GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ורה ידידיה: אני מגישה חשבונית, ומזה מורידים לי מס הכנסה, ביטוח לאומי, וכל דבר כחוק.
ורה ידידיה: אנחנו עושים תוכנית, לדעתי ברמה טובה.
ורה ידידיה: באולפן שלנו אני אפילו לא יכולה להושיב ארבעה אורחים לדיון, כי אין לי אפשרות.
ורה ידידיה: אין לי תאורה, ואני לא יכולה להביא אורח בבגד כחול או תכלת, כי הרקע שלנו מיושן.
ורה ידידיה: אלה התנאים בהם עובדת התוכנית ברוסית, ואתם עומדים לסגור אותנו בסוף מרץ.
ורה ידידיה: אני מבקשת להתייחס לזה בכובד ראש, ולפחות לא לסגור אותנו, כי ברגע שיסגרו אותנו, יהיה מאוד קשה להחזיר אלינו את האנשים.
ורה ידידיה: אנחנו עובדים ארבע שנים, עשינו 400 תוכניות.
ורה ידידיה: כל שנה אני נאבקת על כך שאת התוכנית הזאת יתחילו לתקצב.
ורה ידידיה: מנהל הערוץ שלנו מוסיף כל שנה סכום כמעט כפול.
ורה ידידיה: הוא מוכן להחזיק את זה אם הוא יקבל תקציב ממשרד הקליטה, ולספוג את זה.
נעמי בלומנטל: למעשה עולה מן הדברים שנאמרו כאן, שאין שום מדיניות ברורה, ושאנחנו מוצאים את עצמנו בכל פעם עושים טלאי על טלאי, ויש בזה באמת עוול נוראי, לכל העובדים שהם עולים חדשים וקשורים לשפות השונות.
נעמי בלומנטל: גם חיים משכר לא שכר, וגם צריכים לדאוג ממה יחיו מחר.
נעמי בלומנטל: לא יתכן שהמצב הזה ימשיך לאורך שנים.
יורי שטרן: אנחנו פה בשידור חוזר כל שנה, והסיבה היא פשוטה.
יורי שטרן: זה לא סתם עוול ליוצרים ולמאזינים.
יורי שטרן: אנשים שאינם דוברי עברית הם ילדים חורגים לטלויזיה הישראלית, למרות שהם משלמים את כל האגרות.
יורי שטרן: המדינה חייבת להם שירות שעבורו הם משלמים.
יורי שטרן: זאת צריכה להיות נקודת המוצא שלנו.
יורי שטרן: זה מלאכותי לגמרי שמשרד הקליטה נאלץ בכל פעם לממן את זה, כי רק חלק מהדברים צריכים להיות במימונו, וכל היתר, הטלויזיה החינוכית, רשות השידור, הרשות השניה, הם חייבים לממן את זה מכספם, בהתאם לתעריפים המקובלים בטלויזיה הישראלית, ולא יישאר מצב לא תקין לגמרי, שהאנשים האלה נתונים לחסדיהם של גורמים מקריים, כשבסוף זה מתגלגל לפתחו של משרד הקליטה, כשהמנדט שלו נגמר לגבי רוב האנשים האלה.
יורי שטרן: אני חושב שהעמדה צריכה להיות עקרונית.
יורי שטרן: אי אפשר לזלזל במיליון יוצאי ברית המועצות, שמתוכם 400 אלף לא יודעים עברית, וב50- או 60 אלף יוצאי אתיופיה שלא יודעים עברית.
יורי שטרן: זו חובה מול האזרחים, לא מול העולים.
בוריס מפציר: אני רוצה להתייחס בקצרה לכל השאלות שנשאלו כאן.
בוריס מפציר: ראשית כל, לגבי התוכנית באמהרית.
בוריס מפציר: אני חושבת שצריך לומר תודה לטלויזיה החינוכית, שעם כל הקשיים, הם הפקיעו חצי שעה בערוץ 2, כדי לשדר את התוכנית באמהרית.
בוריס מפציר: אני חושב שהיתה בעיית התחשבות.
בוריס מפציר: אין ביכולתם לפתור את בעיית האגרה.
בוריס מפציר: הם לקחו חצי שעה מאוד יקרה והעבירו אותה לתוכנית שמבחינתם היא צריכה להגיע לכל פינות הארץ, ועל זאת מגיעה להם תודה.
בוריס מפציר: לגבי הסוגיה של מי צריך בכלל לעסוק בטלויזיה.
בוריס מפציר: אנחנו כמשרד הקליטה עוסקים בזה, כי אין מי שיקבל את הכדור, אבל באמת אני חושב שיש מספיק גורמי שידור, ויש דבר אחד שמקומם אותי.
בוריס מפציר: אני אומר את זה באופן פרטי כבוריס מפציר, ולא כמנכ"ל.
בוריס מפציר: אני לא יכול לשמוע שתוכניות ברוסית ובאמהרית הן לא תוכניות בסיס, לא מיינסטרים, אלא מעין הטבה שעושים למישהו תמורת תשלום.
בוריס מפציר: אני לא רוצה לומר שזה אפילו מצלצל רע.
בוריס מפציר: אני אומר את זה בכאב.
בוריס מפציר: אני חושב שמספיק בגרנו כדי להבין שבשנת 2000 אנחנו לא יכולים להתייחס לתרבויות המוצא, כאילו הן לא שייכות למיינסטרים, ובזה אני מסיים את הפרק האישי שלי, וחוזר לעניין הכללי.
