GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רומן ברונפמן: יש פה איזה חוסר מוחלט בהבנה.
רומן ברונפמן: של מה מותר בכנסת ומה אסור בכנסת.
קולט אביטל: או בכל מקום אחר.
קולט אביטל: אני מהחבר'ה שלו.
קולט אביטל: אני מצחיקה אותו.
שמואל אבואב: קודם כל, אני רוצה להתנצל בפני חבר הכנסת ברונפמן שהוא אדם אמין וראוי, ואם חס וחלילה מישהו שאין לנו שליטה על מה שהוא אומר, הביע - - -
רומן ברונפמן: כשאתה לא היית פה הוא אמר שאני לא יכול לשאול על הצנרת, כי לעדה יש משרד לתכנון.
רומן ברונפמן: הוא הגיע עד לזה.
רומן ברונפמן: רק שתבין.
רומן ברונפמן: הוא אמר: לעדה יש משרד לתכנון, אתה לא רשאי לשאול שאלות לגבי הצנרת.
קולט אביטל: הוא אמר: אל תשאל אותי, יש לך את מי לשאול בבית.
רומן ברונפמן: כך הוא אמר.
רומן ברונפמן: אתה מבין, עד לאן הוא הגיע?
שמואל אבואב: אני גם אפנה למנכ"ל.
רומן ברונפמן: אני מבקש שתפנה למנכ"ל.
רומן ברונפמן: חד משמעית.
שמואל אבואב: מצטער על זה.
שמואל אבואב: זה לא עובד שלנו.
קולט אביטל: אולי אנחנו נראה - לידיה רוצה להראות כמה שקפים, כדי שאנחנו נבין על מה אנחנו מדברים.
קולט אביטל: כי אם מבצעים שיפוצים ולא נוגעים בדברים האלה, ואחר כך זה שוב יתפוצץ, ואחר כך יגידו לנו שלמשפחות יש שבעה כלבים ולכן זה מתפוצץ – אז אנחנו נבין כמה שזה רציני.
שמואל אבואב: ראשית, אני רוצה לומר בפתח הדברים שהמשימה שלנו היא לעזור לאנשים.
שמואל אבואב: אנחנו לא מחפשים עכשיו לגלגל את האחריות ואת האשמה על האנשים ולא לומר שבגלל בעיית התחזוקה אלו הליקויים, ואנחנו עושים את כל המאמץ בכדי לעזור לאנשים באמת בבעיות המורכבות והקשות שיש להם.
שמואל אבואב: נשאלה שאלה לגבי התאמת הדירות.
שמואל אבואב: אז בתוך המעשה הגדול של קליטת העלייה והפתרונות האדירים שהמדינה הצליחה לייצר תחת ידה, יש גם תקלות.
שמואל אבואב: ואנחנו, בתקלות האלו מטפלים.
שמואל אבואב: אנחנו יודעים שהשיפוץ הזה הוא לא תחליף לבית ראוי ומושלם.
שמואל אבואב: זה ברור לנו.
שמואל אבואב: אנחנו לא רוצים להשלות אף אחד.
שמואל אבואב: אנחנו עושים תיקונים שיכולים להשמיש את הבית, ולאפשר לקיים בו אורח חיים סביר.
שמואל אבואב: זה לא תחליף לדירה חדשה.
שמואל אבואב: והחלופה לזה זה לפרק את כל הבתים ולהשקיע 70,000$ בכל דירה – זה יגיע למיליארדים, ואנחנו חושבים שהסיכוי שהמדינה תלך לפתרון רדיקלי שכזה שואף לאפס, ואם ניתלה רק בפתרון הזה כפתרון בלעדי, אנחנו ניצור איזושהי אשליה רחוקת טווח, שיפרקו ויבנו מחדש, ואנחנו יודעים שעד שהמדינה תגיע לגיוס הכספים האלו, יעבור הרבה מאד זמן.
שמואל אבואב: ולכן, אנחנו מחויבים לעשות את הכל בדרך בשביל להקל על האנשים ולפתור להם את הבעיות.
שמואל אבואב: דבר שלישי: אם לדעתם של אנשים – ואחרי מה שנמסר פה אנחנו נבדוק את זה אחד לאחד – בזמן השיפוץ לא עוסקים בדברים הבסיסיים ולא מנצלים את ההזדמנות הזאת לפתור את הבעיה שמוגדרת כבסיסית – הרי ברור שאפשר להשקיע בהרבה מאד דברים – אבל אם הצנרת היא צנרת רעועה, ובעת הזאת שפותחים את הקיר לא מטפלים בזה, ויודעים שזה עניין של עוד שנתיים שזה יתפרץ, בדברים האלה אנחנו צריכים לטפל ולמנוע מצב כזה.
קולט אביטל: זה פלילי.
שמואל אבואב: אנחנו צריכים לטפל בזה.
שמואל אבואב: מיד, לבדוק שהדברים האלו לא קורים.
שמואל אבואב: ואנחנו נגביר – כדי שזה יהיה תכליתי הדברים האלו ולא ניפגש פה בעוד כמה חודשים עם אותה תמונת מצב – אנחנו נגביר את רמת הפיקוח שלנו.
שמואל אבואב: כולל גם, אני מקבל, את מה שחבר הכנסת ברונפמן אומר.
שמואל אבואב: אני גם אסע אישית לשם – לא שאני אעבור כל בית, אבל – כדי להגביר את רמת הפיקוח והאחריות של המשרד לניצול ההזדמנות הזו לתיקונים, אנחנו נגביר את האכיפה שלנו ונוודא שבכסף שיש מגיעים למיצוי מקסימלי למה שצריך.
