GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל קרפ: צר לי שמנכ"לית משרד הקליטה כבר יצאה, כי אני רציתי לשאול אותה, אני כמתנדב של הארגון, כמי שפועל למען העולים בהתנדבות יום ולילה, האם אני צריך להמתין את כל מבחני הבג"צים שחברי גם הסביר שרטרואקטיבי או לא רטרואקטיבי, הרי אני יום יום צריך לעזור לעולים החדשים.
שמואל קרפ: אני כארגון של מתנדבים צריך לבצע פעולות קליטה, כי עליה זה הסוכנות היהודית ולזה יש תקציבים.
שמואל קרפ: את נושא קליטת העלייה שזה התפקיד של משרד הקליטה, אני כארגון עולים צריך להתקשר למרכזי קליטה, יש בעיות רבות, יש קבוצות שבאו לארץ ברעננה שצריך לעזור ואין לי תקציבים ממשרד הקליטה.
שמואל קרפ: עכשיו, אני לא רוצה לבדוק את מבחן הרטרואקטיביות, גם אני עורך דין חבר למקצוע של אמנון, כי אני כבר מיואש, אני כבר לא מאמין שנקבל כסף ממשרד הקליטה, כשמבקשים ממני משהו, אני כבר אומר אין לי.
שמואל קרפ: דוגמה, היום רציתי להביא ארבעה אוטובוסים לאשדוד לטקס המרכזי של הפיגוע, למשרד הקליטה כבר לא פניתי כי אין קריטריונים ואין שום דבר, פניתי לסוכנות ענו לי, גם שם יש את הקיצוצים.
שמואל קרפ: לצערי אין לי ארבעה אוטובוסים להביא את העולים החדשים לטקס.
שמואל קרפ: לכן אני אומר, על מה אנחנו מדברים , צריכים להסתכל על עצמנו במראה בבוקר ולומר מה אנחנו עושים למען קליטת עלייה, האם אנחנו נמתין עוד שנה, עוד חצי שנה, אז אני רוצה פתרון, לא רוצה מבחנים, רוצה פתרון.
שמואל קרפ: אולי איזה צו דחוף, אולי משהו ביניים לעזור.
שמואל קרפ: יש אנשים במרכזי קליטה שהם תקועים שם ואנחנו צריכים לעזור, אנחנו, הארגונים, ארגוני עולים, לא אף אחד.
שמואל קרפ: תודה רבה.
קולט אביטל: תודה, הצדק כמובן אתך.
קולט אביטל: אני רוצה לשאול שאלה, בהנחה שאנחנו יודעים מראש, התוצאה ידועה, קריטריונים, לא קריטריונים, אבל לארגוני עולים שעוסקים יום יום בקליטת עליה, אנחנו יודעים שבסופו של דבר מקסימום בחודש נובמבר, נצטרך לתת את הכסף.
קולט אביטל: האם יש דבר כזה במשרד ממשלתי שעל סמך זה שבסופו של דבר אנחנו יודעים שזה יקרה, אפשר לתת לאנשים איזה שהם מקדמות לפעילות, או שהם צריכים להיכנס לחובות?
אריה קורת: מקדמות לא ניתן, אבל אנחנו כבר פנינו לארגונים ואמרנו, תתחילו כבר להכין את דו"חות הביצוע---
קולט אביטל: אבל ממה הוא יכול לשלם?
אריה קורת: בכל מקרה הסיוע שלנו לאגודות הוא תמיד חמישים אחוזים.
אריה קורת: אני חושב שגם המנכ"לית בדברי הפתיחה שלה היא ציינה שהתהליך לקח הרבה זמן ולא היה צריך לקחת כל כך הרבה זמן---
קולט אביטל: הוא יכול היה לתת מקדמה.
אמנון דה- הרטוך: אפשר לתת מקדמה, אני אסביר, ברגע שמתפרסמים הקריטריונים והגופים מגישים---
קולט אביטל: אבל הקריטריונים לא התפרסמו.
אמנון דה- הרטוך: הקריטריונים, בעזרת השם, הנושא יושלם עד מחר, ניתן יהיה לפרסם בפועל את הקריטריונים תוך שבוע עשרה ימים.
אמנון דה- הרטוך: במהלך אותו שבוע עשרה ימים אפשר כבר לפרסם הודעה לציבור.
אמנון דה- הרטוך: אפשר בתחילת השבוע הבא לפרסם הודעה לציבור ולהזמין אותו להגיש בקשות.
אמנון דה- הרטוך: הנוהל הכללי קובע שאם הגוף מגיש בקשה על פי המבחנים החדשים, נאמר לצורך העניין שההודעה לציבור תצא נאמר בשבוע הבא, כך אני מקווה, כי אם נשלים את האישור השבוע, נניח שבתחילת השבוע תצא הודע.
אמנון דה- הרטוך: גופים יגישו בקשה, ניתן להם פרק זמן של חודש.
אמנון דה- הרטוך: לוועדת התמיכות המשרדית ישנה סמכות על פי הנוהל הכללי להתכנס ולהחליט לתת במקום 20% מקדמה על בסיס---
אריה קורת: איך אפשר לתת מקדמה אם עוד לא יודעים מה גובה ההקצבה שיינתן לכל ארגון---
אמנון דה- הרטוך: עם כל הכבוד, הנוהל הזה, אתה שוגה ובוודאי בתום לב אבל צריך לומר שהמקדמה ניתנת על בסיס של התקציב של השנה שעברה---
אריה קורת: אבל אין אותו תקציב שהיה לפני שנה.
