GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה אמרוסי:
הרב קליין, הייתי רוצה מאוד שתשמע את הדברים שאני אומר.
משה קליין:
אני מתנצל שאני צריך לעזוב, אני נמצא בלוח זמנים מטורף.
נוגה רם:
הבאתי אותו במיוחד מחיפה.
אריה אמרוסי:
הגעתי מקיבוץ לביא הבוקר רק מפני כבוד הוועדה, למרות שהודיעו לי על הישיבה רק לפני 48 שעות.
משה קליין:
למה להביא אותו מחיפה מהרגע להרגע?
משה קליין:
מערך הגיור עומד לרשותו 18 שעות ביום, הוא יכול להתקשר כל אימת שבית-הדין עובד, למעט שבתות וחגים.
אריה אמרוסי:
אני ניסיתי להתקשר אל הרב.
אריה אמרוסי:
היית בחוץ-לארץ במשך תקופה מסוימת.
משה קליין:
הייתי באוקראינה.
משה קליין:
מה אני יכול לעשות?
אריה אמרוסי:
כשאני שומע את הדברים שנאמרים כאן, חלק מהדברים נכונים וחלק מהדברים הם רק שמועה והם לא נכונים במציאות.
אריה אמרוסי:
יש הרבה דברים שמפריעים למערכת.
אריה אמרוסי:
אכן אני יודע, מערך הגיור שהוקם לאחרונה – ואני שוחחתי עם הרב דרוקמן ועם הרב אביאור – מנסה לתקן הרבה מאוד דברים אבל לצערי הרב, ואני חייב לומר את זה, אנשים מסוימים שנמצאים במערכת, שאני התרעתי על הבעיות שהם יוצרים כבר לפני שנתיים, פשוט תוקעים את התהליך מבחינה טכנית.
משה קליין:
איך הם תקעו את ההליכים?
משה קליין:
תסביר.
אריה אמרוסי:
אני אתן דוגמאות מתוך הכרות אישית, מעדות מכלי ראשון ולא מתוך שמועות.
אריה אמרוסי:
יש מתגיירת מסוימת שהיא אשתו של עורך-דין.
אריה אמרוסי:
בני הזוג נתבקשו בשל סיבות שונות לעבור שכונה כי השכונה בה הם מתגוררים כעת היא לא דתית.
משה קליין:
אני אומר לך כבר בלשון שאינה משתמעת לשתי פנים, תביא לי את המקרה ואני מוכן לבדוק אותו.
יעקב מרגי:
יש גבול, אי אפשר לשמוע כל-כך הרבה מצגי שווא.
אריה אמרוסי:
אני אומר את זה מתוך הכרות אישית.
יעקב מרגי:
בבאר-שבע אין - - - ?
נוגה רם:
כך זה בכל הארץ.
יעקב מרגי:
אתם באים כאן לוועדה מכובדת, לדיון של שתי ועדות, ומציגים מצגי שווא.
אריה אמרוסי:
זאת דוגמה אחת.
אריה אמרוסי:
יש דוגמה נוספת של בחורה ממרוקו שבאה לארץ.
אריה אמרוסי:
הובאו עליה כל מיני עדויות, כאשר בני המשפחה שלה אפילו לא ידעו, נאמרו עליהם כל מיני דברים.
אריה אמרוסי:
יש לי את התיק המלא והמפורט.
אריה אמרוסי:
עד כדי כך שאמרו אפילו שאבי המשפחה הביא אותה כדי לשאת אותה לאישה.
אריה אמרוסי:
עד היום האישה הזאת לא מגוירת.
משה קליין:
אני אשמח להיפגש אתך היום בשעה 16:00 במשרדי.
משה קליין:
עם כל הרצון והכבוד, מאז שחזרתי מאוקראינה ומברית-המועצות יחד עם הרב דרוקמן עבר לפחות חודש ומחצה ואפשר היה בהחלט להביא בפני כל בעיה.
משה קליין:
אני רוצה לומר, וחשוב שנדע, הבעיות מורכבות הלכתית.
משה קליין:
גם הנושא שמר אביגדור לויתן דיבר עליו מטופל לא על שולחן הדיינים אלא על שולחנו של הרב דרוקמן.
