GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת אברג'ל: אני עובדת באגף היזמות לעסקים קטנים במשרד הקליטה, ואנחנו מדי שנים עובדים עם הרשות לעסקים קטנים ובינוניים באמצעות המט"ים, כאשר החלוקה היא כזו, שכל פרוייקט ייחודי, קורסים, סדנאות ומועדונים עסקיים, אנחנו משתתפים באותם פרוייקטים האלה, כאשר אנחנו ממנים את החלק של העולים, הרשות לעסקים קטנים מממנת את הוותיקים, ואנחנו כל פעם מוסיפים מממנים אחרים שמתאימים לאותו פרוייקט, הג'וינט או רשויות למיניהם, ובעקרון מה שכן חשוב לדעת, הסל שירותים שמשרד הקליטה נותן, והוא הוכיח את עצמו, וזה חבל שהרשות לעסקים קטנים לא נכנסת לזה, זה כל הליווי העיסקי הפרטני של העולה שמביא לאחוזי הצלחה ולשרידות של העסק.
קולט אביטל: אז מי כן מלווה את העולים?
ענת אברג'ל: את העולים משרד הקליטה באמצעות המט"ים.
קולט אביטל: והרשות לא.
ענת אברג'ל: הרשות לא מממנת.
ענת אברג'ל: הרשות יותר נותנת את התקורות להחזיק את המט"י.
ענת אברג'ל: אנחנו נותנים את זה ממש באופן פרטני.
ענת אברג'ל: סל השירותים שאותו עולה מקבל, שזה שווי כסף, בואו נאמר מכובד.
קולט אביטל: וזה לבד מההלוואה.
ענת אברג'ל: לבד מההלוואה.
ענת אברג'ל: כל הליווי, הכנת התוכנית העיסקית, הליווי.
ענת אברג'ל: אנחנו גם ראינו את אותו העסק לאחר שלוש שנים, זה נקרא "ביקור בעסק", אנחנו בודקים אם הוא צריך חונכות.
ענת אברג'ל: זה למעשה הביקור בעסק, מה השרידות שלו.
ענת אברג'ל: וכל סל השירותים הזה, הרבה באמת למדו מאיתנו ורוצים באמת להעביר את זה הלאה, כמו שאנחנו מכירים את הקרן של ערבות המדינה, אז זה יפה מאוד, נותנים את הכסף, אבל אם היו נותנים את כל הליווי בצמוד, אז בוא נאמר שכן היה עוזר לאותם העסקים להחזיק לאורך זמן.
קולט אביטל: אני פשוט רציתי להבין ממך גם ומאחרים, מה תרומתה של הרשות לעסקים קטנים לטובת העניין הזה.
מירלה גל: אני בטוחה שנציגי הרשות ישמחו להשיב על השאלה.
מוטי מורד: שמי מוטי מורד, אני מנהל את מט"י ראשון לציון והסביבה, ומט"י שאחראי על הפעילות בראשון לציון, נס ציונה, רחובות והיישובים בסביבה.
מוטי מורד: בהתייחס לשאלה שלך, איך הרשות לעסקים קטנים מתקצבת להבדיל ממשרד הקליטה.
מוטי מורד: משרד הקליטה, אגף היזמות מתקצב באופן ישיר את העולה.
מוטי מורד: זאת אומרת, שעל פי תעודת זהות של מי שפונה למט"י, במידה ומדובר בעולה לפי ההגדרות של משרד הקליטה, בעולה שהוא עד עשר שנים בארץ מיום העלייה, ומקרים של ארצות מיוחדות, לפעמים זה עד חמש עשרה שנה, משרד הקליטה מעמיד לעולה סל של שירותים שמסובסדים לעולה על פי סל של משרד הקליטה, זאת אומרת – החל מהייעוץ הראשוני.
קולט אביטל: מה שמשרד הקליטה עושה שמענו, אני שאלתי מה אתם עושים?
מוטי מורד: הרשות לעסקים קטנים, לא, משרד הקליטה מבצע את זה באמצעות המט"י, הרשות לעסקים מתקצבת את התקורה של המט"י.
רומן ברונפמן: את התקורה והפעילות.
מוטי מורד: את התקורה.
מוטי מורד: הפעילות של המט"י מתוקצבת על ידי הרשות לעסקים קטנים, ולמעשה היא יוצרת לנו - - -
קולט אביטל: למעשה אתה עובד כקבלן של המשרד.
מוטי מורד: כן.
מוטי מורד: מערכת היחסים עם המט"י, מכיוון שהמט"ים הם עמותות - - -
קולט אביטל: אני אשאל את השאלה בצורה יותר ברורה – האם לבד מהתקציב שאתם מקבלים ממשרד הקליטה, הרשות עצמה משתתפת באיזה שהם תקציבים?
מוטי מורד: בהחלט.
מוטי מורד: הרשות מתקצבת את המטי"ם.
רומן ברונפמן: מה המקור התקציבי?
מוטי מורד: מהתקציב של הרשות.
מוטי מורד: התקציב של הרשות למיטב ידיעתי מגיע ממשרד המסחר והתעשייה.
מוטי מורד: הרשות מחלקת את התקציב על פי החלטת הועד המנהל של הרשות, כאשר היא מתקצבת את המטי"ם בהתאם לגודל, בהתאם למיקום של המטי"ם, בהתאם לאוכלוסייה.
