GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קלאודיה כץ: לכן קיימנו, כפרוייקט חד-פעמי, בצפי לתעסוקה, את המקצועות התיירותיים.
קלאודיה כץ: מדובר בסוכני נסיעות ובמורי דרך.
קלאודיה כץ: אנחנו קיימנו ארבעה קורסים, שאותם סיימו ומסיימים 160 עולים.
גבי מלכה: גברתי היושבת-ראש, אנחנו יכולים להכין נייר עמדה מבחינת המערכת שלנו, שתועבר אלייך.
נעמי בלומנטל: אדרבה, תעשה את זה.
נעמי בלומנטל: אנחנו צריכים לסיים את הישיבה ואנחנו רוצים לצאת עם כמה המלצות, ונשתדל גם לעקוב אחר ביצוען.
נעמי בלומנטל: אנחנו נעבד איזה שהוא דף, שלפחות תהיה תועלת מיום התיירות שעשו בכנסת, יום עם פתיחות לתיירות.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שזה רעיון נכון מאד, ונראה מה אנחנו יכולים, במסגרת שלנו, לסייע לקידום הנושא.
נעמי בלומנטל: עלו כאן נושאים כלליים שאליהם אני פחות אתייחס, ואתייחס יותר לנושאים הספציפיים לנו.
נעמי בלומנטל: מר רוזנטל, הייתי מבקשת מכם לחשוב בכיוון הזה, ונשלח לכם גם המלצה בענין קליטת עולים בבתי המלון.
נעמי בלומנטל: לפעול יותר בענין הזה.
נעמי בלומנטל: זאת אומרת, לא רק בהיבט התעסוקתי אלא גם בהיבט החברתי.
נעמי בלומנטל: כי אני חושבת שיש לכם היכולת וגם המסגרת.
נעמי בלומנטל: אנחנו תמיד מחפשים בתי מלון כדי לעשות סדנאות, והם כבר שם.
נעמי בלומנטל: אולי תקצו תשומת-לב, כדי שגם העובדים ירגישו טוב יותר.
נעמי בלומנטל: הייתי מאד ממליצה לעשות את זה.
אבי רוזנטל: אולי נקיים פגישה עם כל מנהלי משאבי אנוש של בתי המלון עם הוועדה להכשרה מקצועית של התאחדות בתי המלון,
יוחנן סימון: אני מציע להקים ועדה מורכבת מהגורמים שיש להם ענין, ואני מדבר עכשיו על קליטת העלייה במקצועות התיירות, באירוע, שכוללים את התאחדות בתי המלון, משרד התיירות, הסוכנות היהודית כמובן, משרד הקליטה, משרד העבודה והרווחה, ואולי שכחתי כמה גורמים.
נעמי בלומנטל: אני מקדמת בברכה את שר התיירות אמנון ליפקין-שחק.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לשבח את השר, כשהוא היה רמטכ"ל פנינו אליו בקשר לחיילים-עולים, וזו היתה פעם ראשונה שרמטכ"ל בישראל הגיע לוועדת העלייה והקליטה של הכנסת.
נעמי בלומנטל: ברשותך, מר סימון,
נעמי בלומנטל: שהוא המשנה למנכ"ל מח' העליה בסוכנות היהודית, מביע את עמדתו בענין שילוב עולים במקצועות התיירות.
יוחנן סימון: בעקבות מה שאמרת קודם על השילוב החברתי, אני רק רוצה להגיד לכם שבעוד שבועיים תגיע קבוצה של כעשרים צעירים מצרפת, אחרי שהם גויסו על-ידי "ישרוטל" באמצעות הירידים שאנחנו עושים, והדבר החדש והמעניין הוא שהם ייקלטו לא במרכז קליטה או לא באופן מפוזר, אלא במגורים של העובדים בבתי מלון.
יוחנן סימון: הם ילמדו חמישה חודשים באולפן, בזמן הלימודים, ישלמו שכר-דירה 200 דולר לרשת, והם יוכלו לעבוד גם בערבים או בשבתות, אם הם מעוניינים בזה.
יוחנן סימון: זה למעשה דגם של משהו שאומר גם קליטה ואחר-כך הם יוכלו לעבוד בהכשרה פנים-מפעלית.
יוחנן סימון: בכל הירידים שאנחנו עושים, בעיקר במערב, פירסמנו את הנושא של עבודה בתחום התיירות, והגיעו כמה עשרות אנשים בעלי מקצוע, כשלברית-המועצות לשעבר אנחנומ שולחים באופן קבוע משלחות של מלונאים או נציגים של בתי-ספר למלונאות, שהם רושמים אנשים והם מגיעים ישר ללימודים בטבריה ובמקומות אחרים.
יוחנן סימון: מדובר במאות אנשים בשנה.
יוחנן סימון: זאת הדרך הטובה ביותר לאסוף אותם כשהם עדיין שם, לאפשרות של תעסוקה מובטחת, ואני חושב שאנשים לא מפחדים לעבוד גם תמורת משכורת נמוכה.
יוחנן סימון: הבאנו קבוצות כאלה וחישבנו שזאת קליטה מצויינת, לפחות בקליטה הראשונה.
יוחנן סימון: אנחנו נמשיך להציג את האפשרויות של מלונאות בהתערבות של בתי המלון, מלונאים ומשרד העבודה ומשרד הקליטה.
