GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: הבנתי שהקיבוצים שיקלטו דרכך צריכים להגיש בתחילת השנה למשרד הקליטה אומדן תקציבי – כמה זה יעלה לקיבוצים.
קולט אביטל: זאת אומרת, אם צריך לכסות את ה- 50%, ואז זאת בעייתו של משרד הקליטה לדעת איך הוא מחלק את הכסף שלו בין חו"ל לבין הארץ.
קולט אביטל: השנה זה נעשה?
זאב שור: לא.
קולט אביטל: אז איפה אנחנו עומדים השנה?
קולט אביטל: הם עומדים להגיע בעוד 10 ימים- -
קרן לוזון: ב- 11 באוגוסט.
קולט אביטל: לא הכנו שום תשתית תקציבית לעניין הזה?
שרה אנקורי: הקיבוצים האלה פשוט לא יודעים מה מחכה להם.
קולט אביטל: אם אני לא הייתי יוזמת את הישיבה הזאת היום, היינו עומדים בפני שוקת שבורה בעוד חודש.
קריאות: נכון.
זאב שור: צריך לבדוק את זה ולראות מה עושים.
קולט אביטל: אנחנו מדברים על גירעון שיכול להתגלות בעוד חודש לקיבוצים אחדים- -
תמר גל-שראי: יגלו אותו בינואר 2006.
קולט אביטל: אנחנו מדברים כרגע רק על 3 החודשים הראשונים, ואחר-כך נדבר גם על הלאה, נחלק את זה לשניים.
קולט אביטל: אני מבינה שלקיבוצים שיקלטו את 100 הילדים האלה חסר, לפי אומדני הצנוע 180 אלף שקל, ונניח מתוך זה כ- 50 אלף יגיעו מתנועת הצופים כעודפים.
קולט אביטל: עדיין אנחנו נשארים בגירעון של 130 אלף.
קולט אביטל: מי הגופים הנוספים שמממנים?
קולט אביטל: הוועד למען החייל?
יצחק איתן: אנחנו עושים פה סלט גדול מאוד מהדיון הזה- -
קולט אביטל: אני מאוד מודה לך על הציון.
קולט אביטל: אולי אתה יכול להתבטא קצת יותר בעדינות?
יצחק איתן: אני לא תוקף, אלא מציין את זה כי צריך לעשות הבחנה בין הקליטה שלהם לפני שהם מתגייסים לבין התקופה שבה הם כבר מגויסים.
קולט אביטל: אנחנו לא מדברים על הגיוס, אנחנו מדברים על התקופה לפני.
יצחק איתן: אבל דיברו על 750 שקל, וזה בתקופת הגיוס.
קולט אביטל: אנחנו עושים ההבחנה, ואנחנו נדבר על זה אחרי-כן.
קולט אביטל: יש לך אולי מה להוסיף כרגע על הנושא לפני הגיוס?
יצחק איתן: האגודה למען החייל מטפלת בחיילים בשירות סדיר ומעט בחיילים משוחררים.
יצחק איתן: אנחנו לא עוסקים באזרחים- -
תמר גל-שראי: אחת ההצעות שהיו, ולא הצלחנו לקד אותן במסגרות של אכ"א הן שהצבא יכיר בהם בזכאות דיור החל מגיוסם לשל"ת – שירות ללא תשלום – חודשיים לפני.
תמר גל-שראי: הם מקבלים כרטיס של"ת ולא כרטיס חוגר, ואז הם גם נוסעים באוטובוסים בזול מאוד.
תמר גל-שראי: אנחנו מבקשים שהצבא יכיר בהם עם זכאות דיור גם לשם.
תמר גל-שראי: הצבא לא מוכן להכיר בהם בתקופת השל"ת.
תמר גל-שראי: זה דבר שיכול היה לתפור כמעט את כל הגירעון הזה.
תמר גל-שראי: אולי אנשי הצבא יוכלו להסביר את ההיגיון שעומד מאחורי זה.
קולט אביטל: אנחנו עדיין מדברים על התקופה שלפני.
קולט אביטל: יש לכם התייחסות?
צחית גניש-לוי: אני מענף כוח האדם, ונפגשתי כמה פעמים עם הנציגות של קיבוץ דגניה.
צחית גניש-לוי: תשלום הכספים לחיילים שהם בשל"ת הוא בלתי אפשרי לצבא, כי כפי שזה נקרא זה "שירות ללא תשלום".
צחית גניש-לוי: צה"ל לא מעביר כספים לאנשים או למלש"בים במעמד כזה.
צחית גניש-לוי: מבחינתנו אני לא יכולה להעביר כספים כי אני צריכה לשלם כספים לאנשים שהם בסטטוס כזה.
צחית גניש-לוי: מבחינת הצבא זה בלתי אפשרי, אבל ברגע שהם מתחיילים אנחנו מתחילים לשלם את הכספים.
קולט אביטל: לפני שנה פניתי אולי 7 פעמים בעל-פה ובכתב לסלי מרידור.
קולט אביטל: יש קרן שעליה שמענו מהוועד למען החייל שגויסה בארצות-הברית לצורך של 2-3 מיליון.
יצחק איתן: כן.
קולט אביטל: הקרן הזאת הייתה אמורה להועיל לצורך קליטתם של חיילים בודדים בארץ, ונדמה לי שאתה או מישהו מצדך העליתם את הרעיון שהגירעון הזה של 3 החודשים הראשונים יכוסה מן הקרן הזאת.
