GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוחנן סימון: אני חולק על מה שנאמר כאן שהם נסעו סתם.
מוטי חרמון: אני מדבר על חבר המדינות.
יוחנן סימון: אני מדבר על כל הארצות.
יוחנן סימון: אני עושה מעקב אחרי ההרשמה.
יוחנן סימון: כל מי שנוסע רושם אנשים ואנחנו רואים את התוצאות.
יוחנן סימון: יש בעלי מקצוע.
יוחנן סימון: אותו דוד בלום שנסע לדרום אפריקה, ואני ראיתי את האנשים.
יוחנן סימון: טבחים טובים יש גם בחבר המדינות, בכל הארצות.
יוחנן סימון: אבל הדיון שהיה פה בסך-הכל הוא לא דיון שאנחנו לא מסכימים אלא דיון מקצועי שצריך להעמיק בו, ואני לא חושב שוועדת הכנסת הוא המקום לדיון כזה.
יוחנן סימון: אני הצעתי שיהיה פורום כזה – אני מסכים עם כל מי שאמר את זה, וחבל שנציגי התאחדות בתי המלון יצאו – הם לא יוזמים במיוחד.
יוחנן סימון: אני לא יודע אם זה מסיבות כלכליות בלבד, או מחוסר יצירתיות בעבודה.
יוחנן סימון: אם נספק להם את האנשים, יכול להיות שהם ייכנסו הרבה יותר לשותפות.
יוחנן סימון: כרגע הם מסתכלים מהצד.
יוחנן סימון: מביאים – לוקחים, לא מביאים – לא לוקחים.
יוחנן סימון: זה תלוי בשותפות של הגוף הזה, של האנשים שממונים על עידוד העלייה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להציע שני דברים, מלבד המסקנות של הוועדה.
נעמי בלומנטל: מר סימון, אני מרימה את הכפפה ואנחנו ניזום לפחות דיון אחד עם התאחדות בתי המלון בקטע של העסקת עולים, וכבר דיברתי על כך עם מר רוזנטל.
נעמי בלומנטל: דיברנו על כך שהוא יביא את מנהלי כוח האדם בבתי המלון השונים, לפחות שתהיה פתיחות ושישמעו את הדברים.
נעמי בלומנטל: אני לא בטוחה, אבל ייתכן שמזה יצמח משהו.
נעמי בלומנטל: כי אין ספק שלכולנו יש אותו אינטרס.
נעמי בלומנטל: אנחנו ציונים, אנחנו רוצים לעודד עולים ולקלוט אותם.
נעמי בלומנטל: אנחנו נגד העסקה של עובדים זרים, כי אנחנו יודעים את כל הבעייתיות שכרוכה בזה.
נעמי בלומנטל: אבל מנגד, זה יהיה דומה לענין הקבלנים.
נעמי בלומנטל: התאחדות בתי המלון תבוא שוב ותאמר: אם אתם תגרמו לזה שאני ארוויח רק 20 דולר לחדר במקום 50 דולר, אני לא רוצה.
נעמי בלומנטל: אבל אם נצליח להביא למצב שהתאחדות בתי המלון, זאת אומרת היזמים, אלה שמרוויחים או מפסידים מהתיירות, הם יהיו ערים לזה שהם יכולים גם להיות ציונים, גם לקלוט עלייה וגם לא להפסיד, אז אולי נצליח בזה.
נעמי בלומנטל: אני לא בטוחה, אבל יכול להיות.
נעמי בלומנטל: לפי דעתי זה לפחות שווה את המאמץ הזה, כי אין מספיק ערנות.
נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר, עם כל הכבוד לשר, אני גם חושבת שהוא לא תפס את הענין מההיבט של קליטת עלייה.
נעמי בלומנטל: הוא רוצה שבמקום שני מיליון תיירים יבואו שלושה מיליון.
נעמי בלומנטל: אבל אם באותו מצב נוכל גם לקלוט יותר עולים, גם לגרום לאנשים למצוא תעסוקה בארץ ושפחות אנשים יקבלו דמי אבטלה, בוודאי עשינו מעשה גדול.
מטבי מורטוב: אתם מדברים כל הזמן על זה שצריך להביא אנשים, צריך למצוא מקומות עבודה.
מטבי מורטוב: אבל אם היתה לנו זרימה של תיירים.
מטבי מורטוב: ..
מטבי מורטוב: למשל, בים המלח חסר לנו כוח-אדם מקצועי.
מטבי מורטוב: אני עובד כבר תשעה חודשים כטבח בים המלח ויש לנו זרימה גדולה של טבחים, ופשט חסרים אנשים שיודעים מה ואיך צריך לעשות, גם כטבחים ובכלל, בכל המחלקות.
מטבי מורטוב: אי-אפשר לקחת בן-אדם שלא יודע כלום ולשים אותו במקום.
נעמי בלומנטל: אבל אם הוא לומד את המקצוע?
מטבי מורטוב: אם הוא לומד את המקצוע – כן.
מטבי מורטוב: אבל למשל, בן-אדם שמגיע מחו"ל למלון "קראון פלאזה" בישראל, הוא מצפה שהוא יגיע למלון עם אותו שירות כמו באמריקה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה שתבינו מה הסכנה שקיימת, וזה יתחיל בעבודות הפשוטות ביותר, של נקיון ושטיפת כלים, ולאט-לאט זה מתפשט כלפי מעלה, כי אתה משיג את אותו עובד יותר מיומן בעלות קטנה יותר, אז ברור שבעלי בתי המלון באילת מעוניינים בזה, ובסוף גם אתם תמצאו את עצמכם בחוץ.