יוחנן סימון: הערה נוספת ואחרונה בנושא התיירים עצמם.
יוחנן סימון: אנחנו מאמינים שהתיירים הם פוטנציאל רציני לעלייה מהמערב ומהמזרח.
יוחנן סימון: מברית-המועצות לשעבר השנה בלבד הזמנו ליומיים סיורים שאנחנו עושים במסגרת הסוכנות היהודית והגיעו למעלה מ-15,000 יהודים.
יוחנן סימון: בדקנו לפני-כן את התאמתם לסיורים האלה ובצורה כזאת אנחנו חושפים אותם לאפשרות של עלייה.
יוחנן סימון: אני רוצה לציין שכדי להגיע לארץ הם נתקלים בצרות גדולות.
יוחנן סימון: באמצעות עמותת "שראל" אנחנו מביאים מברית-המועצות לשעבר כאלף איש בשנה, על-חשבונם, והם מתנדבים לעבודה במחנות צה"ל.
יוחנן סימון: כך הם נחשפים לאפשרויות עלייה, ולפי הדיווחים 50% מהאנשים שבאו למחנות צה"ל, תוך שנה לאחר הסיור הם עולים לארץ.
יוחנן סימון: זה אחד הפרוייקטים היפים, ואני מציע שתבואו לבקר אותם במחנות.
יוחנן סימון: לסיום, אני חוזר להצעתי, שתקום ועדה מתאמת, שתרכז את כל האפשרויות שבידי כל אחד מאתנו, ואז יהיה סיכוי שגם נגיע להישגים.
נעמי בלומנטל: אנחנו נחשוב על זה.
נעמי בלומנטל: קודם-כל תודה רבה לך מר שחק שהגעת אלינו.
נעמי בלומנטל: אנחנו מנסים, כוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, לראות מה אנחנו יכולים לתרום בנושא התיירות.
נעמי בלומנטל: בגדול אנחנו מדברים על תעסוקה של עולים בענף התיירות, כאשר אנחנו מדברים גם על תיירות מרפא, ודיברו על כך גם חבריי חברי הכנסת.
נעמי בלומנטל: יש רופאים, יש אנשים שעוסקים בנושאים רבים שקשורים לתרבות הגוף – מדריכי ספורט, מסאג'יסטים.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לראות איך אפשר להכניס יותר אנשים לתחומי תעסוקה אלה.
נעמי בלומנטל: עלה כאן גם ההיבט של עידוד התיירות היהודית מחוץ-לארץ, משיכת משקיעים יהודים לתיירות, שילוב עולים במשרד התיירות, ובנקודה אחרונה זו היינו רוצים לשמוע את תשובתך.
נעמי בלומנטל: דיברנו על כך שיש להם הבנה של פוטנציאל התיירות שנמצא בארצות המוצא שלהם.
נעמי בלומנטל: למשל, אם אתה לוקח היום עידוד תיירות מחבר המדינות, ויש לך עולים משם, כדאי היה שיהיו תקנים במשרדך לאנשים שמכירים יותר טוב מאתנו הוותיקים את אוכלוסיית היעד לתיירות בארצות המוצא.
נעמי בלומנטל: דיברנו גם על בתי-ספר לתיירות שקיימים.
נעמי בלומנטל: מר רוזנטל, בבקשה.
אבי רוזנטל: במסגרת יום התיירות שאנחנו עושים בכל הוועדות באנו גם לוועדה זו.
אבי רוזנטל: יש פה נציגים מהמשרד, כמובן, אבל יש כאן גם נציגים מבתי-ספר לתיירות.
אבי רוזנטל: יש עולים-עובדים שנקלטו בבתי מלון בים המלח והם אומרים שהם כמו ישראלים.
אבי רוזנטל: כולם חברים בים המלח, ובסך-הכל מתוך שלושים אלף איש שעובדים היום בענף יש לפחות 5,000, אם לא יותר עולים חדשים שנקלטו.
אבי רוזנטל: אנחנו מדברים רק על המלונאות, ועל זה יש להוסיף עוד 1,000 – 2,000 איש גם מורי דרך וגם סוכני נסיעות, וגם מסיעים ומסבירים שנמצאים בקורסים.
אבי רוזנטל: זה בהחלט פוטנציאל גדול.
אבי רוזנטל: לגבי פוטנציאל התיירות, בשנים האחרונות חבר המדינות הפך אולי למקום מס' ארבע באירופה, אחרי בריטניה, צרפת וגרמניה של עולים.
אבי רוזנטל: בערך שליש מהם יהודים, שני-שלישים באים במסגרת הצליינות, ובסך-הכל הנושא של תיירות מרפא, ובעיקר ים המלח ומקומות אחרים שהתיירות עברה ממרפא לספא ולספורט, זה גם מקור תעסוקה גדול לעולים חדשים מחבר המדינות שיש להם רקע למקצועות אלה.
אבי רוזנטל: זה בשלושה משפטים על מה אנחנו מדברים פה בשעה האחרונה, כשכל אחד מספר על האמצעים שלו ומה הוא עושה בתחום שלו לקליטת עלייה.