קולט אביטל: אנחנו פנינו לסוכנות היהודית, והסוכנות היהודית הפנתה אותנו שוב אליכם ושוב אנחנו צריכים להיפגש, לא החליטו איך מוציאים את הכסף, ובינתיים הכסף שוכב.
יצחק איתן: עם כל הכבוד, אני מעולם לא התייחסתי לתקופת טרום השירות ומעולם לא ביקשו ממני - -
קולט אביטל: אז כנראה זה נציג שלך, אנחנו נוציא את הפרוטוקול, אין שום בעיה.
קולט אביטל: הזיכרון שלי הוא בדרך-כלל טוב.
קולט אביטל: אני אקריא מתוך הפרוטוקול.
ליאור כרמל: היה כאן המנכ"ל.
יצחק איתן: אם את אומרת, זה בטח נאמר.
יצחק איתן: האגודה למען החייל הוא לא גוף שיכול ורשאי לטפל באנשים לפני הגיוס.
יצחק איתן: אנחנו עוסקים בשני תחומים: בתחום של חיילים בשירות ובמתקני צה"ל ובמתקני האגודה למען החייל- -
קולט אביטל: אני אבקש את סליחתך, מי שהיה כאן הוא דוד מימון, אבל הוא זה שהציע את הפתרון הזה.
יצחק איתן: אני מניח שזה מה שהוא אמר, אבל זה חוסר הבנה.
יצחק איתן: גם אני בדיון הייתי בטוח שמדברים פה על חיילים, מסתבר שמדברים על אזרחים- -
קולט אביטל: אבל אלה אזרחים שבאים הנה – אתה יודע מה – לבסיס קליטה ומיון שעושה להם קורס הכנה כדי שייכנסו לצבא.
קולט אביטל: או-קיי?
קולט אביטל: נקרא לזה בקו"ם.
יצחק איתן: הפנייה למשרד ממשלתי היא במקום.
יצחק איתן: אנחנו עמותה שניזונה מתרומות.
יצחק איתן: אני לא יודע לפנות אל תורמים ולהגיד להם לתמוך בילדים לפני הגיוס כי המטרה של האגודה למען החייל היא להשתמש בכספי תרומות לרווחתם של החיילים.
יצחק איתן: לא פנינו מעולם לתורמים שלנו לבקש סיוע לילדים לפני גיוס.
קולט אביטל: אבל אתם לא צריכים לבקש סיוע, הקרן כבר קיימת.
יצחק איתן: הקרן היא של הסוכנות, ואם הסוכנות מוכנה לממן את האנשים האלה זאת זכותה, היא לא צריכה אותנו בשביל זה.
יצחק איתן: הקרן של הסוכנות נועדה לטפל בחיילים, עולים חדשים בודדים, היא לא נועדה לטפל באנשים לפני גיוס.
יצחק איתן: אם הסוכנות חושבת שנכון לטפל באנשים האלה זה בסדר גמור.
קולט אביטל: אלוף איתן, אף אחד לא מנסה להוציא ממך את מה שאתה לא יכול לתת.
קולט אביטל: אנחנו לא מדברים עכשיו על לגייס עכשיו אף על פי שאני בטוחה שאם האגודה למען החייל הייתה פונה לישראלים כדי לגייס כספים – הנה, אני נותנת לך איזשהו טיפ בעניין גיוס כספים – לצורך המטרה הזאת אני בטוחה שהורים של ילדים שבאים לארץ, היו תורמים.
קולט אביטל: כפי שהוצג לנו העניין, הקרן המיוחדת הזאת כבר גויסה.
קולט אביטל: עד כמה שאני מבינה, קיבלנו 2.5 מיליון מהקרן, והיא נמצאת בארץ, והכוונה היא לעזור לאנשים שמתגייסים לצה"ל ולחיילים בודדים בקרב העולים.
קולט אביטל: הקרן קיימת, לא הוציאו אותה.
קולט אביטל: אתם שותפים בזה כי אתם אלה שגייסתם אותם במשותף, זה היה פרויקט משותף שלכם ושל הסוכנות, כך הוצג לנו העניין.
קולט אביטל: האם אין שום דרך?
קולט אביטל: אני מצטערת שהסוכנות היהודית לא מיוצגת כאן על-ידי יושב ראש הסוכנות שאליו פנינו- -
שפרה שידלוביצקי: אני אומרת שוב וציינו גם הנציגות: היות שהם אינם חיילים, וכפי שאמר האלוף איתן הקרן גויסה לחיילים אנחנו גם עוזרים לתנועות הקיבוציות בכספים שצוינו כאן – 50%.
שפרה שידלוביצקי: אני במקרה גם אחראית על כל אולפני הקיבוצים- -
יוסי ורדי: עד גיוסם לצה"ל רק משרד הקליטה והסוכנות צריכים לממן את התקופה ואת הפעולות המכינות לגיוס, כמו הכרת הארץ וכדומה.
יוסי ורדי: צריך לערוך נייר עם אומדן עלויות ל- 3 החודשים האלה, שכולל את כל עלויות הכלכלה והלינה וכל ההוצאות והתוכניות למיניהן, ולראות איך מתחלק המימון בין הסוכנות שלקחה על עצמה את האולפן – כי חלקם זקוקים לאולפן – לבין משרד הקליטה.