אמנון דה- הרטוך: זה לא רלוונטי, הסמכות היא לתת, אם משרד הקליטה יכול להחליט שהוא רוצה לתת מקדמה פחות מעשרים אחוז, אבל סמכותו לתת על בסיס השנה שעברה גם אם המשמעות היא שעשרים אחוז של השנה שעברה שווה יותר מזה של השנה.
קולט אביטל: הוא לא חייב לתת עשרים אחוז.
קולט אביטל: יש מישהו מהאוצר?
יגאל יאסינוב: יש לי שאלה, אני אגיד לכם השאלה היא יחד עם דוגמה, השנה אנחנו הוספנו כסף למספר פרויקטים שגם לא היו בשנה הקודמת---
קולט אביטל: אנחנו זה שינוי.
יגאל יאסינוב: אנחנו כשינוי או אנחנו ככנסת, שזה כמה קרנות למדענים עולים---
קולט אביטל: זה בוצע?
יגאל יאסינוב: כן, כסף הועבר למשרד הקליטה.
יגאל יאסינוב: השאלה היא אחרת, האם באמצע השנה כמו שהיה פעם, עובר למשרד תקציב חדש, איך אפשר בלי קריטריונים, אלה שפחות או יותר היו יודעים שלפרויקטים האלה אפשר לבקש.
יגאל יאסינוב: אז זה פרויקטים חדשים, אם יש גמישות בקריטריונים, האם יש גמישות לפתיחת---
קולט אביטל: אם יש קריטריונים חדשים---
יגאל יאסינוב: הקריטריונים הם צריכים להיות לא לכל פרויקט בנפרד.
יגאל יאסינוב: לא היה פרויקט בהיבט של טכנולוגיה, הוא נסגר לפני שנתיים וזה דבר חדש, לא היה פרויקט של פיתוח למדענים עוסקים במדעי הרוח, לא היה דבר כזה.
יגאל יאסינוב: עולים שעובדים למען תלמידים, לא היו דברים כאלה, זה רק שלוש דוגמאות, אני יכול להמשיך, לא היו קיימים.
קולט אביטל: חבר הכנסת יאסינוב, אנחנו מחויבים לגמור פה עד 12:00.
קולט אביטל: רן מלמד בבקשה.
רן מלמד: שלושה דברים, בקשות אולי קטנות.
רן מלמד: הראשונה בגלל שעבר כל כך הרבה זמן, שמשרדי המשפטים והקליטה יעשו מאמץ מיוחד ויזרזו את התהליך הבירוקראטי, כדי לגמור את זה---
קולט אביטל: הם אומרים שהם גומרים את זה השבוע.
רן מלמד: כן, אבל הם יגמרו השבוע, אבל אמרה פה המנכ"לית שעד שיגמר התהליך של קבלת הבקשות, בדיקת הבקשות, אישור הבקשות, נחזור עוד פעם לנובמבר.
רן מלמד: אני חושב שעם קצת מאמץ אפשר גם להקדים את הכול, זאת הבקשה הראשונה.
רן מלמד: הבקשה השנייה זה אלייך גברתי יושב הראש, להמשיך לקדם את הצעת החוק שלך שמחייבת את משרדי הממשלה לעביר תמיכות---
קולט אביטל: זה תקוע באוצר.
רן מלמד: הבנתי אבל צריך לעשות מאמץ.
רן מלמד: הדבר השלישי מדבר על כסף---
קולט אביטל: הצעת החוק שלי, אני אסביר אותה, שמשרדי הממשלה יהיו מחויבים להודיע עד חודש אפריל לכל המאוחר לארגונים השונים הנתמכים על כך שבקשתם התקבלה ומה גובה התקציב, זה מה שכתבתי אבל שר האוצר דחה את זה.
רן מלמד: הדבר השלישי שנוגע למקורות מימון חדשים אולי.
רן מלמד: אנחנו יודעים היום שמשרד לפיתוח הנגב והגליל יש הרבה מאוד כסף שיש רצון שם להפעיל אותו בין השאר לטובת האוכלוסיות של העולים בצפון ובדרום.
רן מלמד: כמה שאני יודע אין להם תבחינים בכלל, אז הם לא יכולים להעביר כסף בכלל.
רן מלמד: אם הייתה פעילות שלכם אולי יותר נמרצת לשינוי נוהל ותקנות לעשות איזה שהוא שינוי שאולי יגדיל את תקציב התמיכות של משרד הקליטה מכסף שיועבר אליו מהמשרד של שמעון פרס כדי שאפשר יהיה להשתמש בתקציבים האלה לטובת העולים.
רן מלמד: שוכב שם כסף והם לא מסוגלים להוציא אותו לשום מקום וחבל.
קולט אביטל: טוב, אני על הכסף שעליו יושב שמעון פרס אני ממש לא יודעת, אני יכולה לבדוק את זה, אנחנו נבחן את זה בשיחה אישית ונראה מה אפשר לעשות.
קולט אביטל: אני בטוחה שאם כסף קיים ויש אוכלוסיות בנגב ובגליל עולים שזכאים לקבל את זה, אז נעשה מאמץ שכנוע משותף.