בוריס מפציר: נשאלה השאלה על ידי חבר הכנסת אדלשטיין לגבי מי צוותי ההפקה.
בוריס מפציר: מבחינתנו ברור שמי שצריך לעבוד בתוכניות האלה הם עולים חדשים.
בוריס מפציר: יש רבים מאוד שהם מובטלים, ואני לא רוצה להיות במצב של שאלת האינסולין, האם אני צריך להעדיף צוות מובטל של החינוכית, על צוות מובטל של מרה, על צוות מובטל של 33, על עוד מובטלים במאים שמסתובבים בחוסר עבודה.
בוריס מפציר: אני חוזר ואומר, אין לנו אפשרות סבירה לרצות את כל התוכניות.
בוריס מפציר: גם כאשר נשאלה השאלה למה העדפנו - כל הנתונים הם גלויים.
בוריס מפציר: הטלויזיה החינוכית קיבלה תקציב, לא מימשה אותו, היה רצף במימון משרד הקליטה לערוץ 33 בתוכנית שנקראת "סיבודניה היום" שורה היא העורכת שלה.
בוריס מפציר: אגב, הוחלט מראש שתוכנית "צה"ל היום" הועלתה לשנה אחת.
בוריס מפציר: לגבי שנת 2000 נתתי לכם את כל הנתונים.
בוריס מפציר: למרות שלא ציפיתי שנצטרך לדון בסוגיה הזאת, משרד הקליטה מחפש לדעתי אפגריידינג.
בוריס מפציר: אנחנו באמת רוצים לקחת מפה ומשם, ולבנות תוכנית יומית, מתוך אמונה שזה יותר נכון, יותר תקשורתי, כל עוד שאנחנו צריכים לטפל בכל הנושא.
בוריס מפציר: אין לנו שום אמצעים לעשות שתיים או שלוש תוכניות.
בוריס מפציר: אנחנו חיים בעולם הפלורליסטי, וכאשר אומרים לי בטלויזיה שצריך לשמור על ההחלטות הקודמות, אז שוב, מה זה החלטה קודמת?
בוריס מפציר: מרה?
בוריס מפציר: ויזוי?
בוריס מפציר: צה"ל היום?
בוריס מפציר: טלויזיה לא עובדת כך.
בוריס מפציר: טלויזיה צריכה לתת פתרון מקצועי הכי טוב לצופים שלה, ותוכנית יומית היא תוכנית שצריכה להיות בעיניי הכי טובה שאפשר לעשות.
בוריס מפציר: אם משמעות הדבר היא שאנחנו לא יכולים לקבל הצעות מערוצים שונים וחייבים להיות מקובעים למה שקיים, אז לא נעביר את הכסף.
נעמי בלומנטל: אבל אתם לא אלה שתחליטו, לפי דעתי.
נעמי בלומנטל: ברוסיה היה מישהו מלמעלה שמחליט מה יהיו התכנים.
נעמי בלומנטל: ישנם גורמים מקצועיים לשם כך.
בוריס מפציר: אני במקרה, טיפ-טיפה מבין בטלויזיה.
בוריס מפציר: אנחנו צריכים לקבל הצעות מערוץ 33, מערוץ 23, מערוץ 1 ומערוץ אחר.
בוריס מפציר: על פי ההצעות נבקש אלטרנטיבות.
בוריס מפציר: מי שצריך לשכנע אותנו זה הערוץ שמגיש.
בוריס מפציר: לא אנחנו נחליט מי ואיך.
בוריס מפציר: יש מבחני בד, יש מבחני צבע.
בוריס מפציר: תפקידנו, אם אנחנו כבר מממנים, זה לממן את התוכנית הכי טובה.
בוריס מפציר: כך קרה עם התוכנית באמהרית, שהיו לה כמה אלטרנטיבות.
בוריס מפציר: אני לא רוצה לפגוע אישית באף אחד, אבל כולם צריכים להבין שאם עולה דבר חדש לאויר, אז הכל נקבע מחדש, כי כך זה בתקשורת.
בוריס מפציר: כל עוד שאין לנו תחליף, אמרתי ליוסף בראל, מה שקיים מבחינתנו, ממשיך להתקיים.
בוריס מפציר: ברגע שתעלה תוכנית חלופית, שיכולה להיות בערוץ 33 או 23, אז אנחנו לא נוכל להחזיק תוכניות נוספות.
בוריס מפציר: אני חושב שהכיוון שלנו נכון ובריא.
בוריס מפציר: כל עוד שאין תחליף, אנחנו לא פוגעים בתוכנית "סיבודניה" שמשודרת פעמיים בשבוע.
בוריס מפציר: הבטחתי ליוסף בראל שנעדכן אותו עד סוף פברואר.
בוריס מפציר: אם עד סוף פברואר לא יהיה לנו מענה, אנחנו נקבע איתו את הפעימה הבאה להבטחת מימון התוכנית.
נעמי בלומנטל: בדבריך נשמעו דברים שלדעתי אתה צריך לחזור בך מחלקם.
נעמי בלומנטל: משרד הקליטה, כמשרד ממשלתי, לא יכול לומר: אנחנו נותנים את הכסף, אנחנו נקבע מה יהיה.