יוסי ורדי: זה פרק אחד.
קולט אביטל: זה פרק אחד שרצוי לך ולי.
קולט אביטל: מתוך רצון להתקדם בדיון הזה אני רוצה להקריא מתוך פרוטוקול לפני כשנה, ב- 16 ביוני 2004, אני מצטטת את נדיה פריגת: "אנחנו נבדוק עם הצופים ביחד פעם נוספת את הרכב התקציב שאנחנו מעבירים.
קולט אביטל: יכול להיות שאנחנו כן נמצא פתרונות ונוסיף לעלויות של הקיבוץ בשלושת החודשים הראשונים.
קולט אביטל: העניין הוא שאני צריכה לבדוק את זה עם הצופים כי אנחנו לא העברנו עד היום כספים ישירות לקיבוצים".
קולט אביטל: אני מבקשת לדעת שנה אחרי זה מה העלתה הבדיקה הזאת, ומה אתם מוסיפים לקיבוצים כפי שאתם התחייבתם פה?
קולט אביטל: כך אני הבנתי, יכול להיות שאני לא קוראת נכון, יכול להיות שאני צריכה לקבל קורס בהבנת הנקרא, אבל בכל זאת אנחנו מדברים על זה במשך שנה, השנה אתם יודעים שבאים יותר אנשים – איך הכנתם איזשהו פתרון תקציבי לעניין הזה?
נדיה פריגת: אנחנו לא התייחסנו לכל העלויות, אנחנו ביקשנו בתוכנית העבודה של 2005 שהצופים יכניסו לתוכנית העבודה שלהם בתקציב גם חלק מהעלויות שמוציאים הקיבוצים.
קולט אביטל: אתם קיבלתם כזה תקציב מהצופים?
נדיה פריגת: כן.
קולט אביטל: אפשר לראות כמה הם הקדישו מהתקציב?
נדיה פריגת: אפשר לראות, זה כרגע לא אצלי.
קולט אביטל: למה לא באת מוכנה לישיבה?
נדיה פריגת: שינו לי את תוכנית היום, ואני לא באתי מהמשרד.
נדיה פריגת: אני מתנצלת.
נדיה פריגת: בכל אופן, לא מדובר בסכומים כאלה, מדובר בעיקר על כיסוי הוצאות שקשורות לנושאים החינוכיים שלהם- -
קולט אביטל: כל מה שהם עושים שם זה נושאים חינוכיים.
קולט אביטל: הכול.
נדיה פריגת: אין ספק שזאת תוכנית יוצאת מן הכלל חינוכית, ואני לא צריכה לחזור מהו החלק שלנו שם.
נדיה פריגת: כל הנושא הזה התעורר רק לפני שנה באמת.
נדיה פריגת: קיימנו פגישה במאי כדי לברר את זה עם תמר ועם שרה ועשינו אפילו המרה של תקציב 2004 שלא נוצל והעברנו את זה בוועדת מכרזים לקיבוצים.
נדיה פריגת: זה לא מכסה את הסכום, זה היה 32.5 אלף שקל.
קולט אביטל: מתוך כמה שהיה חסר לכם?
קולט אביטל: מה החובות?
שרה אנקורי: לפני שנתיים יצאנו בגירעון של 130 אלף שקל מהקיץ.
נדיה פריגת: אנחנו לא יכולנו לקחת על עצמנו מראש את האחריות לגירעון הזה ואמרנו שאנחנו נעשה מה שאנחנו יכולים- -
קולט אביטל: כל העניין הזה הוא פשוט נופל בין הכיסאות, אני מצטערת,נדיה.
קולט אביטל: אתם מחליטים במשרד הקליטה לעודד פרויקט, צריך לראות את הפרויקט בכללותו.
קולט אביטל: בשביל מה מביאים ילדים לארץ אם אתם לא יכולים לכסות את ההוצאות גם בארץ?
קולט אביטל: משרד הקליטה אמון על הוצאות בארץ, לא על הוצאות בחו"ל.
קולט אביטל: סליחה שאני אומרת את זה בפעם החמישית.
נדיה פריגת: במקרה של תושבים חוזרים ובמקרה של טיפול בישראלים משרד הקליטה אמון על שני התחומים.
קולט אביטל: אם הוא אמון על שני התחומים אני לא אביא 100 ילדים לארץ אם אני לא יכולה לטפל בהם.
קולט אביטל: אני אביא רק 5 כי רק ב- 5 אני יכולה לטפל.
נדיה פריגת: לרוב הילדים האלה יש זכויות עולים אם הם חוזרים כקטינים או אזרחים עולים, ומשרד הקליטה נותן סל קליטה לכל ילד כזה, שכולל גם שכר דירה שצריך לעבור לקיבוץ.
קולט אביטל: זה ב- 3 החודשים הראשונים?
נדיה פריגת: מההתחלה.
נדיה פריגת: ברגע שהוא מוכן להסדיר את המעמד- -
קולט אביטל: כמה סל הקליטה?
קריאות: 15 אלף שקל.
תמר גל-שראי: הכול עובד מול חשבון הבנק של הילד.
קולט אביטל: סליחה, אתם יודעים מה, לעולים חדשים שהולכים להוסטלים אתם יודעים להוציא 8% מהכספים שהם מקבלים כדי לשלם להוסטלים; לאנשים כאלה אתם לא יכולים להעביר חלק מהכסף לשכר דירה?