נעמי בלומנטל: המגמה שלנו היא שלא יהיה מצב כזה.
נעמי בלומנטל: אתה אומר את זה כמי שרואה את זה בשטח, ואולי אתה צודק, אבל אם אנחנו נצליח להביא למצב, ולזה אנחנו שואפים כאן, שאפשר יהיה גם להביא עולים שיעבדו במה שאתם עובדים, שיהיו מיומנים, שיעשו עבודה טובה, שיהיו מוכנים לעשות כל עבודה, ובאותו זמן הם גם ייקלטו בארץ ויתנו שירות טוב, ולבעלי בתי המלון זה לא יעלה יותר – לזה אנחנו רוצים להגיע.
מריה גרצ'יקוב: זה יעלה פחות, כי יש לנו בית-ספר.
מריה גרצ'יקוב: אני פקידת קבלה ומטבי מורטוב הוא טבח.
מריה גרצ'יקוב: יכולים לפטר שלושה עובדים, לקחת אותי ולתת לו את המשכורת שמשלמים לאדם אחד.
מריה גרצ'יקוב: אני בעלת יידע, אני עובדת כמו שלושה אנשים שלוקחים אותם מהרחוב.
נעמי בלומנטל: אנחנו נקיים עוד שתי ישיבות כתוצאה מהישיבה הזאת.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לקרוא את ההחלטות שלנו: 1.
נעמי בלומנטל: הוועדה רואה בענף התיירות פוטנציאל גדול לקליטה בעבודה של עולים חדשים.
נעמי בלומנטל: לדעת הוועדה יש לפתח את תיירות המרפא, שהיא מקור תעסוקה גדול לעולים חדשים בכל המקצועות, הפרה-רפואיים והרפואיים.
נעמי בלומנטל: לדעת הוועדה יש לעשות בחינה מחדש של מדיניות מתן אשרות לתיירים ממדינות חבר העמים.
נעמי בלומנטל: זאת בשל העובדה שרק כ-20% מן הפוטנציאל התיירותי משם מנוצל עד כה.
נעמי בלומנטל: הוועדה קוראת למשרד העבודה והרווחה להכיר גם במקצוע התיירות ולהכשיר עובדים לענף התיירות, לא רק בתחום המלונאות והאירוח.
נעמי בלומנטל: 5.
נעמי בלומנטל: הוועדה קוראת לשירות התעסוקה לצמצם מתן אישורי עבודה לעובדים זרים ולפעול בקרב התאחדות בתי המלון לנקוט במדיניות של העדפה מתקנת בקליטה ובעבודה של עולים חדשים.
מוטי חרמון: ברשותך, אם מותר לי להמליץ, שהוועדה קוראת להתאחדות בתי המלון להיות יותר מעורה בקליטה של עולים חדשים.
מוטי חרמון: שהם עצמם יהיו חלק אינטגרלי מהעשייה.
נעמי בלומנטל: אנחנו נקיים אתם ישיבה, בהמשך לישיבה הזאת, ונגיע להתקדמות גם בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל: אני מקווה שנתקדם.
נעמי בלומנטל: אני פותחת את ישיבת הוועדה.
נעמי בלומנטל: אנחנו מדברים על הקיצוצים בשפה הרוסית והאמהרית, גם בערוץ 33, גם בטלויזיה החינוכית וגם בערוץ 23.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שהנושא הוא לא חדש.
נעמי בלומנטל: פנו אליי כיושבת ראש הוועדה כבר לפני כמה חודשים, ואמרו שעומדים להיות קיצוצים בערוצים האלה, ואנחנו צריכים לעשות משהו, כדי לעצור את הקיצוצים האלה בערוץ הציבורי.
נעמי בלומנטל: כאשר רצינו כבר לקיים את הישיבה, הודיעו לנו שהכל הסתדר, אין קיצוצים, והשידורים ימשיכו כפי שהם היו עד כה.
נעמי בלומנטל: עכשיו עוד פעם פנו אלינו ואמרו שיש קיצוצים, ולכן נזעקנו כדי לקיים את הישיבה הזאת די בדחיפות.
נעמי בלומנטל: יש לנו פה טבלה של מפת שידורי הטלויזיה ברוסית לפי התוכניות שקיימות היום בערוץ 33 ובערוץ 23, וגם מדובר על ערוץ יעודי חדש שיקום ברוסית, ואולי גם על כך נוכל לשמוע משהו ממנכ"ל משרד הקליטה.
נעמי בלומנטל: השאלה היא איפה אנחנו עומדים, כי כאשר פגשתי אותך בבוקר, אמרת, מר מפציר, שאתה לא יודע על מה הצעקה ומדוע אנחנו צריכים לשבת כאן בישיבה.
נעמי בלומנטל: אין ספק שכולנו נלחץ על כך ונרצה לראות שידורים הן ברוסית ובן באמהרית בשידור הציבורי.
נעמי בלומנטל: עשו לנו כאן תחקיר יפה מאוד של נועה לפלר, אחת התחקירניות של הוועדה, שחלק מהשילוב של אוכלוסיה חדשה בארץ זה גם בוודאי דרך הטלויזיה, הרדיו, ואמצעי התקשורת בכלל.
