GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם זיו: הם עושים את זה בצורה טובה ונותנים לנו את הכלים לעבודה, אבל היכולת שלנו להביא עולים אחרי החלטות שהתקבלו בשיתוף משרד הקליטה והסוכנות היהודית קטנה.
יורם זיו: הכנתי במספר עותקים דוח של קליטת מועצות אזוריות ב- 4 השנים האחרונות, ואפשר לראות שמשנת 2000-2005 הגרף הולך ויורד, וביולי 2005 קלטנו בסך-הכול 55 משפחות, כאשר בכל שנה זה מינימום 75-80 בתקופה כזאת ומתחילה עלייה גדולה בחודשים האלה.
יורם זיו: אם לא נעשה שום מהלך דרסטי נוסף בחבר המדינות, הרשימות לעלייה עד חודש אוקטובר מונות 85 משפחות שמתוכן אנחנו משערים שיגיעו בקושי 65-70.
יורם זיו: יש בעיות של הכרה קונסולרית ומשפחות שומרות על תנאים טובים יותר במקומות אחרים.
יורם זיו: ברור לנו שהשנה בסוף חודש אוקטובר יהיו לנו 120 משפחות בלבד.
יורם זיו: זה לא היה מעולם.
יורם זיו: ישנן 12 מועצות אזוריות – 100 קיבוצים קולטים – קולטות עם 12 מרכזי קליטה אזוריים ו- 100 מתנדבים בקיבוצים.
קריאה: מי המועצה שמובילה?
יורם זיו: המועצה שמובילה בשלב הזה היא עמק הירדן, אבל גם הגליל העליון הפכה למועצה מובילה במשך השנים.
קולט אביטל: יש קיבוצים שהכפילו את מספר החברים בעקבות העלייה, בעיקר מארגנטינה.
יורם זיו: גם בקעת בית-שאן ועמק-יזרעאל-מגידו הן גם מועצות גדולות שקולטות.
יורם זיו: בדרום המועצה הדומיננטית היא מועצה אזורית אשכול, שבה יישובי עוטף עזה.
יורם זיו: רק אתמול היינו שם בעזרת התגייסותו של ראש המועצה לא להפסיק את תהליך הקליטה למרות ההתנתקות, ועומדים על-כך שבספט
יורם זיו: מבר נגבש להם קבוצה אפילו עם מספר עולים כל-כך קטן.
יורם זיו: הדבר היותר מסובך בסיפור הזה הוא שלאור הפעילות האינטנסיבית של משרד הקליטה והסוכנות היהודית בחבר המדינות לגיוס משפחות לפרויקט "משפחה צעירה", המשפחות שמועמדות לעלייה בתוכנית שלנו הן משפחות שנותרו לאחר המיון שנעשה שם.
יורם זיו: ברובן הגדול הן משפחות חד-הוריות, משפחות מבוגרות למעלה מגיל 45 שיש להן ילדים בתוכניות של צעירים ובודדים - -
קולט אביטל: לא הבנתי אותך, מדוע הם נותרו?
יורם זיו: הם נותרו לאחר שהיו שם נציגי הרשויות שקולטות משפחה צעירה.
יורם זיו: היו שליחים שאמרו שצריכה להגיע משלחת של "בית ראשון במולדת", ולכן השאירו כמה משפחות בצד.
יורם זיו: היו שליחים שאמרו לי כשהגעתי לשם שהם מאוד שמחים שהגעתי, אבל הם לא בטוחים שמה שנשאר אני ארצה.
יורם זיו: הגעתי לעיר על גבול מונגוליה, ושליחת העלייה אומרה לי שהיא הביאה 11 משפחות: 7 חד-הוריות נחמדות מאוד עם ילדים טובים, שתי עורכות דין ושתי רופאות.
יורם זיו: אנחנו מקבלים את המשפחות האלה, אבל בתנאי ששני שליש מהמשפחות שאנחנו קולטים הן משפחות צעירות, ואז הכוונה היא לקלוט את השליש הנוסף של משפחות חד-הוריות – אין שנה שקלטנו פחות מ- 30 כאלה – ומשפחות להורים בתוכניות של צעירים.
קולט אביטל: למה אתה מגיע לשם אחרי שכולם כבר היו?
יורם זיו: כי זה תלוי בלוח הזמנים שוועדת ההיגוי של "עלייה 2000" מחליטה על יציאת משלחות.
יורם זיו: השנה הגשנו העדפה ברורה – ואני לא תוקף בזה לא את הסוכנות ולא את משרד הקליטה – ליציאה לקליטה קהילתית.
יורם זיו: הפחיתו את מספר הימים, הפחיתו את מספר המשלחות – אני הייתי השבוע בשיחה עם מייק וניתחנו את הבעיה הזאת- -
קולט אביטל: מייק לא הגיע לישיבה?
יורם זיו: השנה יצאנו מעט מאוד אנשים.
יורם זיו: לא הצלחנו לגייס את מספר המשפחות הדרוש, לא יכולנו לצאת לסמינרים לכאורה מסיבות תקציביות, ולכן גם התוצאות.
יורם זיו: כי אם אנחנו לא מכינים את העולים לעלייה בשבועות הראשונים צריך להשקיע הרבה מאוד אנרגיה בשטח.
יורם זיו: מסיבות תקציביות לא יוצאים שליחים, יוצאת עכשיו בחורה אחת לאוקראינה, וזה הכול.