אמנון ליפקין-שחק: אומר לכם שני דברים במסגרת מה שאנחנו קוראים יום התיירות בכנסת, שהוא באמת לא בא לעסוק בנושא אחד, הוא לא בא לראות איך אנחנו משלבים יותר עולים בתיירות, אלא הוא בא לראות את הראייה הכוללת מה עושה התיירות או מה יכולה או מה צריכה לעשות התיירות למדינת ישראל, ובתוך זה באמת לראות את הדברים כולם כי כשאנחנו מדברים על הדברים כולם, אנחנו מדברים, למשל, גם על תרומתה של התיירות לכלכלת המדינה בכלל ועל תרומתה של התיירות להקטנת האבטלה במדינת ישראל בשנת 2000, לא באיזה מודל תיאורטי לעוד מאה שנה, אלא השנה מה יכולה לעשות התיירות בהזדמנות התיירותית שיש לנו ובמצוקה התעסוקתית שיש לנו.
אמנון ליפקין-שחק: גם לי יוצא לראות בחלק מהמקומות את העובדים בבתי המלון, גם בבתי-הספר.
אמנון ליפקין-שחק: הייתי לאחרונה ב"תדמור" וראיתי מי האנשים שם, וגם שם לשמחתי ראיתי לא מעט עולים, שחלק מהם באים גם אחרי שהם עבדו במקצועות מסוימים והם בחרו לרכוש מקצוע תיירותי ולהשתלב אחר-כך בתעשיית התיירות.
אמנון ליפקין-שחק: הגידול שאני צופה אותו בתיירות למדינת ישראל ייצר בוודאי מקומות עבודה.
אמנון ליפקין-שחק: צריך, יכול וייצר מקומות עבודה חדשים, שבאופן טבעי מי שישתלב בהם יהיו גם לא מעט מהעולים החדשים.
אמנון ליפקין-שחק: יש היום בתיירות גם לא מעט עובדים זרים, וגם אותם יכולים להחליף עולים חדשים ואחרים מתוך שוק העבודה הישראלי, וגם שם יש תחרות.
אמנון ליפקין-שחק: לצערי, אני לא יכול לומר שרמות השכר בשירותים בכלל במדינת ישראל, ובחלק מאלה שעוסקים בענפי התיירות השונים הן מהגבוהות ביותר במשק.
אמנון ליפקין-שחק: לכן, דרך אגב, גם אנחנו רואים בחלק מהמקומות האלה עובדים זרים.
אמנון ליפקין-שחק: זה לא מקרה.
אמנון ליפקין-שחק: יש פה חוק כלים שלובים, שהצרכים מתאזנים בתוך המשק.
אמנון ליפקין-שחק: אבל בוודאי יש וחשובה היציבות גם של העובדים במשק.
אמנון ליפקין-שחק: אני גם חושב שהתיירות ככלל צריכה גם עובדים זרים.
אמנון ליפקין-שחק: אי-אפשר לבנות במדינת ישראל, למשל מסעדות אתניות, יפאניות עם טבחים ישראלים.
אמנון ליפקין-שחק: אם אנחנו רוצים באמת שיהיו גם כאלה שהם חלק מהשירותים שאנחנו צריכים לתת גם לתיירות, וגם לתיירות פנים.
אמנון ליפקין-שחק: נכון שאנחנו לא מדברים פה על אלפים רבים, אבל אנחנו מדברים על תעשייה שלמה שהיא גם בתי המלון וגם האטרקציות התיירותיות וגם מסעדות וגם כל השירותים הנלווים.
אמנון ליפקין-שחק: גם בקורסים למורי דרך יש היום עולים חדשים, בדיוק כמו שבקורסים למורי דרך יש היום גם ערבים ממזרח ירושלים, שגם הם באים לענות על צרכים של שוק, של שפות ושל קבוצות מסוימות שבאות ומתארחות שם, והם לא רוצים את מורה הדרך העברי אלא הם מחפשים את מורה הדרך הערבי-ישראלי או ערבי מזרח ירושלמי שיתן להם את השירותים.
אמנון ליפקין-שחק: לכן מבחינתנו בוודאי שבכלל ולא רק בהקשר של יצירת מקומות תעסוקה לעולים, אלא בכלל יצירת מקומות תעסוקה למשק שעדיין מתמודד עם אחוזי אבטלה הרבה יותר גבוהים משכולנו היינו רוצים.
אמנון ליפקין-שחק: אני חושב שהתיירות פה היא פלטפורמה יוצאת מן הכלל בשביל לעזור קודם-כל לעצמה ואחר-כך גם למשק הישראלי, כי התיירות צריכה את העובדים, אבל היא צריכה יציבות.
אמנון ליפקין-שחק: היא לא צריכה עובדים שבאים לכמה חודשים והולכים הלאה, אלא גם כאן זה מקצוע שצריך בו יציבות.
אמנון ליפקין-שחק: אני חושב שיש היום לתעשיית התיירות במדינת ישראל להציע לעולים החדשים מקומות עבודה שיש בהם יציבות ויש בהם קביעות וגם בטחון כלכלי של מי שבא ומשתלב בתוך התעשייה הזאת.
אמנון ליפקין-שחק: הלוואי וועדת העלייה והקליטה היתה יכולה לייצר משרות במשרד התיירות, ואני גם אומר לכם שאני לא בטוח שאני צריך היום משרות חדשות במשרד התיירות, ובוודאי לא ועדת הכנסת יודעת להוציא עובדים קבועים, לא ממשרד התיירות וגם לא ממשרד אחר.