קולט אביטל: אבל בואו נדבר על זה, תראו, זה שעבר כמעט או יותר מחצי שנה על זה ששום דבר לא קרה כי הכול היה תקוע בבדיקת התבחינים החדשים, זה כמובן לא משמח אף אחד בלשון ההמעטה.
קולט אביטל: אבל בואו נגיד שאנחנו מתחילים לראות את הסוף של התהליך הזה, אז במקום לקטר על מה שלא היה בואו ננסה להתמקד במה שיהיה.
קולט אביטל: אז אנחנו רוצים לקרוא לכם באמת לסיים את התהליך הארוך והמסובך ואני בטוחה מלא הרצון הטוב הזה עד סוף השבוע הזה, לפרסם את הקריטריונים, את התבחינים החדשים תוך עשרה יום.
קולט אביטל: ואנחנו על דעת כולנו באים ומבקשים מכם, תובעים מכם בכל לשון של בקשה או תביעה שתעשו איזה שהוא שלב ביניים, אנחנו לא יכולים להרשות שארגונים שממילא קשה להם לחיות והם כולם ארגונים של מתנדבים יחכו עד חודש נובמבר כדי להתבשר מה צפוי להם ואחר כך לשלם את החובות במקרה ותקציבם לא אושר.
קולט אביטל: אז קודם כל אנא הודיעו להם שהם נכנסים לקריטריונים ושאי לכך עקרונית אתם תאשרו להם תקציב כיוון שהקריטריונים החדשים חלים עליהם.
קולט אביטל: שנית, אנחנו מבקשים שתיתנו להם על סמך ההערכה הכללית לא עשרים אחוז אבל כל מקדמה שרק אפשר כדי לאפשר להם לפעול עד שיקבלו את כל הכסף בתקווה בחודש נובמבר.
קולט אביטל: אבל תתנו להם לקראת חודש ספטמבר להיות מסוגלים, כל הארגונים האלה, חייבים לטפל בציבור עולים גם בחגים, גם ערב ראש השנה, הם חלק גדול מהעולים האלה ידם אינה משגת.
קולט אביטל: אנחנו לא מדברים בפעילות חברתית ולא בקונצרטים אלא ברוב המקרים בארגונים שבאמת צריכים לעזור לעולים בשטח כדי לעבור את השנה כדי לקבל את התמיכות, למצוא תעסוקה או לבלות איזה שהוא חג במשפחה.
קולט אביטל: אז לכן אנחנו קוראים לכם בפרק הזמן הזה שבין כסל לעשור, לנצל את חודש אוגוסט עם הקריטריונים החדשים במקביל לתהליך קבלת ההחלטות שלכם כמה אתם תקצו לכל ארגון, אלף, להודיע להם שהם נכנסים לקריטריונים, בית, לתת להם איזה שהיא מקדמה, סכום איקס, יש להניח שפחות מעשרת אלפים שקל לא תתנו לארגון, אז תתחילו באיזה שהוא סכום מינימאלי, אולי שווה לכולם, לא עשרים אחוז אם אין לכם את ההקצבה, אבל לפחות שידעו אלף, שהם אושרו, בית, שהם יכולים להמשיך לפעול.
קולט אביטל: אוקיי, תודה רבה.
קולט אביטל: הישיבה הבוקר היא בעצם המשך של דיון שהתקיים בעקבות הצעה לסדר היום של חבר הכנסת יוסי שריד ושלי על מצבם של ניצולי השואה, וגם חבר הכנסת רצאבי.
קולט אביטל: אני לא בטוחה שהוא השתתף אז בדיון, אני רק יודעת שהוא כן העלה את הנושא לסדר.
קולט אביטל: מכל מקום, כנהוג בדרך כלל אחרי שאנחנו מקיימים דיון כזה במליאה והוא מועבר לוועדה, אנחנו מקיימים את הדיון כאן.
קולט אביטל: בעצם, גם לדיון במליאה קדם דיון נוסף שלנו יחד עם הקרן לרווחת ניצולי השואה, כמה ימים קודם, כך שכשהגענו למליאה ידענו כבר בדיוק מה תמונת המצב בארגון וידענו מה הצרכים האמיתיים.
קולט אביטל: דהיינו גם אותו הסכום שאותו הבטיח שר האוצר שהיה בעצם 5 מיליון לצורך השלמת הסכום עד 7 מיליון שהאוצר התחייב כאילו להעביר השנה - - מכל מקום, אנחנו יודעים שהסכום הזה, מה שקורה באותו הארגון זה שהארגון עד עכשיו קיבל 31 מיליון דולר מוועדת התביעות ועוד 400 אלף דולר לשם השוואה מהממשלה.
קולט אביטל: אנחנו קיימנו את הדיון הזה במליאה, שר האוצר אמר אז שני דברים ואם יש צורך אני אצטט אותו מתוך הפרוטוקול.
קולט אביטל: הוא אמר, א' שהסכום הזה נועד כדי לעצור את הדימום, כשאנחנו אמרנו שהסכום הזה לא מספיק הוא אמר שזה סכום שנועד לעצור את הדימום ושהוא יועבר מיד.