נדיה פריגת: אנחנו מניחים שהדבר הזה מוסדר, ואם הוא לא מוסדר צריך לחשוב - -
קולט אביטל: אבל מה זה "אנחנו מניחים", הרי אנחנו מדברים על זה שנה.
קולט אביטל: למה אנחנו "מניחים" את זה?
צחית גניש-לוי: כשהחיילים מתגייסים לצה"ל הם מקבלים זכאות של חייל בודד לקבל שכר דירה, ואני משלמת את זה לקיבוץ ולא לחייל.
קולט אביטל: אם הצבא יודע לעשות את זה, למה אתם לא יכולים לעשות את זה?
נדיה פריגת: אני אבדוק את האפשרות הזאת להעביר את זה לקיבוץ.
נדיה פריגת: אם זה ניתן במסגרת חוקי סל קליטה, אני אבדוק את זה.
קולט אביטל: כשאדם בא לארץ, ואתם נותנים לו חוץ מסל הקליטה גם מענק שכר דירה, ובחלק מהמקרים הם מתגוררים נניח במלון דיפלומט – יש לכם סידור שאתם מעבירים שכר דירה ישירות למלון דיפלומט מתוך סל הקליטה.
קולט אביטל: אז למה אי-אפשר להעביר את זה לקיבוצים?
נדיה פריגת: זאת שאלה.
מושיק אביב: רובם לא פותחים את סל הקליטה לבחירה למגורים.
קולט אביטל: מה זה נקרא "פותחים"?
קולט אביטל: לא מקבלים את סל הקליטה או משאירים חשבון בבנק?
קריאה: זה מופקד בחשבונם- -
מושיק אביב: אני אסביר.
מושיק אביב: אני מפקד יחידת הנח"ל.
מושיק אביב: אנחנו מאמצים את גרעין צבר עם הצופים זה שנים.
מושיק אביב: הקמנו תוכנית מיוחדת לגרעין צבר כדי לעודד את ההגעה דרך גרעיני הצופים.
מושיק אביב: אנחנו מקבלים אותם בארץ בחיבוק, יש להם מורות חיילות שמלוות אותם, אני מלווה את זה באופן אישי ומשבץ אותם לצבא.
מושיק אביב: הגיוס שלהם הוא רק בנובמבר; בספטמבר אנחנו כבר מגייסים אותם לשל"ת כדי שלא יפרו להם את זכויות העולים ולהקל עליהם, כי אחרי זה תינתן להם הבחירה האם לעלות עם הוריהם.
מושיק אביב: הם יכולים לחזור לעצמם ולנסות להביא את ההורים שלהם- -
קולט אביטל: מה הם מקבלים בסל הקליטה ולאן זה מגיע?
נדיה פריגת: הכוונה שלו היא שלא כולם מקבלים סל קליטה, אלא כאלה שעשו אקט של עלייה בפועל.
נדיה פריגת: התוכנית הזאת מאפשרת להם לא לקבל את ההחלטה על העלייה בתקופה הראשונה- -
קולט אביטל: את אומרת שזה לא רלוונטי ל- 3 החודשים הראשונים.
נדיה פריגת: לחלק מהאנשים זה לא רלוונטי.
תמר גל-שראי: אין לנו שום דרך לגיטימית ולא לגיטימציה מוסרית להגיד להם שאם הם בגרעין צבר זאת עסקת חבילה, ואתם חייבים לפתוח את סל הקליטה.
תמר גל-שראי: אין לנו דרך לעשות את זה.
קולט אביטל: לכם אין דרך, אבל לפני שהם באים לארץ, ובהנחה שאנשים מקבלים ממקורות שונים תמיכות כספיות שהן מהכיס הציבורי, לצורך העניין הזה – או תנועת הצופים שמכינה אותם לפני הגעתם לארץ או משרד הקליטה יחד עם תנועת הצופים יכולים להגיד להם שבשלושת החודשים הראשונים חלק מסל הקליטה או חלק מהמענק הזה תצטרכו להעביר לשכר דירה מכיוון שאתם מתגוררים בקיבוץ.
קולט אביטל: אם היו גרים, הם היו צריכים לכסות את זה- -
יוסי ורדי: אם הם גרים בעיר הם גרים בדירות של אל"ח - -
נדיה פריגת: אני חושבת שצריכה להיות גמישות של כל הגורמים, אי-אפשר להגיד שבטרום צבא כשזה ברור שהם באו במטרה להתגייס, ו- 100% מהם מתגייסים - -
קולט אביטל: אני רוצה להתקדם, כי אנחנו מסתובבים סביב אותה נקודה.
ליאור כרמל: הייתה לנו שנה טובה, לא צפינו שיהיו לנו 100 איש.
קולט אביטל: גם על זה צריך לבכות?
קולט אביטל: בשנה הבאה יגיעו חס וחלילה 200.
ליאור כרמל: אנחנו יודעים את זה תמיד בסוף השנה ולא בתחילתה.
קולט אביטל: אני רוצה להציע שני דברים, לפחות על הפרק הזה.
קולט אביטל: עד כמה שאני מבינה אנחנו מדברים באופן גס על 101 ילדים, באופן גס על 370 אלף שקל – כי זה 101 ילדים, ולא 100.
דנה גורדון: הם אומרים שזה 40 ולא 30- -
קולט אביטל: אני לא רוצה ללכת על תקציב שכרגע אין לי לגביו שום הוכחה.