נעמי בלומנטל: למשל, הצלחנו להביא למצב שיש העדפה מתקנת לגבי עולים מאתיופיה, שמשרדי ממשלה מקבלים תקנים להעסקתם.
אמנון ליפקין-שחק: אני אשמח לתקנים שהוועדה תייצר.
אמנון ליפקין-שחק: אני מציע שנסתכל על הדברים הריאליים שבאמת משפיעים.
אמנון ליפקין-שחק: אני גם לא חושב שזאת הבעיה שלנו, ואני גם לא בטוח שאנחנו צריכים להגדיל את מספר עובדי המדינה.
אמנון ליפקין-שחק: הייתי שמח להגדיל את מספר המועסקים בתיירות באופן ישיר לאלה שמשתתפים בזה.
אמנון ליפקין-שחק: אני כן יכול לומר שבוודאי, כשיש למשרד התיירות במוסקבה מי שפועל מטעמו להגדלת העלייה, זה באופן טבעי מי שסייע למי שמכיר את השוק.
אמנון ליפקין-שחק: למרות שרוב התיירים מגיעים היום ממערב אירופה ומארצות-הברית ולא בהכרח אנחנו שולחים לשם את יוצאי אותן ארצות, אלא שולחים את עובדי המשרד, אבל ברוסיה באופן טבעי דווקא מי שנמצאת שם היום זו גם אשה, גם עולה וגם לא עובדת משרד התיירות.
אמנון ליפקין-שחק: אנחנו עושים פשרות עם המציאות כל הזמן, אבל בוודאי שיש לה יתרונות גדולים מעצם היכרותה את האוכלוסיה, היא יודעת את השפה ולכן אין ספק שלמקומות האלה, בצדק, ייבחרו אנשים שיש להם יתרון יחסי לאותו מקום.
נעמי בלומנטל: זאת אומרת שפניו של משרד התיירות פניו גם לעולים.
אמנון ליפקין-שחק: משרד התיירות פניו קודם-כל לתיירים, ובעיקר לתיירים.
אמנון ליפקין-שחק: מי התיירים?
אמנון ליפקין-שחק: – אנחנו לא מבררים את התיירים שנוחים לנו אלא כל תייר שרוצה לבוא למדינת ישראל, הדלת פתוחה.
אמנון ליפקין-שחק: יש לנו קשיים, שבוודאי דיברתם עליהם כאן, בענין אשרות, לא רק לנתב"ג.
אמנון ליפקין-שחק: חלק עוד לא מגיעים לנתב"ג למרות שהם רוצים ולמרות שהם תיירים שיש להם גם כסף, אבל לא נותנים להם להגיע כי יש מדיניות אשרות שמונעת מהרבה מאד תיירים להגיע למדינת ישראל.
אמנון ליפקין-שחק: מבחינתי יהודי, נוצרי, מוסלמי, בודהיסטי, כל אחד שרוצה להגיע, ברוך הבא, וכך צריכה להימשך מדיניות המשרד.
אמנון ליפקין-שחק: באופן די טבעי יש עדיין מדינות שיש בהן פוטנציאל אבל אנחנו לא מצליחים להביא מהן את מלוא הפוטנציאל התיירותי.
אמנון ליפקין-שחק: קודם העירו בוועדה אחרת שאנחנו מדברים על 2.5 מיליון איש, שזה לא באמת 2.5 מיליון תיירים.
אמנון ליפקין-שחק: זה מספר לא מדויק, כי חלקם הם יהודים שבאים לביקור קרובים, חלקם חיילי יוניפ"יל שנרשמים כתיירים והם לא באו לכאן כי הם רצו לבקר במדינת ישראל כתיירים.
אמנון ליפקין-שחק: אבל מאחר שכך אנחנו מודדים כל השנים,המספרים האלה הם זניחים.
אמנון ליפקין-שחק: כן נכון לומר שהגידול בתיירות הוא כמעט 100% נטו תיירים ולכן צריך לברך עליה.
אמנון ליפקין-שחק: גם כאן, מי שבא עם אוניה מקפריסין ל-24 שעות למדינת ישראל, התרומה שלו לכלכלה או לתיירות היא קטנה מאד, לעומת האחרים שבאים להיות שבועיים במדינת ישראל ובאמת תורמים מכל הבחינות.
נעמי בלומנטל: בכל-זאת אנחנו רוצים להעיר את תשומת-לבך, כוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, שמשרד התיירות יהיה ער גם לכוח העבודה של העולים וגם מבחינת תיירות של יהודים שבאים לארץ.
נעמי בלומנטל: נתעקש ולא נוותר בכל-זאת על ההיבט הזה, גם של המשרד ושל כל המקצוע וגם של התיירים.
אמנון ליפקין-שחק: אל תוותרו.
אמנון ליפקין-שחק: גם אנחנו לא.
נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לאירנה ולדברג, מאתאחדות היזמים בישראל.
אירנה ולדברג: אני רוצה לומר כמה מלים לגבי נישה מאד מיוחדת של עולים שלא מוצאים את עצמם כשכירים בבתי מלון גדולים אלא מנסים לנצל את היוזמה הפרטית שיש להם ולפתוח עסקים פרטיים בשירותים נלווים לתיירות.
אירנה ולדברג: אני לא מדברת על הקמת בתי מלון, דבר שדורש השקעות מאד גדולות, ולעולים חדשים אין את זה.