מוטי מורד: יש לנו מודל תקציבי שם, ועל פי המודל התקציבי הזה הם נותנים את התקציב לחלק מהפעילות של המטי"ם.
מוטי מורד: לדוגמא – מט"י ראשון לציון – בסך הכל התקציב של המט"י הוא כעשרים וחמישה אחוז מהתקציב של המט"י מתוקצב על ידי הרשות לעסקים קטנים.
קולט אביטל: כן, אבל שוב פעם, הרשות לעסקים קטנים, שוב פעם, גם היא מתוקצבת על ידי הממשלה, על ידי המדינה לצורך העניין נהזה.
קולט אביטל: זאת אומרת שאנחנו מדברים על זה שכל הפעילות הזו בשלב הזה, הרי כל מה שאנחנו מדברים, מתוקצבת על ידי זרועות שונים של המדינה.
מוטי מורד: נכון, אבל לא רק.
מוטי מורד: למעשה עוגן כאן איזה שהוא עיגון תקציבי.
מוטי מורד: הביצוע בפועל כרגע מבוצע בעשר שנים האחרונות על ידי המט"ים, שהם נמצאים בשטח בכעשרים וארבע ערים, כאשר המט"י למעשה מתוקצב, מבצע למעשה עיגון תקציבי מהרשות לעסקים.
מוטי מורד: משרד הקליטה מתקצב את החלק הארי וכל מה שקשור לסיוע לעולים שהם יזמים.
מוטי מורד: משרד התמ"ת דרך הרשות לעסקים.
מוטי מורד: המט"י, גם את השרות שהוא מבצע בפועל יש לו הכנסות עצמיות מלקוחות שמגיעים אליו ומשלמים סכום שהוא יחסית סימלי, כי רק מהתקציבים שמגיעים אלינו מאותם גורמים, אנחנו לא יכולים להחזיק מעמד, לכן יש לנו את האפשרות לגבות איזה שהוא סכום סימלי מאותם לקוחות, וזה למעשה מאזן את התקציב.
מוטי מורד: חלק מהמט"ים ישנן גם רשויות מקומיות שתומכות ברשות, אם זה באמצעות תקציב, ואם זה באמצעות העמדת משאבים כמו מיקום, משרדים וכולי, ולפרוייקטים מיוחדים מטי"ם עומדים מול גורמים נוספים, נניח – סוכנות יהודית במידה והסוכנות מעוניינת לקדם פרוייקט באזור פריפריאלי כזה או אחר, ג'וינט ישראל שמטפלים באוכלוסיות יהודיות נניח – נשים חד-הוריות שהן עולות, ולמעשה בשיטה הזאת מתבצע איזה שהוא עיגון תקציבי, ולמעשה אנחנו מנסים לתת שירות מעבר לתקציב הפרטני שמגיע רק ממקור כזה או ממקור אחר.
קולט אביטל: חבר הכנסת יאסינוב, רצית לשאול.
יגאל יאסינוב: אני רציתי לשאול שתי שאלות:
יגאל יאסינוב: בנוסף לעסקים של עולים, אתם מתעסקים בעסקים של וותיקים.
יגאל יאסינוב: חלק מהעולים הם אחרי מספר שנים עוברים מהקריטריונים שלכם לקריטריונים שלכם, אז מה קורה עם אותם עסקים, ואחרי כמה שנים הם עוברים, וטוב שאתם ממשיכים לטפל בהם אם אתם ממשיכים.
יגאל יאסינוב: את דיברת על עשרים אלף תוספת הלוואה שלב בי"ת.
יגאל יאסינוב: ההלוואה הזאת היא עוד לפני שהם עברו לרשימת העסקים הוותיקים, או שאחרי?
יגאל יאסינוב: אולי זה דווקא הלוואה שהם קיבלו אחרי שהם עברו להיות וותיקים?
קולט אביטל: חבר הכנסת, אני רוצה אולי לחדד את מה ששאלת עד עכשיו, כי השאלה אם יש הגדרה, זאת אומרת – מהו פרק הזמן שבו מטפלים בעולה?
קולט אביטל: יכול להיות שתבואו ותגידו, אנחנו מטפלים בעולים ואחרי זה חאלס, אין אצלנו טיפול לאורך עשר שנים.
קולט אביטל: זכאי לבוא אלינו אדם שנמצא בארץ עשר שנים, ואנחנו מלווים אותו איקס זמן, ואחרי זה הוא על הרגליים של עצמו?
קולט אביטל: זו השאלה.
יגאל יאסינוב: יכול להיות, אני שאלתי.
יגאל יאסינוב: ושאלה אחרת, אני גאה שאנחנו בהצעת התקציב הצלחנו להעביר אליכם כשלוש מיליון שקל, דווקא לנושא הזה, זה היה חלק מההסדר.
יגאל יאסינוב: אז אני רוצה לדעת אם הם הכניסו לקריטריון הזה, או שהם נכנסו כתוספת מעל עשרים מיליון, כי זה חד פעמי.
יגאל יאסינוב: זו הבעיה, אם הכסף הזה יהיה חד פעמים, ואם אתם מצליחים השנה להוציא את זה כעזרה חד פעמית.
מוטי מורד: לגבי השאלה הראשונה, אנחנו מטפלים בעולים ובתושבים וותיקים כאחד, ללא שום הבדל.