נעמי בלומנטל: דנו בזה גם בעבר, והיה כאן בעבר מוטי קירשנבאום, שהיתה לו אז גישה, להערכתי קצת ארכאית, שמדברת על כך שלא צריך שידורים בשפות זרות, משום שהעולים החדשים צריכים להשתלב בחברה הישראלית, ללמוד מיד עברית, ואנחנו לא צריכים לספק להם את השיבה שלהם למקורות שלהם.
נעמי בלומנטל: אנחנו אבל יודעים שהגישה בכלל, ולהערכתי גם הגישה פה של רוב חברי הכנסת, היא כזאת שהיום למדנו שכדי לקלוט עליה חדשה ולקלוט אוכלוסיות בכלל, גם בארצות אחרות, צריך לתת כבוד למקום ממנו הם באו, לתרבות ממנה הם באו, למנהגים מהם הם באו, ולא רצינו לחזור על השגיאות של שנות החמישים, כשהיתה קליטה לא נכונה.
נעמי בלומנטל: היום לומדים את הלקח של שנות החמישים.
נעמי בלומנטל: אין ספק שבקטע הזה של שילוב תוך הכרה, תוך מתן כבוד ותוך מתן סיוע וחיזוק של הזהות שלהם, הן לגבי העבר שלהם והן לגבי העתיד שלהם, היום זה הקו המנחה, לא רק בארץ, אלא אני מבינה שגם בארצות הברית ובכלל בארצות אחרות.
נעמי בלומנטל: אני בפירוש מחייבת שהשידור הציבורי ייתן מקום של כבוד לשידורים בשפות הזרות, כולל לאוכלוסיה דוברת אנגלית.
נעמי בלומנטל: מנגד ישנם השידורים שמגיעים מרוסיה, אבל בוודאי שהם לא ממלאים את התפקיד שצריך ערוץ ציבורי ישראלי למלא כאן בארץ.
נעמי בלומנטל: בכל אופן, זאת עמדתי, ונשמח לשמוע אותך, מנכ"ל משרד הקליטה, גם לגבי עמדתך, וגם לגבי מה משרד הקליטה עושה בנידון, וגם כמובן את שאר המוזמנים שנמצאים כאן.
נעמי בלומנטל: מר בוריס מפציר, בבקשה.
בוריס מפציר: ראשית, אני רוצה לומר בתור חצוי בין עולם העבר לעולם ההווה, שאני לא כל כך מבין מדוע משרד ממשלתי הוא הכתובת לנושא הטלויזיה הציבורית.
בוריס מפציר: אני חושב שישנה רשות השידור, ישנה הטלויזיה החינוכית, ישנו ערוץ מסחרי, ובאיזשהו מקום אנחנו צריכים להגיע למסקנה שהגיע שלב שמדינה לא צריכה להיות מעורבת בכל מה שקשור לשידורי טלויזיה.
בוריס מפציר: די מוזר לי שאנחנו בשנת 2000 עדיין צריכים לדון בסוגיה האם משרד זה או אחר מממן תוכנית טלויזיה זו או אחרת.
בוריס מפציר: אני חושב שבגרנו.
בוריס מפציר: אני חושב שיש בארץ מספיק מימון או מספיק ערוצים כדי לקיים שידור פלורליסטי, רב-לשוני, מיועד לקבוצות אוכלוסיה שונות, ודאי וודאי לאוכלוסיה דוברת רוסית ולאוכלוסיה דוברת אמהרית.
בוריס מפציר: מאידך, אני לא יכול לשנות את המצב הקיים, וכאשר אמרתי ליושבת ראש ועדת הקליטה שאני לא כל כך מבין על מה הדיון, אני פשוט רציתי לתת את אותם נתונים שאנחנו חיים איתם.
בוריס מפציר: משרד הקליטה קשור לאי אלו תוכניות טלויזיה משנת 1998.
בוריס מפציר: ישנה תוכנית באמהרית "דרך העיניים שלנו", שמשרד הקליטה בתחילת השנה העביר, כפי שהתבקש, התחייבות להמשך המימון לשנת 2000, ללא שום שינוי והתערבות.
בוריס מפציר: מה שהיה ב1999- העתקנו לשנת 2000.
בוריס מפציר: לכן, בקטע הזה אני פשוט לא יודע מה הנושא.
בוריס מפציר: יתרה מכך, אני יודע שמינהל התרבות העשיר באמצעות שירות הסרטים הישראלי את התוכנית "דרך העיניים שלנו" בעשרים כתבות מיוחדות בנושא תרבות ואמנות אמהרית.
בוריס מפציר: הכתבות נמצאות עכשיו בהפקה, והן ישולבו במהלך שנת 2000 במסגרת המגזין.
בוריס מפציר: לגבי התוכניות ברוסית, היה קטע אחד שמשרד הקליטה התבקש באופן דחוף לארגן מימון שלא היה בשנת 1999.
בוריס מפציר: מדובר בתרגום כתבות "ערב חדש".
בוריס מפציר: משרד הקליטה, תוך השבועיים הראשונים בחודש ינואר, בתיאום עם משרד החינוך וביחד איתו, לקחו על עצמם מימון שלא היה בשנת 1999, כלומר, מימון נוסף, והעניין הזה סודר.