אירנה ולדברג: אני מדברת על עסקים קטנים כמו צימרים, חברות הסעות, עסקים שעולים יכולים להרשות לעצמם להקים, ואני רוצה שנדון בשאלה אם אפשר לקבל עזרה ממשרד התיירות קודם-כל בהקמת עסקים כאלו, וחוץ מזה בהכשרות של עולים לעשות את זה ולנהל עסק בתחום הספציפי הזה.
אירנה ולדברג: אנחנו אירגנו כבר כמה הדרכות.
אירנה ולדברג: לצערי, לא קיבלנו עזרה ממשרד התיירות.
אירנה ולדברג: המשרדים היחידים שתומכים בקורסי יזמות לעולים הם משרד הקליטה ומשרד התמ"ס דרך הרשות לעסקים קטנים, ואני מאד אשמח אם נוכל לקבל גם את העזרה המקצועית ממשרד התיירות, וגם תמיכה - - -
נעמי בלומנטל: אני בהחלט חושבת שזה מאד חשוב.
אבי זנדברג: רק לפני חודש וחצי מט"י טבריה פתחה קורס ליזמות תיירותית לעולים חדשים, שהיה לזה ביקוש לא נורמלי.
אבי זנדברג: לפתיחה הגיעו 45 אנשים, ומייד הפכו את זה לשני קורסים.
אבי זנדברג: אבל יש צורך ויש ביקוש במיוחד מצד עולים מחבר המדינות.
אבי זנדברג: גב' ולדברג מאד צודקת, ומי שמממן את זה זאת הרשות לעסקים קטנים.
אירנה ולדברג: יש צורך ויש ביקוש גדול.
אירנה ולדברג: אירגנתי קורס כזה גם במט"י נתניה והיה ביקוש רב.
אירנה ולדברג: נרשמו אנשים רבים.
אירנה ולדברג: אשמח מאד אם אפשר יהיה להמשיך בדרך הזאת ולתת לאנשים יותר כלים להקמת עסקים עצמאיים בתחום הזה.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שזה רעיון נכון ואני מנסה לחשוב במה משרד התיירות יכול היה לסייע.
אירנה ולדברג: הוא יכול לסייע בהעברת הדרכות לפחות בקטע הזה.
נעמי בלומנטל: אין ספק שהרעיון של עידוד יזמות בכיוון של תיירות הוא נכון מאד.
נעמי בלומנטל: למשל, אם מגיעים צליינים מאוקראינה, והם באים לחנות שבה מדברים אתם בשפתם, קל להם יותר מאשר עם מישהו שמדבר עברית.
נעמי בלומנטל: לכן אני חושבת שהרעיון הוא נכון מאד, ואני מנסה לחשוב איפה אנחנו יכולים לסייע.
נעמי בלומנטל: אני מבינה שביזמות לעולים אין הלוואות יותר נוחות.
אירנה ולדברג: יש הלוואות לעולים ממשרד הקליטה, קרן לעולה עצמאי.
אירנה ולדברג: אני רוצה להוסיף משהו.
אירנה ולדברג: בנוסף להדרכות עכשיו יוצא לאור גם מדריך להקמת תיירות מטעם התאחדות יזמים בישראל, זה הארגון שאני מייצגת, יוצא עכשיו לאור מדריך להקמת עסקי תיירות, בשלוש שפות.
אירנה ולדברג: זה נכתב בעברית, אנחנו מתרגמים את זה לרוסית וגם לערבית.
אירנה ולדברג: זאת הזמנה של הרשות לעסקים קטנים.
טובה קלמן: אני מנהלת אגף הכשרה במשרד התיירות.
טובה קלמן: חשוב לי לציין, לאור מה שקלאודיה כץ אמרה.
טובה קלמן: קורסים של מורי דרך אלה קורסים מאד יקרים.
טובה קלמן: משרד התיירות לא מסבסד קורסים כמו שמשרד העבודה עושה.
טובה קלמן: קורסים לסוכני נסיעות, מורי דרך וכל הקורסים האחרים זה שוק חופשי, משלמים מחיר מלא והסכומים הם מאד גבוהים.
טובה קלמן: מה שכן, איכות כוח-אדם של המשתתפים בקורסים למורי דרך היא פשוט יוצאת מן הכלל, והיתרון הגדול שלו היה, בין היתר, שהם דוברים כמה שפות.
טובה קלמן: יש לנו מחסור בשפות זרות למורי דרך, ויכול להיות שאנחנו יכולים לבוא עכשיו בהצעה למשרד הקליטה שאם יש עולה חדש שהוא דובר שפות, בנוסף לרוסית – יש כאלה שמדברים סינית, פינית ושפות נוספות שאנחנו זקוקים להן בתיירות, ואז לאפשר לנסות לעשות קורס וכן לסבסד אותם, כי יש צורך אמיתי באוכלוסיה הזאת.
טובה קלמן: נושא אחר שהייתי רוצה להעלות, ונדמה לי שגבי מלכה העלה אותו, הוא כל הנושא של הרחבת מקצועות התיירות לצורך קבלת מענק או הכרה של משרד העבודה.
טובה קלמן: הרעיון עלה בוועדת העבודה והרווחה, והבנתי שכן יש החלטה לבדוק את הענין, ואם אתם תמליצו, זה בהחלט יעזור.