קולט אביטל: הוא גם אמר שבעצם הוא מבין את המצוקה שאין בעיה כספית, שהבעיה היא לשבת עם הארגון מול הארגון כדי לבדוק באמת מה הצרכים ושהוא מינה צוות אצלו במשרד האוצר כדי לבדוק את הנושא הזה שא' הצוות הזה יעבוד מול הארגון כדי לאמוד את הצרכים לפי מספר הקניות, ואי לכך אם הוא השתכנע שאכן כך העניין הוא יוסיף כסף עוד לתקציב של השנה.
קולט אביטל: והוא אמר כמובן שהדבר הזה לפנייתנו ולבקשה שלנו, הנושא הזה ימצא את ביטויו התקציבי בהתאם לצרכים גם בתקציב של שנת 2006.
קולט אביטל: אלה דברי שר האוצר ואנחנו התכנסנו כאן כדי לבדוק מה קרה מאז, המרכז שלנו למידע הכין סקירה מאוד מקיפה אבל היא לא מוכנה סופית אבל אנחנו נשמח להעביר לכם כי במסמך הזה יש נתונים מאוד קשים ומאוד מדאיגים על מספר המקרים של ניצולי שואה שחיים מתחת לקו העוני ומדובר בלפחות שליש אם לא יותר מניצולי השואה שבאמת נזקקים ונמצאים במצב מאוד קשה ומאוד מביך.
קולט אביטל: אני רוצה רק להזכיר שהארגון או הקרן הזו היא הקרן היחידה, עד כמה שאני יודעת, שעוסקת באופן אינטנסיבי בארץ עם אותם הצרכים.
קולט אביטל: נכון שבזמנו לבקשתי הקים שר האוצר אז, בייגה שוחט, קרן נוספת אבל היא הייתה רק לניצולי שואה שחיים בהוסטלים, משהו בסדר גודל של 600,000 שקל לשנה לצרכים כמו חיתולים, טיטולים, שיניים תותבות וגם זה לא מכסה.
קולט אביטל: אנחנו, בואו נדבר על התמונה כולה ואני רוצה לבקש אולי מחברי יוסי שריד לפתוח גם כן.
יוסי שריד: טוב, ברשות היושבת ראש אני אגיד כמה דברים כלליים.
יוסי שריד: קודם כל, אני מבין שהקרן לא קיבלה את הכסף וזה מאוד אופייני, אם אפשר להוציא את הנשמה אז למה להעביר את הכסף באופן מסודר.
יוסי שריד: האמת היא שכשמעתי את שר האוצר מעל דוכן הכנסת, התבוננתי בו, אנחנו מכירים הרבה מאוד שנים.
יוסי שריד: .
יוסי שריד: אז אמרתי טוב, לא יצא מזה שום דבר.
יוסי שריד: אבל, תמיד אני אומר למה אתה כזה מרושע, אולי באמת הפעם הוא מתכוון לזה, אולי באמת יצא מזה משהו.
יוסי שריד: אתם יודעים שחברי כנסת, יש להם נטייה להרשים את שומעיהם ולעשות רושם שיש להם השפעה.
יוסי שריד: טוב, יכול להיות שלחברי כנסת מסוימים יש השפעה, לי אין השפעה.
יוסי שריד: קצרה ידינו בדרך כלל, מה לעשות, בקונסטלציה הפוליטית הנוכחית.
יוסי שריד: מה אנחנו יכולים לעשות?
יוסי שריד: מה איש כמוני יכול לעשות?
יוסי שריד: יכול לכתוב, לדבר..
יוסי שריד: חברת הכנסת קולט אביטל שבאמת עושה כמיטב יכולתה יודעת שמפעם לפעם אני מתקשר אליה, אני אומר שאני עוקב אחרי הבנקים האלה שמחליאים אותי בהתנהגות שלהם, אז אני אומר אולי אני אכתוב על זה משהו, מה אפשר לעשות.
יוסי שריד: לא שזה עושה רושם גדול על מישהו אבל זה מה שניתן לעשות.
יוסי שריד: אני אגיד כמה דברים כלליים, אפילו אני לא כל כך בטוח שאני בקיא בכל הפרטים.
יוסי שריד: יש הרבה צרות עין במדינה, אבל צרות העין כאשר מדובר בניצולי שואה היא פשוט לא מובנת לי, מה כל צרות העין הזו והבירוקרטיה הזו.
יוסי שריד: אמרתי אז, נדמה לי לשר האוצר, לו אני תחתך הייתי מבקש בכל הכבוד שאני רוכש לעובדי המדינה, הייתי מבקש מהפקידים שיתרחקו, בתחום הזה אני מטפל בעצמי, וזה גם לא גוזל כל כך הרבה זמן וגם יש כסף, הרי זו הבעיה.
יוסי שריד: כל הסיפור הזה שאין כסף והחיסכון דווקא צריך להיות בתחום הזה.
יוסי שריד: מניין אני יודע שיש כסף?
יוסי שריד: אני יודע שיש כסף כי מורידים מיסים, אז סימן שיש כסף.
יוסי שריד: ורוצים לחלק מתנות לאזרחי מדינת ישראל וכשצריך גדר אז יש פתאום 7 מיליארד וכשצריך התנתקות אז יש 10 מיליארד - - כל הסיפורים האלה ופה מחלקים, ועכשיו נתנו כל מיני הקלות והנחות דווקא לעשירי העשירים ולחזקים ביותר בשיעור של מיליארדים.