מוטי מורד: ההבדל נובע בעלויות שאותו אדם שפונה לקבל את השירות, מממן.
מוטי מורד: אם מדובר בעולה, הקריטריונים לקביעת הזכאות של עולה נקבעת על ידי משרד הקליטה נכון להיום.
קולט אביטל: שזה עשר שנים.
מוטי מורד: עשר שנים מיום העלייה לארץ.
מוטי מורד: דרך אגב, זה גם המקום לומר שמשרד הקליטה מלפני כשנתיים בערך מאפשר לתושבים חוזרים לקבל את כל סל השירותים של יזמים עולים למשך שנתיים מתאריך החזרה שלהם לארץ.
מוטי מורד: זה נתון מאוד חשוב, וכדאי גם בהזדמנות הזאת להרחיב את השירותים שאותם תושבים חוזרים מקבלים, לא רק ממשרד הקליטה, אבל אפשר לדבר על זה אחר כך.
מוטי מורד: זאת אומרת, משרד הקליטה הוא שמגדיר את הזכאות.
מוטי מורד: העולה או בעל העסק, היזם שפונה למט"ים מקבל את השירות.
מוטי מורד: במידה והוא הגיע אלינו והוא כבר לא זכאי, אז הוא מקבל את אותו שירות כוותיק.
מוטי מורד: זאת אומרת שכוותיק יש לו פחות סיכוי מטעם המדינה, ואז ההשתתפות העצמית שלו היא הרבה יותר גבוהה, כי התקורה שעומדת לטובתו, לטובת הוותיק, או לטובת המט"ים לטיפול בתיק מצד הרשות לעסקים, היא קטנה.
מוטי מורד: היא לא מגיעה למימדים שמשרד הקליטה מעמיד לעולה.
מירלה גל: מדובר על עלות של כמה אלפי שקלים.
מירלה גל: כל מה שהוא מקבל מאיתנו, מהתוכנית העיסקית והליווי והקורסים השונים שניתנים.
קולט אביטל: כמה אנשים דרך אגב אתם מעסיקים בייעוץ הזה של התניית התוכנית העיסקית?
מירלה גל: מבחינת אגף הקליטה זה, מרבית הפעילות נעשית בחוץ.
מירלה גל: האגף עצמו שעוסק בנושא הזה בארץ הוא מאוד מצומצם.
מירלה גל: כל הפעילות כמעט היא מופרטת אפשר לומר.
ענת אברג'ל: רק בשביל לסבר את האוזן, לקורס כזה עולה משלם מאתיים וחמישים שקלים, וותיק משלם כתשע מאות שקלים.
קולט אביטל: אני יכולה לרדת מהארץ, אני אחזור בתור עולה?
מירלה גל: תלוי איזה עסק תקימי.
מירלה גל: אנחנו צריכים לראות.
קולט אביטל: את תראי, עסק לקליטת עלייה.
קולט אביטל: כן?
אורי ביטון: אני מנהל מט"י בקריות.
אורי ביטון: קודם כל, בדיון הקודם על חלקה של הרשות לעסקים קטנים ומשרד הקליטה, אז קודם כל צריך להגיד לזכות משרד הקליטה, שהוא התחיל לטפל ביזמות לפני שהוקמה הרשות.
אורי ביטון: זאת אומרת שהאגף ליזמות עדיין לא היה אגף, היה מי שיטפל באומנים נדמה לי ובמדע, אז בקיצור – הנושא של יזמות עולים התחיל להיות מטופל בשנת 1990-1991.
אורי ביטון: הרשות הוקמה רק בסוף 1993, ובאותה עת, לפחות עד כמעט סוף שנות התשעים מרבית העולים היו זכאים - - -
קולט אביטל: הרשות הוקמה ב-1993?
אורי ביטון: ב-1993, בזמנו של ראש הממשלה רבין ומיכה חריש היה שר התמ"ת.
אורי ביטון: ועד שהיא התארגנה ועד שזה, היא גילתה למעשה שהשחקן המרכזי בתחום היזמות בארץ באותה עת גם בהיקפי התקציב, וגם בהיקף הפעילות וגם בראייה, היה משרד הקליטה.
אורי ביטון: משרד הקליטה היה מהר מאוד למד את התורה של היזמות, התחבר ביחד עם הג'וינט והרשות לעסקים קטנים בגלל המצב התקציבי שלה, אז אמרה, הואיל שזה משרד הקליטה, אנחנו נועיל ונסייע למט"ים.
אורי ביטון: חשוב לציין ולזכור שהמט"ים הן עמותות מלכ"ר עצמאיות שלמעשה מספקות שירותים.
קולט אביטל: כל מט"י בנפרד?
אורי ביטון: כל מט"י בנפרד, כן.
אורי ביטון: כאשר הרשות לעסקים קטנים היא אחד הגורמים המרכזיים במימון.
אורי ביטון: היו תקופות שמשרד הקליטה, אצלי למשל ב-1999 משרד הקליטה היה הגורם המרכזי,
קולט אביטל: אבל הממשלה מעבירה כסף לעמותות?
קולט אביטל: זה הולך ככה?