קולט אביטל: אני רוצה שמישהו מהתנועה הקיבוצית ייקח פיקוד על העניין הזה, יעשה תקציב מדויק ויגיש למשרד הקליטה כי באיזשהו מקום צריך להיות גורם מטה לעניין הזה כדי לבדוק.
קולט אביטל: מה שאני עושה עכשיו היה צריך להיעשות כבר לפני שנה.
קולט אביטל: צריך לבדוק מאיפה לוקחים 50% - משום שזה לא צודק שה- 50% האלה – הקיבוצים אומרים "אנחנו לא יכולים יותר"- -
נדיה פריגת: חלק מהם אנחנו מעבירים.
קולט אביטל: אז אני רוצה לדעת כמה אתם מעבירים, אבל אני לא יכולה לחיות על "בערך", ואחר-כך אנשים אומרים שיש חור בתקציב.
קולט אביטל: זה חוזר מדי שנה, ובעוד שנה לא יהיה אף קיבוץ שיהיה מוכן לקלוט אותם יותר, וזה לא מה שאנחנו רוצים.
קולט אביטל: אני מבקשת אם אפשר שתוך שבועיים בשבועיים הקרובים – כי אנחנו מתקרבים לעונה שהם נכנסים פה – אנחנו רוצים לדעת מה אומדן התקציבים, מה בדיוק הגירעון שיוטל על הקיבוצים, ומאלו מקורות משרד הקליטה ינסה לגייס את זה.
קולט אביטל: אני לא רואה מאיפה אפשר לגייס את זה, ואני גם לא חייבת להיות זאת שמנג'סת ליושב ראש הסוכנות היהודית, אף על פי שאני אמשיך לעשות את זה.
קולט אביטל: זה לגבי פרק א'.
קולט אביטל: פרק ב' שהוא לא פחות בעייתי הוא כשהם כבר בתוך הקיבוצים.
ליאור כרמל: האגודה למען החייל יחד עם השליח שלנו גוזלן יעשו יחד עבודה משותפת, ולא תהיה להם לגייס אנשים.
ליאור כרמל: נכון שהאגודה למען החייל מקובעים על יום החיול הראשון, אבל אפשר גם פה לגלות קצת גמישות וללכת על זה כמבצע משותף של כולם יחד.
קולט אביטל: אני בטוחה שאפשר.
קולט אביטל: מה שאותי מתסכל זה שגם לפני שנה אמרנו שזה אפשרי, ואנחנו מגיעים לאותו המצב.
יצחק איתן: אני אומר את זה גם בשביל הפרוטוקול, אני מצטער מאוד, זה לא התפקיד של האגודה למען החייל כרגע, זה לא ביעדים שלה.
יצחק איתן: אנחנו לא עסק פרטי שמחליט את זה, יש לנו אספה זמנית, יש לנו אזרחים שקובעים מהם היעדים של האגודה למען החייל.
יצחק איתן: לא אני לא אתה ולא גוזלן מחליטים מה האגודה למען החייל עושה.
קולט אביטל: אני רוצה להבין את מה שאתה אומר; אתה אומר שזה נושא שלא עומד אצלכם בשום סדר עדיפויות?
יצחק איתן: זה נושא שלא עומד אצלנו בשום סדר עדיפות.
יצחק איתן: בצה"ל יש 5000 חיילים בודדים- -
קולט אביטל: מצוין, אנחנו גם נוציא את זה לתקשורת שצה"ל לא מוכן לעודד ישראלים לחזור לארץ.
יצחק איתן: אני לא צה"ל.
קולט אביטל: האגודה למען החייל, בסדר.
יצחק איתן: את יכולה להוציא לתקשורת כל דבר שאת בוחרת.
יצחק איתן: לי יש אחריות ציבורית כלפי התורמים, והסיפור יותר מורכב ממה שמוצג כי זה לא רק עניין של כסף.
יצחק איתן: אם נגיע למקום של הצבא תראי שבצבא הקיבוצים מקבלים יותר כסף ממה שמקבלים בדירות חיילים בעיר.
קריאה: זה חדש.
יצחק איתן: כל חייל בודד שחי בקיבוץ מקבל בסך-הכול יותר כסף ממה שהוא מקבל מהצבא כשהוא גר בדירה בעיר.
קולט אביטל: יש לי רושם שאתה סותר את עצמך.
יצחק איתן: אני לא סותר את עצמי.
קולט אביטל: אם כך, אני אחזיר לך את הקומפלימנט "בוא לא נעשה סלט".
קולט אביטל: בוא לא נעשה סלט.
יצחק איתן: חייל בודד בעיר מקבל סכום קטן מהסכום שהוא מקבל בקיבוץ- -
קולט אביטל: אתה יכול להגיד לי בבקשה בדיוק, לא בסיסמאות בדיוק כמה אתם נותנים לחייל בודד בעיר ובדיוק כמה אתם נותנים לחייל בודד בקיבוץ.
יצחק איתן: אני יכול להגיד לך בדיוק.
יצחק איתן: הצבא משלם.
קולט אביטל: אז למה אתה מדבר בשם הצבא?
קולט אביטל: עד עכשיו אמרת שאתה לא צה"ל.
יצחק איתן: אני מקבל את הכסף, אני נותן את השירות.
יצחק איתן: אני מחזיק כ- 160 דירות בערים השונות במדינת ישראל שבהם חיים חיילים בודדים.