שמואל אבואב: עכשיו לגבי שיכון ופיתוח.
שמואל אבואב: זו חברה, שמבחינת משרד הבינוי והשיכון הייתה חברת הבת שביצעה את העבודה.
שמואל אבואב: חשבנו שמבחינה מנהלית – לא מעבר לזה שום דבר – החברה הזאת יש לה סוג של אחריות, יש לה סוג של קשר, יש לה סוג של היכרות.
שמואל אבואב: הדבר הכי קל הוא להגיד להם: רבותי, חלקכם נגמר, תצאו החוצה, נביא אנשים אחרים.
שמואל אבואב: חשבנו שאם ניתן להם את הכלים, תהיה להם את המוטיבציה הכי גדולה.
רומן ברונפמן: אין.
שמואל אבואב: יש פה התנהגות מסוימת שבה צריך לטפל.
שמואל אבואב: היא לא משקפת את החברה.
שמואל אבואב: זה יועבר היום למנכ"ל, תכף כשאני אצא.
קולט אביטל: בדיוק ההפך יכול להיות.
שמואל אבואב: אני פשוט חושב – יבוא קבלן א', קבלן ב'.
שמואל אבואב: לפחות היום יש כתובת, הם מכירים, הם יודעים למי לפנות, אנחנו יודעים למי לפנות.
שמואל אבואב: אנחנו מרכזים כל הזמן את הכל באותו מקום.
שמואל אבואב: אם נתפזר בכל מיני קבלנים למיניהם, בעוד 3 שנים נצא שוב למכרז.
שמואל אבואב: אבל אני מוכן גם לשקול את ההערה שנאמרה כאן.
שמואל אבואב: אני לא מציע, בגלל ההתנהגות הלא הולמת של נציג החברה פה, להטיל דופי על החברה כולה.
קולט אביטל: לא, אין לזה קשר.
שמואל אבואב: אבל אני, לאור העניין הזה, אבדוק ועם תום הישיבה הזו אקיים מיד פגישה עם אנשי שו"פ, עם ההנהלה המרכזית, כדי לראות את הדברים.
שמואל אבואב: עכשיו, לגבי התאמת הדירות.
שמואל אבואב: הדירות האלה עברו את התקן כשהביאו אותן.
שמואל אבואב: ואמרו שאם לא יהיו את הדברים הבאים, זה יכול לעמוד בתקן.
שמואל אבואב: אנחנו יודעים שהסביבה היא סביבה שונה.
שמואל אבואב: כתוב פה שלא תהיה רטיבות, ולא תהיה קרינת שמש – אין דרום בלי קרינת שמש.
שמואל אבואב: אין מצב כזה.
קולט אביטל: גם הם יודעים את זה, תאמין לי.
קולט אביטל: אז הם אמרו את זה בצורה הזאת כדי להסביר שאין לזה סיכוי אולי אפילו חמישים שנה לעמוד.
שמואל אבואב: אז אם אני מסכם את הדברים שלנו – חשבנו שזה נכון לא רק להיתלות באיזשהו פתרון רדיקלי ארוך טווח ויצירת אשליה רחוקה מאד, שלא יודע אם נגיע לשם, אלא לטפל בית בית בכל מקום שרק אפשר, ואני בטוח שכל טיפול, כל עזרה, זה מסייע ולא מקלקל.
שמואל אבואב: אולי זה לא אידיאלי, אולי זה לא מקסימלי, אולי זה לא ממצה עד תום את כל מכלול הבעיות, אבל זה בוודאי יותר טוב מאשר להגיד לכולם: רבותי, הפתרון הוא לפרק, להשקיע כסף, וכולי.
שמואל אבואב: לכן, אנחנו גם נגביר את האכיפה וגם נמשיך את היקף העבודות.
קולט אביטל: תרשה לי, שמוליק, אני רוצה לתת לעוד שני אנשים לדבר.
קולט אביטל: לנציג מכון וולקני – אדוני, רק תציג את עצמך.
קולט אביטל: אם לא אכפת לך, כיוון שעשיתם מחקר על העניין הזה, חשוב לנו לשמוע ממצאים, אבל בעיקר – איך אתם רואים את התחזית, ועל איזה סוג פתרונות ניתן כן לחשוב.
נמי פסטר: אוקי.
נמי פסטר: שמי פרופסור נמי פסטר, אתי עמיתי, ד"ר משה קוסטיקובסקי ומר יגאל כרמי.
נמי פסטר: אנחנו ממנהל המחקר החקלאי, מה שנקרא מכון וולקני, שייכים למחלקה שנקראת: מדעי המזון.
נמי פסטר: חברי בהכשרתם הם אנטומולוגים, כלומר: מומחים בתורת החרקים, אני מומחה בתורת הפטריות – מיקולוגיה – ונדרשנו לנושא בעקבות מכתבו של חבר הכנסת ברונפמן אל ד"ר אלי פוטייבסקי ראש המנהל, והיועצת המשפטית – יש מספר סוגיות בעייתיות בעדויות שלנו בבתי משפט או במתן חוות דעת, מהיותנו עובדי ציבור, אבל אני אגע בזה לאחר מכן.
נמי פסטר: לאור המכתב שהופנה אלינו ביקרנו בשטח וכתבנו מכתב מפורט של חוות הדעת – זה נעשה בלוח זמנים די סמוך לכתיבת המכתב.