יוסי שריד: זאת אומרת, כל הסיפור הזה שאין כסף הוא סיפור חסר שחר.
יוסי שריד: הצרור איננו צרור נקוב, הוא מתחיל להיות נקוב כאשר מדובר בחלשים ובעיקר שבעיקרים כאשר מדובר בניצולי שואה.
יוסי שריד: אני אגיד עוד משפט אחד.
יוסי שריד: תראו, אני משתדל להתנזר מדקלומים, אם כבר מדקלמים אז אני לא חייב להיות שם.
יוסי שריד: יש את הדקלום הזה על המדינה היהודית, קודם כל מדינה יהודית זה לא נכון, המדינה היא לא יהודית כמו שהשולחן הוא לא יהודי למרות ש-3 יהודים.
יוסי שריד: השולחן נשאר שולחן.
יוסי שריד: מדינה היא חפץ, היא לא יותר מזה.
יוסי שריד: היא באה לשרת תכליות מסוימות ויעדים מסוימים, לכן היא מדינתו של העם היהודי כפי שגם הרצל חשב.
יוסי שריד: היא לא מדינה יהודית, אבל בסדר שתהיה מדינה יהודית כבר במליצות של ביבי, של אחרים, מה אכפת לי.
יוסי שריד: אבל אני שואל, במה בדיוק היא יהודית?
יוסי שריד: אז יש כידוע ראש יהודי, הראש היהודי לא כל כך מוכיח את עצמו כפי שאנחנו נוכחים לדעת בזמן האחרון כאשר הילדות והילדים שלנו מגיעים למקום ה-30 בסולם ההישגים אז כנראה שהראש היהודי קרה לו משהו.
יוסי שריד: כנראה שבמדינה הזו דפקו קצת את הראש היהודי.
יוסי שריד: אז מה נשאר?
יוסי שריד: נשאר הלב היהודי, אז אני שואל במה הלב לעזאזל הוא לב יהודי?
יוסי שריד: אם ניצולי שואה הם לא מבלים את מה שמגיע להם ואת מה שלא מגיע להם, במקרה הזה אפשר לנהוג בהם ברוחב יד כמו למשל בבנקים.
יוסי שריד: אפשר ברוחב יד וברוחב לב - - רוחב לב יהודי בלי ההקפדה הזו על כל הכללים הבירוקראטיים שבגדר ייקוב הדין את ההר, פה לא מדובר בהרים, הרבה פחות מזה.
יוסי שריד: אז את האמירה הזו מצאתי לנכון להשמיע מעל דוכן הכנסת לכן גם באתי לישיבה היום ואני לא יודע מה עושים עם ביבי כי כשהוא מופיע זה בסדר אבל אנחנו הרי מכירים אותו, אנחנו יודעים שלפני ואחרי שום דבר לא יקרה, רק תוך כדי.
יוסי שריד: זהו, גברתי היושבת ראש, אני לא יודע, בעלי השפעה צריכים - -
קולט אביטל: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת יורי שטרן שצריך לצאת ב-9:30 למקום אחר.
יורי שטרן: אני חושב שלמרות שהיושבים בחדר הזה, רובם, עוסקים בסוגיה הזו שנים רבות, חלק מייצגים את הארגונים של ניצולי שואה, 3 חברי כנסת שנמצאים פה הם עקביים אני מרשה גם לעצמי להשתייך לקבוצה הזו בטיפול בנושא.
יורי שטרן: פעם נפגשתי במקרה עם יוסי שריד באיזשהו אירוע ואז סיפרת לי ש..
יורי שטרן: ושהשם שריד הוא בגלל שלא נשאר מהמשפחה איש וגם לי היו קרובים באותו כפר.
יורי שטרן: אבל מה שנתן לנו לדעתי מוטיבציה נוספת ואולי גם איזושהי עמדת כוח מסוימת למרות כל האכזבות שלנו, זה התאריך הזה של 60 שנה לניצחון על הנאצים שהוא גם תזכורת לכך שהדור הולך ובעצם מה שלא נעשה היום לא יהיה רלוונטי מחר.
יורי שטרן: לכן, התחלנו גם בחישובים, אנחנו בצורה צינית ומאוד כואבת מחשבים את הנושא הזה בהבנה שמדובר באמת באוכלוסיה מצטמצמת.
יורי שטרן: השינוי המהותי הוא בהתייחסות לנושא.
יורי שטרן: ראש של אחד הארגונים, יוסף טיפלינסקי, כתב לשרת המשפטים מכתב על האפליה הזו שבין ניצולי שואה שהגיעו החל מאוקטובר 53' ואלה שהגיעו לפני כן.
יורי שטרן: הוא קיבל מכתב ששם מסבירים שאין שום אפליה ועוד.
יורי שטרן: אבל יש שם משפט אחד שהוא המרכזי בכל הסוגיה, הוא עולה גם בשיחות עם משרד האוצר כל הזמן.
יורי שטרן: מי שגרם את העוול הגדול הזה, נאמר במכתב חתום על ידי שרת המשפטים, זה הגרמנים.
יורי שטרן: מדינת ישראל לא אחראית, היא בוודאי לא יצרה את השואה אבל להסיק מזה מסקנה שאנחנו גם לא אחראים לגורלם, למצוקתם המיוחדת - - אני מדבר על העמדה המוסרית, כפועל יוצא של הרבה מאוד דברים.