נעמי בלומנטל: אנחנו נמליץ על זה.
נעמי בלומנטל: רשמנו את זה בסיכום הדברים.
נעמי בלומנטל: רשות הדיבור למוטי חרמון, מנהל שירות התעסוקה באזור אילת.
מוטי חרמון: חלק מהאנשים כאן אני מכיר, כי באיזה שהוא שלב בחיי אני נפגש אתם.
מוטי חרמון: לדאבוני, נקודה חשובה שאני רוצה להעיר לתשומת-לב הנוכחים היא שבתנאים מסוימים הפעילות לא מתחברת.
מוטי חרמון: זאת אומרת, כל אחד עובד במסלול שלו, מכל מיני סיבות – מינהליות, תקנוניות וכו'.
מוטי חרמון: אני שומע כאן שהשלוחה של האוניברסיטה בחיפה מארגנת קורסים של ניהול ספא.
מוטי חרמון: לפני שבוע אני ארגנתי יריד תעסוקה בתל-אביב, לפני שבועיים ארגנתי יריד תעסוקה באילת, אנחנו פותחים מלון חדש בשם "מג'יק פאלאס" ששייך לרשת.
מוטי חרמון: חיפשנו עובדים לניהול הספא ולא היו עולים מובטלים כאלה, אבל אני גם לא יודע על הקורס הזה, למשל.
מוטי חרמון: מהו הפועל היוצא?
מוטי חרמון: ברגע שאני לא יודע ואין לי אנשים במלאי של מחפשי עבודה, מחר בבוקר אני מקבל בקשה לייבא מחוץ-לארץ, כי העסק שהשקיעו בו מאות אלפי דולרים צריך לעבוד מחר.
מוטי חרמון: אבל אני לא יודע שבחיפה מקיימים קורס כזה ויש לי כוח-אדם מקצועי ישראלי משלנו.
מוטי חרמון: אם הייתי יודע על כך, באופן טבעי הייתי מבקש מהמלון לשלוח נציג לבית-הספר ולהכין כבר קאדר של ראיונות של בוגרים.
גבי מלכה: אנחנו מתייחסים לקורסים האלה גם כפעולה ציונית.
מוטי חרמון: אני צריך עובדים.
גבי מלכה: אנחנו כאוניברסיטה נכנסנו לנושא הזה כי אנחנו חושבים שטיפול במובטלים אקדמאים או לא אקדמאים זו פעולה ציונית.
מוטי חרמון: יש לך בוגרים כאלה - - -
גבי מלכה: אנחנו נדאג להעביר לך את הרשימות.
מוטי חרמון: זו רק דוגמה.
מוטי חרמון: אני הרמתי טלפון לראדיו רק"ע והודעתי שלושה ימים לפני היריד שאני מבקש להודיע בראדיו שאני מארגן יריד תעסוקה בתל-אביב ואני מבקש להגיע ליריד.
מוטי חרמון: ביקשו שאשלח פאקס.
מוטי חרמון: שלחתי פאקס, וראדיו רק"ע לא פירסם את זה בכלל.
מוטי חרמון: זה לא בשבילי, אני צריך את האנשים האלה.
נעמי בלומנטל: זה לא בסדר שהם לא פירסמו את זה.
מוטי חרמון: מיותר להסביר פה כמה אבטלה יש בקרב העולים החדשים בארץ.
מוטי חרמון: באילת נותנים לעובדים גם מגורים, גם כלכלה, גם נסיעות.
מוטי חרמון: צעירים שרוצים לצאת מהבית זו הזדמנות טובה מאד בשבילם.
מוטי חרמון: אני לא מדבר על אבטלה בכלל, אני מבקש עובדים.
מוטי חרמון: אם ראדיו רק"ע היה עושה רק פעולה אחת ומודיע בראדיו, הייתי מוצף בפניות של עולים חדשים צעירים.
נעמי בלומנטל: אנחנו נפנה אליהם.
מוטי חרמון: דוגמה נוספת.
מוטי חרמון: מר רוזנטל ישב פה אמנם כמנכ"ל התאחדות בתי המלון, וגם אבי אלאו, שאיננו פה, אני רוצה לומר לכם, חבל שהם אינם פה.
מוטי חרמון: הם לא עושים שום דבר בענין העלייה.
מוטי חרמון: כל חודש אני עושה ספירת מלאי של העובדים בבתי המלון באילת: עובדים זרים, בני מיעוטים, ישראלים, עולים חדשים, חיילים משוחררים, נוער וכו'.
מוטי חרמון: יש לי 400 עולים חדשים היום שעובדים בבתי המלון באילת.
מוטי חרמון: הם במקור לא מאילת.
מוטי חרמון: אנחנו מייבאים אותם.
מוטי חרמון: אנחנו עושים פעולות בתוך מרכזי קליטה ומביאים אנשים מלשכות אחרות, וכו'.
מוטי חרמון: אבל אם אני יודע שהתאחדות בתי המלון מקבלת החלטה, כמדיניות, שכל מלון קולט שני עובדים, תכפילי בחמישים בתי מלון, כבר נקלטו מאה עובדים.
מוטי חרמון: עוד לא הזדמן לי להיות בחבר המדינות, אבל שמעתי ששם יש בתי-ספר למלונאות, אם זה מלצרים, טבחים וכו'.