משה קליין:
אתמול ב-23:50 אמר לי הרב דרוקמן: יש כאן מלכוד הלכתי קשה, אני מבקש שנזמין את האמא ואת הילדה אליך ואלי.
משה קליין:
הוא אמר – והזָקָן של הרב דרוקמן לבן מזקני – שעם כל הרצון והכבוד, אם אנחנו הולכים על ה-regular אז הסיפור קשה.
משה קליין:
אנחנו רוצים לחתור חתירה.
אביגדור לויתן:
הפשע שלה שהיא לומדת בתל"י.
אביגדור לויתן:
הם שלחו אותה ללמוד בתל"י והיום אתם לא יודעים איך לצאת מזה.
אביגדור לויתן:
זה הפשע של הילדה בת ה-10, על זה אתם מענישים אותה.
אביגדור לויתן:
בושה וחרפה.
משה קליין:
סליחה, אני בתפקיד 9 חודשים ואני לא יכול להיות נדון על דברים שנעשו לפני 4 שנים.
משה קליין:
אני לא עובד בארכיאולוגיה, אני עובד בגיור.
אביגדור לויתן:
מה פשעה הילדה הזאת?
אביגדור לויתן:
אתה בסדר גמור, הרב קליין, אבל המערכת שלך רקובה, נקודה.
נוגה רם:
הרב קליין, מר אריה אמרוסי מדבר גם על מקרים של שוחד בגיור.
משה קליין:
כמשפטן אני אומר לך, אם נתקלת במקרי שוחד בהליכי הגיור אל תגלה את אוזני הוועדה, לך לתחנת המשטרה הקרובה מייד ותחשוף את זה.
משה קליין:
אזרח שיודע על פשע ולא חושף הוא שותף בעקיפין.
משה קליין:
יש פה עורך-דין, אני רק בעל תואר שני במשפטים, הוא ילמד אותך לפי איזה סעיף חוק.
משה קליין:
אתה מדבר, אדוני היקר, על פשע אז תפנה לתחנת משטרה.
משה קליין:
יתכן שיש אפילו תחנת משטרה בבניין הכנסת.
משה קליין:
לשם מה אתה מחכה לי?
משה קליין:
מי שסרח שישימו אותו עמוק בבור, ואני מתכוון לבור של בית-סוהר ולא לבורות אחרים.
אביגדור לויתן:
אבל הם ממשיכים לתפקד אצלך.
משה קליין:
אני מוכן לפגוש את מר אריה אמרוסי במשרדי היום בשעה 16:00.
משה קליין:
בוא, בכיף.
משה קליין:
תתקשר בטלפון ונתאם כניסה למשרד ראש הממשלה, בשיטת פוטו פרג' מהיום לאתמול.
משה קליין:
מה רוצים מהחיים שלנו?
מרינה סולודקין:
אני רוצה לסיים בזה.
מרינה סולודקין:
מר אריה אמרוסי, הבנתי שיש לך תיק שלם בנושאים של גיור.
משה קליין:
אני מזמין אותך, תיכנסו למשרד ראש הממשלה עם התיק.
משה קליין:
תצלצל אליי ואני ארד למטה אישית לקחת אותך עם התיק ואני מבטיח לך שכל דבר יפתר כמיטב יכולתנו.
מרינה סולודקין:
אני רוצה קודם כול להודות לגברת נוגה רם.
מרינה סולודקין:
אנחנו ראינו סרט מצוין שמציג את המצב העגום והנורא שיש לנו.
מרינה סולודקין:
אולי תרצי לומר כמה מילים.
נוגה רם:
בסרט נכנסו המקרים הכי קלים, הכי בנליים, של אנשים אמיצים מאוד.
נוגה רם:
עבדתי שנה כדי להשיג את המקרים האלה.
נוגה רם:
לא סתם עבדתי שנה.
נוגה רם:
למה?
נוגה רם:
כי רוב האנשים לא הסכימו להיחשף.
נוגה רם:
כולם מפחדים, כמו זאת שטשטשה את פניה, שהיא בכלל ישראלית.
נוגה רם:
למה היא מתביישת?
נוגה רם:
כי בעבודה לא יודעים שהיא חצי יהודייה, חברים שלה לא יודעים שהיא חצי יהודייה.
נוגה רם:
כך היו כל המקרים.