נעמי בלומנטל: זה מאוד מסוכן.
בוריס מפציר: לא אמרתי את זה.
נעמי בלומנטל: זה מה שמשתמע מדבריך.
בוריס מפציר: אמרתי דבר פשוט וברור.
בוריס מפציר: אנחנו רוצים תוכנית יומית וביקשנו הצעות.
נעמי בלומנטל: לא אתם תקבעו.
נעמי בלומנטל: לשם כך יש רשות, ישנם פרנסי ערוץ 23, יש להם ועדות מקצועיות.
בוריס מפציר: אנחנו מבקשים הצעת תקציב.
בוריס מפציר: היה ונראה שגוף אחד מציע שני מיליון שקל, והשני ארבעה מיליון שקל, אני אתקדם עם מי שמציע שני מיליון ואבקש ממנו לתת לי פורמט.
בוריס מפציר: אם מותר לי לומר, בתור פקיד, אם שמעתי מגבלה אחת ויחידה שאתם ביקשתם, שבתוכנית מסויימת אתם לא יכולים לגעת, זה בדיוק הגרסה ההפוכה שכבוד יושבת הראש אמרה לי עכשיו.
בוריס מפציר: אני לא קובע מי הצוות ומי ינחה, אני מבקש הצעת תקציב, ולצערי יוסף בראל לא כאן, בטלויזיה החינוכית יודעים את זה, לא נכנסתי איתם לוויכוח על פורמט.
בוריס מפציר: ביקשתי רק הצעת תקציב.
בוריס מפציר: אותו דבר ביקשתי מבראל וקיבלתי.
בוריס מפציר: ביקשתי מעוד גורם אחד.
בוריס מפציר: נקבל הצעת תקציב ונבחר איפה אנחנו יכולים לעמוד.
בוריס מפציר: אני רוצה להדגיש, אין מבחינתנו לא העדפה, לא בחירה, לא פסילה.
בוריס מפציר: זה לא תפקידנו.
בוריס מפציר: אבל אם נאלצנו לממן תוכנית מסוג זה, ואם אתם אומרים שאסור לגעת במצב הקיים, כי הוא הכי טוב, אז אקבל את פסיקתכם.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שמבחינת נוהל תקין, ומה שלממשלה מותר או אסור לעשות, ולשם כך ממשלה נבחרת, הממשלה יכולה לומר שלפי המדיניות שלה מגיע לעולים לקבל כל יום שעת שידור.
נעמי בלומנטל: יבואו כל הערוצים השונים, ויציעו לנו את התוכניות, ועל זה אפשר לדבר, אבל לא לומר שאם ערוץ זה יציעו בארבעה מיליון, ואלה בשני מיליון, זה לא.
נעמי בלומנטל: לדעתי נכנסת יותר מדי לפרטים שאמורים להיות בתוך התוכניות.
נעמי בלומנטל: אתה, כמשרד הקליטה, יכול לומר שאתה רוצה לראות במסכים של מדינת ישראל לפחות שעה אחת ביום לעולים חדשים.
בוריס מפציר: אבל זה מה שאני עושה.
נעמי בלומנטל: נכנסת יותר מדי לפרטים, כי אתה בוחר מי שיותר טוב לדעתך.
אלכסנדר צינקר: הוא חייב להגיד שיש לו סכום מסויים.
דוד מהרט: צריך פרמטרים, ועל פי הפרמטרים כולם בונים הצעה.
בוריס מפציר: אני חושב שפה צריך לא לעבור את הקו הדק.
בוריס מפציר: ההצעה היא אחידה.
בוריס מפציר: אתם רוצים להשאר במצב הקיים ולא לעשות שום שינוי?
בוריס מפציר: ואז אנשי החינוכית ועוד ערוץ שואלים למה אני מממן רק את ערוץ 33.
בוריס מפציר: אני צריך לתת מימון, והסכמתי לכך.
בוריס מפציר: אני יכול לממן או את הקיים, או משהו יותר טוב.
בוריס מפציר: הפנינו הצעה אחידה: הבו לנו הצעת תקציב.
בוריס מפציר: יש אנשים שקיבלו אותה.
בוריס מפציר: כשהם יתנו את ההצעה, אם מישהו מציע שני מיליון והשני ארבעה מיליון, מה אני צריך לעשות?
דפנה וייס: אם הם משלמים לה 400 שקל לתוכנית, אז אולי באמת לארבעה מיליון.
בוריס מפציר: אם הולכים לארבעה מיליון, בודקים מה נותנים תמורת ארבעה מיליון.
בוריס מפציר: יכול להיות שארבעה מיליון נותנים תוצאה הרבה יותר טובה.
בוריס מפציר: אחד משניים, או שמבקשים שמשרד כלשהו ייתן מימון, ואני לא מכיר מערכת ממשלתית שנותנת מימון, ולא בודקת מה היא מקבלת תמורתו.
בוריס מפציר: אין דבר כזה.
בוריס מפציר: יכול להיות שצריך ללכת לארבעה מיליון, אבל צריך לבדוק מה התמורה.
נעמי בלומנטל: הטענה שלי היא שהמדינה יכולה להחליט שהיא רוצה שעת שידור, אבל לא איזה סוג.
נעמי בלומנטל: אתם לא תהיו הצנזורה בגלל שאתם נותנים את הכסף.
נעמי בלומנטל: הכסף הוא שלנו.
