GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: הדבר היחידי שאני כן רוצה להוסיף פה, שנייה אחת בבקשה, זה שהרבה מאוד מן המקרים, אני לא יכולה להגיד שכולם, אבל הרבה מאוד מהמקרים הם כתוצאה מכך שתקופה מסוימת לשכות משרד הפנים התעלמו מפניות, לא קיבלו פניות, אנשים נשארו, זה לא מקבל על זה השם נשארו פה באופן בלתי חוקי, אבל גם לא היה להם למי לפנות.
דניאל סלומון: משרד הפנים בירושלים , במשך –
יורי שטרן: 2001, 2002, 2003,
קולט אביטל: זאת אומרת שפה יש סיפור של הענשה במידה מסוימת של ציבור שלם, שניסה להיות בסדר עם החוק ולא הצליח.
אופיר פינס-פז: כן, אבל כתוב, נדמה לי שבהצעת החוק שאנחנו מציעים לפי העקרונות שלה, כתוב שאם אדם הוא שבח כתוצאה מתקלה או בתום לב, הוא בטיפול, אז זה לא, צריך להבין את זה, אולי נכתוב את זה בצורה יותר מסודרת בחקיקה.
אופיר פינס-פז: אין לנו עניין לפגוע במי שבא לקבל מעמד, פנה ביוזמתו לקבל מעמד, ולא ניסה להיות שוהה בלתי חוקי בכוונת מכוון.
קולט אביטל: תודה, חבר הכנסת שטרן בבקשה.
יורי שטרן: קודם כל תודה כבוד יושבת הראש, אני מברך את השר כי אני חושב שהסדרת נושא התאזרחות ונושא הגירה הוא דבר שהוא חובה.
יורי שטרן: כשהייתי יו"ר ועדת הפנים לחצתי לכיוון הזה, גם כתבתי הצעות לשר הפנים דאז, כי לא יכול להיות שהחוק היחידי שבפועל מסדיר את הנושא, זה חוק השבות, כי בכל שאר הדברים היה עד היום ערפל מוחלט והיו כל מיני שינויי מדיניות במשך השנים ואף פעם לא הייתה מדיניות.
יורי שטרן: לכן אני חושב שהכוונה היא מאוד, מאוד נכונה, בקטע הזה פשוט אצביע על הצעתי ואני חוזר עליה, בהזדמנות זו, שהקריטריון הכלכלי ייקבע גם כאחד האפשרויות לקבלת האזרחות הישראלית, גם לאדם שלא חי פה.
יורי שטרן: אני לא יכול לשמוע מיהודים, חברים שלי ברוסיה, שהיום תמורת השקעה של מאה חמישים אלף דולר, בקרנות נאמנות בקנדה, הוא יכול להיות אזרח קנדי, מבלי לגור שם, ואף אחד לא מחייב אותו .
יורי שטרן: ולהיות אזרח ישראלי, הוא יהודי בכל המובנים, לא יכול כל עוד לא השתקע פה, ויקים עסק, או פשוט יהיה פה לא פחות משנה, הדגש שלנו על התושבות, כקריטריון לקבלת האזרחות, הוא דגש שמשמעותו צריכה להיות מאוד, מאוד מוגבלת.
אופיר פינס-פז: זה אגב יש לזה השלכות על יהדות ארצות הברית גם.
אופיר פינס-פז: מאוד משמעותית,
יורי שטרן: אני אומר לך, אני –
אופיר פינס-פז: אתה הצעת את זה פעם?
יורי שטרן: כן, בוודאי, אני הצעתי את זה בכתב, יש לי מכתב , אני חושב שקודם צריכים להגיע לוועדה.
אופיר פינס-פז: זה דבר מהפכני,
יורי שטרן: יש מחקר שעשו במ.מ.מ., שהוא מראה שגם במדינות אירופה, והיום זה מאוד, מאוד נפוץ, אנחנו מאבדים את היהודים, במיוחד במרחב הסובייטי לשעבר, כי הם רוצים דרכון ישראלי, מבלי להתחייב לגור אצלנו לפחות לעת עתה, כשהעסקים שם פורחים.
אופיר פינס-פז: האמת שבועדת עלייה וקליטה לפני עשרים שנה, הצעה מהסוג הזה, אנשים היו לוקחים פשוט שולחנות וזורקים עליך, חבר הכנסת שטרן, זה הייתה נחשבת להצעה אנטי ציונית.
יורי שטרן: תמכור את האזרחות כאילו,
אופיר פינס-פז: לא, תחשוב, זה דבר, אבל טוב, המדינה משתנה,
קולט אביטל: חבר הכנסת שטרן, זה נושא מעניין ואני מציעה שנקיים על זה דיון.
קולט אביטל: אני מתנגדת לדעתך בצורה , כי אני מכירה הרבה אנשים שבאו, לכמה זמן, לקחו דרכון ישראלי, ניצלו את זכותם –
יורי שטרן: הרבה יותר טוב מאשר יהודי שלא בא.
יורי שטרן: אבל זה באמת דיון אחר.
יורי שטרן: משה גפני זה לא בהתאם לציונות,
קולט אביטל: לא, לגמרי לא, ממש לא,
אופיר פינס-פז: זה לא במגרש שלך,
יורי שטרן: אם הקשר הוא באמצעות אזרחות ישראלית של אנשים שאינם גרים פה.