נוגה רם:
מצאתי מדינה שהיא כנראה גזענית.
נוגה רם:
כולם מפחדים.
נוגה רם:
זה אנשים טובים, אנשים משכילים, אנשים שהם פרופסורים, זה דוקטורים ואנשים שסיפרו לי סיפורים איומים ונוראים ולא הסכימו להיחשף בשום אופן.
נוגה רם:
רופאות שעובדות בבתי-חולים אמרו לי: מנהלי המחלקה שלנו לא מסכימים אפילו שנדבר רוסית, אז מה, נגיד שאנחנו חצי יהודים?
נוגה רם:
אז בכלל יזרקו אותנו מהעבודה.
נוגה רם:
היום היתה צריכה להיות כאן ילנה, זאת שצולמה בסרט נוסעת באוטובוס.
נוגה רם:
למה היא לא כאן?
נוגה רם:
היא עובדת בבנק בראשון-לציון ובעל הבנק הוא דתי.
נוגה רם:
כל הלקוחות שלה באו אחרי הסרט ואמרו: מה את עושה כאן?
נוגה רם:
תעופי מכאן, את לא צנועה, את לא כשרה.
נוגה רם:
רצו לפטר אותה.
נוגה רם:
בגלל שהיא יודעת להתבטא היטב ובגלל שהיא אמיצה – והיא גם הסכימה לדבר בסרט בגלל שהיא אמיצה – היא הלכה למנהל הבנק ודיברה אתו.
נוגה רם:
הוא אומר עכשיו: בסדר, זה זכות הדיבור, מותר לה להגיד מה שהיא רוצה בסרט.
נוגה רם:
אבל כל הקליינטים הדתיים באים אליו ואומרים: תפטר אותה, מה היא עושה כאן בכלל?
נוגה רם:
אני רציתי שהיא תגיד את זה היום כאן אך היא לא הצליחה להגיע מרוב פחד.
מרינה סולודקין:
לנו זה נורא חשוב.
נוגה רם:
אני רוצה שיידעו שבמדינת ישראל 300,000 איש וכל בני משפחותיהם חיים בפחד והם לא רוצים שמדינת ישראל תדע שהם חצי יהודים.
נוגה רם:
זאת מדינה גזענית, אני ראיתי שיידעו את זה כאן.
נוגה רם:
הגעתי להמון מקרים של שוחד בגיור, שאנשים פחדו, ואי אפשר להגיע לדברים האלה.
נוגה רם:
מר אריה אמרוסי גם לא יתלונן על שוחד.
נוגה רם:
אתם יודעים למה?
נוגה רם:
כי הוא לא ירצה שאחר-כך יזמינו אותו למשטרה לתת עדות, כי זה יפגע בו בעבודה.
נוגה רם:
נכון?
נוגה רם:
כי רוצים להחזיר אותו למשרד הקליטה לעבוד בתחום הגיור.
נוגה רם:
הוא עבד המון שנים בשטח והוא מייצג את שטח הצפון.
נוגה רם:
בקיצור, זה מה שרציתי להגיד, שאני הייתי מזועזעת.
נוגה רם:
אני בכלל באה מקיבוץ של השומר הצעיר, אני אתאיסטית, אבל כואב לי מה שקורה ל-300,000 האנשים האלה.
נוגה רם:
הם כבר 10 שנים כאן ויש להם בנות.
נוגה רם:
הבנות שלהם היום כבר בגיל חתונה ובגיל שיולדים ילדים.
נוגה רם:
הבנות האלה לא יהודיות בגלל שלא נותנים להן להיות יהודיות.
נוגה רם:
זה אומר שה-300,000 שיש היום יהיו מחר 600,000 ומחרתיים הם יהיו מיליון.
אביגדור לויתן:
כל שנה נולדים כאן עוד 3,000 ילדים לא יהודים.
נוגה רם:
זאת הסכנה של מדינת ישראל ובכך הוועדה הזאת צריכה לטפל.
נוגה רם:
לי זה לא מפריע כי אני אתאיסטית אבל יהיו פה שני עמי ישראל בשני מישורים שונים, וחבל.
נוגה רם:
אני אומרת, בשבילנו חבל, לא בשבילי.
יגאל יאסינוב:
קודם כול אני רוצה להגיד לך תודה על כך שעשית את הסרט.