נעמי בלומנטל: אנחנו משלמים מסים.
סופה לנדבר: אם יש סכום מסויים במשרד זה או אחר, והוא לא מספיק, כנראה שצריכים לשנות קודם את החוק, להגדיל את התקציבים לפי פרופורציה, ומחר להגיע לוועדת הכספים עם דרישה מחברי הסיעה להצביע נגד, מפני שרשות השידור לא מקצים תקציבים.
נעמי בלומנטל: אני קוראת את החלטות הוועדה: אנחנו מברכים את משרד הקליטה על החלטתו שלא לקצץ בתקציבים שהעביר לרשות השידור ולשידורים בשפה הרוסית, והתקציב לתוכנית באמהרית בטלויזיה החינוכית.
נעמי בלומנטל: הוועדה מברכת על הודעתו של מנכ"ל משרד הקליטה על כוונת משרדו לקיים רצועת שידור יומית בשפה הרוסית עבור העולים, כמו גם העלאת תוכנית שבועית נוספת בשפה הרוסית, למרות הקשיים שעומדים בפניהם.
נעמי בלומנטל: הוועדה קוראת לחברי הכנסת, חברי ועדת הכספים, להצביע נגד אישור תקציב אגרת הטלויזיה של רשות השידור, אלא אם כן הובטח כי לא יהיו קיצוצים לשידורים לעולים ברדיו ובטלויזיה.
סופה לנדבר: לא, אלא אנחנו דורשים תקציב הולם, בפרופורציה לעולים.
חנה מיצקביץ': אם לא יאשרו את התקציב של רשות השידור, היא לא תוכל לגבות את האגרה.
יורי שטרן: אין בעיה.
יורי שטרן: אם רשות השידור מעיזה כל שנה לפגוע בתוכניות האלה, שלא תפעל.
יורי שטרן: איך אפשר לשלם לאנשים 400 שקל לתוכנית?
ורה ידידיה: אני מקבלת 400, אחרים מקבלים 175 שקל.
יורי שטרן: רשות השידור מתנהגת פה כבעלת עבדים.
נעמי בלומנטל: אם כך, לא רק שלא יהיו קיצוצים, אלא יתוגברו התקציבים.
נעמי בלומנטל: הוועדה קוראת לשר החינוך והתרבות להכיר בחשיבות השידורים לעולים, ולהקציב תקציב המיועד לשידורים אלו בטלויזיה החינוכית.
נעמי בלומנטל: נפנה לשר התקשורת להביא לכך שבערוץ היעודי יהיה ביטוי לעליה ולקליטה, ויינתנו כמה הנחיות, כמו שיש הנחיות לערוץ השני בכלל.
יואב הס: מה עם רצועת השידור היומית באמהרית?
נעמי בלומנטל: יש גם בבוכרית ובשפות אחרות.
נעמי בלומנטל: יש עוד עליות.
נעמי בלומנטל: אנחנו נתגבר, אנחנו רוצים עוד תוכניות.
משה מהרט: ברשות השידור, למעט מה שיש ברדיו, אין שום שידור לקהילה האתיופית.
נעמי בלומנטל: אוסיף את זה בהחלטה.
נעמי בלומנטל: הוועדה קוראת לממשלה לגבש מדיניות שידור לפילוחים השונים באוכלוסיית העולים, על פי צרכיהם, על מנת שהשידורים לעולים לא יפעלו על פי קפריזה זו או אחרת של משרד זה או אחר.
נעמי בלומנטל: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים להתקדם בעניין חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם.
נעמי בלומנטל: אנחנו מקבלים מזה זמן רב הרבה מאוד תלונות על יישום החוק, או על אי-יישומו, ועל שבעת מדורי גיהנום שאותם אסירי ציון צריכים לעבור כדי להיכלל במקבלי הקצבאות.
נעמי בלומנטל: הדרך עדיין ארוכה מאוד.
נעמי בלומנטל: פניתי כמה וכמה פעמים לביטוח הלאומי, באמצעות מנהלת הוועדה, גברת וילמה מאור, כדי לנסות לראות מתי אפשר לקיים ישיבה ולקבל תשובות מן הביטוח הלאומי, כי הם הרי אחראים על יישום החוק.
נעמי בלומנטל: נעניתי לפנייה של אנשי הביטוח הלאומי שאמרו לי שהם עדיין יושבים על המדוכה של החוק ומנסים לבדוק את האפשרויות, איך לטפל בו בצורה הטובה ביותר.
נעמי בלומנטל: אנחנו נמצאים עכשיו רק באבן אחת בתוואי הדרך.
נעמי בלומנטל: עדיין הדרך נראית לי מאוד ארוכה.
נעמי בלומנטל: אבל יחד עם זה, היינו חייבים לקיים דיון בעקבות כל הפניות, הבקשות, הטרוניות והבעיות שמתעוררות סביב החוק הזה.
נעמי בלומנטל: יש כאן הרבה מאוד אורחים היום והרבה אנשים שמרגישים מופלים, שבאים בהרגשה מאוד לא טובה.
נעמי בלומנטל: הייתי מבקשת מכולם לנהוג בסבלנות ובאורך רוח כדי שנוכל לשמוע את הדברים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לתת הזדמנות גם לביטוח הלאומי ולמשרד האוצר לומר את דברים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה שיעלו כל בעיות וכל השאלות שצצו כתוצאה מהחוק הזה.