יורי שטרן: העניין של תהליך מדורג, שני דברים, א' אני מצטרף לאלה שאמרו שארבע שנים זה פשוט אכזרי, תבין השר אופיר פינס, מה מדובר פה, מדובר פה על התרסקות כלכלית של המשפחות הישראליות, כי הם לא יכולים בהרבה מאוד מקרים לסרב להורה מבוגר להצטרף אליהם, הם זקוקים לו למשל בשביל טיפול בילדים או סתם, כי זה הורה, מצד שני ארבע שנים להחזיק אותו, כאשר כל מחלה זה המון, המון כסף, זה בלתי אפשרי.
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת יורי שטרן, תן לי להגיד לך משהו, אני גם דיברתי עם משפחות, משפחות מה שחשוב להם שהאבא או האימא יגיעו,
יורי שטרן: לא –
אופיר פינס-פז: לפעמים יש מקרים באמת קשים, וברוב המקרים ברוך השנים אנשים הם גם בריאים, רוב המקרים.
אופיר פינס-פז: יש מקרים בודדים שבאמת יש בעיה מאוד קשה, תמיד יש לנו וועדה למקרים הומניטאריים, תמיד יש לנו את זה, במקרים באמת קיצוניים אפשר יהיה –
יורי שטרן: מתי?
אופיר פינס-פז: כל יום היא מתכנסת פעמיים בחודש, על מה אתה מדבר?
אופיר פינס-פז: יש מקרים, תראה, לא קובעים נוהל כתוצאה ממקרים, אתה לא נותן לכולם בגלל מיעוט שצריך.
יורי שטרן: א' אלה גילאים, השר אופיר פינס, אלה גילאים –
אופיר פינס-פז: אלה בני שישים, בחייך, זה לא , שישים, שישים ואחד, זה לא –
קולט אביטל: יורי שטרן, אני מבקשת, זכות הדיבור שלך היא לא בלתי מוגבלת, -
יורי שטרן: אני מבקש בקטע הזה שלושה דברים, א' לצמצם את התקופה הזאת עד לשנה, שנתיים, ב' באמת ליצור מסלול למקרים הומניטאריים, ג' זה לא חייב להיות הורה בודד, זה גם יכול להיות זוג.
קולט אביטל: אני מודה לך, תודה רבה.
אופיר פינס-פז: לגבי זוג הורים זה לא בסמכותי, אני לא יכול להחליט בזה, יש את הוועדה הזאת במינהל אוכלוסין, אם אני רוצה לעבור מהורה בודד לשני הורים, אני צריך החלטה של הוועדה , זה לא בסמכותי.
קולט אביטל: תודה רבה, נציג לשכת הקשר רצית להגיב בבקשה למרות שיש לנו דיון יותר ממושך, אבל רצית –
חנן אחיטוב: זה יותר מתייחס לדיון הבא, אבל מכיוון שהשר נמצא פה, אז פשוט רציתי להגיב על זה שכאילו התיקים נחסמו, אני חייב לציין פה שאנחנו העלינו מאות סובוטניקים לארץ, מאות, אם לא יותר.
חנן אחיטוב: החל משנות השבעים.
חנן אחיטוב: וכנ"ל בשנות התשעים, וכאשר התעוררה בעיה עם הזוגות המעורבים שלמעשה לא התאימו לאף סעיף של חוק השבות, מכל מיני סיבות שאני מוכן לפרט ולהרחיב על זה, פשוט מקוצר הזמן אני לא אוכל עכשיו לעשות והנושא הועלה גם בזמנו, לא בתקופתך, בתקופות אחרות, גם במשרד הפנים, לצערי לא קיבלתי מענה.
חנן אחיטוב: זה מה שרציתי להגיד.
חנן אחיטוב: לא בתקופתך,
ויקטור בריילובסקי: כבוד היושבת ראש, נאמר משהו שאני רוצה -
קולט אביטל: אתה תבוא בישיבה הבאה, לא עכשיו, אני מאוד מצטערת לא עכשיו, בבקשה חבר הכנסת יאסינוב, תבוא לישיבה הבאה, תקבל פירוט על זה.
יגאל יאסינוב: אני מודה על אפשרות להיפגש איתך אדוני, אדוני השר, אני רוצה להמשיך מה שאמר יורי, ורוצה רק להביא מבט אחר לעניין הדרכונים ולסה פסה, אני רוצה להביא שתי דוגמאות של פלוני אלמוני שעלה מאמריקה, ואלמוני פלוני שעלה ממוסקבה, מרוסיה.
יגאל יאסינוב: אחד יכול לעלות, לקבל דרכון ולחזור לאמריקה ולא לבוא ארצה בחיים יותר אפילו אף פעם ודרכון נשאר איתו והוא יכול לגשת לשגרירות בניו יורק ולחדש אותו ולהמשיך וכו' וכו'.