בוריס מפציר: בערוץ 33 יש שתי תוכניות: "צה"ל היום" ו"סיבודניה".
בוריס מפציר: תוכנית "צה"ל היום" תוכננה מראש לשנה אחת, עד סוף מרץ.
בוריס מפציר: לא ניתנה מראש שום הבטחה, שום התחייבות, זה היה מעין ניסיון שאני יכול להרחיב את הדיבור עליו.
בוריס מפציר: לגבי התוכנית "סיבודניה" אנחנו הודענו גם לערוץ 33, גם לערוץ החינוכי, וגם לערוץ נוסף, על רצוננו להעלות בצורה יומית את השידורים ברוסית.
בוריס מפציר: במלים אחרות, במקום שלוש פעמים חצי שעה בכלל שישנם היום, אנחנו רוצים שידור יומי, כי אנחנו מאמינים שאי אפשר לעשות טלויזיה שהיא יום כן יום לא, יום בשעה זו יום בשעה אחרת.
בוריס מפציר: הודענו על כך בצורה ברורה וגלויה גם ליוסף בראל.
בוריס מפציר: נפגשתי עם אנשי הטלויזיה החינוכית ועם ערוצים נוספים, וזה מה שביקשתי.
בוריס מפציר: קיבלנו הצעות תקציב, ואנחנו הבטחנו שעד סוף פברואר אנחנו נקבל את ההבטחה, ואם אנחנו לא נצליח להעלות את התוכנית בצורה יומית עד ה1- באפריל, אז אנחנו נמשיך לתקצב את חלקנו בתוכנית "סיבודניה", עד שלא תהיה תחלופה.
בוריס מפציר: במלים אחרות, אנחנו לא נוריד תוכניות בלי שיהיה לנו פתרון אחר.
בוריס מפציר: לכן, אם אני מסתכל על מפת השידורים היום, אז כל הרצון שלנו הוא לשפר את כמות השידורים.
בוריס מפציר: בנוסף לכך, אנחנו מחפשים דרך להעלות תוכנית נוספת, שבועית, רצוי בשידור חי, שתטפל בכל הלחצים הלוחצים בעולם הקטן והגדול של עולה חדש.
בוריס מפציר: כלומר, זה מעין שילוב של "בשידור חוקר", "דין ודברים", ו"כלבוטק" ביחד.
סופה לנדבר: מי זה אנחנו?
בוריס מפציר: משרד הקליטה.
סופה לנדבר: אבל לפני כמה דקות אמרת שאתה לא רוצה שהמדינה תתערב.
בוריס מפציר: אני אישית חושב שהמדינה לא צריכה להתערב, אבל אני נמצא במציאות מסויימת, ואין לי ברירה, ויש מספיק דברים שמשרד הקליטה צריך לעשות כי אף אחד אחר לא עושה.
בוריס מפציר: אני מודה, שכמו שקיבלנו את עקרון הרציפות, ולא נגענו באף אחת מהתוכניות ב1998- - 1999, אז אם אנחנו נחליף אותן, זה רק לכמויות ונושאים נוספים, ולא במקום.
בוריס מפציר: אי לכך, אני מוכרח לומר, שיכול להיות שצריך לפתוח ערוץ רוסי.
בוריס מפציר: לו היה תלוי בי, אם כבר, אז יש גם מקום לתוכניות נוספות, אבל ברור גם שבתקציבי משרד הקליטה אנחנו מאוד מאוד מוגבלים.
בוריס מפציר: ברור שכל התקציבים שאנחנו יכולים לגייס, חייבים להיות תקציבים ציבוריים.
בוריס מפציר: אנחנו לא יכולים להיעזר בתקציבים פרטיים.
בוריס מפציר: לכן אנחנו נמצאים, באיזשהו מקום, בין הפטיש לסדן.
בוריס מפציר: אנחנו רוצים יותר, ואנחנו צריכים לתמרן בין היכולת לבין הרצון.
בוריס מפציר: לסיכום, אני רוצה לומר שאני לא יכול להתוות מה סוג התוכניות שאנחנו צריכים להעלות, לא משרד הקליטה, אלא בכלל.
בוריס מפציר: אני חושב שאלה צריכות להיות תוכניות נורמליות שעוסקות בכל דבר שבגלל פער השפה אנשים לא יכולים להתחבר אליו.
בוריס מפציר: מאחר שהאפשרויות הן מוגבלות, אנחנו נצטרך לעשות את המינימום הדרוש כדי שהוא יהיה בגדר הסביר, אבל בגדול, אני חושב שהכדור באמת ובתמים צריך להיות לא במשרד הקליטה, התחבורה או הרווחה, אלא בידי אותם ערוצים שקיבלו רשיון לשידור, ערוצים שצריכים לטפל בכל פלחי האוכלוסיה, והם בסופו של דבר צריכים לתת את המענה.
בוריס מפציר: אני חושב שמי שקשוב למאבקים של ערוץ הכבלים, צריך להזדהות איתם.
בוריס מפציר: סך הכל אנחנו רוצים שהטלויזיה תטפל בכל קבוצות האוכלוסיה.
בוריס מפציר: כאשר אני מסתכל מה התקציבים שמשרד הקליטה יכול להעמיד לרשות התוכניות, מול תקציבי הכבלים, למשל, או שידורי הלוויין העתידיים, אז יכול להיות שהרצון אצלנו, אבל הכסף נמצא במקום אחר.