נמי פסטר: הוגש דוח מפורט שהועבר גם כן לראש המנהל שלנו – הכל נעשה באמצעים ובצורה המקובלת אצלנו, כדי שראש המנהל יהיה מעורב, ושוב, דרך היועצת המשפטית שלנו.
נמי פסטר: הדוח נמסר, הועבר לחבר הכנסת ברונפמן, ואני אבקש כאן מעמיתי – יתחיל ד"ר משה קוסטיקובסקי – לתאר את המצב ולפרט את הממצאים, ולאחר מכן מר כרמי יתייחס להצעות, הפתרונות שאפשר או ניתן לעשות במסגרת הבדיקה שלנו.
נמי פסטר: אני כבר רוצה לומר.
נמי פסטר: אנחנו אנשי מדע ואנחנו אנשי מקצוע.
נמי פסטר: אנחנו לא קבלנים בשטח, אנחנו לא מבצעים עבודות, ואנחנו גם מנועים, כפי שאמרתי, מלתת חוות דעת מחייבות – אלא אם כן זה עובר דרך היועצת המשפטית והיא מאשרת לנו את הדברים – ולכן הסקירה שלנו תהיה מה שנקרא סקירה מדעית, תכליתית, נענה על השאלות המדעיות, התכליתיות, ונתייחס לכל שאלה מקצועית בנושא הזה של הטרמיטים.
קולט אביטל: זאת הציפיה שלנו.
נמי פסטר: אז אני מקווה שנעמוד בציפיות ונמלא את החסר.
נמי פסטר: בבקשה, ד"ר קוסטיקובסקי.
משה קוסטיקובסקי: שלום לכולם.
משה קוסטיקובסקי: אני רק מהתחלה רציתי לדייק שמחקר, בעצם, אנחנו לא עשינו.
משה קוסטיקובסקי: עשינו סקר.
משה קוסטיקובסקי: היינו בשטח, בנתיבות, בשתי שכונות, והיינו באופקים, גם בשתי שכונות, ובדקנו מספר רב של בתים.
משה קוסטיקובסקי: בכל בית שהיינו מצאנו טרמיטים.
משה קוסטיקובסקי: מצאנו את הסימנים של הטרמיטים.
משה קוסטיקובסקי: כמובן, מידת הנזק הייתה שונה מבית לבית.
משה קוסטיקובסקי: היו בתים שהרהיטים נפגעו, משקופים נפגעו, קירות, אבל יש גם עניין של נזק סמוי שלא ראינו אותו.
משה קוסטיקובסקי: בואו נגיד שקיר – אנחנו לא פתחנו את הקירות, כי לא הייתה לנו סמכות לפתוח את הקירות, ואף אחד לא הבטיח לנו שהוא יסגור את הקירות – וזה מה שראינו.
משה קוסטיקובסקי: אני חוזר: בכל בית היו תעלות.
משה קוסטיקובסקי: טרמיטים – אני לא יודע – זה לא מקום לתת הרצאות - - -
קולט אביטל: אני כבר ראיתי את זה ברהיטים.
משה קוסטיקובסקי: כן.
משה קוסטיקובסקי: אבל טרמיטים חיים בקרקע.
משה קוסטיקובסקי: ומהקרקע כדי להגיע לבית הם בונים תעלות.
משה קוסטיקובסקי: והתעלות האלה מסביב לבית, רואים בכל בית שבאים אליו.
משה קוסטיקובסקי: בתוך הבית – אני חוזר: בתוך הבית – היו ארונות מטבח פגועים, היו קירות – אבל קירות, אני חוזר ואומר, אי אפשר היה לפתוח.
משה קוסטיקובסקי: וסביר להניח, אם יש כניסה של טרמיטים לבית, שעלולים להיפגע גם קירות.
שמואל אבואב: זה יכול לקרות בבית רגיל, גם?
שמואל אבואב: התופעה הזו הייתה יכולה להיווצר בבית קונבנציונלי.
משה קוסטיקובסקי: כעיקרון כן.
משה קוסטיקובסקי: זה לא קורה רק בדרום.
משה קוסטיקובסקי: זה קורה גם בבתים בצפון, אבל פשוט ידוע שבדרום זה המוקד שלהם.
נמי פסטר: למה הכוונה בבית קונבנציונלי?
נמי פסטר: אבן?
שמואל אבואב: זה מה שהתכוונתי.
שמואל אבואב: אם הבית היה בנוי מבלוקים ומבטון וחומרי בניה אחרים.
קולט אביטל: לא, הרבה פחות.
קולט אביטל: כי הטרמיטים נכנסים לעץ.
אריה מאור: התשובה היא כן.
אריה מאור: בעמידר יש לנו מקרים שטרמיטים עולים גם לבתים קונבנציונליים.
שמואל אבואב: הם עולים לארון המטבח, שהוא מעץ.
אריה מאור: כן.
אריה מאור: הם מטפסים קומות.
קולט אביטל: יכול להיות שאני טועה, ואם אני טועה, שמישהו יתקן אותי.
קולט אביטל: אחת הבעיות היא לא שארון מעץ נאכל.
קולט אביטל: גם אצלי בתל אביב היו מקרים כאלה.
קולט אביטל: הבעיה היא שהבית מבוסס על קורות עץ.
קולט אביטל: זאת הקונסטרוקציה.
קולט אביטל: אם זה בלוקים – ניחא.