יגאל יאסינוב: השני, שיחזור למוסקבה, ואפילו אבא שלו יישאר בארץ, ואם הוא לא בא קבוע, ולא בא בתקופות די קרובות ארצה, הוא מאבד את הדרכון, וביום אחד, הוא יכול למצוא את עצמו בצרפת, ספרד או מקום אחר, שהוא ניגש לשגרירות, ובשגרירות אומרים לו – אנחנו גוזרים את הפינות מהדרכון, זה הסימן –
אופיר פינס-פז: ומשאירים לך אותו למזכרת,
יגאל יאסינוב: אנחנו משאירים אותו לך למזכרת, וב' אנחנו יכולים לתת לך כרגע לסה פסה, תסתפק עם כך.
יגאל יאסינוב: זה אני רוצה להזכיר, אנשים שלא עשו שום נזק, לא גרמו שום נזק למדינת ישראל.
יגאל יאסינוב: הם לא נמצאים ברשימה שחורה שהם לא חוקים וכו' וכו', הם פשוט אנשים יהודים, חלקם אפילו היו גרים פה בתקופה ארוכה, לא מצאו פה עבודה, לא הצליחו, והם הצליחו לחזור לשם, לבנות לפעמים עסקים או לעבוד כמתכנת או משהו אחר, הם לא יכולים לחיות בשתי מדינות.
יגאל יאסינוב: מדינת ישראל לא רק מבטלת להם דרכון, היא גם לא מאפשרת להם לשלם משם עבור ביטוח לאומי, פה, כי הם לא, זה לא מה שהם לא רוצים לשלם, הם רוצים לשלם, אבל פה לא גובים, כי אומרים אתה לא נמצא פה.
יגאל יאסינוב: ואז מדינת ישראל באטימותה, מדינת ישראל דוחה את האנשים, ולא נותנת להם אפשרות להישאר בקשר.
יגאל יאסינוב: המשפט האחרון, כדי שיהיה ברור, אני חוזר, האנשים האלה בתשעים ותשעה אחוז, הם אלה שמסבסדים מכספם את הקהילות היהודיות בחו"ל.
יגאל יאסינוב: אני יכול להביא לך דוגמאות, לא רוצה להעלות את זה, אנשים שמכספם, את כל הפעילות של קהילות יהודיות שם, והאנשים האלה מקבלים סירוב והם יותר לא ישראלים.
מרינה סולודקין: אז זה יותר גרוע,
יגאל יאסינוב: זה יותר גרוע,
קולט אביטל: תודה, חבר הכנסת יאסינוב, הזמנו נייר מהמ.מ.מ.
קולט אביטל: ונקיים על זה דיון מיוחד.
קולט אביטל: בבקשה חבר הכנסת נודלמן.
מיכאל נודלמן: אני רוצה לברך את שר הפנים, כי כל האנשים שקשורים למשרד הפנים נוכחים פה ומביאים פה ידע עמוק בדברים כאלה.
מיכאל נודלמן: מה שקשור לנושא שעכשיו דיברו על ביזנסמנים, יש לי גם כתבה גדולה על זה, כמעט חודש לפני, אני נפגשתי עם השר, ואני חושב שזה נושא מאוד, מאוד חשוב, ואנחנו צריכים לדבר בנפרד על זה.
מיכאל נודלמן: כי באמת, יש הרבה דברים והרבה פעולות שלהם, שהם נותנים למדינת ישראל, אבל ביזנס מן לא יכול לסגור את כל העסקים שלו בחו"ל ולשבת שם בלי פיקוח כל הדברים האלה.
מיכאל נודלמן: צריך להיות איזה תנאים, אבל צריך להיות איזה תקנון, איזה חוק, שלא היה בעיות באנשים כאלה ואנחנו מפסידים הרבה בצד כלכלי, בצד פינאנסי.
מיכאל נודלמן: מרוסיה כל רבעון שלושה מיליארד יוצאים, הם הולכים לבריטניה , בבולגריה שני שליש תקציב זה הון של יהודים מרוסיה.
מיכאל נודלמן: אבל לארץ הם לא מגיעים בגלל בעיות שיש אצלנו.
מיכאל נודלמן: דבר שני, אני חושב שחוק השבות הוא עבר בדיקה שנים רבות, ואי אפשר לשנות אותו וגם אני חושב שטוב שיש עכשיו איזה סדר כדי לקבל הורים מגיל שישים, אבל תהליך ארבע שנים, זה יותר מדי, כי בגיל הזה אנשים מתחילים לקבל איזה מחלות, ואדוני השר, אתה לבד אמרת שמקרים מסוימים אנשים פונים לוועדה, זאת אומרת שאין סכנה גדולה אם הם יקבלו אזרחות.
אופיר פינס-פז: מגיל שבעים עשינו את זה שנתיים,
מיכאל נודלמן: זה קשה מאוד, אדוני השר, אני יודע שברוב המדינות ככה זה, אבל פה המצב הוא אחר.
אופיר פינס-פז: ברוב המדינות זה הרבה יותר גרוע,
מיכאל נודלמן: זה גרוע, אנחנו לא צריכים להיות ולהגיד שבחוץ זה יותר טוב, אצלנו זה כמו- אולי יותר גרוע שם אבל אנחנו מדינה של יהודים ואני חושב ששנתיים זה מספיק, מספיק צינון של לקשישים ואחר כך הם צריכים לקבל ביטוח לאומי.
מיכאל נודלמן: זה הכול,
קולט אביטל: אני רוצה בבקשה עוד דובר אחד, אני מבקשת שתציג את עצמך, גם בשביל הפרוטוקול.