יורם זיו: אנחנו מרגישים שהשנה הגענו לסוף הדרך, ואם לא ייעשה פה מהלך דרסטי שיאפשר עכשיו את קיום הפרויקט, לא נשרוד.
יורם זיו: אומרים לנו לפנות ליעדים אחרים.
יורם זיו: קליטה מצרפת – ניסינו בכל כוחנו להיכנס לתחום הזה, אבל אין עניין למשפחות להגיע אלינו.
יורם זיו: אלה משפחות בחלקן דתיות או שומרות מסורת; בחלקן האחר הן מגיעות עם כסף ורוצות לקנות דירות גדולות.
יורם זיו: אם היה דסק עלייה בפריס ושליח נציג כפי שהיה ברוסיה ובניו-יורק, יכול להיות שבעוד שנתיים-שלוש היינו מצליחים לגייס משפחות משם.
יורם זיו: יש שליחים של התנועה הקיבוצית בצרפת, ואלה הדיווחים שלהם.
יורם זיו: אותו דבר לגבי העלייה מצפון אמריקה – גם שם מכל מאות המשפחות שמגיעות לכאן, אין כל-כך עניין.
יורם זיו: לפני שנה קלטנו 7 משפחות, והשנה כמספר הזה – אולי 7 אולי 8.
יורם זיו: יש קצת עלייה גם ממרכז אירופה וממזרח אירופה, אבל במספרים בודדים.
יורם זיו: היום יש לנו 120 משפחות בלבד ב- 100 קיבוצים קולטים עם 350 מקומות קליטה.
יורם זיו: אנחנו לא נותנים תשובה לקיבוצים האלה, וברור שחלק מהם לא ישאירו דירות ריקות, הם משכירים אותן למשפחות.
יורם זיו: היום יש דרישה מאוד גדולה לתושבים, לחלק גדול מהקיבוצים נתנו אפשרות למתן מעמד של תושבים בקיבוצים.
יורם זיו: אנחנו לא יכולים להחזיק את הקיבוצים בהמתנה שאולי תגיע עלייה.
יורם זיו: אין ל"בית ראשון במולדת" שום התנגדות להיכנס גם לתהליך קליטה מארצות-הברית ומצרפת- -
קולט אביטל: מה זה נקרא "אין התנגדות"?
קולט אביטל: צריך להיות עניין.
יורם זיו: יש עניין- -
קולט אביטל: השאלה היא מה אתם עושים כדי לעודד את זה בצורה יזומה.
חנוך צמיר: הבקשה לצרפת הייתה של המועצה האזורית גליל עליון, לא שלנו.
יורם זיו: הנושא הוא הקליטה הקהילתית היום.
יורם זיו: צריך לדעת שעולה שמגיע במסגרת קליטת קהילתית סל ההטבות שהוא מקבל זה כאילו סל קליטה נוסף.
מרינה סולודקין: זאת התשובה.
יורם זיו: כששאלנו עולים מועמדים למה הם בחרו את פרויקט "משפחה צעירה" אמרה לנו רכזת עלייה בעיר גדולה שהיא רצתה להגיע ל"בית ראשון במולדת", 6 שנים היא עוסקת בהפניית משפחות ל"בית ראשון במולדת", אבל כשמציעים סל הטבות כזה בבאר-שבע היא יוצאת עם שתי מזוודות מכאן- - - יש פה חשיבה לטווח הקצר כי אחרי חצי שנה צריך להשכיר דירה, ולכן יש יתרון לקליטה שלנו.
יורם זיו: מה שדרוש היום לתנועה הקיבוצית כדי להמשיך את הפרויקט הזה הוא קודם כל הבטחת המימון של התשתית וכן הקניית מעמד של קליטה קהילתית למועצות שנוטלות בזה חלק.
קולט אביטל: זאב שור, מזכיר התנועה הקיבוצית, בבקשה.
זאב שור: בהמשך לדברים של יורם.
זאב שור: אנחנו – ממשלת ישראל – מומחים לקחת פרויקט טוב ולהרוס אותו.
זאב שור: אין שום סיבה לתת לו להצליח.
זאב שור: והנה כאן מדברים על מספר שנים שפועלים ב"בית ראשון במולדת" גם העולים, גם הקיבוצים, גם האזורים והמועצות – כולם נרתמים, כולם עושים, כולם קולטים, וזה פרויקט שמצליח מאוד.
זאב שור: אז כמובן צריך לפגוע בו.
זאב שור: איך פוגעים בו?
זאב שור: נותנים הטבות למספר ערים ומורידים את ההטבות מהמועצות האזוריות.
זאב שור: אנחנו יכולים לבוא בסיסמאות "גליל" ו"נגב" מהיום ועד להודעה חדשה, כשבפועל מורידים מהגליל והנגב את אותן הטבות שניתנו ונותנים אותן לערים בלבד.
זאב שור: אין לי שום התנגדות שיקלטו בנתניה, בהחלט צריך לקלוט בנתניה.
זאב שור: אבל מה הסיבה לפגוע במועצות האזוריות עמק הירדן, גליל עליון, שער הנגב או מגידו או מועצות אחרות.
זאב שור: מה הסיבה?
זאב שור: הסיבה היא אחת: אם זה טוב, כדאי לפגוע בזה.