רומן ברונפמן: אז אין סכנה.
קולט אביטל: אין סכנה.
רומן ברונפמן: אז יש טרמיטים בארון.
שמואל אבואב: זה פוגע ביציבות של הבית, אתם אומרים.
קולט אביטל: זה הכל בנוי על קורות עץ.
רומן ברונפמן: אנחנו קיבלנו לפני כחצי שנה בן אדם שהגיע מנתיבות, אם אני לא טועה, עם קורה.
רומן ברונפמן: עם קורה מעץ, אכולה לחלוטין.
רומן ברונפמן: קורה בגודל של שני מטר, שקלה 200 גר'.
קולט אביטל: ראית את זה?
קולט אביטל: יש לנו את זה.
קולט אביטל: נראה לך את זה.
שמואל אבואב: אני מיד אפרט מה אנחנו עושים עם זה.
קולט אביטל: הבעיה היא החומרים של הבניה עצמה.
קולט אביטל: אוקי, היינו באמצע הסקירה.
קולט אביטל: מצטערת.
משה קוסטיקובסקי: כעיקרון, אלה הנתונים.
משה קוסטיקובסקי: לגבי נגיעות – אם אין בכלל מגע בין קרקע לעץ, לא יכולה להיות נגיעות.
משה קוסטיקובסקי: אמנם, טרמיטים יכולים לבנות תעלות בגובה של כמה מטרים, אבל בדרך כלל הם עוברים את הקפיצה מקרקע לבית, אם יש מגע בין קרקע למשהו בנוי מעץ.
יגאל כרמי: אני רוצה להוסיף: כדי שהם יחדרו לתוך הבית, הם צריכים – אפילו אם הבניה עשויה מבטון, או מבניה אחרת לא מעץ, זאת אומרת: אפילו אם אין מגע, הרי יש סדקים בבטון, בבניה הקונבנציונלית, ודרך הסדקים האלה הם מוצאים דרך ועוד איך, ומגיעים לעץ שבתוך הבית.
יגאל כרמי: לקירות, לארונות, לדברים האלה.
יגאל כרמי: הסכנה יותר גדולה בבית שבנוי כולו מבנה עץ, מקורות ודברים כאלה.
יגאל כרמי: אבל זה אפשרי גם בבתים שלא בנויים מעץ, והם חודרים לתוך הבית דרך סדקים.
קולט אביטל: זה ממש מסוכן.
קולט אביטל: מר קוסטיקובסקי, סיימת?
קולט אביטל: אז עכשיו לגבי פתרונות אפשריים.
יגאל כרמי: אפשר להדביר את זה, כמו שמטפלים בחרקים בהדברה.
יגאל כרמי: ניתן להדביר את זה באמצעים מקצועיים.
יגאל כרמי: אני לא יודע אם להיכנס כאן לכל הדרכים והאפשרויות, רק רציתי להעיר לתיאור שתיאר כאן מר אבואב – אני לא יודע מאיפה הוא קיבל את זה - - -
יוסקה מנור: מחוות דעת מפגישה שהייתה אצלנו אתמול עם דני סיימון, מאוניברסיטת תל אביב.
יוסקה מנור: מומחה לטרמיטים.
יגאל כרמי: בסדר.
יגאל כרמי: מה שאתה תיארת זה טיפול משלים, הייתי אומר.
יגאל כרמי: זאת אומרת, זה טיפול לא שלם.
יגאל כרמי: לא ניכנס כאן לדרכים מקצועיות איך לעשות את זה, אבל אם רוצים – באופן עקרוני.
יגאל כרמי: אני פשוט אתאר את זה בשני משפטים – אם רוצים למנוע ולהדביר את הבעיה של הטרמיטים, צריכים ליצור חיץ בין הקרקע לבין הבית עצמו.
יגאל כרמי: והסיפור הזה של תעלות סביב הבית, זה חיץ חלקי בלבד, ואם ראיתם בתמונה הזאת, הטרמיטים לא נכנסים מהצדדים, אלא יכולים להיכנס מתחת לרצפה.
יגאל כרמי: זאת אומרת: החיץ צריך להיות מתחת לקרקע של הבית, וזה מחייב קידוח חורים ופיזור שווה של חומר ההדברה מתחת לבית ולא רק בתעלות.
יגאל כרמי: זאת אומרת, ניתן להדביר את הטרמיטים.
יגאל כרמי: הטיפול הוא מורכב, טיפול יקר, ואם הוא נעשה בידי מדביר מוסמך שיודע את המקצוע שלו, אז הוא גם יעיל.
קולט אביטל: לידיה, אני רוצה לשאול שאלה.
קולט אביטל: בשיפוצים שעושים עכשיו, בעיקר בבתים שיש חור ברצפה, האם הם יוצאים איזושהי תשתית של בטון?
לידיה זילברשטיין: לא.
לידיה זילברשטיין: זה שטויות.
קולט אביטל: אני שואלת את זה מסיבה אחרת, לא בגלל הטיפול בטרמיטים.
קולט אביטל: אלא שאם הייתה איזושהי תשתית - - -
שמואל אבואב: במקום שנפער בור, האם יוצקים בתוך הנקודה, זה מה שהיא שואלת.
יוסקה מנור: אני אפרט מה אנחנו עושים.
יוסקה מנור: הנושא הזה הוא חדש, מאז הישיבה פה לפני חצי שנה.
קולט אביטל: יותר מזה.
קולט אביטל: אנחנו מכירים אותו כבר שנתיים.