נעמי בלומנטל: חה"כ אדלשטיין, בבקשה.
יולי יואל אדלשטיין: אני מבין שהתוכנית בשפה האמהרית נשארת במתכונת הנוכחית, ואפילו אולי יהיו לה מקורות נוספים, ולדעתי זה דבר חשוב מאוד, במיוחד שלפי נתוני הסקר שנמצא לפנינו, 81% צופים בה באופן קבוע.
משה באטה: אני חושב שיש פה עיוות נוראי.
משה באטה: מתי עושים סקר כזה?
משה באטה: כשיש לך אלטרנטיבה אחרת.
משה באטה: מי שרואה אותה הם אנשים שכמעט לא יודעים את השפה.
יולי יואל אדלשטיין: נתייחס לזה בהמשך.
יולי יואל אדלשטיין: יש לי כמה הערות.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי הגישה הכללית - אני מאוד מבין מה שאומר המנכ"ל, וגם בוועדה הזאת אמרתי לא פעם, שהמצב הזה שמשרד הקליטה צריך להיאבק ולמצוא פה מאה אלף ושם מאה אלף ולקחת ממשהו אחר על מנת לתמוך בתוכנית טלויזיה, לדעתי זה מצב עגום, במיוחד בכל מה שנוגע לערוץ 33 וגם לשידורי רדיו רקע.
יולי יואל אדלשטיין: אלה אנשים שמשלמים אגרה ולא מקבלים תמורת תשלום האגרה שום שירות, כי או שהם עדיין לא יודעים עברית, או שגם לא ידעו בעתיד עברית.
יולי יואל אדלשטיין: זה עיוות נורא לקחת כסף נוסף של משלמי המסים לצורך זה.
יולי יואל אדלשטיין: יחד אם זה, אני חושב שעוד הרבה לפני שנגיע למצב שהמדינה בכלל לא מתערבת, אני חושב שצריך קודם כל לעשות סדר בנושא הזה ברשות השידור, ואני מבין שהנושא גם עלה בישיבת הממשלה, ולמרות מחאותיו של השר שרנסקי בנושא הזה, שום דבר לא השתנה, וכרגיל כל מה שברשות השידור בשפה הרוסית והאמהרית מקוצץ קודם כל, כמו מין סינדרלה של רשות השידור - אם יש משהו שצריך לקצץ או לשלוח לעבודות נוספות או להרע את התנאים, אז הכי מתאים לעשות את זה דווקא בתחום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי כמה הערות שהעיר מנכ"ל משרד הקליטה, אני מבין שלגבי הטלויזיה החינוכית, מתחדש תרגום לרוסית של ערב חדש.
בוריס מפציר: הוא לא הופסק.
יולי יואל אדלשטיין: הוא ממשיך.
יולי יואל אדלשטיין: אבל יחד עם זה, אני מבין שכמה תוכניות שהיו בטלויזיה החינוכית ירדו.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי רוצה לשמוע מה קורה עם זה, כי אני זוכר שהיו שם ויכוחים בין משרד החינוך למשרד הקליטה על מימון נוסף.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי רוצה לשמוע אם יש סיכוי שזה יתחדש, ואם היתה החלטה אסטרטגית או איכותית להוריד את התוכניות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: לגבי ערוץ 33, לא שמעתי התייחסות מה יעלה בגורלה של אותה תוכנית על צה"ל שעלתה לפני מאי 1999.
יולי יואל אדלשטיין: למיטב זכרוני זו תוכנית שזוכה לתגובות של חיילים, ורציתי לדעת מה קורה איתה.
יולי יואל אדלשטיין: הערה כמעט אחרונה - גם אני שמחתי לשמוע, ואני מאוד מסכים, שאולי השידורים הכי טובים במיוחד בנושאי אקטואליה צריכים להיות יום יום, ואני זוכר שבמשרד הקליטה זו תמיד היתה חלק מן ההתייחסות, לא רק לתת שירות לעולים, אלא תמיד לזכור שבכל התוכניות לעולים, מועסקים גם עולים מתחום שאתה מכיר יותר טוב ממני, ושבהרבה מאוד מקרים אחרים ילכו לאיבוד עיתונאים ואנשי טלויזיה.
אמנון כהן: הולכים לאיבוד.
יולי יואל אדלשטיין: אם התוכניות האלה מופסקות, אז האנשים האלה ילכו לאיבוד.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי רוצה להבין עד הסוף האם זה יבוא להרחבה, לביטול, או למשהו במקום, כלומר, האם האנשים האלה לא יהפכו למחוסרי עבודה.
נעמי בלומנטל: חה"כ לנדבר, בבקשה.
סופה לנדבר: אני ביקשתי ממך להעלות את זה, ואני מבינה שזה היה גם ביוזמתך.
סופה לנדבר: לי אישית, ואני מאמינה שגם לך, נמאס להעלות את זה כל שנה, וזה חוזר וחוזר, ואני גם מצטרפת למנכ"ל משרד הקליטה, שיכול להיות שאנחנו צריכים להכנס למאבק, שזה יהיה בלי ההשתתפות של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: אגב, מחר יש הצבעה בוועדת הכספים בקשר לאגרות ותקציבים של רשות השידור.