אלי ולק: שמי אלי ולק , אגודה לחקר תפוצות ישראל, שתי שאלות קצרות.
אלי ולק: האם כשמדובר על נוהל הורה, קשיש, הכוונה למקרים שהילד הנמצא בארץ, והוא לא יהודי, הוא ילד יחיד שלו, או יש לו עוד ילדים בחוץ לארץ?
אלי ולק: שאלה שנייה לגבי סעיף נכד, 4א', השאלה האם בלי לשנות את חוק השבות, שכולם חושבים שאי אפשר לשנות אותו, ההתניה על נכד היא במידה והוא עולה יחד עם ההורה שבזכותו הוא שייך לחוק הזה.
אלי ולק: זאת אומר יחד עם הסב או יחד עם האב שהוא בן ליהודי, האם אפשר להכניס התניה כזו, בלי לשנות בעצם את החוק, כי לנכד תישאר זכות להיכנס, רק במידה וסבא שלו או אבא שלו, נכנסים יחד איתו.
יורי שטרן: תיקון אחד,
אלי ולק: זה לא תיקון, אז שתי שאלות, אחד לגבי ילד יחיד בארץ ושני לגבי נכד.
קולט אביטל: ילד יחיד בארץ זה ברור,
אופיר פינס-פז: דניאל, אתה רוצה לענות לו?
דניאל סלומון: בודאי שמדובר בתיקון לחוק השבות,
אלי ולק: תיקון מאוד משמעותי,
דניאל סלומון: החוק אומר היום מפורשות שאין צורך שהקרובים יעלו איתו, היום יש מצב שהנכדים עצמם הם בשנות הארבעים, והסב כבר לא בחיים.
אופיר פינס-פז: לגבי הורה קשיש, זה רק למי שילד יחיד בארץ.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לסכם את העמדה שלי לפני שאני הולך, ולהשיב לחברים.
אופיר פינס-פז: קודם כל תדעו, האויב של הטוב זה הטוב ביותר, זה לא חוכמה, אנחנו אפשר, אני ידעתי הרי שאתם תגיעו, אני מציע, תציעו שתיים, הייתי מציע שתיים הייתם מציעים אחד, הייתי מציעים אחד, הייתם מציעים חצי, זה בסדר אגב, אין לי טענות, כל אחד עושה את מלאכתו.
אופיר פינס-פז: אני מנסה לראות ראייה רחבה, אמיתית, של הצרכים.
אופיר פינס-פז: הצורך האמיתי והראשוני זה שההורה יוכל להגיע, זה הייתה בעיה גדולה.
אופיר פינס-פז: אחר כך יש גם צורך של זכויות, בעיקר רפואיות, גם אחרות.
אופיר פינס-פז: אחר כך יש גם מדינה, שצריכה לתת, בסוף זה עולה כסף, יש לזה משמעות, אתה לא יכול לפרוץ ואתה גם לא יכול לייצר תמריצים כלכליים להגירה.
אופיר פינס-פז: לכן אני חושב, אני מבין שארבע שנים זה זמן רב, אבל אני נותן לזה מענה בצד ההומניטארי.
אופיר פינס-פז: בצד הפרטני, אנחנו בתוך הנוהל נקבע בצורה מסודרת, שבצד הפרטני במקרים של נחיצות הומניטארית על רקע בעיות רפואיות, ניתן יהיה לפנות לוועדה הבין משרדית שיש לה יכולת לתת מענה לכל בעיה פרטנית מחוץ לנהלים, זאת הגדרתה.
אופיר פינס-פז: לכן אני אומר לכם, בגיל שישים הרוב זה בלי הבעיה הזאת, זה המיעוט, בגיל שבעים אנחנו מקצרים את הנוהל לשנתיים וגם אז נפעיל את הוועדה הבין משרדית, לכן אני אומר לכם, ברמה האמיתית אני חושב שזה נוהל מאוזן, נותן מענה לבעיה שהציקה לנו כולנו, הרבה מאוד שנים, אתם חשבתם אולי שנפתור את הבעיה בצורה גורפת, זה בלתי אפשרי, יש כאן, אמרתי יש כאן עוד גורמים שהם צריך לקחת אותם בחשבון ואני חושב שלקחנו אותם בחשבון, אני חושב שהצענו נוהל כאמור מאוזן שנותן מענה נכון לבעיה קשה, שאני מקווה שהיא באה על פתרונה.
אופיר פינס-פז: לגבי כל יתר הנושאים שהעלו, אני רשמתי, אני ביקשתי מויקטור שיעביר לי מספר הערות לדברים שהוא אמר, לגבי הנושאים האחרים התייחסתי במהלך הדיון, חלק אמרתי אני רשמתי ונמשיך לעמוד בקשר, ואני מוכן גבירתי, כפי שאמרתי לך בעבר, אחת לחודשיים שלושה, לבוא בפני הוועדה.
אופיר פינס-פז: אני מציע עוד ההצעה, במסגרת ועדת השרים אנחנו גם נמנה וועדה יותר מצומצמת שתוכל לשמוע את הציבור, בוודאי את נציגי הציבור, אני בהחלט ממליץ לכם, הוועדה הזאת תפרסם את היכולת להידבר איתה, אנחנו נקבע איזה שהם נהלי עבודה, וכל חבר כנסת, שירצה לבוא בפני הוועדה ולומר לו את דעתה, בכל מה שקשור למדיניות הגירה, ולחקיקה, הרלבנטית, מוזמן.