יורי שטרן: נכון להיום אני רואה שלוש מטרות ספציפיות, לא בהקשר האידיאולוגי אלא הכספי.
יורי שטרן: אחד, זה באמת עם הקרן ופה אני מניח שהכסף אם לא עבר, הוא יעבור.
יורי שטרן: להוציא אותו חייבים כי תמיד מוציאים משם לפני שמוציאים את הכסף אבל זה פחות או יותר נראה לי נושא סוכם וסגור, צריך לוודא שזה הגיע וגם לדאוג לשנה הבאה.
יורי שטרן: הנושא השני מוגבל אבל חשוב, זו גביית כספים מגרמניה שמקבלים ניצולי שואה החיים בדיון ציבורי שזה נחשב אצלם כהכנסה - -
קולט אביטל: דרך אגב, בניגוד לפניה המקבילה של האוצר בנושא הביטוח הלאומי.
יורי שטרן: שגם היא הייתה תוצאה של מאבק, אני זוכר בדיוק איך בייגה בסוף ויתר.
יורי שטרן: פה דיברתי וגם הוועדה טיפלה בזה ואני ישבתי מספר פעמים עם שר השיכון ותבינו איזה מין זלזול.
יורי שטרן: לשר השיכון וגם למשרד האוצר נמסרו נתונים שהאנשים האלה מקבלים 500 יורו בחודש, כאשר מדובר ב-500 מארק השווים היום בערך ל-270 יורו.
יורי שטרן: זה עדיין סכום מכובד אבל זה חצי ממה שחשבו ואז כשנתתי את החומר הזה לשר השיכון הוא היה מופתע ואמר שיעשה בירור אצלו במשרד, איך מספקים נתונים כאלה כוזבים.
יורי שטרן: זה ממש זיוף ושקר.
קולט אביטל: מי מסר את הנתונים האלה?
יורי שטרן: העובדים שלו.
יורי שטרן: כשישבתי איתכם במשרד האוצר אמרתם לי הרי הם מקבלים 500 יורו, אמרתי תלכו לבדוק.
יורי שטרן: ולשר נמסר, זה לא שאנשים לא זוכרים נכון, לשר זה נמסר על ידי אנשי משרדו.
קולט אביטל: אתה יודע שהיה לנו מקרה עם הוסטל בעכו שבו שי עולים חדשים והם ביקשו להחליף את ה.., רובם אגב ניצולי שואה, מדבדים חשמליים כי זה צורך המון חשמל ועלה המון כסף והגברת ממשרד השיכון כתבה מכתב שאי אפשר כי זה עולה מיליון.
קולט אביטל: זה נראה לנו קצת מוזר והלכנו ובדקנו דרך כמה מקורות, קודם אצל קבלן ואחר כך דרך חברת "צ'יקמונה" וגילינו שזה צריך לעלות 90,000 שקל אז זה המידע שהפקידות מוסרת לשר.
יורי שטרן: מזה זה התחיל.
יורי שטרן: איך אני התחלתי לפקפק במידע שנמסר לשר השיכון?
יורי שטרן: כי הוא אמר לי שזה עולה כך וכך עשרות מיליונים לבטל את הגבייה הזו ואמרתי, זה לא יכול להיות החישוב הפשוט מראה שזה הרבה פחות ואז התברר שקודם כל בבסיס נותנים לו הערכות לא נכונות.
יורי שטרן: על כל פנים, זו המשימה השנייה, זה פשוט בניגוד לכל היגיון וכל מוסר לגבות את הכספים האלה.
יורי שטרן: והדבר האחרון זה באמת מעמדם של לפחות אלה ניצולי שואה שחיים מביטוח לאומי, מהבטחת הכנסה, שזה גבול העוני המוסכם, הסופי במדינת ישראל ולכן לפחות לאלה אנחנו חייבים להושיט יד ולכך תבוא הצעת חוק שלי.
יורי שטרן: זה בעצם ויתור מצידי אחרי שיחות עם האוצר כי בהתחלה הכוונה שלי כמו הרבה מאוד יוזמות חקיקה שהיו גם בכנסת הזו וגם קודם, הייתה להשוות את התנאים לאלה שמקבלים לפי החוק מ-53' כי ויתור אני הסכמתי ללכת על הקו הזה של מתן הטבות שנתנו לותיקי מלחמת העולם השנייה.
יורי שטרן: ואני באמת לא רואה שום סיבה שלא לראות בניצולי שואה הנזקקים, החיים מדמי הבטחת הכנסה, סוגיה דומה לזאת של ותיקי מלחמת העולם השנייה הנזקקים.
קולט אביטל: אנחנו נדבר על זה כי יש כנראה איזה משלחת שתיפגש עם שר האוצר בכל החקיקה אז כדאי אולי שניקח את כל היוזמות יחד.
קולט אביטל: בבקשה, תרצה אולי להגיד מה קורה אצלכם ותציג את עצמך למען הפרוטוקול.
דובי ארבל: מנכ"ל הקרן לרווחת נפגעי השואה ואני אלי אפתח ואודה לך גברתי שוב וגם לאדון שריד, הרבה יותר קל היה לעזוב את הנושא הזה מאשר להתעקש ולהמשיך ומר שריד אני אופטימי שאם תמשיכו לא לעזוב את זה אולי אפשר יהיה לעשות משהו כי באמת לא ייתכן שימשיך.