סופה לנדבר: אני אצביע נגד, ואני חושבת שחברים נוספים יצביעו נגד, לפני שהם יתחייבו שכל התוכניות ברוסית, גם ברדיו וגם בטלויזיה לא ייפגעו.
סופה לנדבר: לדעתי צרכים להיות תקציבים יותר בפרופורציה.
סופה לנדבר: מה זה שלושה מיליון שקל לשנה?
סופה לנדבר: זה יכול להיות סופר-מקצועי?
סופה לנדבר: אני חושבת שהאנשים עושים שם את זה ברמה ובמאמץ הכי גדול שאפשר לעשות את זה עם הגרושים האלה.
אלכסנדר צינקר: בהתנדבות.
סופה לנדבר: אני לא הייתי אומרת בהתנדבות.
סופה לנדבר: המשכורת שהם מביאים הביתה זו לא משכורת בכלל.
סופה לנדבר: חוץ מזה שכאשר צריכים לקחת צוות ולהוציא אותו מערוץ 33 והם צריכים להגיע ולצלם, אין להם אפשרות, הם לא מסוגלים לצלם, מפני שאלה כספים.
סופה לנדבר: רבותיי, על מה אנחנו מדברים בכלל?
סופה לנדבר: אנחנו מדברים על זה שהם לא פופולריים?
סופה לנדבר: אני חושבת שהם מאוד פופולריים.
סופה לנדבר: אם 30% מהאוכלוסיה מסתכלים, ויש תגובות בשטח, זה אומר שמסתכלים.
סופה לנדבר: אני ממליצה למשרד הקליטה לעשות סקר מקצועי עם השאלות הנכונות, כי כמו ששאלו אותם, אנשים בכלל לא קשרו איזה תוכניות יש.
סופה לנדבר: אני עשיתי פסטיבל ילדים, והבחור שנפצע באשדוד אמר לורה ידידיה שהוא מסתכל על כל תוכנית שלה, והתחיל לצטט כל מלה שאמר בתוכניות הקודמות.
סופה לנדבר: זה היה פשוט מדהים, ואני לקחתי יוזמה ולקחתי את אנשי ערוץ 33 לאפרים סנה, כי אני חושבת שכל עוד שהממשלה משתתפת, לפחות בתוכנית כמו שהיא משדרת, צריכים להשתתף גם משרדים נוספים, גם משרד הבטחון.
סופה לנדבר: אני חושבת שכאשר אנחנו מדברים על רייטינג, דודו טופז ברייטינג שלו של 27% מקבל הון תועפות לתוכנית אחת, וזה נחשב רייטינג גבוה מאוד, אבל כאשר יש רייטינג של 30% בערוץ 33 ובערוץ 23, אז זה לא מספיק.
סופה לנדבר: קראתי היום על ביטוי של שר התרבות, ואני לא חושבת שמדובר בגטו.
סופה לנדבר: אני חושבת שאסור להוציא את העולים ממדינות חבר העמים מהתרבות שהבאנו אותה, ואנחנו גאים בה, כמו כל עליה שגאה בתרבות שלה.
סופה לנדבר: אני חושבת שכל עוד שאנשים רוצים לראות ולשמוע את התרבות הזה, שיעשו את זה.
סופה לנדבר: אף אחד במדינה לא יכול לעשות שום דבר נגד העליה ונגד התרבות של העליה, שגוררת אותה אחריה ממדינה למדינה.
סופה לנדבר: אני חושבת שצריך לדבר גם על הרדיו.
סופה לנדבר: השר היחיד בממשלת ישראל שהצביע נגד התקציבים בגלל הבעיה של השידורים ברוסית, היה השר שרנסקי.
סופה לנדבר: אני חושבת שמחר אנחנו צריכים לעשות משהו בוועדת הכספים, ולדרוש שיהיו תקציבים.
סופה לנדבר: לגבי רדיו רקע, לא מספיק שקיצצו 10%, לא מספיק שמי שנפגע אלה יוצאי ברית המועצות והשידורים בהונגרית.
סופה לנדבר: אני חושבת שאי אפשר שזה יחזור על עצמו כל שנה ושנה.
סופה לנדבר: מר מפציר, אתה אדם מאוד מקצועי, אבל אני שומעת בדבריך משהו שלא מוצא חן בעיניי.
סופה לנדבר: אני חושבת שהאנשים שעבדו בערוצים 23 ו33- אלה האנשים הכי מקצועיים, שעשו את זה במשכורת לא משכורת, ובדבריך נשמע כאילו צריך להחליף אותם.
סופה לנדבר: להרחיב כן, להוסיף כן, אבל להחליף את הצוות שעובד לא מקובל עליי.
סופה לנדבר: אני לא רוצה להחליף אותם, וזה לא מוצא חן בעיניי.
סופה לנדבר: אני רוצה לומר שצריך לעשות משאל כזה שלפני שמחליפים, ישאלו את האוכלוסיה מחבר העמים אם הם אוהבים או לא אוהבים את השידורים.
נעמי בלומנטל: מאוד הסכמתי עם דבריה של חה"כ לנדבר, ואני מאוד שמחה שבכל זאת הדמוקרטיה עובדת, מההיבט הזה שאוכלוסיית העולים היום היא של כמיליון אזרחים שמשלמים אגרה, ואנחנו כמדינה צריכים להשיב להם את מה שמגיע להם.