יוסקה מנור: במפרט בזמנו, בשנות התשעים, כשעשו את המפרט הטכני ואת המכרז, נזכר הנושא הזה ועשו כל מיני הגנות נגד טרמיטים.
יוסקה מנור: כלומר, כל יצרן שהיה צריך להביא מבנים מחו"ל, היה צריך לטפל בעץ ולעשות מספר הגנות נגד טרמיטים.
יוסקה מנור: כנראה שחלק מההגנות טובות יותר, חלק פחות טובות.
יוסקה מנור: מה שאנחנו עשינו מאז: פנינו למשרד לאיכות הסביבה, קיבלנו חוות דעת מד"ר אורי שלום ומדן איש שלום.
יוסקה מנור: בעקבות חוות הדעת הזאת פנינו ליועץ פרטי מאוניברסיטת תל אביב בשם דני סיימון, ואנחנו הולכים להתקדם בכמה שלבים.
יוסקה מנור: לעשות סקר – עשינו כבר בכמה שכונות, אבל לעשות סקר בכל השכונות, לא רק בשכונות שאנחנו מטפלים בהן כרגע, אלא בכל השכונות שנבנו בבניה מתקדמת בשנות התשעים – סקר ראשוני כדי לראות, בכלל, אם השכונה נגועה בטרמיטים או לא.
יוסקה מנור: אם היא לא נגועה – בסדר.
קולט אביטל: אבל יש לך פה סקר.
יוסקה מנור: שניה.
יוסקה מנור: לא, לא.
יוסקה מנור: אין לי סקר על כל השכונות בכל מקום.
רומן ברונפמן: זה כמייצג?
משה קוסטיקובסקי: אנחנו בדקנו 12 בתים בנתיבות ועשרה בתים באופקים.
רומן ברונפמן: איך בחרתם בבתים האלה?
רומן ברונפמן: באקראי?
משה קוסטיקובסקי: לא, לפי הזמנה.
נמי פסטר: לפי תלונות.
יוסקה מנור: אני עומד לעשות את זה בכל השכונות, בעשרים שכונות, סקר ראשוני, לראות אם יש בכלל טרמיטים.
רומן ברונפמן: האם לדעתך המקצועית, בלי שבדקת, אם אנחנו בודקים את כל הבתים, התופעה חוזרת על עצמה בתשעים אחוז מהבתים?
רומן ברונפמן: באינטואיציה?
רומן ברונפמן: חמישים אחוז?
משה קוסטיקובסקי: לא הייתי זורק מספר, אבל לדעתי כן.
יוסקה מנור: אז כבר מהסקר הראשוני שעשינו בארבע שכונות, יש שתי שכונות נגועות, יש שכונות שאין שום דבר.
לידיה זילברשטיין: יש מלא.
לידיה זילברשטיין: יש בכל בית.
קולט אביטל: כדאי לבדוק את זה.
קולט אביטל: השאלה היא גם אם יש טיפול מונע.
יוסקה מנור: רגע, אני אמשיך.
יוסקה מנור: שכונה שגילינו בה שיש נגיעה בכמה בתים, נעשה סקר מפורט יותר בכל הבתים ונראה מה קורה בכל הבתים.
יוסקה מנור: ברגע שגילינו בית נגוע, נבקש מפרט מהיועץ המיוחד מה לעשות באותו בית.
יוסקה מנור: ספציפית.
יוסקה מנור: בשאר הבתים הקרובים לאזור הנגע אנחנו נעשה את הטיפול מסביב לבית.
יוסקה מנור: מתחת לבית כבר קשה היום להגיע.
יוסקה מנור: כשבונים בית חדש בארצות הברית, כשבונים בניית עץ, באמת עושים טיפול מתחת לרצפה.
יוסקה מנור: היום אני לא יכול להגיע מתחת לרצפה.
יוסקה מנור: אני יכול לעשות מסביב.
יגאל כרמי: אפשר להגיע למה לא?
משה קוסטיקובסקי: אפשר להגיע, אחרת זה לא יהיה יעיל.
יוסקה מנור: טוב, היועץ שלנו ייתן את המפרט הטכני.
דני איש-שלום: אפשר ומומלץ.
דני איש-שלום: במידה וייעשה טיפול רק מסביב, לא עשית שום דבר.
יוסקה מנור: אוקי, היועץ ייתן לנו מפרט מה לעשות בכל בית ובית.
יוסקה מנור: אני רוצה להגיד: מה שאמרו לנו עד היום בייעוץ זה שאם גילינו בשכונה מספר בתים נגועים, זה לא אומר שצריכים לטפל בכל השכונה, אלא רק בבתים הקרובים.
יוסקה מנור: זו חוות הדעת הראשונית.
יוסקה מנור: מה שאנחנו צריכים לעשות זה למפות את העבודה.
יוסקה מנור: כי ללכת ולעשות טיפול מונע בכל הבתים זה הרבה מאד כסף ואין הצדקה לפי מה שהמומחים אומרים.
יוסקה מנור: אלה השלבים שאנחנו נתקדם בהם כרגע, אנחנו נראה איזה בתים הם נגועים, איזה בתים סביר שיינגעו, ונעשה את הטיפול המונע.
יוסקה מנור: זה ייקח עוד זמן, ואנחנו צריכים גם לתכנן את זה.
קולט אביטל: המשרד לאיכות הסביבה.
דני איש-שלום: אני דני איש-שלום וזה ד"ר אורי שלום.