אופיר פינס-פז: ייחסו לי איזה שהיא עמדה שהיא ממש לא עמדתי, בכל מה שקשור לביטול סעיף הנכד בחוק השבות, אני מתנגד לעניין הזה באופן קטגורי, באופן חד משמעי, מי שמכיר את דעתי ואת עמדותיי יודע את זה.
אופיר פינס-פז: זה שאמרתי שמותר, מה אמרתי, אמרתי שמותר לדון בכל, כי רציתי לדון בנושאים אחרים שקשורים לחוק השבות, אמרו גם בחוק הנכד, אמרתי גם בחוק הנכד אפשר לדון, אני לא אוסר לדון.
אופיר פינס-פז: אבל עמדתי האישית שזה לא נכון יהיה לבטל את סעיף הנכד, אני חושב שזה לא נכון מבחינה טכנית.
אופיר פינס-פז: מדינת ישראל רואה את עצמה גם בעתיד, ואני חושב שזה סעיף שיכול לסייע למדינת ישראל לשמור על זהותה ודימויה ואופייה, גם בשנים הבאות, אני לא רוצה להרחיב בסוגיה הזאת, יש לי השקפת עולם סדורה בעניין הזה, אולי נפתח אותה בהזדמנות אחרת.
קולט אביטל: תודה, אדוני השר, אני רוצה לסכם כמה דברים ואולי להוסיף כמה דברים.
קולט אביטל: דבר ראשון, אני רוצה בשם כולנו לברך על כך שיש היום חשיבה מסודרת ושתקום וועדה שתעסוק בכל הנושא הסבוך של מדיניות הגירה, ואולי חקיקת חוקים שכרגע מפוזרים על פני חוקים שונים ותיקוני חוקים ולבוא לידי ביטוי כוללני יותר.
קולט אביטל: דבר שני, בנושא שהיה , שעבר אולי בלי הרבה תהודה ציבורית אבל נראה לי שתרומתך הייתה חשובה, בשבוע שעבר, זה הנושא של מתן אזרחות, העובדה שאתם אישרתם שתי הצעות חוק פרטיות של חבר הכנסת בריילובסקי וחבר הכנסת אורון, על מתן אזרחות להורים של חיילים, הורים לא יהודים של חיילים, נראה לי שיש בכך התקדמות ואנחנו מברכים גם על זה.
קולט אביטל: בעניין נוהל הורה קשיש, הייתי מבקשת בכל זאת, כיוון שאתם עומדים על סף ניסוח, והחלק גדול מהעקרונות שהבאת כאן לפנינו מקובלים, הייתי מבקשת בכל זאת, מחשבה שנייה לדבר לא על הורה אחד, אלא על זוג הורים.
אופיר פינס-פז: כן, אבל זה לא בידיי, זה בידי הוועדה הזו שאת רוצה לבטל אותה.
אופיר פינס-פז: מה עם החוק שלך?
קולט אביטל: אני הגשתי אותו,
אופיר פינס-פז: תקדמי אותו,
קולט אביטל: הגשתי אותו, דבר נוסף, אני כן מבקשת לחזור לנושא הילדים ללא מעמד, זה מצב שהוא בלתי אפשרי, הוא בלתי נסבל, הוא לא קיים בשום מדינה אחרת בעולם, מדובר בילדים שרובם ככולם נכנסו לארץ באופן חוקי.
קולט אביטל: דבר נוסף, אני מבקשת להביא לידיעתך ואני מבקשת ממך לבדוק את זה, בדברי ההסברים שקיבלנו בעבר, ממינהל האוכלוסין, היה מתן פירוש בלתי נכון לחוק האזרחות, לאותו הסעיף שמדבר על קטינים, נדמה לי שזה סעיף 4 בחוק האזרחות, לא בחוק השבות, על אישורם או ויתורם של הורים על מתן רשות של הילדים להישאר בארץ.
קולט אביטל: חלק גדול מהטיעונים של משרד הפנים, מבוססים על פרשנות בלתי נכונה של אותו סעיף ואנחנו הוכחנו את זה כאן ואני אשמח להעביר לך או פרוטוקולים או מידע מדויק על כך יחד עם האגודה לזכויות האזרח שגם היא טיפלה בזמנו בזה.
קולט אביטל: לגבי הפלשמורה, אנחנו מאחלים לך הצלחה בנסיעתך, כמי שמקבלים יום יום פניות בנושא הזה, גם מהקהילה האתיופיות וגם מגורמים שונים שמתעניינים בזה בעולם, היינו רוצים לדעת שאנחנו מגיעים לתקופה שבה סוף, סוף, אנחנו מיישמים את החלטת הממשלה.
אופיר פינס-פז: תודה רבה .
קולט אביטל: אנחנו עוסקים היום בנושא כל הכנסת אני מבינה עוסקת בו במסגרת "יום העסקים הקטנים", וזה יזמות ועידוד היזמות לעסקים קטנים ובינוניים בקרב העולים החדשים.