נעמי בלומנטל: אלמלא ייצוג כזה של חברי כנסת שהם מהעולים החדשים, לא היינו שומעים את הדברים האלה.
נעמי בלומנטל: אלמלא הייתי מכירה את הנושא כל כך טוב, לא הייתי ערה לכל הבעיות האלה, ומאוד יכול להיות שהייתי אומרת שבלאו הכי הכל לא מצליח ברשות השידור, אז עוד צריך לתקוע לי שם פתאום ברוסית ובאמהרית.
יולי יואל אדלשטיין: ערוץ 2 גם תורם את תרומתו לקליטת העליה - תרגום לרוסית של אופרת סבון דרום אמריקאית.
נעמי בלומנטל: זה ממש מחמם לי את הלב לשמוע את הדברים.
נעמי בלומנטל: אני אומרת לכם, במובן הזה, אנחנו, המפלגות הגדולות לא השכלנו לתת את המשקל הראוי לעולים החדשים.
נעמי בלומנטל: חה"כ אמנון כהן, בבקשה.
אמנון כהן: חסרים נתונים לשנת 1999-2000 על ההשתתפויות של משרד הקליטה ומשרד החינוך תקציבית.
אמנון כהן: יש נתונים עד 1998.
אמנון כהן: יש למישהו נתונים פה?
בוריס מפציר: אנחנו התחייבנו להשתתפות בסך 800 אלף שקל לתוכניות ברוסית.
בוריס מפציר: מאחר שהטלויזיה החינוכית הורידה באופן חד-סטרי את התוכניות בחודש מאי, אז ההתחשבנות היתה שליש מההתחייבות.
אמנון כהן: כמה סך הכל ל1999-?
בוריס מפציר: בערך שליש מההתחייבות שלנו.
בוריס מפציר: אנחנו כיבדנו את מה שעשו, ומבחינתנו הכסף ירד לטמיון.
בוריס מפציר: היינו משלמים אותו בשמחה לעוד תוכניות.
בוריס מפציר: לתוכנית באמהרית הקצנו 630 אלף שקל, כמו השנה.
בוריס מפציר: לשנת 2000 קשה לומר, כי תקצוב ערב חדש לא סגור סופית.
בוריס מפציר: אנחנו התחייבנו בינתיים לשלושה חודשים, כי יש שם שתי שיטות תמחור, אבל זה יכוסה.
אמנון כהן: כמה יהיה התקציב הכללי לשנת 2000?
בוריס מפציר: העלויות שביקשו מאיתנו זה סדר גודל של 650-750 אלף שקל.
בוריס מפציר: לגבי שאר התוכניות, לאמהרית נתנו כבר התחייבות של 630 אלף עד סוף השנה, ולגבי התוכנית, אני לא יודע באיזה ערוץ היא תהיה.
אמנון כהן: זה גם לגבי משרד החינוך?
בוריס מפציר: משרד החינוך, לגבי "ערב חדש", הוא פרטנר שלנו.
בוריס מפציר: באמהרית אנחנו לא תלויים במשרד החינוך.
אמנון כהן: עדיין חסר לי נתון ממשרד החינוך לשנת 1999-2000.
דפנה וייס: בשנת 1999 משרד החינוך מימן את התוכנית באמהרית סך הכל ב200- אלף שקל.
דפנה וייס: בשנת 2000 התחייב ל500- אלף שקל.
אמנון כהן: אני רוצה להתייחס גם לדברים שאמר המנכ"ל.
אמנון כהן: קודם כל, אני מזדהה עם הדברים שאמר חה"כ יולי אדלשטיין וחה"כ סופה לנדבר.
אמנון כהן: רוב הדברים הם נכונים ונוגעים לעניין, אבל בנוסף, צודק המנכ"ל שרשות השידור והכבלים צריכים לתת מענה לכל פלחי האוכלוסיה.
אמנון כהן: אני מרחיב את פלחי האוכלוסיה לגבי האזורים השונים מחבר העמים - יש גם שם הרבה פילוחים.
אמנון כהן: אני מדבר על שפות שונות ומנטליות שונה מאזור לאזור, וזה לא בא לידי ביטוי.
אמנון כהן: אמרה היושבת ראש שצריך לתת מענה גם לדוברי האנגלית, ואם בשנת 2000 נגלה יהודים בסין ונצטרך להביא אותם לארץ, נצטרך לתת להם את המענה שלהם.
אמנון כהן: מדברים פה על צרכני תרבות ברמה מאוד גבוהה, ולמעשה הם צרכני תרבות מספר אחד, ואני מכיר אנשים ששומעים רדיו רקע כל הזמן.
אמנון כהן: ברדיו רקע יש רק רבע שעה שידורים בבוכרית, כשמדברים על 200 אלף עולי בוכרה, ואלה שבאים מאזורים כפריים יותר בבוכרה, בהחלט לא יודעים את השפה הרוסית, ויש הרבה מאוד אנשים שמאוד רוצים לשמוע רדיו, וגם להם צריך לתת את המענה.
נעמי בלומנטל: אם יהיה ערוץ יעודי בשפה הרוסית, אז כדאי היה כבר לפנות אל חברות הכבלים עכשיו, כדי שהזכיין ילך על עוד שפות.
אמנון כהן: אני מדבר על בוכרית, קווקזית, גרוזינית, כל פלחי האוכלוסיה האלה.