דני איש-שלום: אנחנו די תמימי דעים.
דני איש-שלום: אתה רוצה לדבר?
אורי שלום: דבר אתה.
דני איש-שלום: קודם כל בהתייחס למה שאמר יוסקה מנור, ברמה המקצועית – אנחנו אנשי מקצוע.
דני איש-שלום: קודם כל, הסקר הוא חשוב, בהחלט חשוב.
דני איש-שלום: הוא נותן לך איפה יש נגיעות ואיפה לא.
דני איש-שלום: אבל צריך להבין שבמקומות שאין, לא מן הנמנע שתהיה בעוד חצי שנה או שנה וחצי.
דני איש-שלום: לכן, עדיין צריך לבצע טיפול מונע.
דני איש-שלום: טיפול צריך להיות טיפול מקיף, עם הפעולות המשלימות.
דני איש-שלום: זאת אומרת: לקחת מכל התורה של הטיפול רק נדבך אחד זה כאילו לא עשית כלום.
דני איש-שלום: זו זריקת כספים מיותרת.
דני איש-שלום: צריך לחפור את התעלות.
דני איש-שלום: יש היום דרכים להגיע מתחת לרצפה, דרכים לא מסובכות.
דני איש-שלום: קיימות.
דני איש-שלום: התורה קיימת.
דני איש-שלום: וצריך לעשות את זה.
דני איש-שלום: כמובן, שבמידה והקונסטרוקציה נפגעה בבתים מעץ, שם זה כבר עניין של שיפוצים, שזה מאתנו והלאה.
דני איש-שלום: אני מדבר כרגע רק על נושא הדברה.
דני איש-שלום: כמובן שהסקר אמור לתת לך גם אמדן, אמור במובן מסוים גם להוזיל.
דני איש-שלום: כי איפה שצריך לעשות טיפול מונע ואין נגיעות, אתה תשקיע הרבה פחות כספים לעומת מקומות שיש נגיעות גבוהה יותר.
דני איש-שלום: בגלל זה החשיבות של זה.
דני איש-שלום: כמובן, שכשפנו אלינו, הייתה איזושהי בהלה והמומנט של הזמן היה מאד חשוב ונורא רצו לעשות את זה מהר.
דני איש-שלום: במקרה כזה, כשאתה הולך ועושה סקר והולך ועושה איזשהו ניסוי, יש פה את האלמנט של הזמן, שזה לאורך זמן.
דני איש-שלום: סקר גם הוא לא נעשה במשך חודש או חודשיים.
דני איש-שלום: אנחנו מדברים על אלפי בתים לפי מה שאני קיבלתי, ואז צריך להחליט.
דני איש-שלום: אם הזמן הוא גורם חשוב במקביל ורוצים לעשות את זה מהר, צריך להחליט על פעולה מסוימת שהיא קצת יותר דרסטית מפעולת מניעה - פעולת הדברה ברמה מסוימת שתכסה את כל הבתים.
קולט אביטל: אני יכולה לפתוח סוגריים ולשאול אותך: אם זכרוני אינו מטעה אותי, כשמדובר על עץ, בפעולות הדברה יש איזה גז שמזריקים לתוך העץ?
דני איש-שלום: גם בפעולות הדברה יש כמה רמות.
דני איש-שלום: כשאת מדברת על גז – אפשר גם לבוא לבית מעץ, לכסות אותו בבלון ולהזריק פנימה גז ולחטא אותו, שזו פעולה מאד מאד יקרה.
דני איש-שלום: בודדים הם המדבירים בארץ - - -
יגאל כרמי: לא במקרה של טרמיטים.
דני איש-שלום: זו פעולה משלימה.
דני איש-שלום: אני מדבר על בית שיש בו נגיעות.
יגאל כרמי: לא, לא.
דני איש-שלום: אני אומר: בנוסף להדברה.
דני איש-שלום: בנוסף.
נמי פסטר: לא, לא.
נמי פסטר: זה לא פותר את זה.
יגאל כרמי: אלה כמעט - - - שלא קיימים בארץ.
דני איש-שלום: אני אומר שיש כמה פעולות שאתה יכול לבצע.
דני איש-שלום: אתה יכול לבצע מתחת לרצפה את התעלה, אתה גם יכול לכסות בבלון כפעולת מניעה.
אורי שלום: בכלל מדובר לא מדובר על הטיפול הזה, לא המלצנו לעשות אותו.
יגאל כרמי: בלון גז מטפל בחרקי עץ שהם לא טרמיטים.
יגאל כרמי: במקרה של טרמיטים הטיפול בגז לא יעיל.
אורי שלום: לא הומלץ.
אורי שלום: לא הומלץ לעשות את זה.
דניאל שם טוב: אני אומר שיש הרבה רמות.
דניאל שם טוב: מה שהמלצנו זה ללכת לרמה מסוימת שירוססו כל הבתים – שוב, זה רק במידה שיש את האלמנט של הזמן.
דניאל שם טוב: צריך לזכור דבר אחד: מן הסתם בחלק מן הבתים בהם יש נגיעות גבוהה מאד, יכול להיות שהטרמיטים יחזרו וצריך יהיה לבצע הדברה נוספת.
דניאל שם טוב: וזה במידה ויש את המגבלה של הזמן.
אורי שלום: הזכירו פה שעושים שיפוץ אבל לא הזכירו שנעשה טיפול בטרמיטים.
אורי שלום: קודם כל עושים טיפול נגד טרמיטים, ואחרי זה עושים שיפוץ.