אורי ביטון: לא, הכספים אנחנו מקבלים כדי להבין את מה שנקרא "החלוקה התקציבית" ומקורות המימון שלנו, משרד הקליטה נותן, למעשה יש "חוזה שירות" בין כל מט"י למשרד הקליטה, כאשר המט"י נותן שירותים, ולטובת השירותים האלה יש תעריף, והוא מתוגמלת בחוזה.
אורי ביטון: הרשות לעסקים קטנים תומכת באופן כללי במט"ים.
אורי ביטון: עכשיו, מכאן כל מנט"י לנפשו, וזה לא מכסה אפילו חמישים אחוז מהתקציב מה שאמרתי עד עכשיו.
אורי ביטון: חלק מצליחים לקבל מהרשות המקומית וחלק לא.
אורי ביטון: לחלק יש פרוייקטים מהג'וינט ולחלק יש פרוייקטים אחרים, וכמובן, המט"ים גם גובים עבור השירותים שהם משלמים שניתנים.
קולט אביטל: גבירתי, תציגי את עצמך, ואחר כך חבר הכנסת רומן ברונפמן.
ג'ני איד: שלום, אני כרגע עושה תואר שני בביקורת, אז יש לי כמה הערות לגבי זה.
ג'ני איד: אני בהתנדבות עוזרת לעולים חדשים, ויש לנו את אותם דברים שציינו פה לגבי מט"י ולגבי עזרה, אז זה נשמע כל כך יפה ומבטיח.
קולט אביטל: זה באמת נשמע יפה.
ג'ני איד: ממש יפה, מרגש אפילו, אבל למעשה, כשאני באה עם העולים לאותם אנשים שיקבלו איזה שהיא עזרה – מקבלים עזרה.
ג'ני איד: במידה והם לא מצליחים, אז הם נזרקים, עובדים כפועלים שחורים כדי להחזיר את ההלוואה.
ג'ני איד: עכשיו, יש פה עוד בעיה.
ג'ני איד: אין מודעות.
קולט אביטל: את מדברת על מקרים ספציפיים שאת ליווית אותם בחולון?
ג'ני איד: לא רק בחולון, בכל מקום שפונים אליי אני באה בכיף, עוזרת בהתנדבות.
ג'ני איד: עכשיו, יש פה בעיה אחרת של מודעות.
ג'ני איד: אין לכל עולה את המודעות לדברים שצויינו פה.
ג'ני איד: אין להם.
ג'ני איד: הם לא יודעים שקיימים דברים כאלה.
ג'ני איד: אם באים אליי אני כן לוקחת אותם למט"י, ויש עוד, אבל למרות העולים הפעילים שיכולים לגשת, לנפנף ולקבל מידע חדש, גולשים באינטרנט בצורה חופשית, כן, הם מקבלים את המידע, אבל אנשים שעובדים מהבוקר ועד הלילה, אין להם את המודעות, ואני מציעה כמרכז הקליטה, לפחות לשלוח להם פעם בשנה, פעם בשנתיים עלונים קטנים.
רומן ברונפמן: לכל העולים?
קולט אביטל: זה דבר שהוא בלתי אפשרי.
ג'ני איד: לא לכל העולים.
ג'ני איד: למי שיש פוטנציאל, נגיד לאקדמאים או משהו.
מוטי מורד: המילה "יזם" היא מלשון "יוזם", הוא צריך לפחות ליזום משהו.
ג'ני איד: אז לפחות משהו, איזה שהיא פרסומת, שהם יידעו מזה.
קולט אביטל: יש פה מישהו מהתאחדויות העולים?
אירנה יולדברג: כן, שמי אירנה יולדברג ואני מהתאחדות היזמים הישראלים, שזו בעצם העמותה לקידום היוזמה בקרב העולים, שהוקמה בשנת 1992.
קולט אביטל: ואתם מפרסמים באורח מודע כל הזמן חומר?
אירנה יולדברג: כן, ואני דווקא מפה רוצה להתחיל מזה, שאני רוצה להגיד כמה מילים לטובת משרד הקליטה, שבשנים האחרונות לדעתי, החשיפה שהם נותנים לנושא היזמות, פשוט אין מה להשוות פה עם השנים הקודמות.
אירנה יולדברג: אנחנו שומעים על זה ברדיו, ברדיו "רקע", אנחנו שומעים ורואים את זה בטלוויזיה בערוץ תשע, אנחנו קוראים על זה בעיתונות, וגם האתרים של משרד הקליטה, הם נותנים חשיפה, לדעתי חשיפה ענקית לכל הנושא.
אירנה יולדברג: כמובן, גם אנחנו תורמים.
אירנה יולדברג: מדי שנה עוברים דרך ההתאחדות שלנו כשלושת אלפים עולים שאנחנו מטפלים בהם, ומדי חודש פונים לאתר שלנו כאלפיים איש.
קולט אביטל: אני עולה חדשה.
קולט אביטל: איך אני יודעת להגיע אליך?
אירנה יולדברג: יש הרבה פרסום.
אירנה יולדברג: אנחנו גם מוציאים לאור עלון כלכלי עיסקי בשפה הרוסית, העיתון היחיד שקיים כיום בשוק, שנקרא "עיסק עיתון" מהמילה "עסק" ו"עיתון".
אירנה יולדברג: משרד הקליטה היה שותף לעיתון הרבה שנים, לצערי בשנים האחרונות - - -
קולט אביטל: תגידי, שישמעו גם האחרים – יותר מאשר לפרסם ברדיו ובעיתונות, להוציא עיתון, אינטרנט, טלוויזיה.