זאב שור: אני תולה הרבה תקוות בוועדה הזאת שהיא לא תהיה ועדה שכותבת כאן רק פרוטוקול, אלא תיאבק אתנו יחד.
זאב שור: יש לגברי ולי, כמזכירי התנועה הקיבוצית, מחר או מחרתיים עם השרה, עם המנכ"לית, ואנחנו ניאבק בנושא הזה ונגיע עד ראש הממשלה.
זאב שור: אני מתפלא שאנחנו צריכים להיאבק במקום שזה יהיה מצב הפוך: שייאבקו בנו, שפרויקט מוצלח ימשיך.
זאב שור: את זה אני בכלל לא מבין.
זאב שור: מאחר שהנושא הזה הוא חשוב אני מודיע שאנחנו ניאבק עליו בכל המוסדות כדי לקבל את כל ההטבות שמתקבלות בערים.
זאב שור: אנחנו רוצים את זה במועצות האזוריות לפיתוח הנגב והגליל.
קולט אביטל: יוסי ורדי, ראש המועצה האזורית עמק הירדן, בבקשה.
יוסי ורדי: אני ראש המועצה האזורית עמק הירדן, מועצה שהייתי קורא לה "מובילה קליטה".
יוסי ורדי: אנחנו רואים בזה יעד חשוב וחלק מהחזון של המועצה כקולטת אוכלוסייה.
יוסי ורדי: לא יכול להיות שאנחנו נעסוק בזה והמדינה תעמוד מהצד ותסתכל – זה מה שקורה בפועל צריך להגיד את האמת.
יוסי ורדי: בסוף הקליטה הכי טובה נעשית בקיבוצים, פותחים את הבית ואת הלב החם, לא שמים 6 משפחות ברמלה שאין להם עם מי לדבר בכלל – לא שאני מזלזל במעשה כזה.
יוסי ורדי: פה יש אפליה שאסור לתת שהיא תקרה חד וחלק.
יוסי ורדי: לא יכול משרד הקליטה, ולא משנה מה מניעיו לתת למשפחה תחת כותרת של קליטה וקהילה פי שניים סיוע מהמדינה מאשר למשפחה שנקלטת בקיבוץ כפר הנשיא בגליל העליון.
יוסי ורדי: מה זה הדבר הזה?
יוסי ורדי: מי המציא את זה?
קולט אביטל: זה ממש לא מובן.
יוסי ורדי: זה לא עומד בשום מבחן סבירות, וזה דבר שצריך להפסיק אותו מיד.
יוסי ורדי: זאת אפליה ברורה, חדה, מוחלטת.
יוסי ורדי: זה לא "כאילו" ולא "על-יד", וכנגד זה אנחנו יוצאים.
יוסי ורדי: אני פונה פה גם לסגנית השרה, גם ליושבת ראש הוועדה ולחברתנו הטובה, סגנית השר משנה לראש הממשלה, אני מצפה שאתם תפסיקו את האפליה הזאת כי זה לא יעמוד בשום מבחן.
יוסי ורדי: כמו שאמר פה חברי וולבלה – זאב שור – אנחנו לא נקבל את זה.
יוסי ורדי: אף אחד לא הסביר לנו למה זה, איזה רציונל עומד מאחורי זה.
יוסי ורדי: זה פשוט אפליה גסה.
יוסי ורדי: ומנסים להסביר לנו סיפורים ואגדות ילדים.
יוסי ורדי: יושב פה נציג משרד הקליטה, ואני רוצה להבין מדוע יש אפליה במשרד הקליטה.
קולט אביטל: חנוך צמיר, המשנה למנכ"ל משרד הקליטה, בבקשה.
חנוך צמיר: חלק גדול מהנוכחים שמייצגים את התנועה הקיבוצית אני מכיר באופן אישי, ועם חלק מהם היו גם שיחות מקצועיות - -
קולט אביטל: על זה נאמר באנגלית: Some of my best friends.
חנוך צמיר: נכון, אבל הפעם זה באמת, כולל היהודי האחרון שנכנס, צביקה לוי.
חנוך צמיר: אני שמח על משפטו הראשון או השני של יורם זיו שקצת עשה סדר בעניין ואמר – אני מצטט: "אני בטוח שאין כוונה לסגור את הפרויקט", כולם מעריכים אותו ולא הייתה שום כוונת מכוון, ואיננה.
קולט אביטל: אבל עדיין אפשר להשוות תנאים.
חנוך צמיר: מי כמו יורם זיו יודע עד כמה פרויקט "בית ראשון במולדת" קיבל תמיכה במשך כל השנים מגופים שונים, אבל בעיקר ממשרד הקליטה, כולל עבדכם הנאמן באופן אישי בתקופות של הקודמים ליורם זיו: איתן וגרשון קסטל ועוד.
חנוך צמיר: לכן אני לא רוצה לעמוד פה ולהצטדק, אני מרגיש גאה בחלקי בהקמת הפרויקט, ויורם זיו יגיד בדיוק מה גודל חלקי בהקמת "בית ראשון במולדת".
חנוך צמיר: עד כאן הפתיח החצי משרדי-חצי אישי שראיתי חובה לומר אותו.
חנוך צמיר: משיחות שהיו לי עם יורם אני מבין שנוצרה תחרות כלשהי סמויה בין פרויקט שהמשרד מריץ בשנתיים האחרונות – ואנחנו גאים בו – שנולד אך ורק מתוך מטרה חיובית להגביר את העלייה מארצות מסוימות- -
קולט אביטל: זאת לא תחרות.