קולט אביטל: מה המענק לחייל בעיר?
יצחק איתן: בעיר המענק הוא 870 שקל לחייל; בקיבוץ אם הוא חייל בודד בחדר זוגי, שני חיילים בחדר מקבלים 750 שקל- -
קולט אביטל: זה נקרא יותר?
יצחק איתן: - - וחייל יחיד בחדר מקבל 820 150 שקל- -
קולט אביטל: אז למה אתה אומר לי שזה יותר?
יצחק איתן: פלוס 150 שקל מקבל כל חייל בודד לכיסו מכיוון שהוא גר בקיבוץ.
קריאה: אבל זה לא מגיע לקיבוץ.
צביקה לוי: אני רוצה לעשות סדר בדברים, סליחה על ההתפרצות.
צביקה לוי: יש שלוש סוגיות של חיילים בודדים.
צביקה לוי: יש להם אופציה ב- 4 מקומות דיור: התנועה הקיבוצית, שכר דירה שהחייל מקבל אישית שהוא משלם לשוכר שממנו הוא שוכר את הדירה, דירות אגודה למען החייל ובית החייל – 4 אפשרויות לינה לחייל.
יוסי ורדי: לא הבנתי, מה זה שניים בחדר?
צביקה לוי: יש אפשרות לשניים בחדר.
יוסי ורדי: 750 שקל הקיבוץ מקבל, והוא מקבל תוספת של 150 שקל למשכורתו על כלכלה בגין ההפרטה בקיבוצים.
קולט אביטל: למה 150 שקלים ניתנים לו כשהוא בקיבוץ ולא כשהוא בעיר?
צחית גניש-לוי: זה הוחלט כדי לעודד את החיילים לגור בפתרונות הדיור שמוצעים.
צביקה לוי: חייל בודד בקיבוץ שהוא לוחם מקבל 820 שקל 150 שקל תוספת.
צביקה לוי: חייל שמקבל שכר דירה מקבל 800 פלוס 260 שקל אחזקת דירה - -
צחית גניש-לוי: לא כל חייל.
צביקה לוי: אני מדבר על חייל בודד עולה טהור.
צביקה לוי: הוא מקבל תוספת של 260 שקל בגין הוצאות נלוות שיש לו.
צביקה לוי: לקיבוץ שנותן לו את ההוצאות הנלוות יורדות הוצאות על כלכלה, על כביסה ועלויות אחזקת החדר.
צביקה לוי: נשאר לי על עלויות אחזקת החדר בסביבות 500 שקל לחודש.
צביקה לוי: אני מדבר נטו על חייל – הקיבוץ מקבל על חייל 750 שקל על שניים בחדר, 820 זה מה שהקיבוץ מקבל, ולא מעניין אותי כמה החייל מקבל.
צביקה לוי: צה"ל צריך להחליט שבמקום 150 שקל על כלכלה שאני נותן ללוחם או לא לוחם- -
קריאה: מה עושים היום אם הקיבוצים מופרטים?
צביקה לוי: - - להעביר את הכסף לקיבוץ, לא לחייל.
קולט אביטל: אם החייל הזה גר בעיר בדירה כזאת או אחרת לבדו או בבית החייל, ממה הוא משלם את דמי הכלכלה שלו?
צחית גניש-לוי: תלוי, אם הוא גר בדירות של האגודה למען החייל הכסף מועבר מאתנו ישירות לאגודה למען החייל פר-חייל, אנחנו בודקים את זה פרטנית לפי חייל.
קולט אביטל: את מדברת עכשיו על שכר הדירה.
צחית גניש-לוי: גם על שכר הדירה וגם דירות - -
קולט אביטל: אבל אני מדברת על תוספת הכלכלה.
צחית גניש-לוי: אם הוא גר בדירה שכורה בעיר אני לא נותנת לו עוד כסף.
קולט אביטל: אז הוא מוציא את הכסף הזה.
צחית גניש-לוי: כן, הוא מוציא את הכסף.
קולט אביטל: אם הוא בעיר הוא משלם לבד את האוכל שלו, הוא משלם לבד את הכביסה שלו.
קולט אביטל: יש פה דוד טוב שמשלם את זה, למה שהדוד הטוב ישלם את זה מכיסו?
צחית גניש-לוי: ההחלטה לתת 150 שקלים הייתה במסגרת פנייה אחרת לקיבוצים שמעודדת יותר חיילים לקבל את האופציה של מגורים בקיבוץ ולהיות מאומצים בהם.
צחית גניש-לוי: רצינו לעודד את החיילים כי צה"ל ממש לא מעודד את החיילים לשכור דירה כי הם נקלעים לחובות ולא מצליחים לשלם- -
קולט אביטל: אז אם אתם חושבים שזאת אופציה טובה, ואנחנו לא עושים את זה מטעמים של פילנתרופיה, אלא משום שאת אומרת שזה ימנע ממנו מלהיכנס לחובות, יש מי שדואג לו ונותן לו את השירותים למה את לא חושבת שיהיה צודק במקרה הזה להעביר לקיבוץ 150 שקל בשביל דמי הכלכלה שממילא מוענקים לו?
צחית גניש-לוי: רק לאחרונה העלינו את הסכום של החיילים שגרים לבד בקיבוץ ל- 820 שקלים שזה יותר מהתשלום בעיר.