קולט אביטל: זה שזה לא הגיע אליכם ...
ג'ני איד: אני יודעת, גם משרד הקליטה עובד כל כך יפה.
ג'ני איד: המודעות אני מתכוונת, כלפי אותם אנשים שעובדים מהבוקר עד הערב.
ג'ני איד: בעיתונות אני קוראת.
קולט אביטל: מי שרוצה לעשות את זה, מי שיש לו רצון חזק לעשות ביזנס, בסופו של דבר יידע מה לחפש.
ג'ני איד: אין גישה לכולם.
אירנה יולדברג: אני רק רוצה להגיד שבעצם המוקד שלנו מהווה גם מקום שממנו אנחנו מפנים אנשים למט"ים מקומיים, כי אנחנו ארגון ארצי.
אירנה יולדברג: פונים אלינו אנשים מכל רחבי הארץ, ובהתאם למקום מגורים, אנחנו מפנים.
קולט אביטל: חבר הכנסת ברונפמן בבקשה.
רומן ברונפמן: אני רוצה להגיד שלפעמים זה כיף להיפגש עם פעילים וותיקים בתחום היזמות והעלייה והקליטה.
רומן ברונפמן: בשנות התשעים, כפי שאת יודעת גבירתי היושבת ראש, עסקתי הרבה מאוד בפרקטיקה, היום פחות.
רומן ברונפמן: שני דברים – אל"ף, אני לא יודע אם אירנה דיברה בסקירה שלה על הנתון הסטטיסטי.
רומן ברונפמן: בתחילת שנות התשעים עשו מחקרים רבים על נכונות של העולים מברית המועצות לשעבר לעסוק ביזמות, והנתון היחיד שאני זוכר היה – הזינו את כל המערכת שעסקה כבר אז, מרביתה, אם בממוצע הישראלי באמצע 1993-1994 הייתה נטייה לפתיחת עסק קטן, זה עמד בערך על שלושה עשר אחוז, מקרב האוכלוסייה בגילאי כוח עבודה, בקרב העולים זה היה עשרים ושבעה אחוז, כפליים מהממוצע הארצי.
רומן ברונפמן: זה גם מסביר את השינויים שברית המועצות של דאז או ארצות פוסט-סובייטיות עברו, וגם בגלל שהעולים הבינו שיותר קל להקים עסק וליצור מקום עבודה לעצמו, מאשר להיכנס למערכת סגורה.
רומן ברונפמן: זה דבר ראשון שכנראה מלווה, אם אני מבין נכון, גם בתחושות של העולים דהיום.
רומן ברונפמן: מה שמטריד אותי יותר ופה אני רוצה לדעת אם דיברתם על זה או לא, מה קורה לעסק במהלך השנים?
רומן ברונפמן: האם יש מעקב אחרי העסקים?
רומן ברונפמן: אנחנו יודעים שהמצב הכלכלי היום והמשבר שפקד את ישראל בשנים האחרונות הוא לא מזהיר.
רומן ברונפמן: האם יש מעקב ועזרה?
רומן ברונפמן: האם העולה שפתח מספרה לפני שלוש או ארבע שנים נתקל בקשיים?
רומן ברונפמן: האם הוא יכול לחזור לפעולה טיפולית?
קולט אביטל: טוב, זה משתלב עם השאלות שהיו לחבר הכנסת יאסינוב, ואני מציעה כזה דבר.
קולט אביטל: אני מציעה גבירתי אולי שתענו, וגם תשלימי את השאלה שלך עכשיו.
מירלה גל: קודם כל, אנחנו מלווים את העולים שלוש שנים.
מירלה גל: אנחנו עכשיו, הכוונה שלנו היא גם להרחיב לפחות במסגרת העסקים הקטנים החדשים שנפתחים, לנהל, מאחר וגם כל תפיסת השירות של משרד הקליטה השתנתה, והיום אנחנו נמצאים כבר בקשר הרבה יותר רציף עם העולים בכל המישורים, גם הנושא הזה כמובן הוא חלק מתפיסת השירות החדשה שלנו, לעקוב אחרי העולה לאורך שנים.
מירלה גל: אני רוצה לומר שבאמת חוץ מהפעילות שכוללת את רוב העולים, אנחנו מתייחסים לאוכלוסיות מיוחדות, ובאמת במקרה, אתמול הגיע אליי מכתב מעולה חרש-אילם, יזם שעשינו לו קורס מיוחד עם מתורגמן ופתח עסק בנושא של צורפות, מאוד יפה.
מירלה גל: זאת אומרת, אנחנו לא מתייחסים לעולים החדשים רק באופן כוללני אלא גם אנחנו עושים תוכניות פרטניות לאוכלוסיות מיוחדות.
מירלה גל: אני רוצה לומר שבמסגרת הפעילות שלנו, לפני כשנה יחד עם הרשות לעסקים קטנים, יזמנו חמישים פרופילים שבימים אלה הורחבו לשמונים פרופילים עסקיים, זאת אומרת שהחומר הזה נמצא גם בקשיח, נמצא גם באתר, וגם נמצא כאן בדיסקט שחולק.