יוסי ורדי: אי-אפשר לעשות תחרות, התנאים לא שווים.
יוסי ורדי: איזו תחרות?
חנוך צמיר: סליחה, אני לא הפרעתי לך, למה אתה מפריע לי?
חנוך צמיר: כרגע אנחנו עובדים עם הפרויקט הזה בצפון אמריקה, בצרפת ובארגנטינה, וזה שנתיים יש לו תוצאות טובות מאוד.
חנוך צמיר: בלי להיכנס לכל פרטי הפרויקט אפשר לומר שהעקרונות הבסיסיים שלו מדברים על מכנה משותף מסוים שחייב לאחד את כל חברי הקבוצה: ארץ, שפה, מקצוע, עיר מסוימת, והם הולכים יחד למקום אחד בכוונה להישאר בו לאורך זמן.
חנוך צמיר: במילים אחרות, כשנוצרת קבוצה במרסיי או בוולדיבוסטוק או בבואנוס איירס, שמונה כ- 40 משפחות ומתאחדת - -
קולט אביטל: יש סף מינימום?
חנוך צמיר: אנחנו גמישים בעניין הזה, תאמיני לי.
חנוך צמיר: תכף אני אספר על ההסדר שהיה עם הגליל העליון, אז תראו כמה הלכנו לקראת הפרויקט, פשוט הם לא הרימו אותו.
חנוך צמיר: - - לאחר מציאת המכנה המשותף נוצר קשר בין העיר הזאת- -
קולט אביטל: גם אם כל ה- 30 באים לתל-אביב?
חנוך צמיר: תל-אביב היא לא בפרויקט, אבל למשל באר-שבע בפרויקט, אז כן.
חנוך צמיר: בעוד יומיים סגנית השרה ואני נבקר שם קבוצה מברית-המועצות שמונה כ- 30 משפחות.
קולט אביטל: אין כבר ברית-מועצות.
חנוך צמיר: הם הולכים לעיר אחת, והכוונה היא שהם יישארו שם.
חנוך צמיר: ברגע שיש הפרופיל הזה נבנית מעטפת סיוע מיוחד שקשור לתחומי קליטה שונים, והוא מצמיד פרויקטור לקבוצה – חונך שמבוקר עד ערב מטפל בכול.
חנוך צמיר: כלומר הראייה היא הוליסטית מנקודת המבט של הילד אם הוא צריך חינוך מיוחד ועד האמא, אם היא צריכה השלמות מסוג כזה או אחר.
קולט אביטל: חנוך, אנחנו לא ניכנס לפרטים.
קולט אביטל: מה אתה נותן מבחינת העידוד הנוסף, והאם יש מניעה שלא תיתן אותו הדבר גם אם יש קליטה כזאת בקיבוצים.
חנוך צמיר: אני מבין, אבל היה חשוב לי להסביר.
חנוך צמיר: לא כולם יודעים מה מהות הפרויקט הזה שהוא חיובי לכל דבר.
קולט אביטל: אנחנו לא טוענים שהוא לא חיובי, אנחנו רק חושבים שמה שהוא חיובי לא צריך לחסל.
חנוך צמיר: כשהפרויקט הזה התחיל לרוץ בשטח התקיימו שיחות בין יורם לביני ובין אחרים, שבהן הוסבר ליורם על עקרונות הפרויקט.
חנוך צמיר: ובאפיון הנוכחי של "בית ראשון במולדת" הפרופיל שלו לא מתקיים, כי הם לא באים ליישוב אחד, הם מתפזרים בהרבה מאוד קיבוצים, ומראש הם באים לפרק זמן מאוד מוגבל ומאוד קצוב.
חנוך צמיר: אני רוצה לפתוח סוגריים – את הסיוע המיוחד הזה לא מקבלות משפחות אחרות.
חנוך צמיר: כל משפחה שתעלה מצרפת לא במסגרת הפרויקט ותגיע לעיר כזאת או אחרת, לא תקבל את הסיוע- -
אורית נוקד: יש הבדל בין משפחות לבין פרויקט כזה, זה כמעט פרויקט לאומי.
קולט אביטל: אם אתה אומר מראש לאנשים שיביאו קבוצה של אנשים לנתניה, ויש לך מספיק אנשים שרצים כדי לעודד את העלייה לנתניה, החל מקבלנים וכלה בשליחים למיניהם, ומקבצים את האנשים ואומרים להם להגיע בתור קבוצה ומכוונים אותם מראש כקבוצה לנתניה, אתה מראש מכוון קבוצה לסוג מסוים של עלייה.
קולט אביטל: יש פה כבר בעיה אפריורית בדרך שבה אתה מעודד עלייה.
קולט אביטל: אם היית שולח אדם ואומר שאתה רוצה להעלות השנה לקיבוצי הגליל או הנגב 30 או 40 או 50 משפחות ותיתנו להם תנאים מסוימים כקבוצה, יכול להיות שגם כך היו הולכים על דבר כזה.
חנוך צמיר: אני שמעתי את ההערה, אני מתקדם.
חנוך צמיר: ניסינו לבנות וריאנט שמתאים ל"בית ראשון במולדת" באמצעות המודל של גליל עליון.
