוי: הוא התפעל מזה ובצדק.
דוד לוי: אז המטרה היא לפגוע בהליך הזה, בדרך הזאת.
דוד לוי: ואם אפשר גם לפגוע בדבר שמסמל יהודים, יהדות, אזי זה משתלב במטרה של לזעזע ולערער.
דוד לוי: אפשר לומר שבמרוקו פגיעה כזו היא הפתעה, טרור שכזה.
דוד לוי: לא שלא היו גורמים אשר גם בשנים האחרונות ניסו לערער את היציבות, אבל מקום מוצאם, יציאתם ומגמתם היו מאלג'יריה בעיקר והשלטונות שם פעלו ופועלים ביד קשה.
דוד לוי: המטרה לא הייתה היהודים.
דוד לוי: למקרה שלנו: כמובן, זה טבעי שכשקורה משהו במדינה ערבית – בכל מדינה בכלל, אבל בעיקר במדינה ערבית – ליהודים, אנחנו נזעקים ובצדק, כי אין לדעת איך יתפתחו העניינים למרות האהדה שם, הערבות ודברי ההרגעה והביטחון מצד המלך עצמו, כי הוא באמת אדם נאור.
דוד לוי: פגשתי אותו, ראיתי אותו.
דוד לוי: האיש מודע לחשיבות של ההגנה על היהודים, הוא מבליט אותה, הייתי אומר, בצורה גלויה, פומבית ביותר.
דוד לוי: יחד עם זאת זה לא פותר אותנו מלשקול.
דוד לוי: יכול להיות שבישיבה אחת עדיין לא נדע איזה קו לנקוט.
דוד לוי: אם נשמע לעצות של היהודים – הודעה כזו משם לא מפתיעה אותי.
דוד לוי: אנחנו בסדר, אל תעשו שום דבר ואם תעשו משהו, הוא אפילו יזיק לנו.
דוד לוי: זה ידוע.
דוד לוי: כי הם יודעים שמיד יבואו אליהם בבירורים וטענות: מה חסר לכם, אתם הרי מוגנים פה וכיוצא באלה.
דוד לוי: הם עלולים לראות בזה אפילו דבר שיכול להפריע להם.
דוד לוי: זה איננו פותר אותנו מללוות את העניין, כי אין לדעת מה ילד יום.
דוד לוי: לקהילה הזאת יש משהו אופייני שאין בקהילות אחרות.
דוד לוי: מכל מקום בעולם יש מין געגועים כאלה, אם זה מקנדה, מצרפת, מארצות הברית, לבוא אל המקום, לחזור בעקבות שורשים.
קולט אביטל: הבוקר שמעתי את אלה שנסעו לצפת להילולה, שאמרו: או, זה כמו אצלנו במרוקו.
דוד לוי: כן.
דוד לוי: אז יש לעניין הזה באמת איזושהי שורשיות מאד עמוקה וזיכרונות שכולם טובים.
דוד לוי: מה שזוכרים – רק טוב.
דוד לוי: האם היה הכל טוב?
דוד לוי: על זה אפשר להתווכח.
דוד לוי: אבל יחסית, הקהילה המרוקאית זוכרת עבר מפואר של קהילה גדולה, שפיתחה לעצמה גם נכסי תרבות, גם חיים טובים ולכן העבר שלה לא מוכתם, הייתי אומר, פרט למקרים מסוימים, פוגרומים שהיו בכמה מקומות כמקרים בודדים, לא כהכללה נגד הקהילה כולה.
דוד לוי: גם מבחינת היחס של היהודים יוצאי מרוקו בעולם, אני לא חושב שאנחנו, במקרה זה כשיש הזדהות, גם של השלטונות וגם של התושבים, צריכים להקים זעקה כאילו גורלם של היהודים שם בסכנה.
דוד לוי: אני חושב שאנחנו נחטיא את המטרה.
דוד לוי: אבל, העניין הזה אסור שירד מסדר יומנו.
דוד לוי: כמובן, כל אחת ואחד מאתנו היה אומר שהדרך הטובה, התכליתית והעכשווית – וגם בעתיד – זה שיעלו לישראל.