קולט אביטל: אבל כשמשלמים בעיר 870- -
צחית גניש-לוי: זה לא 870.
קולט אביטל: אני פשוט כתבתי פה- -
צחית גניש-לוי: - - -
קולט אביטל: רק כדי להבין את ההיגיון כי אני דנה במספרים.
קולט אביטל: 870 בעיר, 750 בקיבוץ בחדר זוגי או 820 שקלים.
קולט אביטל: אני עדיין לא מבינה איך אומרים לי פה שמשלמים יותר לקיבוצים מאשר לעיר.
צחית גניש-לוי: עדיין לא אמרתי שמשלמים יותר- -
קולט אביטל: אבל זה מה שנאמר לנו פה מפי האלוף יצחק.
יצחק איתן: חייל מקבל על מגורים בעיר פחות מאשר הוא מקבל בקיבוץ.
יצחק איתן: בקיבוץ הוא מקבל פלוס 150 שקל, שאותם הוא לא מקבל בעיר- -
קולט אביטל: אז תעבירו את זה לקיבוץ.
קולט אביטל: מה שגרם לאי ההבנה הוא שאמרת שהמגורים בקיבוץ יותר יקרים מאשר בעיר.
קולט אביטל: אתה נותן 750 שקל לחייל לשכר דירה - -
צביקה לוי: מזה אני מפריש גם לכלכלה ולכביסה.
קולט אביטל: הבנתי אותך, אני ממש לא קשת הבנה.
צחית גניש-לוי: שכר דירה לחייל בודד שגר בדירה שכורה לא משנה איפה - -
קולט אביטל: הוא יותר גבוה בעיר מאשר בקיבוץ.
צחית גניש-לוי: חייל שזכאי לסיוע יכול לקבל 678 שקלים, וחייל בודד טהור שמקבל את מקסימום הזכאות זה 795 שקלים שאני משלמת לו על שכר הדירה שלו, אני לא אשלם לו שקל יותר.
צחית גניש-לוי: זה המקסימום.
צחית גניש-לוי: לצורך העניין – וצריך להגיד את זה – העלינו את הסכומים של הקיבוצים מתקציב הביטחון ל- 750 חיילים לשני חיילים שגרים יחד ו- 820 שקלים.
צחית גניש-לוי: הרבה מאוד חיילים מקבלים סכום של 820 שקלים.
צחית גניש-לוי: לצורך העניין, זה כסף שעובר מאתנו ישירות לקיבוצים.
צחית גניש-לוי: אז הסכומים עלו.
צחית גניש-לוי: יש עכשיו על הפרק גם פנייה נוספת של הקיבוצים להעלות את הסכום.
צחית גניש-לוי: זה עניין של תקציב הביטחון אם יימצא המקור התקציבי.
צחית גניש-לוי: אבל בינתיים אפשר להגיד שכל אופציות הדיור שניתנות לחיילים בודדים עומדות על אותו סכום.
צחית גניש-לוי: לצורך העניין, תמיד אנחנו מפלים את נושא השכר דירה כי אנחנו ממש לא רוצים שהחיילים יגורו באופציית השכר דירה.
קולט אביטל: לטובת החיילים אם הם גרים בקיבוצים, כולנו מסכימים שזה פתרון יותר טוב מכל הבחינות: גם חברתית, גם דואגים להם, הם לא בודדים, יש להם משפחה מאמצת, כל הקיבוץ מתעסק בהם.
קולט אביטל: יש איזושהי תמורה.
קולט אביטל: אם יש התמורה הזאת של 150 שקל בחודש , ואתם עצמכם מכירים בזה, אין שום סיבה שהכסף הזה לא יינתן לקיבוץ שלו נגרם האובדן הזה כי הוא בסך-הכול לא מכסה את ההוצאות שלו: אנחנו מדברים על כלכלה, על זה שהוא אוכל חופשי כשהוא בא, על כביסה ועל כל יתר הדברים.
צחית גניש-לוי: לכן העלינו את הסכום, והיום הסכום הזה הוא לא כזה שאנחנו יודעים שלקיבוצים נגרם אובדן או נזק.
יצחק איתן: בסופו של דבר מציעים פה שה- 150 שעוברים לכיסו של החייל יעברו כחלק מתקציב שכר הדירה - -
צחית גניש-לוי: אני אציע את זה.
יצחק איתן: - - זה דבר אפשרי, לא סוף העולם.
יצחק איתן: מה עוד שמדובר בלוחמים שזאת תוספת לשכר שלהם.
יצחק איתן: אם 150 שקלים יפתרו את הבעיה של העניין, זה משהו שהוא פתיר במובן הזה ויכול לפתור חלק מהבעיה.
צחית גניש-לוי: אני שואלת בצורה הכי פשוטה והכי ישרה, כשאתם מחזיקים את החיילים האלה ואתם מקבלים שכר דירה, נגרם לכם גירעון או לא ?
צביקה לוי: 370 שקל על חייל.
צביקה לוי: עלות חייל בקיבוץ היא בסביבות 250 שקל.
צביקה לוי: החזקת חייל בודד בקיבוץ עם כביסה, כלכלה, מגורים, חשמל, מזגנים – עולה לנו היום בסביבות 1270 שקל.
יצחק איתן: החיים בקיבוץ הרבה יותר יקרים מאשר החיים בעיר.