מירלה גל: זה הורחב עכשיו לשמונים פרופילים של עסקים, עולה יכול להיכנס לאתר, זה קיים בחמש שפות שונות, יכול לקבל את המידע הזה – מה צריך בשביל להקים עסק, מהו ההון הדרוש, איזה אישורים.
מירלה גל: דבר שמאוד מסיעי לכל העולים החדשים.
רומן ברונפמן: מה הכוונה ב"פרופילים"?
מירלה גל: פרופיל זה אומר תיאור של עסק, מה צריך בשביל להקים.
רומן ברונפמן: פתרונות בתחומים שונים.
קולט אביטל: נניח אתה רוצה להקים עסק לצורפות או עסק לנעליים.
מירלה גל: כל פרופיל זה תחום בתחומים שונים.
מירלה גל: כאן יש לנו את הוורסיה האנגלית.
מירלה גל: מעסק לגינון דרך בית קפה.
מירלה גל: אם תרצה תקבל את זה במתנה.
קולט אביטל: כל הדברים האלה נמצאים בכל הנציגויות הישראליות בחו"ל, בשגרירויות ובקונסוליות?
מירלה גל: כל החומר הזה נמצא באתר האינטרנט, גם כל המידע הזה נמצא כאן, וגם כל המידע הזה מועבר לסוכנות היהודית.
קולט אביטל: אבל אם מישהו בא, כמו שבאים אנשים לפעמים ביום שני בבוקר לקונסוליה הישראלית בלוס-אנג'לס ובניו יורק, והם אומרים – אני רוצה לדעת, ויש נספחי מסחר למיניהם בנציגויות.
קולט אביטל: האם הם מצויידים ויכולים לשבת לייעץ להם?
מירלה גל: אני חייבת לציין משרד התמ"ת לא רואה את עצמו כגוף שעוסק.
קולט אביטל: אז אולי באגפים שעוסקים בעולים חוזרים?
קולט אביטל: חבל.
מירלה גל: מי שעוסק בתושבים חוזרים יש לו את המידע הזה.
מירלה גל: ועכשיו בכל זאת ברשותך, אני רוצה לדבר על תוכנית "ביזנס איי.
מירלה גל: אל", כי אני חושבת שהיא מאוד חשובה, והיא גם נוגעת לדברים ששאלת אותם לגבי חו"ל.
מירלה גל: תכנית "ביזנס איי.
מירלה גל: אל" החלה בשנת 2004.
מירלה גל: בעצם משרד הקליטה בא ואומר, בוא נעזור לעולים הפוטנציאלים או לישראלים שחיים בחו"ל, להכין אותם לעלייה לארץ ולחזרה, לפני שהם ביצעו את אקט החזרה או העלייה, או אלה שאפילו לא חשבו על זה, אולי באמצעות התוכנית הזו הם יירצו לעלות או לחזור לישראל.
מירלה גל: התכנית "ביזנס איי.
מירלה גל: אל" שמי שעושה אותה היום בפועל זה מוטי מורד, שהוא המט"י המתמחה בנשוא.
מירלה גל: תוכנית ה"ביזנס איי.
מירלה גל: אל" באמצעות אתר אינטרנט שהוקם, מאפשרת לכל אחד ואחד עוד כשהוא נמצא בחו"ל, להתחיל את כל ההכנות שלו לפני שהוא עלה לישראל.
מירלה גל: זאת אומרת, אפשר להיכנס לאתר שלנו, לשאול אותנו שאלות, לקבל את כל המידע תוך עשרים וארבע שעות בחמש שפות שונות, אנחנו מתייחסים לכל בקשה ובקשה, עונים לפונה, ולמעשה החלק היחידי שלא מתבצע בסיוע, הוא החלק של ההלוואה שניתן לתת אותו רק למי שביצע עלייה בפועל.
מירלה גל: אנחנו התחלנו את הנושא הזה, ואתה אולי תרצה מוטי להרחיב אחר כך, אנחנו התחלנו את הפרוייקט הזה מול תושבים חוזרים בארצות הברית במרץ 2004.
מירלה גל: אני יכולה לומר שמאז שהאתר נפתח, היו כארבע עשרה אלף כניסות לאתר, שבע מאות איש נמצאים כרגע בטיפול בחו"ל, שבעים וחמש משפחות הגיעו לישראל והקימו עסק בישראל, וכל זה בתקופה של פחות משנה, או שנה פחות או יותר.
מירלה גל: רובם אגב תושבים חוזרים.
מירלה גל: אנחנו קיימנו כנסים בארצות הברית, התחלנו עם התושבים החוזרים, בהמשך התוכנית הורחבה לעולים חדשים, והיום בשיתוף פעולה מלא עם הסוכנות היהודית, התוכנית מוצגת במקומות שונים.
מירלה גל: היא הוצגה בצרפת, בדרום אפריקה ולאחרונה התקיים סבב בדרום אמריקה, מקסיקו, פנמה וונצואלה מתוך כוונה לעניין את העולים החדשים שיש להם עסקים, או לבוא לארץ ולהקים את העסק שלהם פה בישראל, להעתיק את העסק, או להקים עסק חדש לחלוטין.
רומן ברונפמן: זה בתוכנית יזמות?
מירלה גל: זה מעין יריד יזמות, כנס יזמות.
מירלה גל: הם מקבלים הסברים גם על הכלכלה בישראל, אנחנו מביאים להם את המומחים הטובים, שוב, אני רוצה לאפשר למוטי קצת לדבר על התוכנית, כי הוא למעשה מבצע אותה הלכה למעשה עבורנו.