דוד לוי: אין עוד מה לחפש שם אלא לחיות עם זיכרונות ועם סכנות שלא נראות באופק אבל יכולות להתעורר לפתע פתאום.
דוד לוי: משום כך צריך לא לנקוט בזעקה של S.O.S., כאילו הם בסכנה האורבת להם מהאוכלוסייה או מהשלטונות – המצב הוא לא כזה – ומצד שני גם להמשיך ולחשוב - - -
קולט אביטל: עם יד על הדופק.
דוד לוי: בדיוק.
דוד לוי: יד על הדופק, כשהמטרה היא עלייתם לארץ.
דוד לוי: אני לא הייתי אומר שעכשיו נדבר על פעולה של אוויקואציה.
דוד לוי: גם אם נעשה, איש לא ייענה לעניין הזה.
דוד בן-יוסף: לא יעלה על המטוס.
דוד לוי: לא יעלה על המטוס.
דוד לוי: אבל כן צריך להיערך, כן צריך לעשות עבודה.
דוד לוי: הרי הגישה שם היא חופשית, אז צריך להגביר את הפעילות שלנו, של הסוכנות, של השליחים מפה, בדרך לא רעשנית, כך שאלה שאולי ישנו את דעתם, אמנם כרגע הם לא רואים את זה כאופציה, אבל יראו את זה.
דוד לוי: עם זאת אנחנו צריכים למצוא דרך לחזק שם את הגישה של המלך ושל השלטונות ולהעריך אותה.
דוד לוי: זה, כמובן, יעזור.
דוד לוי: תודה.
קולט אביטל: נציג הסוכנות היהודית, מר אזולאי ולאחריו הייתי רוצה לבקש מנציג משרד החוץ אם הוא יכול להשלים לנו קצת את התמונה.
קולט אביטל: אריה.
אריה אזולאי: גבירתי היושבת ראש, אני אשתדל לדבר רק על מה שמותר.
אריה אזולאי: הנושא של יהדות מרוקו הוא נושא קבוע – הוא לא משהו חדש, הוא מטופל לעומק על ידי הגורמים המתאימים בארץ – על ידי משרד ראש הממשלה ועל ידי הסוכנות היהודית, שמתואמים באופן מוחלט ופועלים כמסגרת אחת בנושא של "משואות".
אריה אזולאי: בשבילנו זה "משואות".
אריה אזולאי: אם תתקלי בניירות פורמליים ב"משואות", תדעי מה זה.
אריה אזולאי: אנחנו מדברים על קהילה יהודית של בערך 2500 – 3000 שארית הפליטה.
אריה אזולאי: היא מרוכזת ב-80 אחוז בעיר אחת, בקזבלנקה, ובכמה קהילות קטנות שלא עוברות את המאתיים נפשות – מרקש, רבאט, פז ו - - -.
אריה אזולאי: העלייה לא פסקה ליום אחד.
אריה אזולאי: עולים כל שנה וזאת, כפי שאמר חבר הכנסת לוי, זו מדינה חופשית, כל אחד שירצה לעלות קם, הולך ועולה.
אריה אזולאי: הממוצע בשלוש-ארבע השנים האחרונות הוא כמאה עולים לשנה.
אריה אזולאי: אין משרד סוכנות יהודית או מוסד ישראלי שפועל היום ובכל זאת יש עלייה ויש טיפול.
קולט אביטל: מה שמוכיח שאנשים שרוצים לעלות לא זקוקים לשליחים.
אריה אזולאי: אה, את זה לא אמרתי, שאין שליחים.
אריה אזולאי: בדיוק את זה לא אמרתי.
אריה אזולאי: את זה את אמרת.
אריה אזולאי: העלייה מתבצעת על פי דרכי העבודה של הסוכנות היהודית בכל העולם.
אריה אזולאי: אמרתי: אין משרד שקוראים לו סוכנות יהודית.
אריה אזולאי: זה מה שאמרתי, שום דבר אחר.