אורי שלום: זה דבר אחד.
אורי שלום: הדבר השני – טיפול נגד טרמיטים יעיל, במקרה הטוב, אם עושים אותו טוב – וצריך לעשות אותו בפנים ובחוץ - לשלוש עד חמש שנים אם עושים את זה טוב.
אורי שלום: אלה שתי ההערות לפרוטוקול.
יגאל כרמי: מקסימום לשלוש עד חמש.
יגאל כרמי: זה יכול להיות גם לשנה שנתיים.
יצחק ביטון: אני משירותי כבאות אזור באר שבע.
יצחק ביטון: אנחנו באנו פה מקצועית לנושא הכיבוי.
יצחק ביטון: אני צריך להקדים ולומר שעיקר השריפות שהיו לנו במבנים האלה, היו כתוצאה מקצר חשמלי וכמובן גם רשלנות.
יצחק ביטון: אנחנו פשוט בעקבות המכתבים שנשלחו – כי אנחנו בעצם לא מבצעים ביקורות אחת לשנה, כי הם פטורים מזה – ביקרנו בכמה אתרים, ועיקר הדברים שראינו זה שציוד הכיבוי לא מתוחזק.
יצחק ביטון: יש בתים שעמדו אז במפרט הטכני, אז שמו רק גלאים, גלאי אש.
יצחק ביטון: למעשה, אותם גלאים היום מנותקים.
יצחק ביטון: נגמרת סוללה אף אחד לא מחליף, יש תקלה אף אחד לא מתקן.
יצחק ביטון: נושא של מטפים – כמובן שזו מערכת שלמה שנדרשה באותה עת שהמבנים האלה הוקמו.
יצחק ביטון: כמובן שהוקמו בלחץ, וגם אנחנו מינינו ועדה לבדוק את תנאי הכבאות, אבל לא תמיד ביצעו, משום שהייתה פשוט מסה של קליטת עלייה, וגם אנחנו עשינו דברים כדי לפתור את אותה בעיה באותו עץ.
יצחק ביטון: לגבי המתזים ישנה שם בעיה.
יצחק ביטון: איפה שיש מתזים אם הברז הראשי סגור, אז שום דבר לא עוזר.
יצחק ביטון: כי אני מבין שהדיירים פוחדים שמטף כזה יעבוד סתם ככה, ואז ייגרם נזק לאותם דירות.
יצחק ביטון: כי בסך הכל זאת בניה קלה, וגבס, ודברים שכשבאים במגע עם מים, יש נזק אחר כך.
יצחק ביטון: כמובן, שהתחזוקה של הציוד הזה היא מאד תחזוקה מאד לא בריאה.
יצחק ביטון: אני צריך להוסיף שהאוכלוסייה, בעיקר בכל השכונות האלה, בכל הגושים של המבנים הקלים, היא אוכלוסייה חלשה.
יצחק ביטון: אנחנו גילינו שם תוספות בניה שמוסיפות לסיכון, עשבים – שזה לא קשור אם זו בניה קלה או לא, גרוטאות, כל הדברים האלה, שכמובן צריך לתת עליהם את הדעת.
יצחק ביטון: עוד שניה.
יצחק ביטון: לעיקר.
יצחק ביטון: אני פה פתאום מגלה שהולכים לשפץ את הבתים האלה.
יצחק ביטון: אני לא רואה שכיבוי אש מעורב בכלל בנושא הזה.
יצחק ביטון: כי יש לנו מה להגיד, גם מבחינת ציוד, גם מבחינת שיפור העניינים.
יצחק ביטון: יש לנו נתונים, אני מבקש שכל אותם גופים שעושים את השיפוצים יבואו אלינו, נעשה איזשהם חתכים, נדרוש את הדרישות בהתאם לרוח התקופה, כי חבל פשוט לעשות שיפוץ ואחר כך הבית יישרף.
יצחק ביטון: חבל.
יצחק ביטון: ויש פה גם סכנה לחיי אדם.
יצחק ביטון: אז אני חושב שאנחנו צריכים להיות מכותבים וגם מעורבים בכל נושא השיפוץ.
קולט אביטל: נדיה טטרנקו, בבקשה.
נדיה טטרנקו: שלום לכולם.
נדיה טטרנקו: אני מנכ"לית העמותה "עולים למען קליטה מוצלחת".
נדיה טטרנקו: אנחנו מדברים על בעיות בבנייה הקלה בשכונת נחל בקע בבאר שבע.
נדיה טטרנקו: לכל הדברים שאמרו כאן רציתי להוסיף שמדובר על אוכלוסייה של אנשים קשישים.
נדיה טטרנקו: כתשעים אחוז בגיל שמונים פלוס.
נדיה טטרנקו: אז מה שהיה מדובר על זה שלא מטפלים כמה שצריך בבית, צריך לזכור על איזה אנשים מבוגרים מדובר.
נדיה טטרנקו: והיה מבצע שאספו אנשים מכל הרחובות בארץ והכניסו לשכונה אחת, והשאירו אותם כך, איכשהם, כשמראש היה מובן שהם לא מסוגלים לטפל בעצמם.
נדיה טטרנקו: עשו סקר – אנחנו גם הזמנו נציבות כיבוי אש – עשו ביקור בית בית בשכונה, גם עשו סקר עם משרדי השיכון ועמידר, והבעיה לפי מה שאני שומעת כאן, אני שומעת שיש בשביל שיפוצים 8 מיליון ש"ח, בבאר שבע מדובר רק על שני מיליון ויש קצת הבדל.