מירלה גל: יש הצלחה בלתי רגילה.
מירלה גל: אנחנו מחלקים כאן על גבי הדיסקט הקטן הזה, לא רק הפרופילים העיסקיים נמצאים אלא כל התהליך שצריך לעבור על מנת לפתוח עסק בישראל ולהתחבר לאתר שלנו.
מירלה גל: הוקמו עסקים מצימרים בצפון, דרך וטרינר שפתח עסק, יש לנו כרגע על הפרק פרקים אתגריים ועוד עסקים בקנה מידה שחורגים מעסק קטן או בינוני, עסקים גדולים, והתוכנית הזו מהווה היום טריגר מאוד משמעותי לעידוד עלייה מחו"ל, הן של עולים חדשים והן של תושבים חוזרים, אבל אני רוצה לאפשר למוטי לומר כמה מילים.
מוטי מורד: עידוד העלייה של עולים או של חוזרים פוטנציאליים, אני אתייחס לעוד פן שאני חושב שמירלה לא הזכירה.
רומן ברונפמן: אני חושב שזה מוצה, אנחנו פחות או יותר יודעים.
רומן ברונפמן: תתייחסו למה שאני ביקשתי להתייחס.
קולט אביטל: התייחסו.
רומן ברונפמן: לא, זו הייתה התייחסות מאוד שטחית.
רומן ברונפמן: שלוש שנים מעקב, אני רוצה לדעת יותר פרטים, אם יש סטטיסטיקה, אם יש גל שני של הפנייה, אם יש אפשרויות נוספות?
קולט אביטל: אז אתה פשוט בא מאוחר.
קולט אביטל: זה נאמר, כולל עזרה נוספת של עוד עשרים אלף שקל.
קולט אביטל: אם עסק נקלע לבעיות או שהוא רוצה לצמוח.
קולט אביטל: זה נאמר, תוכל לקרוא את זה בפרוטוקול.
קולט אביטל: אני פשוט לא רוצה שנעצור כאן.
מוטי מורד: אני אשלים בכמה מילים, אנחנו גם נותנים מסלול מיוחד לעולים או לישראלים שחיים בחו"ל ותהליך העלייה לוקח להם זמן, להשקיע בארץ, להשקיע בעסק קיים, או להשקיע ולהקים עסק חדש, על מנת שיהיה להם בסיס כלכלי, שיוכלו לשלוח את הילדים או שהם בעצמם יוכלו לעלות.
מוטי מורד: אלה תהליכים שלוקחים קצת יותר זמן, וכרגע בתהליכים.
מוטי מורד: אנחנו מתחילים לטפל בפניות כאלה של הקמת עסקים, זה בדרך כלל עסקים יותר גדולים בהיקפי השקעה נרחבים.
מוטי מורד: אפקט נוסף של הפרוייקט הזה, זה התלהבות של קהל היעד ל העולים הפוטנציאלים והישראלים החוזרים שפעם ראשונה מדינה מגיעה אליהם ומאפשרת להם לקבל סיוע כשהם עדיין נמצאים בחו"ל, בניגוד לכל הפעמים הקודמות שבעצם הגיעו אליהם שליחים שבאו להתרים אותם לתרום תרומות כאלה ואחרות.
מוטי מורד: הפעם אנחנו מגיעים ואומרים להם – אנחנו נותנים לכם, המדינה נותנת לכם, אנחנו לא רוצים שאתם תתנו, אלא תבואו לארץ, נעזור לכם להקים עסק.
ענת אברג'ל: אנחנו גם הולכים לעשות אגב קורסים.
ענת אברג'ל: חלק מהקורסים יהיה עכשיו ב-e-learn, אפשר יהיה לעשות קורסים ביזמות דרך האינטרנט.
רעיה פקרסקי: אני חשבת של הרשות לעסקים קטנים, אני לא התכוונתי בכלל לנאום, אבל רציתי רק להשלים מידע, כי הבנתי שזאת השאלה ששאלת, אני רוצה להגיד שהרשות משתתפת גם בפרוייקטים שלה, ולמעשה בונה מדיניות של הטיפול בכל האוכלוסיות השונות כולל עולים, וקיימת גם אירנה וורבק, שהיא התאחדות יזמים ומזמן למעשה הם איבדו את העולים.
רעיה פקרסקי: מי אשם?
רעיה פקרסקי: הם התאחדות ליזמים בישראל, זאת אומרת שעולים הם נתח מהאוכלוסייה בישראל, ועולים דרכנו מקבלים תמיכה, גם בתוך אוכלוסיית חרדים, גם בתוך אוכלוסיית נכים, בכל האוכלוסיות האלה יש עולים.
רעיה פקרסקי: אנחנו משתתפים בתוכניות מיוחדות גם של הוצאה לאור.
קולט אביטל: גם קיימת בתוך היזמות שלכם, בזמנו הייתה תוכנית מיוחדת לנשים, גם של חרדים, כי אני יודעת שהנתח הכי גדול שהחליטו להוציא נשים לעסקים, הנתח הכי גדול של השוק היה בסוף נשים חרדיות.
מירלה גל: אחוז הנשים העולות שמקימות עסקים הוא יותר גבוהה משל הישראליות הוותיקות.