חנוך צמיר: אנחנו הבנו את האילוצים שלא יכול להיות מצב ש- 30 משפחות תגענה לקיבוץ אחד – או 20 אפילו – והצענו את המודל שהפרויקט יתפרס על 5 קיבוצים, 5 משפחות בכל קיבוץ, ואנחנו נסתפק בקבוצה של 25 משפחות.
חנוך צמיר: ברגע שיש המודל הזה הקבוצה שתגיע תחת הכותרת הזאת תקבל את הסיוע של העלייה הקהילתית.
חנוך צמיר: זה נאמר בכל פורום, אהרון ולנסי, ראש מועצה המקומית גליל עליון הציע בעצמו את צרפת בגלל הרקע הצרפתי שלו.
חנוך צמיר: אנחנו קיבלנו את ההצעה הזאת, ואכן הוא נשלח באמצעות הסוכנות היהודית לצרפת וקיבל את המנדט לייצר פרויקט מהסוג הזה שמאוד מתאים, לטעמנו, ל"בית ראשון במולדת".
חנוך צמיר: לצערי, הביצוע לא צלח, ונרשמה לפרויקט הזה משפחה אחת ולא יותר.
חנוך צמיר: בשיחות אחרות שהיו לי עם יורם זיו הצענו לפתוח את הדגם הזה גם בארצות אחרות, ואני לא מצליח להבין למה אני לא מקבל תשובה חיובית.
קולט אביטל: כנראה, מישהו לא משלם את השליחויות.
חנוך צמיר: אני מאמין שבפגישה הבאה שתהיה בעוד יומיים במשרד הקליטה יוצע מודל מהסוג שאני מציע, ואני מציע לתנועה הקיבוצית לקבל אותו בשתי ידיים.
קולט אביטל: אני רוצה לשאול שאלה קצרה לגברי ברגיל או לוולבלה או ליורם – יש הפרויקט שנקרא "נפש בנפש", שמביא קבוצות מאוד גדולות – אתם קשורים אתם?
יורם זיו: קשורים אתם.
יורם זיו: הם מועמדים ל"בית ראשון במולדת".
יורם זיו: אנחנו בהידברות מלאה אתם, וכל משפחה שמעונינת היא מועמדת.
יורם זיו: גם השליח בניו-יורק אלי פאר מנסה לטפל בזה.
יורם זיו: לא מגיעים לכולם קיבוצים.
חנוך צמיר: אנחנו מעריכים שב- 2005 יגיעו כ- 2500 יחידות משפחתיות מברית-המועצות לשעבר, כ- 10000 נפש.
חנוך צמיר: בפרויקטים של העלייה הקהילתית רשומים בסך-הכול במקרה הטוב כ- 100 משפחות.
חנוך צמיר: כלומר, הפוטנציאל של גיוס אנשים לפרויקט "בית ראשון במולדת" ישנו, ומאוד תלוי בעבודה של האנשים.
חנוך צמיר: לא סגרנו שום פוטנציאל.
קולט אביטל: סגנית השר, חברת הכנסת אורית נוקד, בבקשה.
אורית נוקד: ראשית אני מברכת אותך, קולט, על היוזמה לקיים את הדיון הזה בפגרה.
אורית נוקד: את תמיד היית טובה לתנועה הקיבוצית, אני אומרת את זה על-סמך ניסיון עשיר, ולסגנית השרה, חברת הכנסת סולודקין, אני מתפלאת שאנחנו נמצאים בדיון כזה כי אני מכירה את הרגישות שלך לכל הנושאים החברתיים האלה, וודאי הנושאים שקשורים לעלייה.
אורית נוקד: התנועה הקיבוצית לא נמצאת באחת משעותיה היפות, יש היום הרבה קשיים לקיבוצים- -
קולט אביטל: גם העלייה לא נמצאת באחת משעותיה היפות.
אורית נוקד: נכון.
אורית נוקד: ולמרות זאת התנועה הקיבוצית רואה בפרויקט הזה שנמשך מ- 89' פרויקט לאומי של מעורבות של התנועה הקיבוצית בכל מה שקורה בחברה הישראלית.
אורית נוקד: אני מודה ומתוודה שאני קראתי את החומר, ואני לא הצלחתי להבין את המהות של האפליה הזאת.
אורית נוקד: אתה מנסה להסביר את השוני, אבל גם כשיש שוני מנסים למצוא תוכנית שנותנת את הפתרון שמתאים לשוני- -
חנוך צמיר: זה בדיוק מה שהוצע.
אורית נוקד: אבל לפי מה שהבנתי, מסלול א' לא נפתח למדינות אחרות.
אורית נוקד: הנושא של צרפת באמת ידוע, יש בעיה משום שכפי שאמר יורם זיו יש שם הרבה דתיים- -
חנוך צמיר: זאת הייתה הסכמה שלנו להצעה שלכם.
אורית נוקד: זאת הייתה הצעה נקודתית.
אורית נוקד: במקרה פנה אליי ראש המועצה האזורית גליל עליון, ואני פניתי לסגנית השרה וקיבלתי את התשובה הזאת, שבפועל לא צלחה.
אורית נוקד: לכן צריך לפתוח למסלולים נוספים וצריך למצוא את הדרך שלא יהיה מצב שמי שבא לתרום ולתת מוצא את עצמו במצב שהוא בעדיפות אחרונה, אם בכלל.
שפרה שידלוביצקי: אנחנו מתעלמים מדבר אחד, שהעלייה בירידה.