נעמי בלומנטל: תהיינה לנו עוד ישיבות.
נעמי בלומנטל: אני רק אומרת, בואו נהיה סבלנים לשמוע את התשובות.
נעמי בלומנטל: אני לא אומרת שאנחנו נקבל את מה שנאמר.
ברוך גוטמכר: אולי קודם נעלה את הבעיות.
נעמי בלומנטל: בוודאי.
נעמי בלומנטל: אני רק מראש אומרת, בואו נקשיב למה שאומרים לנו הביטוח הלאומי ומשרד האוצר ונראה הלאה.
נעמי בלומנטל: אם יש צורך בתיקוני חקיקה, נמצאים כאן חברי הכנסת, ביניהם יוזמי החוק ואנחנו נשנה את מה שדרוש תיקון.
נעמי בלומנטל: נצטרך עוד פעם לשבת על זה.
נעמי בלומנטל: נראה לי שיש הרבה מאוד בעיות עם החוק הזה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה שעכשיו אתם, אסירי ציון, תעלו את כל הבעיות שאתם רואים: הבעיה של האלמנות, מבחן ההכנסה ובעיות אחרות.
נעמי בלומנטל: תעלו אותן כאן בפני הביטוח הלאומי.
נעמי בלומנטל: הם שומעים אתכם.
נעמי בלומנטל: גם האוצר נמצא כאן.
נעמי בלומנטל: הם יענו את מה שיש להם לענות לכם.
נעמי בלומנטל: במידה ונראה שהחוק במתכונתו הנוכחית לא עונה על הציפיות שלכם אז ננסה להעביר תיקון בצורה כלשהי.
נעמי בלומנטל: לשם כך נמצאים חברי הכנסת.
נעמי בלומנטל: חברי הכנסת, יש לכם מה לומר בשלב הזה?
נעמי בלומנטל: אם לא, נתחיל לעבוד.
נעמי בלומנטל: רשות הדיבור לאסירי ציון.
מנדל מנחם מלצקי: אני מאמין שארגון אסירי עכו וירושלים יבטא את עמדת כל האסירים ויוכל לתאר את כל המחלות.
דבורה נחושתן: להם מסופחות גם הבנות מבית-לחם.
מנדל מנחם מלצקי: ישנה התייחסות יסודית לחוק הזה ולמשמעותו.
מנדל מנחם מלצקי: מר שרגא דירקטור חיבר תסקיר.
מנדל מנחם מלצקי: הייתי מבקש להשמיע אותו לפני שאנחנו נכנסים לפרטים, ברשותך.
שרגא דירקטור: אני נציג אסירי ה"הגנה" בעמותת אסירי המחתרות: ה"הגנה", אצ"ל ולח"י יחד.
שרגא דירקטור: כתבתי מכתב שהופנה לרשות לקביעת זכאות לתגמולים לאסירי ציון, אבל בכוונתנו להפיץ את המכתב הזה בין חברי כנסת ואינטרסנטים שונים שנוגעים לנושא הזה.
שרגא דירקטור: צר לנו לשמוע, חברת הכנסת נעמי בלומנטל, שהדרך היא עוד ארוכה עד לפתרון הבעיה משום שזמננו, כפי שאת רואה, בגילאים שלנו הוא כבר קצר.
שרגא דירקטור: אנחנו בערוב השקיעה.
שרגא דירקטור: אני לא מדבר על רוחנו אבל פיזית כבר אין לנו זמן לדרכים ארוכות.
שרגא דירקטור: "ארגון אסירי עכו וירושלים - ה"הגנה", אצ"ל ולח"י לכבוד הרשות לקביעת זכאות לתגמולים ולאסירי ציון ובני משפחותיהם בבגרותה של מדינתנו, אותה ליווינו ושרתנו מאז שחרותה - ובתקומתה ושחרורה תרמנו חלקנו במלחמה ובמאבק כחברי המחתרות הציוניות ה"הגנה"-אצ"ל-לח"י, פונים אנו אל מנהיגי האומה ומוליכי דרכה, וכן העוסקים ביישומו של חוק אסירי ציון ובני משפחותיהם, בבקשה לעיין בכובד ראש באמור בפנייתנו זו, ולו גם ניבטת היא מבעד לערפילי הזמן והתקופה.
שרגא דירקטור: ואכן, ברצף המלחמות והמאבקים להקמת המדינה, אשר תבעו מכל אלו אשר לקחו חלק בהם את מחיר ההקרבה, הוכרנו סוף סוף, אנו אסירי המחתרות, כאסירי ציון, וזאת לאחר שנים של התעלמות, דחיות ומאבקים בזכות הכרתנו זו, הכל-כך מובנת וצודקת, כי אכן גם לוחמי ועושי הציונות בתוככי ציון אשר נאסרו מכוח פעילותם המחתרתית למען ציון זכאים להיכלל בחוק התגמולים לאסירי ציון (תיקון מס' 3), התשנ"ח-1998, כפי שהוכרו אותם נרדפי השלטונות בגולה בשל פעילותם או שאיפתם הציונית.