מוטי חרמון: כמו שהתאחדות פועלי הבנין פתחה שם הכשרה מקצועית, אפשר לפתוח שם אולפנים לעברית, לגייס מקרב בתי הספר בעלי מקצוע שכבר לומדים שם, לא צריך להשקיע בהם שום דבר מקצועי, ואז הם עולים מלצרים, טבחים, קונדיטורים – בעלי מקצוע.
מוטי חרמון: אפשר להשקיע בהם בבתיהם שם את השפה העברית, שעורי ערב ולייבא אותם אחרי חצי שנה.
מוטי חרמון: אני מבטיח לכם שכל חמישים בתי המלון באילת ואלה שעתידים להיפתח בחמש השנים הקרובות – זו קליטה ישירה עם עבודה.
מוטי חרמון: אני היום צריך להעסיק 1,500 עובדים זרים.
מוטי חרמון: למה?
מוטי חרמון: אבי רוזנטל יודע שהוא משלם שכר מינימום.
גבי מלכה: אבל זה שווה לו.
מוטי חרמון: כדאי לו מאד.
מוטי חרמון: לכן יש לי בקורת כלפי התאחדות בתי המלון.
מוטי חרמון: ההתאחדות לא נוקפת אצבע.
מוטי חרמון: נוח לה שיש לה עובדים זרים.
מוטי חרמון: משכנעים את השר שישוחח עם שר העבודה, שיתן אישורים לעובדים זרים.
מוטי חרמון: אבל אם אנחנו פורטים את זה ולוקחים צעיר או צעירה מחבר המדינות, או מכל מדינה אחרת – ואני יודע שעומדים להביא עכשיו עשרים עולים חדשים מצרפת, זה אומר שיש פעילות.
מוטי חרמון: בשבוע הבא אני צריך להסביר לוועדה לענייני עובדים זרים באילת למה כדאי או לא כדאי להביא עולים מירדן.
מוטי חרמון: למה לא משקיעים בפוטנציאל שיש היום בשוק האילתי?
נעמי בלומנטל: כמה משלמים לעובדים זרים?
מוטי חרמון: הסוגייה היא לא כמה משלמים אלא הנוחיות שבהעסקת עובד זר.
מוטי חרמון: עובד זר יכול לעבוד 10, 12 ו-14, 16 שעות, לדאבוננו.
מוטי חרמון: מעסיקים אותו בבוקר בשטיפת כלים ובערב הוא מנקה את המטבח ועושים אתו מיש-מש.
מוטי חרמון: אף אחד לא רואה, כי האיגוד המקצועי מתערב רק כשיש צעקה, והעובד הזר לא מרים את קולו.
מוטי חרמון: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שיש לנו קו של תעסוקה.
מוטי חרמון: אילת נמצאת בתחתית סולם האבטלה.
מוטי חרמון: אני צריך לאשר מחר עובדים זרים טבחים לבית מלון?
מוטי חרמון: אם אפשר לקחת תלמידים כבר בחבר המדינות ולהשקיע בהם רק אולפן - - -
נעמי בלומנטל: אני מאד מצדדת במה שאתה אומר, אבל השאלה היא אם זה ישים מבחינת בעלי בתי המלון.
נעמי בלומנטל: הרי אותם זה לא מעניין, הם רוצים להרוויח.
נעמי בלומנטל: נגיד שהם קצת חלוצים, קצת ציונים, בוא ניתן להם את הקרדיט הזה, אבל בכל-זאת הם רוצים להרוויח.
גבי מלכה: אנחנו לא צריכים לעזור להם.
נעמי בלומנטל: אתה צודק שאנחנו לא צריכים לעזור להם להיות מיליונרים, אבל הם יעשו את השיקול שלהם.
נעמי בלומנטל: אם הם יקבלו עובד בשכר נמוך יותר והוא יעבוד יותר, לא יעזור שום דבר, כוחות השוק פועלים.
צבי לוטן: אתה פשוט שוכח במה מעסיקים את העובדים הזרים.
צבי לוטן: או במלים אחרות, במה ישראלי, כולל עולה חדש, לא רוצה להיות מועסק.
יוחנן סימון: זה לא מדויק.
יוחנן סימון: העולים מרוסיה מוכנים לעבוד כמעט בכל העבודות.
מוטי חרמון: צריך להפריד כאן בין שתי נקודות.
מוטי חרמון: האחת היא רמה נמוכה שנציג משרד התיירות שואל לגבי שוטפי כלים, חדרניות וכדומה.
מוטי חרמון: יש לי כאן תשובה.
מוטי חרמון: פעם 100% עובדי משק בבתי מלון היו עובדים זרים.
מוטי חרמון: היום 60% - 70% הם עובדים זרים.
מוטי חרמון: זאת אומרת, 30% הם עולים חדשים שלנו: אחראי קומות, אחראי שטחים ציבוריים.
מוטי חרמון: הם נכנסו כחדרנים וכחדרניות, עבדו חצי שנה – שמונה חודשים וגם התקדמו.
מוטי חרמון: כלומר, הצלחנו להוריד ב-30% את מספר העובדים הזרים.
מוטי חרמון: אני מדבר על טבחים.
מוטי חרמון: טבח זר מתחיל, שבא מאוסטריה או משוייץ, מקבל 1,000 – 1,500 דולר.