נדיה טטרנקו: וגם אמרו ממאי שעוד מעט מתחילים לעשות עבודות.
נדיה טטרנקו: ועכשיו אני שומעת שזה ספטמבר.
נדיה טטרנקו: בסדר, אולי ספטמבר.
נדיה טטרנקו: אבל מסבירים לנו שמתחילים מהתחלה – רק גגות וחצר.
נדיה טטרנקו: אז אנשים פשוט פוחדים, כי מדובר על אנשים מבוגרים.
נדיה טטרנקו: ואם הסדר יהיה כך שכמה פעמים באותו בית באים לעשות משהו, לא מתאים לעשות עבודות בבית בצורה כזאת.
נדיה טטרנקו: אז אנחנו מבקשים שזה יהיה בפעם אחת.
נדיה טטרנקו: נכנסים ועושים כמה שצריך.
קולט אביטל: את הכל.
קולט אביטל: אנחנו מתקרבים לסוף הישיבה.
אבודאייב זויה: אבודאייב זויה מנתיבות משכונת נטעים.
אבודאייב זויה: יש מישהו שם שהחליף הכל, נשאר שם רק שלד.
אבודאייב זויה: והוא קנה הכל הכל במאה אלף שקל.
אבודאייב זויה: והוא אמר שממש קשה, והוא החליף כל הקירות בגלל הטרמיטים.
אבודאייב זויה: ואני רוצה להגיד שצריך להחליף כל הבית.
אבודאייב זויה: באמת.
אבודאייב זויה: כי אנחנו קנינו ממש בהרבה כסף.
אבודאייב זויה: צריך לבדוק את זה ולשים לב.
אבודאייב זויה: אני קניתי בשבעים אלף דולר מיד שניה, ואני אמא חד הורית עם ארבעה ילדים, זה ממש יקר.
אבודאייב זויה: ואין לי מילים לזה.
קולט אביטל: חלק גדול מהאנשים גם ממשיכים לשלם משכנתא.
קולט אביטל: גרים עם בור באמצע הבית וגם צריכים להמשיך לשלם משכנתא.
קולט אביטל: לידיה, כמה מילים אחרונות.
לידיה זילברשטיין: אם יש חלק נגוע בטרמיטים, צריך להוציא את זה ולשרוף.
לידיה זילברשטיין: זהו.
לידיה זילברשטיין: כלל מס' 2: אם היקף הנגיעה בטרמיטים כל כך גדול, בכל השכונות שלנו, בכל המדינות מורידים את השכונות האלה ובונים בתים קונבנציונלים.
לידיה זילברשטיין: בארה"ב מקציבים מיליארד דולר בשנה לבניה הזאת.
קולט אביטל: אנחנו לא אמריקה.
קריאה: אומרים שזה בית כמו באמריקה, אבל זה לא נכון.
קולט אביטל: זה רק כמו.
לידיה זילברשטיין: בעיית הטרמיטים הייתה תמיד.
אורי שלום: משפט אחד.
אורי שלום: גם כשמחליפים את הקונסטרוקציה ובונים באבן גם אז הם לא רק נשארים, גם אז עושים טיפול מונע לטרמיטים, כי אנחנו גם לא נרצה לראות בארונות שלנו, למרות שזה בית מאבן, טרמיטים.
נמי פסטר: בכמה מילים רק לסכם את נקודת הטרמיטים, שלשמה הגענו.
נמי פסטר: אנחנו מתרשמים שנקודת הטרמיטים קריטית בנושא.
נמי פסטר: כי נושא השיפוצים של אינסטלציה וכולי – כולנו יודעים – זו בעיה מקצועית שמחייבת טיפול.
נמי פסטר: אבל זה טיפול שיכול להיות חד פעמי אם הוא נעשה טוב.
נמי פסטר: והטרמיטים זו בעיה שעם כל מה שייעשה, אם הוא לא ייעשה טוב, אם לא ייעשה נכון, היא תשוב ותצוץ ותחסל את הבתים.
נמי פסטר: אני שומע כאן שיש כמה גופים שנדרשו לנושא.
נמי פסטר: אוניברסיטת תל אביב, איכות סביבה, אנחנו כמכון וולקני.
נמי פסטר: אני חושב שמישהו – לא יודע מי צריך לקחת את זה על עצמו – צריך להושיב את כל המומחים יחד, כולל נציגי הדיירים, אולי, כולל מישהו שמתמצא.
נמי פסטר: אנחנו כמו ספינות ששטות בלילה בלי אורות, חולפות אחת ליד השניה.
נמי פסטר: אנחנו לא נוהגים לעבוד ככה, במחקר אנחנו נוהגים לאחד כוחות, לעשות מה שנקרא "אינטרדיסציפלינרי" כדי שכל אחד יביא את הידע שלו.
נמי פסטר: מישהו צריך לקחת על עצמו להזמין את המומחים שלנו, את המומחים האחרים.
נמי פסטר: אנחנו נותנים כבוד לכל המומחים, אנחנו חושבים שכל אחד תורם את תורתו.
נמי פסטר: אז אם יקום גוף על כזה ויוציא המלצות בכל מיני רמות של טיפול מבחינה כספית ומבחינה מקצועית, יכול להיות שזה יהיה לתועלת.
קולט אביטל: אתה בעצם מסכם מה שאני רציתי להגיד.
נמי פסטר: סליחה.