שרגא דירקטור: מודים אנו לכל אלו אשר עשו וקידמו תיקונו של החוק בכנסת אך דואבים וכואבים אנו את דרכי יישומו וביצועו של חוק זה, על רקע זעמם של רבים מחברינו אשר נותרו בהביעם זעקתם בתחושת עלבון צורב, בעצם שיוכנו כביכול למסגרת נצרכי הביטוח הלאומי, או שילובנו במעגל נצרכי השלמת הכנסה וגמלאות שונות בעקבות מצבם האישי כלכלי.
שרגא דירקטור: מאות ספורות נותרנו ורבים מתוכנו הגיעו לגבורות בעוברם אף את גילאי ה-80 ומעלה.
שרגא דירקטור: מכאן, האינכם סבורים, מכובדינו, כי הקריטריונים הנדרשים מאיתנו לזכאות הגימלה, כגון מינימום הכנסה, תוך חיטוט במצבו האישי כלכלי של כל אחד, הם בבחינת לעג לרש לאסירי המחתרות?
שרגא דירקטור: באחת מפגישותינו בוועדת העליה, הקליטה והתפוצות, בראשותה של חברת הכנסת גברת נעמי בלומנטל, העלינו הצעה מכובדת להמיר את קיצבת הגימלה החודשית, אשר בלאו הכי תפסח עלינו בגין ההכנסות המינימליות של קצבאות למיניהן, והפיכתה למענק או פיצוי חד-פעמי, על-פי קריטריונים שייקבעו בהתאם ובהסכמה, על דעת כל הצדדים ובשיתופנו אנו.
שרגא דירקטור: בכך יוסיף הדבר נופך של כבוד וזקיפות קומה לנותרים בינינו, אשר בבחרותם ונעוריהם ישבו שנים בין חומות הכלא כשבויי או אסירי מלחמה בתוככי ציון, בהיתלשם מבתיהם, משפחותיהם, עבודתם ולימודיהם.
שרגא דירקטור: ולסיום, כמשוכנעים בצדקת דרישתנו, מקווים אנו כי שיקולכם החיובי בנושא יפזר את ערפילי הזמן והתקופה ויביאו בכך להיענות
שרגא דירקטור: כם החיובית, לה מצפים אנו מבני דור ההמשך תוך כבוד והערכה לבני דור התקומה.
שרגא דירקטור: "
נעמי בלומנטל: מר דירקטור, לחברי הכנסת בהחלט אין שום התנגדות שיהיה מדובר במענק או בפיצוי חד-פעמי.
נעמי בלומנטל: הבעיה היא רק האם הממשלה תסכים לזה.
נעמי בלומנטל: אנחנו תמיד נמצאים בסד הזה.
נעמי בלומנטל: לכן בזמנו, כשעלה חוק אסירי ציון ופנו אל חברי הכנסת בקשר למצב עגום במיוחד של אלמנות ושל אנשים שמצבם הכלכלי קשה, שממש מגיעים לפת לחם, אז הכנסנו את אותם אסירי המחתרות לחוק כי חשבנו שלפחות נוכל להועיל לאותם אלה שמצבם הכלכלי כל-כך ירוד.
נעמי בלומנטל: זה מצד אחד.
נעמי בלומנטל: מן הצד השני קיימת גם ההכרה שלא היתה קודם לכן.
נעמי בלומנטל: אני ברצון רב אזום הצעת חוק, יחד עם חברי ועדת העליה, הקליטה והתפוצות, שתדבר על מענק חד-פעמי.
נעמי בלומנטל: אין לנו בעיה עם זה.
נעמי בלומנטל: השאלה תהיה האם ממשלת ישראל תסכים לזה.
נעמי בלומנטל: אולי משרד האוצר ירצה להגיב על העניין הזה בהמשך הדיון.
שרגא דירקטור: אני מבקש לשאול שאלה קטנה.
2459: אי אפשר גם לשאול וגם לנאום.
2459: זה לא דו-שיח.
נעמי בלומנטל: המכתב שלכם מאוד נוגע ללב.
נעמי בלומנטל: הוא אמיתי ונכון.
נעמי בלומנטל: השאלה היא מה המדינה תהיה מוכנה לעשות מבחינה תקציבית.
נעמי בלומנטל: בזמנו, אם אתה זוכר, כשדיברנו כאן על החוק, רבים מחברי הכנסת היו שותפים, כולל חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין שהיה אז השר לקליטת עליה.
נעמי בלומנטל: כולם רצו להעביר את החוק.
נעמי בלומנטל: דובר על כך שזה יהיה כרוך במבחן הכנסה כלשהו.
נעמי בלומנטל: יכול להיות שננסה להעלות את גובה הסכום לפי מבחן ההכנסה.
נעמי בלומנטל: אני זוכרת שחבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין בהיותו שר אמר שהוא כאסיר ציון - ומי כמוהו אסיר ציון - מרוויח משכורת גבוהה והוא לא חושב שמגיעה לו עוד קיצבה.
נעמי בלומנטל: אם נצליח להעלות את מבחן ההכנסה, אדרבה, אנחנו נעשה את זה.
נעמי בלומנטל: אני מקווה שנצליח.
שרגא דירקטור: פה לא עומדת שאלה של קיצבה, פשוט מאוד.
נעמי בלומנטל: יש דיעות מדיעות שונות.
2459: החוק שעבר ב-1992 ותוקן ב-1998 התחיל על בסיס לא נכון.
2459: הוא התחיל על הבסיס של אדם נצרך.
2459: זה לא הבסיס לפיו אנחנו פה יושבים.