יצחק איתן: התנאים הפיזיים הם פחות טובים מהתנאים שאנחנו נותנים - אני כרגע לא מדבר על הצד החברתי, שהוא האלמנט החזק בקיבוץ.
יצחק איתן: כל הצדדים האחרים – רמת הדיור היא גרועה ובעייתית בחלק מהמקומות.
יצחק איתן: היינו בגבעת ברנר ובדגניה, ויש שם בעיה של בתים ישנים, גגות נוטפים מים – יד המון בעיות רציניות בהיבט הזה.
יצחק איתן: האגודה למען החייל בוחרת בעיקר דירות חדשות.
יצחק איתן: הבעיה שלנו היא שהאימוץ אצלנו יותר קשה כי הוא מבוסס על מתנדבים, והם מתקשים להגיע לאנשים.
יצחק איתן: זה הצד החזק של האנשים- -
קולט אביטל: למה אתה אומר לי, חוץ מהתנאים הפיסיים- -
יצחק איתן: אנחנו מחויבים לצבא על תקן של דירה.
יצחק איתן: לדוגמה, מה תחולה של דירה כזאת שאנחנו מחויבים אליה?
יצחק איתן: אצלנו יש 6 חיילים בדירה, ואצלם הדירה היא של חייל בודד או שני חיילים, דירה זה קוטג' או מבנה נמוך.
יצחק איתן: התנאים הבסיסיים הם הרבה יותר מורכבים ומסובכים מאשר לקחת דירת 4 חדרים בשכונה.
קולט אביטל: מעבר לתנאים הפיסיים מבחינת מגורים, שלא לכל הקיבוצים היה מספיק כסף כדי לשפץ דירות.
קולט אביטל: על כל זה דיברנו בעבר.
קולט אביטל: בואו נניח שנתגבר על הבעיה הזאת.
קולט אביטל: בעיר אולי יש אפשרות למצוא דירות, כי בדירות אתה כן משקיע את הפלטה החשמלית, את המקרר ואת המזגן, בזמן שבקיבוץ לא משקיעים את זה.
קולט אביטל: למה אתה אומר שחיי הקיבוץ יותר יקרים?
יצחק איתן: אני משקיע את זה מתוך סכום השכירות, לא ממשהו אחר.
יצחק איתן: אני לוקח את שכר הדירה, 6 חיילים בדירה, לוקח את המכפלות של הכסף הזה, ובכסף הזה אני נותן את התנאים בצורה הרבה יותר מרוכזת, יש לי צוות אחד שאחראי על הדירות האלה מבחינת הריכוזיות, הניהול והביצוע של המערכת זה הרבה יותר כלכלי ומקצועי.
יצחק איתן: לכן אני מצליח לתת תנאים הרבה יותר טובים.
קולט אביטל: אתה אמרת קודם שהחיים בקיבוץ יותר יקרים מאשר בעיר.
יצחק איתן: עובדה.
יצחק איתן: חסרים לנו 300 שקל.
קולט אביטל: חסר לו כי בעיר אתה נותן לחייל רק את המגורים, אתה לא מספק לו שירותי כביסה- -
יצחק איתן: לא נכון.
יצחק איתן: יש מכונות כביסה, חומרי ניקוי לאחזקת הבית, אנחנו משלמים את החשמל, את המים, הכול.
יצחק איתן: הכול במימון שלנו.
קולט אביטל: גם האוכל?
יצחק איתן: גם חלק מהאוכל.
צחית גניש-לוי: עוד בקשר לעלויות של הקיבוץ, להבדיל מדירות של חיילים בודדים בקיבוץ אנחנו בוחרים שמשרתים ביחידות סגורות.
צחית גניש-לוי: אלה התנאים של האימוץ בקיבוצים, וכך אנחנו מקטינים את העלויות בצורה ניכרת, להבדיל מעלויות של חיילים שגרים בדירות של חיילים בודדים של האגודה למען החייל שמגיעים כל יום לדירה.
צחית גניש-לוי: העלויות הרבה יותר גבוהות.
צחית גניש-לוי: זה גם נלקח בחשבון; חייל שמשרת ביחידה סגורה ומגיע פעם בשבועיים לקיבוץ או פעמיים בחודש לכל היותר עולה הרבה פחות.
צחית גניש-לוי: כך הגענו לסכום של 750 ₪ ו- 820 ₪.
צחית גניש-לוי: אנחנו לא נותנים את זה לכל חייל.
צחית גניש-לוי: חייל שמשרת ביחידה פתוחה לא יכול להגיע ולהיות מאומץ בקיבוץ.
תמר גל-שראי: אני רוצה להסיג סייג בעניין 150 ₪ שנתנו תוספת לחיילים.
תמר גל-שראי: זה משהו שאני אומרת מההתחלה לצבא, ואני מבקשת מהצבא שיתייחס לגרעין צבר כאל קבוצה גלובלית לאורך כל הדרך.
תמר גל-שראי: זאת הקבוצה היחידה ששבוע אחרי שהיא מגיעה לקיבוץ היא מגיעה לצו ראשון, ושלושה חודשים אחרי זה היא חיילת לכל דבר, ובאמצע מצליחים גם לחייל אותם לשל"ת.
קולט אביטל: כמה מאלה שמגיעים לתוכנית צבר ממשיכים לגור בקיבוצים?
קריאות: אחרי השחרור?
קריאות: כולם.
קריאות: במהלך השירות הם בקיבוץ.