שפרה שידלוביצקי: לא רק לפרויקט "בית ראשון במולדת" יש ירידה במספר האנשים - -
יוסי ורדי: לא על זה הדיון.
שפרה שידלוביצקי: אני מגיבה על מה שנאמר כאן.
יוסי ורדי: מדובר רק על השוואת תנאים, על כל השאר לא מדובר.
שפרה שידלוביצקי: אם יורם לא היה מזכיר אותם, והיה מדבר רק על הטבות משרד הקליטה לא הייתי מדברת.
קולט אביטל: אני מאתרת פה שתי בעיות: מכיוון שיש ירידה ניכרת במספרי העלייה, אנחנו חייבים ומחויבים להכפיל את מאמצינו כדי לעודד מגזרים שונים מהציבור בחו"ל לעלות במתכונות שונות: יש אנשים שמתאים להם להגיע לעיר; יש אנשים שמתאים להם להגיע לחיים יותר פסטורליים, ואפשר לנסות למשוך אותם; יש אנשים צעירים כמו סטודנטים, שלדעתי, זה סוג עלייה שמתאים להם.
קולט אביטל: אם אנחנו מדברים רק על המגזר הדתי בצרפת, ברור לגמרי שמראש כולם יבואו לירושלים וישתכנו ויעלו את מחירי הדירות בירושלים.
קולט אביטל: השאלה היא מה עושה הסוכנות היהודית.
קולט אביטל: כדי לאפשר להם כניסה יותר רחבה בחו"ל.
שפרה שידלוביצקי: לא רק בצרפת ניסו.
שפרה שידלוביצקי: וכראש המועצה ולנסי ביקש את הקשר עם צרפת, הוא יצר את הקשר עם צרפת כי אמרנו לו שאולי כדאי לו ללכת על חבר המדינות, אבל הוא התעקש על צרפת, ואנחנו נענינו והוא נשלח פעמיים, ולצערנו, התוצאות אכזבו- -
מרינה סולודקין: למה הוא חייב ללכת לצרפת?
שפרה שידלוביצקי: - - יש אפיקים נוספים שאפשרנו לנציגי "בית ראשון במולדת" להגיע אליהם ולהציע את התוכנית הטובה שלהם.
שפרה שידלוביצקי: אבל גם יורם ציין, שכנראה, זה לא צלח.
שפרה שידלוביצקי: בחבר מדינות העמים תפקידם של השליחים שלנו היא להציע את מגוון התוכניות, לא להציג תוכנית אחת- -
קולט אביטל: הם גם עושים את זה?
שפרה שידלוביצקי: בוודאי.
קולט אביטל: אפשרות אחרונה אחרי שהם גירדו את כל השטח- -
שפרה שידלוביצקי: לא, זה לא נכון, אני מצטערת, אני חייבת להגן על השליחים.
שפרה שידלוביצקי: התפקיד שלהם הוא לפרוס את מגוון התוכניות המוצעות.
יוסי ורדי: אין בעיה עם השליחים, את בכלל לא עוסקת בעיקר.
יוסי ורדי: אין בעיה עם השליחים ולא עם הסוכנות.
יוסי ורדי: הם מציעים תנאים א' ו-ב', והעולה הולך לתנאים הטובים.
מרינה סולודקין: ואם לא מציעים?
מרינה סולודקין: מברית-המועצות מתוך 2500 משפחות רק 100 משפחות הגיעו במקרה הטוב, ואתם לא שם ולא עובדים, אתם הולכים לצרפת- -
שפרה שידלוביצקי: לא הולכים לשום צרפת.
מרינה סולודקין: יש לנו פרויקט חדש בשנתיים האחרונות לעידוד עלייה ממערב.
מרינה סולודקין: לפני שבוע שמענו אלו משפחות, מה המבנה של משפחה, כמה בוגרי שירות בתוכנית "נפש בנפש" ובתוכנית "עמי" מגיעים לישראל בתנאים מסוימים של התוכניות האלה.
מרינה סולודקין: 25%.
קולט אביטל: אז יש עוד 75%.
מרינה סולודקין: כן, זה מה שאני אומרת לך.
מרינה סולודקין: אלה אנשים שמגיעים לא כמו מברית-המועצות, אלא עם כסף ועם חסכונות, והם יודעים לאן הם הולכים.
מרינה סולודקין: הם לא הולכים לקיבוצים, אלא מעדיפים את הערים.
מרינה סולודקין: לי יש בעיות עם עידוד העלייה ממערב משום שאני לא רואה את המספרים שאני רוצה לראות מברית-המועצות.
מרינה סולודקין: לכן בתוך המשרד אני רוצה להרחיב את תוכנית עידוד העולים גם לאלה שמגיעים מברית-המועצות.
מרינה סולודקין: אני מאוד מעריכה את התנועה הקיבוצית, ואני יודעת שיש אנשים בברית-המועצות שמאוד רוצים להיכנס לתוכנית הזאת, וקל וחומר הם רוצים להיכנס לתוכנית משופרת, ויש חלק שהם בעד "בית ראשון במולדת".
מרינה סולודקין: וכמו שחנוך אמר 5 משפחות לא קשה להפנות ל- 5 יישובים.
קולט אביטל: זאת אומרת שצריך שיווק יותר אגרסיבי?
מרינה סולודקין: שיווק אגרסיבי.