רעיה פקרסקי: מס"ק בני ברק שמטפל במיוחד בנשים חרדיות, זו אחת האוכלוסיות באמת שהרבה שנים אנחנו מטפלים, זאת אומרת שרשות מטפלת לא רק בעולים שהם עולים חמש שנים הראשונות.
קריאה: אי חייב להוסיף משפט אחד קטן שאני בטוח שאף אחד לא דיבר עליו פה, ישנם הרבה נכים שרוצים לפתוח עסקים קטנים, אבל אף אחד לא לקח בחשבון שעסק לנכה קשה עם כסא גלגלים, חייב להיות לא רק נגיש, אלא בעל מטראז' יותר גדול.
קריאה: אם אדם נכה לוקח חנות, החנות שלו צריכה להיות פי שתיים או פי שלוש בגודל יותר.
קריאה: עכשיו, על זה הוא צריך לשלם ארנונה.
קריאה: ארנונה על משהו שהוא עושה עסק זעיר, קטן עם מטראז' נמוך לאדם רגיל, אצלו זה יותר גדול, זאת אומרת שהוא עובד רק בשביל הארנונה.
קריאה: צריך לחשוב איך מתקנים את זה.
קולט אביטל: גבירתי.
מרים אביעזר: אני מהתאחדות עולי יוגוסלביה, ההתאחדות הכי קטנה.
מרים אביעזר: אנחנו עוד לא התחלנו עם הפרוייקט הזה, אבל יש לנו עולים שעלו ארצה לפני יותר מעשר שנים, ואולי עכשיו כשהתבססו, היו מעוניינים לפתוח איזה עסק קטן.
קולט אביטל: אני בטוחה שאם תפנו לרשות לעסקים קטנים הם ישמחו ללוות אותם, כי מה שהם אמרו כאן, זה שהם לא מטפלים רק בעולים חדשים, אלא גם באוכלוסייה הוותיקה.
קולט אביטל: יכול להיות שלא יקבלו את כל העזרה שעולה חדש מקבל, כי מטבע הדברים הם גם מכירים קצת את הארץ, אבל אני בטוחה שזאת הכתובת הנכונה.
מרים אביעזר: עוד שאלה קטנה, איזה ערבות צריך בשביל לקבל את ההלוואה הזאת?
ענת אברג'ל: יזם שמקבל את ההלוואה על סך שלושים וחמישה אלף שקלים, אגב, בקצרה – התנאים שלה שזה שני אחוז ריבית שנתית זה לשש שנים, כאשר השנה הראשונה היא מאפשרת לו להתעסק בעסק.
קולט אביטל: כן, אבל הוא צריך להביא איזה ערבות?
ענת אברג'ל: כן, הוא צריך להביא שלושה ערבים, כאשר תלושי המשכורת של אותם שלושה ערבים, הם בסך הכל משכורת מינימום של המשק, וזה לא בשמים וזה קל.
ענת אברג'ל: ואם יש כאלה שיש להם בעיה להביא את הערבים, אז אנחנו מוצאים כל מיני אפשרויות לעשות להם שיעבוד לרכב, או שני לווים, זה באמת תלוי, ואנחנו מאוד מנסים להגיע לקראתם.
ענת אברג'ל: בל נשכח שאמנם ההלוואה אנחנו נותנים אותה, אבל יש אחר כך את בנק הפועלים שהוא גם מערים עלינו קשיים.
קולט אביטל: טוב, אני מבקשת פשוט לסכם את הישיבה, ובדרך כלל זה לא קורה לנו כאן לעיתים קרובות, מכיוון ששמענו רק דברים שיכולים לספק אותנו וגם לשמח אותנו.
קולט אביטל: גם לגבי התקציבים שמוקדשים לנושא על ידי משרד הקליטה, גם על ידי הביצוע והדרך שבה מלווה כל עולה, וגם על ידי הנכונות להפיץ יותר ויותר את הדבר הזה בקרב עולים פוטנציאליים ותושבים חוזרים מחו"ל.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לברך ולהודות, ומבחינתנו גם להודות לרשות לעסקים קטנים ולמט"ים השונים, ואנחנו מצדנו, מה שאנחנו יכולים לתרום לעניין הזה, זה שגם את הישיבה הזאת ואת הכתובות השונות אם נרצה בעצמנו להפיץ לעיתונות ולראות איך הדבר הזה מקבל ביטוי שוב ושוב בעיתונות, ואני חושבת שזו הדרך הכי נכונה לקליטה בארץ.
קולט אביטל: תודה רבה, לפני שאני אעביר את רשות הדיבור אני מבקשת ממך, או ממי שירצה להתייחס הבהרות בשני נושאים.
קולט אביטל: ראשית האם מה שאת מדברת עליו, כפי שאני הבנתי, ומה שסוכם בוועדה, זה רשימה של שלוש עשרה אלף איש, האם על זה מתבססת עבודת המטה.
קולט אביטל: דבר שני, האם יש לכם הערכה תקציבית כמה צריך לעלות לנו המבצע.
קולט אביטל: ואני מבינה שמנכ"ל הסוכנות, בפי מנכ"ל הסוכנות גם בשורה טובה על השתתפות, התגייסות של יהודי צפון אמריקה לסייע בהיבט התקציבי.
קולט אביטל: אז אלה שתי הבהרות.