דובי ארבל: אני רוצה להגיד שלושה דברים קצרים ושתי בקשות.
דובי ארבל: השלושה דברים הקצרים, הראשון זה במי מדובר ומיהם ניצולי השואה שעכשיו צריכים את העזרה.
דובי ארבל: אתמול היה במשרד ניצול שואה שחי מבערך 4,000 או 5,000 שקל לחודש ובנו מתחתן והוא בא לבקש עזרה במימון החתונה - - בעזרה, יהיה לי מה לקנות חליפה לחתונה של בני, עם דמעות, אבל בקרן שלנו, באפיקי הסיוע הרגילים לא על זה אנחנו מדברים.
דובי ארבל: אנחנו מדברים על דברים הרבה יותר בסיסיים, אנחנו מדברים על 9 שעות עזרה סיעודי למי שהביטוח הלאומי הגדיר אותו כתלוי לחלוטין בעזרת הזולת ומצבו הכלכלי מתחת לרף שקבע הביטוח הלאומי.
דובי ארבל: אנחנו מדברים על משקפיים למי שמתחת ל - 4,500 שקל, מכשירי שמיעה, פרוטזות, טיפול שיניים.
דובי ארבל: מדובר בניצולי שואה נזקקים והמחזה שהוא יום יום במשרדנו ואת אפילו באת וראית שאנשים באים ומוציאים את שיניהם השבורות, הוא מחזה לא נעים.
דובי ארבל: הדבר השני, זה אולי לא יפתיע אבל ניצולי השואה, גילם הממוצע מתקרב ל-80.
דובי ארבל: נמצאת פה החוקרת ממכון ברוקדייל, זה אומר שבזה משרד האוצר אולי העביר את הכסף אבל זה שלא הגיע, נחסך כסף כי ברשימת המתנה של 15,000 איש, אני בטוח אני אבדוק את זה לפני שנשלם, חלק מתו.
דובי ארבל: אז כל יום שעובר וזה נוגע לאחת הבקשות שיעבירו את זה כמקשה אחת כי עכשיו הבנתי שהולכים להעביר את זה בשני חלקים או יותר, זה ממש אומר שאנשים בקצה השני מתים ולא מקבלים את העזרה ואולי עם העזרה היו מאריכים את חייהם.
דובי ארבל: הדבר השלישי, דיברו על אחריות המדינה וכן הלאה.
דובי ארבל: זה לא מחלוקת שחלק גדול מהמדינה נבנה בזכות ניצולי השואה, תרומתם גם בכסף בהסכמי השילומים וכל המטבע הזר שנכנס.
דובי ארבל: גם בגופם, במלחמות ישראל וגם בדור השני המדהים שפיתחו.
דובי ארבל: הדברים קצרים והם ברורים.
דובי ארבל: שתי בקשות.
דובי ארבל: אחת, אני לפני בקשות אני אבהיר, נמצאת פה גברת עופרה רוס ואני חייב גם לשבח אותה שבמשך שנים היא זו שבקשר מטעם המדינה עם הקרן ואכפת לה והיא דאגה לביצוע שיפורים בדרך ניהול הקרן ומערכת המחשוב שלה.
דובי ארבל: ..
דובי ארבל: אבל אי אפשר להגיד אחרת, בחשבון הבנק של הקרן לא התקבל גרוש, את אמרת 5 בנוסף לשניים, גם הראשונים וגם האחרונים - -
קולט אביטל: גם ה-400,000 דולר לא הגיעו?
דובי ארבל: גם ה-2 מיליון וגם- ה-400,000 דולר לא הגיעו ואנחנו זה שנת תקציב.
דובי ארבל: אנחנו עכשיו ביולי, ועכשיו אני לפחות ביקשתי וזו בקשה ראשונה שמה שכבר רוצים להעביר שיעבירו מיד, זה לא שאנחנו מחכים.
דובי ארבל: הניצולים ממתינים ואושרו וכן הלאה.
דובי ארבל: הדבר השני זה להגדיל את הסכום.
דובי ארבל: ציטטת את שר האוצר והוא אמר כל סכום שיידרש אז לא 7 מיליון שיעבירו לפחות מה שחסר לשנה הזו.
קולט אביטל: סליחה על שאלתי, שר האוצר אמר שהקים צוות שצריך לעבוד איתכם ומולכם כדי לבדוק בדיוק מה הצרכים.
קולט אביטל: נפגשתם עם הצוות הזה?
דובי ארבל: מאז שהוא אמר את זה,לא היה שום צוות.
דובי ארבל: לפני הדיון הקודם, בפעם שעברה שהתכנסנו, הגיע נציג ממשרד האוצר.
דובי ארבל: עופרה רוס מכירה אותנו שנים ויודעת היטב את פועלינו וגם כל שנה עושים לנו ביקורת עומק וכל שנה כותבים שזה הולך לאנשים הנכונים ובתנאים הנכונים.
דובי ארבל: הגיע נציג נוסף של האוצר, הוא אמר שני דברים.
דובי ארבל: אחד, שהעזרה הסיעודית צריכה להיות מקוצצת, מי שלא יכול לבד ללכת לעשות פיפי וקקי, העזרה צריכה להינתן בתנאים יותר גרועים.