קולט אביטל: הנושא הזה גם תואם מאוד את מה שאנחנו מנסים לראות ולקדם באמצעות הועדה הזאת, ומהבחינה הזאת אני צריכה להגיד שאחד האנשים שמאוד העלה כל הזמן את הנושא הזה על סדר יומנו, זו חברת הכנסת, היום סגנית השר, השרה מרינה סולודקין.
קולט אביטל: אנחנו רוצים בעצם ללמוד שני דברים – אל"ף, מה המשרד לקליטת עלייה, איזה דרך המשרד עצמו יוזם נושאים בקרב העולים החדשים, אלה שאמורים להגיע, אבל איך גם הדבר מתבטא בתקציב המשרד לגבי עולים שנמצאים כבר פה.
קולט אביטל: אני מבקשת להעביר את רשות הדבירו קודם כל למנכ"לית, והייתי מבקשת לשמוע גבירתי – אל"ף, מה התקציבים, איזה חלק מהתקציב של משרד הקליטה הולך לעידוד עולים בעסקים, ואם אפשר – באיזה דרכים מוצע התקציב הזה.
מירלה גל: צהריים טובים.
מירלה גל: הנושא של יזמות עיסקית במשרד הקליטה מהווה אחד משלושת הגורמים המרכזיים שהמשרד מטפל במסגרת תעסוקה לעולים חדשים.
מירלה גל: יש לנו אגף תעסוקה שעושה את כל מה שאיננו מדענים עולים וכל מה שאיננו יזמות, ושתי הזרועות הנוספות הן כאמור אגף שעוזר בקליטת מנגנונים ואגף יזמות עיסקית.
מירלה גל: המטרה של אגף יזמות עיסקית זה קודם כל ליצור סביבה שמעודדת עולים חדשים בעלי כישורים, עולים חדשים, לפתוח בארץ עסקים פרטיים משלהם, וזה מתוך אמונה שיזמות עיסקית מוצלחת היא יוצרת בסיס ארוך טווח לקליטה תעסוקתית, כלכלית וחברתית בחברה הישראלית.
מירלה גל: מאז שנת 1991 כשהוקם אגף היזמות העיסקית, הנושא הזה תפח, ולמעשה אני יכולה לומר שטיפלנו בכחמישים אלף יזמים פוטנציאלים.
מירלה גל: בוצעו בדיקות ללמעלה מעשרים וארבע אלף יזמים, עשרים וחמש אלף יזמים עברו מסלולי הכשרה החל מסדנאות- - -
קולט אביטל: בכמה שנים?
מירלה גל: החל מ-1991, וכלה בקורס יזמות מלא.
מירלה גל: כשמונת אלפים יזמים קיבלו הלוואות מהקרן לעולה העצמאי בהיקף של כמאה שמונים וחמש מיליון שקל, ואני יכולה לומר כשלושים אלף עובדים עולים עובדים בעסקים שהוקמו על ידי הסיוע של משרד הקליטה.
מירלה גל: זאת אומרת שנוצרו כשלושים אלף מקומות תעסוקה ישירים, ואנחנו יודעים גם להגיד שבכל עסק מועסקים עוד מספר עובדים חדשים, מרביתם עולים חדשים אגב, ובסך הכל הכללי מדובר על היקפים נרחבים יותר ממה שציינתי.
מירלה גל: אני יכולה לומר שבהשוואה לשוק של היזמות העיסקית, העסקים של העולים החדשים, השרידות שלהם גבוהה יותר, החזר ההלוואות שלהם הוא טוב יותר משל הציבור הישראלי הוותיק, ובסך הכל אנחנו מדברים על סיפורי הצלחה בכל קנה מידה.
מירלה גל: יש לנו עסקים, אנחנו התחלנו, למעשה אנחנו מדברים בעיקר על עסקים קטנים, אנחנו גם התרחבנו לעסקים בינוניים, ויש היום בציבור העולים החדשים אנשים שהתחילו עם סיוע קטן של משרד הקליטה, עם חונכות, עם ליווי, והיום הם מחזיקים את העסקים הכי גדולים במדינת ישראל, אני יכולה לתת רק דוגמא אחת – חברת "פק-ליין", מי ששמע עליה, חברה שעוסקת באריזות לכל מיני מוצרים, התחילו באמת בקטן אצלנו, ותפחו היום לחברה שמייצאת במיליוני דולרים ממדינת ישראל.
מירלה גל: אנחנו פועלים באמצעות, נכון להיום, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרשות לעסקים קטנים, עם המ"פים השונים ברחבי הארץ.
מירלה גל: נמצאת כאן אירנה מההתאחדות ליזמים עולים, גם בשיתוף פעולה הדוק.
מירלה גל: רק לאחרונה עשינו איזה שהוא פרוייקט משותף.
מירלה גל: גם בתחום היזמות אנחנו מנסים לא רק לתת, זאת אומרת, אנחנו לא רק נותנים את הכלים ואת הליווי לעולים, אלא את בדיקת הייתכנות ואת כל מה דרוש לצורך הקמת העסק והקורס.
מירלה גל: לפעמים אנחנו גם נותנים קורס מקצועי ספציפי שבא בשילוב יחד עם יזמות עיסקית.
מירלה גל: ואחת הדוגמאות הייתה לנו באמת בשבוע שעבר שבו נתנו קורס להפעלת אירועים יחד עם יזמות עיסקית לחד-הוריות באופן ספציפי, אבל זה אני אומרת אחד הפרוייקטים.