מוטי חרמון: אם אני מביא עולה חדש מחבר המדינות הוא יקבל 1,000 דולר פלוס מגורים, פלוס כלכלה וכו' – עשינו את שלנו.
מוטי חרמון: מצד שני, בל נשכח שהמלונאי רק יכול לבקש את העובד הזר, ואנחנו חותמים, ואני לא חייב לחתום.
מוטי חרמון: אבל כשאני לא חותם אני צריך לתת גם תשובה.
מוטי חרמון: אדוני, צריכה להגיע משלחת מחבר המדינות בעוד חודש.
מוטי חרמון: תתאפק ובינתיים תסתדר בחודש הזה עד שהקבוצה תגיע.
נעמי בלומנטל: אני מברכת על הגישה שלכם.
נעמי בלומנטל: אין ספק שכולנו רוצים לעודד קליטה של עולים חדשים בענף התיירות.
נעמי בלומנטל: הענין הוא, אני רוצה שיהיו לנו גם תשובות.
מוטי חרמון: אני מכיר ומוקיר את הפעילות של הסוכנות היהודית ששולחת לא מעט נציגים לחבר המדינות.
מוטי חרמון: הם נוסעים, קופאים וחוזרים, אבל תכל'ס אין שום דבר.
מוטי חרמון: אני מדבר על אילת.
מוטי חרמון: היו לי ששה – שבעה מנהלי כוח-אדם שנסעו מאילת לחבר המדינות.
מוטי חרמון: חוץ מתמונה בדגל של ישראל מאחור אין לנו שום קליטה ישירה.
מוטי חרמון: ראש העיר היה בדרום אמריקה והביא משם 200 עולים חדשים.
מוטי חרמון: אפשר גם בצורה כזאת.
מוטי חרמון: אז אולי אפשר להצדיק איזו שהיא נסיעה לחוץ-לארץ, אבל פרודוקטיבית זה לא עושה שום דבר.
מוטי חרמון: גברתי היושבת-ראש, לדעתי אילת שואבת היום כוח-אדם אדיר.
מוטי חרמון: אני מתחלחל שאני מעסיק 1,500 עובדים זרים.
מוטי חרמון: אפשר לשנות את התפיסה הזאת.
מוטי חרמון: אני לא מקבל את התפיסה של השר.
מוטי חרמון: השר לא עובד בענף התיירות.
מוטי חרמון: הוא נקלע לאיזו שהיא אופוזיציה כדי לשכנע אותו למה הוא צריך לתמוך בזה.
מוטי חרמון: זה כבר מתפשט לים המלח.
מוטי חרמון: גם בים המלח תראו היום עובדים זרים וזה יתפשט לנהריה.
מוטי חרמון: זה בא על-חשבון ישראלים, על-חשבון עולים חדשים.
גבי מלכה: הנערות והנערים מהשטח מוסרים לנו שבכל המשק, בים המלח, יש עובדים זרים.
גבי מלכה: כי בדימונה, לא רחוק משם, כולם כבר מובטלים.
מוטי חרמון: עד לפני שנתיים בים המלח לא היו עובדים זרים.
גילה כהנא בן-מרגי: בחלק מהדברים אני מסכימה אתך ובחלק לא מסכימה.
גילה כהנא בן-מרגי: התפקידים של השירותים, נקיון ושטיפת כלים, הרבה מאד בני-אדם לא רוצים לקבל את התפקידים האלה.
גילה כהנא בן-מרגי: הם מחפשים את התפקידים היוקרתיים יותר.
גילה כהנא בן-מרגי: לכן אנחנו מוצאים בתפקידים האלה הרבה עובדים שבאים ממקומות אחרים.
מוטי חרמון: אני לא מקבל את זה.
גילה כהנא בן-מרגי: זאת המציאות.
גילה כהנא בן-מרגי: תשאל את הצעירים שיושבים פה אם הם היו מסכימים להתחיל את העבודה שלהם בשטיפת כלים.
מוטי חרמון: אבל לא לזה אני מתכוון.
מוטי חרמון: אני מתכוון שעכשיו העולה החדש שיושב בחבר המדינות, הוא לא יודע כי גם שם הוא מוכן לשטוף כלים והוא עושה זאת תמורת 30 ו-40 דולר לחודש.
מוטי חרמון: כאן אני מציע לו מגורים, קליטה, עיר יפהפיה כמו אילת, שאני יכול לדבר בשמה כי אני גר שם 40 שנה, ואני גם מציע לו שכר מינימום שזה 1,000 דולר, שכמעט נטו נשאר שלו בכיס.
מוטי חרמון: הוא לא יבוא לעשות את זה?
מוטי חרמון: – הוא יבוא לעשות את זה.
מוטי חרמון: הענין הוא השתלבותם של העולים החדשים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להעלות עוד נקודה אחת שאתה העלית, יוחנן סימון.
נעמי בלומנטל: מה לדעתכם יכולה לעשות בכל-זאת התאחדות בתי המלון כדי לגייס עובדים עוד בחוץ-לארץ?
נעמי בלומנטל: זאת אומרת, שילוב של מה שעלה כאן בוועדה.
נעמי בלומנטל: כמה זה ישים, למשל שיתוף-פעולה עם "ישרוטל"?
יוחנן סימון: זה בהחלט ישים.
יוחנן סימון: זה בהחלט מביא אנשים.