דובי ארבל: זאת אומרת, צריך להוריד את רף ההכנסות של ביטוח לאומי, הביטוח הלאומי כך קובע, גם את הביטוח הלאומי צריך לשנות.
קולט אביטל: מי אמר את זה?
דובי ארבל: נציג משרד האוצר.
קולט אביטל: אני מאוד מקווה שזו לא מדיניות.
דובי ארבל: הוא אמר שזאת מדיניות, שמשרד האוצר מתכוון לשנות גם את הקריטריונים של ביטוח לאומי.
דובי ארבל: כל עוד זה קיים ואנחנו הולכים לפי זה אז - -
יוסי שריד: כבר משנים את זה בפועל, לי ידוע על מקרים שלאנשים במצב הזה שאתה מתאר שכבר הסירו מהם את הסיעוד.
דובי ארבל: והדבר השני, ופה זה אולי דבר שני, זה שח לכם ואולי גנאי למרד האוצר.
דובי ארבל: עצם זה שאתם מקיימים את הדיון, אמנם יש פה מעט אנשים, יש לזה הד עצום.
דובי ארבל: עצם זה שאתה אומר את דבריך ואת, אתם לא מאמינים, לניצולי השואה זה גם חשוב המילים, שאכפת, שמוקירים אותם, שמכבדים אותם - -
קולט אביטל: רק המילים לא נותנים להם את ה- -
דובי ארבל: זה שיש חברי כנסת שאומרים זה עושה משהו, אבל מצד שני שהיה הוועדה הזו ששלח נציג האוצר ואמר המלחמה נגמרה כבר לפני 60 שנה מה הבעיות של היום קשורות?
דובי ארבל: זה פוגע.
דובי ארבל: אני חושב שגם המילים של ביבי עוררו המון ציפיות.
דובי ארבל: אנחנו קיבלנו משהו כמו 3,000 שיחות טלפון אחרי הדיון הזה שהיה בכנסת וביקשו את הכסף שהוא הבטיח.
דובי ארבל: אני חושב שגם אם מעבירים את הכסף לפחות לעשות את זה מהר, כמקשה אחת, שזה יגיע, חבל על הזמן.
עופרה רוס: ראשית, קצת קשה לי לשמוע כאני יושבת כאן, אני מטפלת שנים רבות בניצולי שואה ומטבע הדברים גם מעבירה הרבה פעמים את מדיניות משרד האוצר בכל מה שקשור לניצולי שואה ואני שומעת שתוקפים אותנו שנים רבות בכל הזדמנות כשאנחנו עושים את עבודתנו ברגישות מרובה, באחריות מרובה - - אני חייבת להתייחס לזה, אני חושבת שזה כואב לי באמת.
עופרה רוס: אנחנו יום יום רואים את האנשים האלה למול עינינו, חלקנו הם בני ניצולי שואה וכואב לנו ואנחנו משתדלים.
עופרה רוס: עכשיו לגבי הקרן, זו סתם הייתה הערת ביניים וגם כדי שלא תהיה תחושה שאיזשהו במשרד האוצר יש מדיניות שהיא נגד ניצולי השואה, להפך אפילו התגמולים של ניצולי השואה גבוהים מהתגמולים של נכי צה"ל.
עופרה רוס: זאת אומרת, יש רגישות, יש הבנה, זה דבר ראשון.
עופרה רוס: עכשיו, בקשר למה שנאמר, ששגיא אמר שהשואה הייתה לפני 60 שנה, זה לא רלוונטי - -
שגיא בלשה: עופרה ואני ביחד בישיבה הזו, לא הייתי שם לבד, עופרה הייתה איתי ודברים כאלה מעולם לא נאמרו אבל תכף אני אתייחס לזה - -
קולט אביטל: אני רוצה להגיד משהו.
קולט אביטל: חבל לי להסיט את הדיון כרגע מהעיקר, למה שכן נאמר או לא נאמר.
קולט אביטל: אם זה נאמר, אני בטוחה שמי שאמר צריך להתנצל ולהצטער על זה.
קולט אביטל: אם זה לא נאמר, זה לא נאמר.
קולט אביטל: בואו נתייחס עכשיו לנושא שלמענו התכנסנו.
עופרה רוס: בכל מה שקשור לקרן, כשמדובר בה, אני רוצה לתת טיפה רקע.
עופרה רוס: בשנת 94' בייגה בזמנו שהיה שר אוצר החליט להקים את הקרן הזו, הוא החליט להקים אותה באמת מתוך כוונה לראות את ניצולי השואה נזקקים שביניהם ולפצות אותם.
קולט אביטל: אני הבנתי שבייגה הקים קרן ב- 94' שחלק מהכסף מועבר מהקרן הזו גם לארגונים אחרים וחלק מהכסף מועבר של הקרן של האוצר, מועבר לקרן שהוקמה.
עופרה רוס: נכון, כי זו תמיכה, כולנו מכירים את התמיכות.
עופרה רוס: יש מבחני תמיכה ועל סמך המבחנים כל מי שעונה לקריטריונים - -
קולט אביטל: בשלב הזה אנחנו מנהלים פה את הישיבה.
קולט אביטל: הקרן הזו הוקמה לא כטובה, נתקבלו כספים מגרמניה.