מירלה גל: יש לנו מט"ים, מתמחים בנושאים השונים, או מול אוכלוסיות.
מירלה גל: יש לנו מט"י שמתמחה באוכלוסיה יוצאת צרפת, יש לנו מט"י שמתמחה במדינות שאנחנו לא נוהגים לדבר עליהן בפומבי, אבל גם זה קיים.
מירלה גל: יש לנו מט"ים שמתמחים בנושאים שונים, טכנולוגים וכיוצא בזה, ויש לנו מט"י שמתמחה, זה פרוייקט חדש שהתחיל בשנת 2004, מט"י שמתמחה בעבודה מול חוץ לארץ.
מירלה גל: במסגרת הסיוע שהמשרד מעניק, כפי שציינתי, עולה חדש זכאי לקבל סיוע בנושא של בדיקת ייתכנות, ליווי וקבלת הלוואה בתנאים מאוד מאוד נוחים.
קולט אביטל: את יכולה להגיד לנו יותר ספציפית מהם הסכומים?
מירלה גל: סכום ההלוואה הוא שלושים וחמשה אלף שקלים בתנאים מאוד טובים.
קולט אביטל: זאת הלוואה, וזה לא סיבסוד.
מירלה גל: זו הלוואה שחלק ממנה הופך למענק, אבל זאת הלוואה בתנאים שלא קיימים כמעט היום במשק, שני אחוז, ואנחנו נותנים גם שנה גרייס.
קולט אביטל: מתי הם צריכים להתחיל להחזיר את ההלוואה?
מירלה גל: בשנה השביעית.
קולט אביטל: יש לכם מה שנקרא כסף שנכנס חזרה מתשלומי - - -
מירלה גל: לא, אבל הכסף שחוזר לאוצר, אנחנו מדי שנה מתוקצבים מחדש לנושא של היזמות העיסקית.
מירלה גל: אנחנו גם מעבר לזה, אנחנו גם נותנים מידע לעולים שמבקשים לקבל מידע טלפוני,
קולט אביטל: טוב, נקרא לזה מרכז לאינפורמציה.
קולט אביטל: באופן ספציפי, נניח שאני עולה חדש, איך אני יודע מה אני יכול לקבל מהמדינה כשאני רוצה לפתוח עסק?
מירלה גל: אז קודם כל, יש מידע.
מירלה גל: יועצי הקליטה שלנו מדברים עם העולים החדשים, מציעים להם את האופציה הזו.
מירלה גל: יש לנו גם בכל לשכה אנשים שמתמחים בנושא של היזמות העיסקית, בוודאי ברמה הלשכתית, המחוזית והארצית.
מירלה גל: אין בעיה של קבלת מידע, יש הרבה מאוד מידע בנושא הזה.
מירלה גל: כפי שציינתי, הם מקבלים הלוואה עד שלושים וחמש אלף שקל.
מירלה גל: מעבר לכך, אנחנו בימים אלה עומדים לצאת לראשונה עם הלוואות שלב בי"ת, זאת אומרת, יוכלו לקבל עשרים אלף שקל נוספים, למי שירצה או להרחיב את העסק שלו, או לחלופין יש להם איזה קשיי נזילות זמניים, וההלוואה הזאת תעזור להם לעמוד מחדש על הרגליים.
מירלה גל: אנחנו, כאמור, עושים תכנית עיסקית לכל אחד, ואם אנחנו חושבים שאם מישהו רוצה להקים עסק שלא יצליח, אנחנו גם לא מפחדים לומר לו את זה, כדי שלא ייפול, גם אם הכסף הוא לא שלנו.
יגאל יאסינוב: סליחה, איזה אחוז בערך לא יכול לקבל את הכסף?
מירלה גל: כשמונה אחוז.
מירלה גל: יש עלייה קטנה, בעבר זה היה קצת פחות, אבל היום אנחנו מדברים על בערך שמונה אחוזים שמתקשים.
קולט אביטל: אבל יחד עם זאת את אומרת שבסך הכל העולים מחזירים יותר מאשר מכלל האוכלוסייה.
מירלה גל: אני יכולה להגיד שמכלל החובות האבודים לחלוטין הם כשני אחוז, שזה מאוד נמוך.
מירלה גל: אבל בסך הכל, גם העולים שמתקשים בסופו של דבר - - -
קולט אביטל: מבין העסקים שנפתחים אני מניחה, אני בטוחה שיש לכם מעקב, מה אחוז ההצלחות?
מירלה גל: מרבית העסקים.
מירלה גל: אני אומרת מרבית העסקים מצליחים.
קולט אביטל: מרבית העסקים עומדים על הרגליים?
מירלה גל: אני בהחלט אומרת, מרבית העסקים עודים על הרגליים ומתרחבים, וגם אלה שהם נסגרים, הם נסגרים בסדר, זאת אומרת שלא במצב של חובות כבדים או כונס נכסים.
מירלה גל: יש גם לעיתים אנשים שעוברים לעסק אחר, אבל אני יכולה להגיד שלמעלה משישים אחוז מהעסקים ממשיכים ומתרחבים, ובאמת הרבה מאוד סיפורי הצלחה.