מרינה סולודקין: בברית-המועצות הפסיקו בזמן האחרון לעבוד בצורה טובה.
מרינה סולודקין: יש פוטנציאל- -
קולט אביטל: מי הפסיק לעבוד, ומי לפי דעתך, צריך לעבוד?
קולט אביטל: השליחים של הסוכנות?
קולט אביטל: זה אומר שצריכים יותר ביקורים של התנועה הקיבוצית?
מרינה סולודקין: שיווק אגרסיבי של התנועה הקיבוצית לא במוסקבה ובפטרסבורג, אלא דווקא בסיביר, באוקראינה שהם מקומות שאנשים מוכנים ללכת לקיבוצים, והם מבינים איזה סוג של חיים יש שם.
מרינה סולודקין: אתם אמרתם חד-הוריות, סטודנטים, אנשים אחרי גיל 45 – אם אתם רואים בהם ציבור שלכם, אז תגיעו אליהם.
מרינה סולודקין: הקונספט שעכשיו אנחנו מעדיפים עלייה ממערב קצת קלקל את עבודת השטח בברית-המועצות.
מרינה סולודקין: אני לא יודעת על הסוכנות כי אני חושבת שהם עובדים בצורה שהם עבדו, אבל במשרדנו יש גם ניסיון במקסיקו ובפנמה שמחפשים תחת הפנס את היהודים שם.
מרינה סולודקין: בברית המועצות אנחנו יכולים למצוא יותר יהודים מאשר בערים אחרות, וגם בתנאים האלה, שזה גם תנועה קיבוצית וגם גורמים של עידוד עלייה ממערב.
מרינה סולודקין: אין שם בעיה.
מרינה סולודקין: לשמוע שבמשרד הקליטה ובסוכנות רוצים להרוס את התוכניות זה טעות.
מרינה סולודקין: אתם מרוצים מעצמכם, ולא עובדים בצורה נכונה, וזה המפתח לכל הבעיות.
קולט אביטל: מעבר לפוטנציאל שאת מציינת ואיפה צריך לעבוד, הייתי רוצה לשמוע ממך בצורה מאוד ברורה מה הכוונות שלכם בתוך המשרד.
מרינה סולודקין: כמו שחנוך אמר, יש מוכנות מוחלטת של המשרד לעבוד עם התנועה הקיבוצית, ואנחנו צריכים לעשות יותר עבודת התאמה של התוכניות האלה וגם שיווק אגרסיבי בשטח ברית-המועצות של הסוכנות, שלנו ושל התנועה הקיבוצית.
מרינה סולודקין: כשאני קוראת עיתונות רוסית אני מופתעת מאוד משום שאנשים לא בורחים למדינת ישראל בעשרות אלפים.
מרינה סולודקין: יש אווירה מאוד מסוכנת ברוסיה, האנטישמיות גוברת, יש שירותים חשאיים שכמעט בשלטון במדינה, ואנחנו לא מנצלים את זה בכלל.
מרינה סולודקין: אנחנו יושבים בינינו, ולא מסוגלים- -
קולט אביטל: נתרגם את זה עכשיו לשפת המעשה: מי הגוף שמחליט על הוצאה תקופתית של שליחים לעודד עלייה?
קולט אביטל: האם זה הסוכנות היהודית?
מרינה סולודקין: הסוכנות.
קולט אביטל: כיוון שגם אתם הגעתם למסקנה שיש בעיה וצריך לעודד בצורה יותר אגרסיבית את העלייה, אתם מוכנים להוציא יותר שליחויות אד-הוק לצורך עידוד העלייה?
שפרה שידלוביצקי: יש עוד 3 משלחות שאמורות לצאת עד סוף השנה.
שפרה שידלוביצקי: במחצית השנייה של השנה תגברנו – וחבל שזה לא נאמר- -
קולט אביטל: ניתנה לך ההזדמנות, אז אל תגידי שחבל שלא ניתנה.
קולט אביטל: בגלל זה פניתי אלייך.
קולט אביטל: זה אומר שהשנה יכולות להיות עוד 3 שליחויות.
שפרה שידלוביצקי: כן.
שפרה שידלוביצקי: יש תאריכים.
מרינה סולודקין: אני אדבר עם השרה שגם במשרד הקליטה אנחנו גם צריכים.
קולט אביטל: גברי ברגיל, בבקשה.
גברי ברגיל: אמרתי בעבר מה שיורם אמר בתחילת הישיבה שזה לא נעשה מתוך כוונה רעה, אלא מתוך טעות.
גברי ברגיל: אני רוצה להתנצל בפני יושבת ראש הוועדה, אני חוזר בי כי אני מתחיל לחשוש שיש פה כוונה משום שאני לא שומע במשך כל הדיון תשובה על השאלה היחידה שעומדת פה על סדר היום.
גברי ברגיל: לכן כנראה יש בעיה.
קולט אביטל: שהיא השוואת התנאים.
גברי ברגיל: כן.
גברי ברגיל: בחושים הפוליטיים המאוד קטנים שלי אני מתחיל להבין שאולי יש פה באמת בעיה.
גברי ברגיל: הדיון הוא לא על התנועה הקיבוצית, אלא על הצלחת הקליטה.
קולט אביטל: אבל אני גם רוצה להבין משהו.
קולט אביטל: מכיוון שיש מעט עלייה אפשר לפרוס קצת יותר אמצעים, נכון?