אמנון כהן: בגלל שהם לא מיוצגים בכנסת, זה לא אומר שהם לא צריכים לקבל מענה.
אמנון כהן: השנה, ברוך השם, בזכות ש"ס יש להם ייצוג בכנסת, אבל לא היה להם ייצוג, ובמדינת ישראל אם אין לך נציג, אתה נופל בין הכסאות.
אמנון כהן: אני מקבל את גישת המנכ"ל שאומר שאין לו את היכולת, אבל משרד הקליטה הוא משרד יעודי, והלוואי ונכניס את ההגדרות האלה גם לוועדת הכספים.
בוריס מפציר: בוועדת הכספים אתה עוד חייב לנו 30 מיליון.
אמנון כהן: אני חייב 40 מיליון, וזה יעבור באופן יחסי.
אמנון כהן: גם בערוץ 33 יש תוכניות יפות מאוד, ולא כולם נהנים מהן, וגם שם הייתי מאוד מבקש שיכניסו תוכניות שידברו לקהילות מיוחדות, לקהילות בוכרה, גרוזיה וקווקז.
אמנון כהן: במעטפת התקציב שמשרד הקליטה ומשרד החינוך מפנים לנושא הזה, אני חושב שחלק קטן צריך להיות צבוע לאוכלוסיות האלה שהגיעו מאזורים ספציפיים כאלה ואחרים.
אמנון כהן: לפחות שישדרו להם חדשות, ושהם ירגישו שהם לא מקופחים.
אמנון כהן: שתהיה אפליה מתקנת גם בתחום הזה.
יצחק גאגולה: שמעתי את רוב הדיון עד עכשיו, וכמובן שאני מזדהה עם הרוב המכריע של הדברים שנאמרו כאן על ידי חבריי.
יצחק גאגולה: חה"כ אמנון כהן דיבר פה על השידורים לשפות שונות חוץ מן השפה הרוסית, מכיוון שיש הרבה מאוד עולים מאזורים שונים, מקווקז, גרוזיה ובוכרה, מלבד מוסקבה, ולכן ראוי מאוד שכל הגורמים יתנו את הדעת באופן חיובי, לתת לאנשים את המינימום שבמינימום, חדשות, תוכניות אקטואליה, ועוד כמה דברים שראוי שניתן להם.
יצחק גאגולה: אני חוזר עכשיו מראיון שהיה לי בתוכנית "קליידוסקופ", ודיברתי שם עם אנשים חשובים.
יצחק גאגולה: הם סיפרו לי על הקשיים העומדים בפניהם, ואני שומע שאפילו את הרבע שעה שמוקדשת לבוכרים, לגרוזינים, ובאמהרית וברוסית, לצערנו, גם זה עומד בפני סכנה קיומית.
יצחק גאגולה: אני לא מדבר על תוכניות חדשות, אלא על מה שקיים.
יצחק גאגולה: אמרו לי שמדובר במשכורות רעב של 500 שקל ו900- שקל.
יצחק גאגולה: אנחנו מדברים על 130 אלף תושבים שמשדרים אליהם, ולא נותנים להם כלום.
יצחק גאגולה: אם רוצים להקליט תוכניות, ולתת לציבור את מה שמגיע לו, אין כלום, אפילו לא את המינימום.
יצחק גאגולה: רבותיי, חבל שאין פה נציג של הכבלים, אבל היה מאוד ראוי שהדברים יירשמו ונעביר את זה הלאה.
יצחק גאגולה: שלחתי לפני שבועיים מכתב לשרת הקליטה, שיהיה ייצוג בטלויזיה לכל העדות.
יצחק גאגולה: ישנם ציבורים גדולים, עדות שלמות במדינה, שלא מיוצגות.
יצחק גאגולה: אני משמש לאנשים כפה, ואני חייב לומר את הדברים.
יצחק גאגולה: בכבלים מעבירים את כל המדינות שבעולם, חוץ מגרוזיה ובוכרה.
יצחק גאגולה: לא מגיע לציבור שלנו לפחות ערוץ אחד מרכזי?
יצחק גאגולה: אחרי הכל מדובר על יהודים שעדיין מתגוררים בבוכרה וגרוזיה, והקשר הזה חשוב לאנשים.
יצחק גאגולה: היה ראוי שהדברים יתוקנו בהקדם האפשרי.
יצחק גאגולה: אני פונה למנכ"ל משרד הקליטה, אנחנו קבענו פגישה עם השרה בנושא הזה, ואני מקווה שבעזרת השם בהמשך יהיה לנו שיתוף פעולה בתחום הזה, ואני מקווה שיהיו תוצאות מעשיות לישיבה הזאת.
נעמי בלומנטל: חה"כ נודלמן, בבקשה.
מיכאל נודלמן: יצאתי עכשיו מוועדת החינוך מדיון חריף מאוד על התרבות הישראלית.
מיכאל נודלמן: אני חושב שזה היה דיון מאוד חשוב, אבל גם פה זה דיון על תרבות, לא פחות חשוב, וזה המשך של הדיון שם.
מיכאל נודלמן: טלויזיה ורדיו הם גם תרבות מסויימת.
מיכאל נודלמן: יש כמה דברים לא מקובלים עליי, שחה"כ אמנון כהן, כחבר בוועדת הכספים, צריך להלחם עם משרד הקליטה על השידורים ברוסית.