יגאל יאסינוב: סליחה, היו מקרים בשנה כלשהי שאותו סכום שהעמידו לרשות
יגאל יאסינוב: כם לתת, כי הלוואות כאלו לא ביצעתם, לא את כל הסכום להלוואות, והחזרתם משהו לאוצר, זאת אומרת, היו מקרים?
יגאל יאסינוב: ואם היו – שאלה הבאה היא, למה, כי היה חוסר במועמדים או שרוב במועמדים ?
מירלה גל: כל עולה שאנחנו מאשרים לו את ההלוואה, יש פרק זמן מסויים שבו הוא זכאי לקבל את ההלוואה.
מירלה גל: ואנחנו אישרנו טווח זמן יחסית ארוך, עד למימוש ההלוואה, ולכן היו מקרים שלמישהו זה הפך לכסף מחוייב.
מירלה גל: אם בסופו של דבר, וזה על שם אותו עולה, אם בסופו של דבר הוא לא לקח את ההלוואה, נוצרה בעיה.
מירלה גל: היום, בדיוק בימים אלה, על מנת למנוע מצבים שעולים, אני לא יכולה להכריח את העולה לקחת את ההלוואה אם הוא לא רוצה, אבל אני בהחלט לא רוצה להיות במצב שאם אישרתי למישהו ואולי לא נותר לי כסף לאשר למישהו אחר, ולכן בדיוק בימים אלה, אנחנו משנים קצת את הנהלים על מנת שמי שיקבל את ההלוואה, ייצטרך לקבל את ההחלטה בתקופה קצרה יותר, אם הוא לוקח את ההלוואה או לא לוקח אותה, ואם הוא לא לוקח אותה, אז נוכל להשתמש או להלוואות לקהל נוסף, או להלוואות שלב בי"ת.
מירלה גל: בסך הכל אני יכולה לומר לכם, שלא היו לנו מצבים שלא יכולנו, לפחות בתקופה האחרונה, שלא יכולנו לאשר הלוואות, אבל אם נוכל לא לאבד חלק מהסכומים, לא מדובר על סכומים גדולים, אבל מבחינתי, כל גרוש שיכולתי לאשר אולי לעולה אחר, או להרחיב את העסק, לקבל הלוואה נוספת, זה חשוב.
יגאל יאסינוב: שאלה מפתח – אפשר לקבל הלוואה נוספת?
מירלה גל: מה שאמרתי, בדיוק בימים אלה אנחנו יוצאים בתוכנית חדשה של הלוואות שלב בי"ת.
מירלה גל: עכשיו אני רוצה להגיד – העסק הזה עובד מאז 1991 בהצלחה, והנה הצטרף אלינו מוטי, שהוא מנהל מט"י ראשון לציון, אבל התחלתי לומר קודם לכן, שיש לנו בעיה עם מט"י מתמחי חו"ל, ועכשיו אני רוצה ברשותכם לדבר קצת על מה שאנחנו עושים, לא רק מול העולים שנמצאים בארץ, אלא אחת התוכניות, סליחה שאנחנו מחמיאים לעצמנו, אבל אחת התוכניות היותר יפות של משרד הקליטה היום, או יותר נכון, שתוכנית שהתחילה בשנת 2004, היא תוכנית שנקראת "ביזנס איי.
מירלה גל: אל".
קולט אביטל: לפני שאת מגיעה לחוץ לארץ, תני לי עוד שתי שאלות: אחת, מה סך הכל התקציב שאתם מקציבים לשנה למטרה הזאת?
קולט אביטל: ושאלה שניה – איך מתבטא שיתוף הפעולה ביניכם ובין הרשות, זאת אומרת, אתם משקיעים איקס והרשות עוזרת בתיקצוב או בעזרה?
קולט אביטל: במה מתבטא שיתוף הפעולה הזה?
קולט אביטל: אחר כך נעבור לחו"ל, כי אני מבינה שבחו"ל גם הסוכנות היהודית עוסקת בנושאים האלה, וגם שם נרצה לדעת מה שיתופי הפעולה.
קולט אביטל: אם יש פעילויות, אם אין פעילויות, זאת אומרת – אם לא אכפת לך, שקודם נקבל את התמונה במקרו לגבי הארץ, מה התקציב השנתי רק בעסקים הקטנים והבינוניים?
מירלה גל: מבחינת התקציב השנתי, בשנת 2005 התקציב של אגף יזמות עסקית יעמוד על קצת יוצר מעשרים מיליון שקל, אני יכולה לומר שבסיס התקציב היה נמוך בהרבה, אנחנו הוספנו ממקורות פנימיים שונים, ובסיכומו של דבר אנחנו נעמוד על תקציב של כעשרים מיליון שקל, שזה באמת תקציב מאוד יפה לנושא הזה.
מירלה גל: מבחינת שיתוף הפעולה שלנו הן עם הרשות לעסקים קטנים והן עם המטים השונים, יש שיתוף פעולה הדוק, אנחנו גם מממנים את הפעילות של המט"ים, אבל נמצאת כאן איתי גם ענת אברג'ל שהיא באופן ספציפי עוסקת בקשר, ואני אאפשר לה לומר מספר מילים.
ענת אברג'ל: משרד הקליטה והג'וינט למעשה עובדים על אותם כלים, כאשר אנחנו מתעסקים בעולים והם בוותיקים.