קולט אביטל: אז למה לא ללכת לקראת התנועה הקיבוצית ולמה להעמיד להם מראש את כל המכשולים, ולמה לא להגיד מראש לעולים שבמסגרת הקליטה הקהילתית יינתנו להם התנאים שיינתנו להם בעיר.
קולט אביטל: למה להתחיל עם מספר משפחות?
גברי ברגיל: כל-כך בולט לעין שכל הדיון מסביב הוא עם הרבה כוונות טובות ואמירות יפות, ואני מסכים עליהן, אבל הוא לא עוסק בעיקר הדיון הזה.
גברי ברגיל: יש פרויקט מוצלח על דעת כולם.
גברי ברגיל: עם הצלחות אי-אפשר להתווכח.
גברי ברגיל: יש אינטרס לכולם שהפרויקט הזה ימשיך: למשרד הקליטה, לסוכנות, לתנועה הקיבוצית שרוצה לתרום בנושא הזה לחברה הישראלית – לכולם יש רצון.
גברי ברגיל: מה שיצר את הבעיה עכשיו הוא דבר מאוד קטן שקורה בכל נושא אחר: כשאין תנאים שווים, העסק נופל.
גברי ברגיל: אמר את זה יורם היטב, התנועה הקיבוצית יכולה להשקיע הרבה עבודה בדברים האלה.
גברי ברגיל: אבל אם באים לעולה פוטנציאלי, והוא אומר שהוא רוצה את התנועה הקיבוצית, אבל ההטבות ניתנות בנתניה – הוא ילך לנתניה.
גברי ברגיל: אנחנו לא מבקשים שום דבר, אלא את אותם תנאים שמקבלות הערים הספציפיות שדיברת עליהן, ואנחנו נמשיך בעבודה שלנו.
מרינה סולודקין: אתה לא רואה שזה לא רק קיבוצים, זה עולים מסוימים שלא מקבלים תנאים של עידוד העלייה.
מרינה סולודקין: את זה אתה לא רואה.
חנוך צמיר: רוב העלייה במדינת ישראל אינה מקבלת, זה עומד בכל מבחן משפטי.
חנוך צמיר: על מה אתם מדברים?
קולט אביטל: אז תנו את זה גם להם.
חנוך צמיר: אנחנו יכולים לחשוב לתת גם להם ב- 2006.
גברי ברגיל: אנחנו מבקשים שאת אותם תנאים שהחליטו לתת לערים מסוימות- -
קולט אביטל: אבל אומרים לך שיש פה אפליה כפולה: קודם כל, נותנים רק לעולים ממערב את ההטבה הזאת- -
חנוך צמיר: נזכרתי שיש בבאר-שבע ובכרמיאל גרעינים של עלייה קהילתית, והם מקבלים בדיוק את אותם תנאים.
מרינה סולודקין: אבל זה רק בהתחלה- -
קולט אביטל: אז צריך לתת את זה גם במקומות אחרים.
מרינה סולודקין: אתם לא רואים את זה, אני רואה את זה.
חנוך צמיר: כל מקום – כמובן, במגבלות המשאבים התקציביים – שייתן תשובה על פרופיל העלייה הקהילתית, אני מניח שנאשר את זה.
קולט אביטל: אבל יש פה פרופיל של עלייה קהילתית.
חנוך צמיר: אבל הוא אינו דומה לפרופיל שמציע- -
יורם זיו: הוא מועתק.
חנוך צמיר: בוא לא נתחרה במי מעתיק ממי.
חנוך צמיר: אני יזמתי התאמה של הפרויקט הקהילתי ל"בית ראשון במולדת", הצעתי גם את המודל המוצע שהולך מאוד לקראת המציאות של "בית ראשון במולדת", כי אני מניח שזה מה שישמעו בישיבה הבאה שתהיה עם השרה.
קולט אביטל: זה אומר, עד 5 משפחות?
חנוך צמיר: אני חושב שזה סביר, זה נותן ממד של קהילה- -
אורית נוקד: השאלה אם זה באמת ישים שיהיו 5 משפחות- -
יורם זיו: לא יכולים לתנועה הקיבוצית איך לקלוט אחרי 35 שנה שהיא קולטת.
חנוך צמיר: לא יכולים להגיד כלום?
חנוך צמיר: תמשיכו בדרככם לקלוט.
חנוך צמיר: אבל אם אתם רוצים ליהנות מפרויקט מיוחד אל תשדרו שדרים וסיסמאות, תבינו את מהות הפרויקט- -
אורית נוקד: סליחה, גם התנועה הקיבוצית היא מיוחדת.
גברי ברגיל: סיסמאות שמענו מהמשרד.
גברי ברגיל: עכשיו הבנו שיש בעיה אמיתית.
קולט אביטל: הבעיה היא לא מי מתאים את עצמו- - - את המצאת מודל עם שטאנץ שמתאים לעיר ולא מתאים לתנועה הקיבוצית.
קולט אביטל: כל הכבוד, כל אחד מאתנו מסיר את הכובע בפני השטאנץ החדש הזה.
קולט אביטל: זה ילך לעיר כזאת או ליישוב כזה, וברגע שאנחנו יודעים שאנשים מעדיפים לעלות לערים, זה יופי, אבל זה לא מתאים לפיזור של הקיבוצים.
קולט אביטל: אז בוא ננסה לבנות מודל שגם מתאים לקיבוצים.