2459: האנשים שיושבים פה באו עכשיו עם פטיציה בעל-פה לוועדה הזאת ואל חברי הכנסת בשל מעצר וגירוש מהארץ של אלה שגרו פה, או מעצר על-ידי שלטונות סובייטים, עירקים או אירנים, איפה שעצרו אותם, על בסיס יהדות או ציונות, ולא על בסיס השאלה אם יש להם מה לאכול או אין להם מה לאכול.
2459: את זה שכחו.
2459: הנושא הועבר לביטוח הלאומי ושם יש קריטריונים: אם אדם מרוויח יותר מ-3,000 שקל, לא חשוב מאיפה, כבר לא מגיע לו שום דבר.
2459: זה הפך את כל החוק לחוק של נצרכים.
2459: אני לא רוצה להיכנס לסעיפים.
2459: כיושב-ראש גולי קניה קיבלתי בלי סוף מכתבי תלונה מהחברים שלי.
2459: הם מתלוננים גם על הדברים הקטנים אבל גם על העיקר.
2459: חברת הכנסת בלומנטל, אחרי 50 שנים נזכרנו - אני בעוונותי הרבים גם כן, הייתי בעבר חבר כנסת וגם אני לא הייתי בסדר - שהיו עצורים ואסורים וצריך לדאוג להם מפני שיש ביניהם אחוז אחד או שניים או שלושה שהם נזקקים.
2459: בגלל זה הכניסו את כולם לאיזה מסגרת שלא תיתכן שתהיה.
2459: חברים עושים לי את החשבונות, אם אדם מרוויח 1,400 שקל, ואם הוא מרוויח 3,000 שקל, ואיך הוא גומר את החודש.
2459: אחר-כך יש חוק לגבי הילדים.
2459: רבותי, גולי קניה ב-1948 היו בגילאים 25-35 אך האנשים האלה היום עברו כבר את גיל 75.
2459: עכשיו אתם רוצים לחוקק חוק כך שיעברו עוד כמה שנים?
2459: לא יהיה למי לתת.
2459: אני לא רוצה לעשות השוואות למה שעושים באירופה לגבי היהודים.
2459: חיכו 50 שנה ועכשיו נזכרו, כשאף אחד כבר לא נשאר, ששדדו אותם ולקחו מהם לא רק את החיים אלא גם את הרכוש, את הדירות, את הביטוחים, את הכל.
2459: לכן, כל מה שעושים פה, אם בכלל רוצים לעשות משהו, צריך היה לעשות אתמול.
2459: אני יודע מה זה להציע הצעת חוק: קריאה טרומית, קריאה ראשונה, ועדה וקריאה שניה ושלישית.
2459: זה לוקח לפחות שנתיים.
2459: אבל כשרוצים אז זה הולך מהר.
2459: אז אני מבקש שיירצו.
2459: זה דבר אחד.
2459: אני רוצה לסיים עם התופעה, שיש נטייה בביטוח הלאומי לקחת גם מאלה שמקבלים עכשיו.
2459: יש חברים שקיבלו בעבר ופתאום לוקחים מהם את התמיכה.
יורי שטרן: זאת לא נטייה.
יורי שטרן: זה היה דבר שנדרש לפי החוק.
יורי שטרן: אני הזהרתי עוד לפני שנה שזה מה שיקרה, שהעניים ביותר הם אלה שייפגעו.
יורי שטרן: ניסיתי אז לתקן.
2459: יצא שאלון מהביטוח הלאומי ושם יש שאלות שאפילו בהצהרת מס הכנסה שלי - ואני לא מקבל שום תמיכה מכיוון שיש לי הכנסה יפה - אין חקירה כזאת.
2459: על-פי השאלון ששלח הביטוח הלאומי החברים צריכים להתפשט עירום ועריה.
2459: זה בניגוד לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, זה בניגוד לשמירת פרטיות, זה בניגוד לכל דבר שאתם רוצים.
2459: איך אפשר לשלוח שאלון כזה?
2459: כל מי שבא אלי, אני מצהיר בגלוי, אמרתי לו: אל תענה על הנייר הזה.
2459: זרוק את זה לפח הזבל.
2459: שלא ישלמו.
2459: ממילא הנייר הזה מיועד בשביל לא לשלם.
2459: אחרת מה פתאום נזכרו לשלוח לחברים שאלון אחרי שנתיים, שלוש או ארבע שנים, שיתפשטו, לברר מדוע הם מקבלים את ה-1,000 שקל או את ה-300 שקל למרות שהם ישבו רק שנה אחת במעצר?
2459: זה אחד הדברים החמורים ביותר.
2459: אני הצעתי לכל החברים לא לענות על השאלונים האלה.
2459: זה מיועד רק לקיצוץ ולא לתת את מה שכבר נותנים.
2459: לחברי הכנסת אני מציע, אם אתם רוצים להתייחס לנושא הזה ברצינות, כפי שצריך להתייחס לזה, אתם חייבים לעשות את התיקונים מהר מאוד ולהפסיק להתייחס לחוק הזה כאילו הוא חוק לעזרה סוציאלית.
2459: צריך לשנות את החוק.
2459: זה לא חוק לעזרה סוציאלית.
2459: האנשים לא נעצרו בגלל שלא היה להם.
2459: האנשים נעצרו מפני שהם פעלו נגד האנגלים, או נגד הסובייטים, או בעירק נגד השלטון הפשיסטי.
2459: על בסיס זה צריך לתת להם פיצוי, אם מגיע פיצוי.
2459: ואם לא, לא צריך לתת שום דבר.
2459: תודה רבה.
יוסף יודיקין: ארגון אסירי ציון מברית-המועצות לשעבר הטיל עלי להביא בפניכם את זעקותיהם ואת תביעותיהם הצודקות של אסירי ציון, אשר בשנים ארוכות וקשות של דיכוי, רדיפות אנטי ציוניות על-ידי המשטר הסובייטי, לא נרתעו ולא הרפו מפעילות ציונית, שסיכנה את חירותם ואף את חייהם, המשיכו בקשיות עורף ובחירוף נפש בפעילותם הציונית ובמאמצים בלתי פוסקים לפרוץ את מסך הברזל ולחפש דרכים לעלייה לארץ ישראל.
יוסף יודיקין: על "חטאים" אלה הם נעצרו ונידונו לשנים רבות של מאסר והגליה, והיו גם גזרי-דין מוות שהוצאו לפועל.
יוסף יודיקין: נושא רגיש ביותר, הנוגע אמנם רק לבודדים אך הוא כרוך בעוול הטעון תיקון, הוא הגדרת חוק הרוג מלכות.
יוסף יודיקין: כבר ציינו לעיל שהיו אסירי ציון שהוצאו להורג באשמת פעילותם הציונית.
יוסף יודיקין: אלה זכאים למעמד הרוגי מלכות.
יוסף יודיקין: המציאות היתה שב-1939-1940 הסובייטים כבשו את מזרח פולין והמדינות הבלטיות ותיכף ומייד לקחו את כל חברי הארגונים הציונים לבית-סוהר ושלחו אותם למקומות רחוקים מאוד.
יוסף יודיקין: הם ומשפחותיהם הוגלו לסיביר, אל מעבר להרי החושך הלבנים והמושלגים, נשפטו לעשרות שנות מאסר עם עבודת פרך.
יוסף יודיקין: מהם היו שקיבלו גם גזרי-דין מוות שהוצאו לפועל.
יוסף יודיקין: הנציגים של ארגון אסירי ציון מברית-המועצות לשעבר מייצגים עכשיו לפניכם יותר מ-12,000 שנות מאסר ומעצר בבתי-כלא, במחנות ריכוז, במחנות מיוחדים וסגורים, שרבים מהם הפכו למחנות מוות לכלואים בהם.
יוסף יודיקין: כמו כן אנחנו מייצגים יותר מ-10,000 שנות הגלייה ו-5 גזרי-דין מוות של אנשים שהוצאו להורג ביריות.
יוסף יודיקין: כל זה נעשה בסתר ולאף אחד מבני משפחותיהם לא נתנו מסמכים המעידים על כך שקרוביהם הוצאו להורג.
יוסף יודיקין: רק ב-1993, אחרי שהמדינות הבלטיות פתחו את הארכיונים הסודיים שלהם, נודע מי מהאסירים הוצא להורג בגלל פעילות ציונית.
יוסף יודיקין: אבל שנה לפני זה, ב-1992, חוקקה מדינת ישראל חוק שקשה לקבוע מה גדול בו יותר, האבסורד או העוול הצוחק עד לב השמיים.
יוסף יודיקין: בהתאם לחוק זה, הקרוי חוק התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, תשנ"ב-1992, רק מי שהוצא להורג אחרי קום המדינה מוכר כהרוג מלכות.
יוסף יודיקין: יש כאן פגיעה חמורה מאוד בזיכרון הגיבורים שמסרו את נפשם על מזבח נאמנותם לציון והוצאו להורג.
יוסף יודיקין: תביעתנו הטבעית, הצודקת וההגיונית היא שבכל מקרה בו יוכח מעל לכל ספק כי יהודי הוצא להורג באשמת פעילותו הציונית לפני קום המדינה, הוא יוכר בתור הרוג מלכות.
יוסף יודיקין: אנו מציעים תיקון הגדרת "הרוג מלכות" בחוק, כך שבסעיף 1(א) לחוק התגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, תשנ"ב-1992 (להלן - החוק העיקרי), בהגדרה 2 - "הרוג מלכות" - יושמטו המילים "מי שלאחר קום המדינה", וייכתב: "הרוג מלכות הוא כל אחד מאלה, מי שהוצא להורג או הומת בידי שלטונות מדינה זרה בגלל פעילות ציונית".
יוסף יודיקין: אנו מציינים במיוחד שהאנשים הבודדים האלה שהוצאו להורג בגלל פעילותם הציונית הם מן הבנים הטובים ביותר של העם היהודי, ששמרו לו אמונים וסיכנו את נפשם למען הרעיון הציוני ותקומת ישראל.
יוסף יודיקין: לכן מחובתה האלמנטרית של כנסת ישראל להכיר בהם ולא להתכחש להם, וכן לסלק את הסתירה הבלתי מתקבלת על הדעת, כשמצד אחד אדם הוכר כבר על-ידי הרשות לאסירי ציון בתור אסיר ציון, אחרי שהוא הוצא להורג, ומצד שני הרשות בעצמה כותבת ש"אין בידינו להכיר בו כהרוג מלכות שכן הוא הוצא להורג לפני קום המדינה".