יגאל יאסינוב:
יש לי בשבילך לסיום בשורה רעה: ברור לי שמנהל הבנק יפטר את ילנה עוד חצי שנה.
נוגה רם:
אני אמרתי לה שתזעיק אותי לעזרה, כמה שאני אוכל אני אעזור לה.
יגאל יאסינוב:
אני מוכן לעזור לה.
נוגה רם:
ועדת הכנסת צריכה לעסוק בבעיה שיהיו כאן מיליוני אנשים עם מעמד שונה, יהיו כאן שני עם ישראל.
נוגה רם:
זאת הבעיה של המדינה ובה הוועדה צריכה לעסוק, ולא להתמקד בויכוח עם חבר הכנסת גפני שמנסה לטרפד הכול.
מרינה סולודקין:
הישיבה נעולה.
קולט אביטל:
אני מתכבדת לפתוח את הישיבה השניה שלנו היום, של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנוכחות השר לקליטת העלייה, שרת השיכון ומ"מ שר המשפטים.
קולט אביטל:
יכול מאוד להיות שאנחנו נזדקק היום לכישורייך בשלושת התחומים.
קולט אביטל:
אני גם רוצה לברך כאן את מנכ"ל הסוכנות החדש, עם היכנסו לתפקיד, מר משה ויגדור.
קולט אביטל:
אנחנו בוועדה הזאת משתפים פעולה בהרבה מאוד תחומים עם הסוכנות ובדרך כלל, הנושאים שמעניינים אותנו במיוחד הם גם נושאי התפוצות וגם נושאי החינוך העברי בתפוצות.
קולט אביטל:
אני בטוחה שאנחנו נשתף פעולה עוד הרבה מאוד שנים.
קולט אביטל:
בהצלחה אדוני.
ציפי לבני:
למרות שזה לא רשמי ובאמת, כרגע אני יושבת בשלושה כובעים, אני רואה בזה מן ישיבת סיכום מסוימת או לפחות סיכום שנה.
ציפי לבני:
אני רוצה להודות על העבודה המשותפת עם יושבת ראש הוועדה, כי זה מאוד קל להיות כל אחד במשבצת שלו, לקדם את הנושאים שמעניינים אותו ולא להיפגש או להיפגש רק בביקורת.
ציפי לבני:
מה שהיה לנו, כמשרד, מבחינת הוועדה זו ביקורת אבל היא היתה בונה ותמיד במובנים של לאיפה הולכים מכאן והלאה ואנחנו, מצדנו, יכולנו למצוא את הכתובת שיחד אתה אפשר לקדם נושאים משותפים במקומות שבהם אנחנו היינו צריכים את עזרת המחוקק ועל כך, הרבה תודה.
ציפי לבני:
אני חושבת שזו באמת דוגמא לשיתוף פעולה של משרד אחראי על תחום ושל ועדה אחראית על תחום ואיך רואים עין בעין נושאים ואיך מקדמים אותם.
ציפי לבני:
אתחיל עם הסקירה ואני לא יודעת אם אוכל להישאר עד סוף הדיון.
ציפי לבני:
אתחיל עם הסקירה, איפה אנחנו נמצאים.
ציפי לבני:
חלק מהסקירה תציג מנכ"לית המשרד, שאמונה ואחראית על התוצאות שנראה לפחות באפקט החיובי.
ציפי לבני:
מירלה גל: אנחנו נעשה את זה בקצרה, רק מבחינת נתוני עלייה, אפשר לחלק את סך כל הנתונים שאנחנו מציגים כרגע, שנכונים לנובמבר 2004, כפי שאתם רואים, יש מדינות שיש עלייה בעלייה ויש מדינות שיש ירידה.
ציפי לבני:
אלה נתוני העולים לשנת 2004.
שלום בן-עמי:
לשנת 2003 זה מלא?
מירלה גל:
מלא.
מירלה גל:
2004 זה עד נובמבר.
ציפי לבני:
הערה, כדי שנכניס את עצמנו לפרופורציות: כשאנחנו מדברים במונחים של אחוזים, אז גם כשאנחנו רואים שלצרפת יש היום עלייה באחוז, אנחנו מדברים במונחים שמול שיעור היהודים שנשאר עדין שם, זה באמת שולי.
ציפי לבני:
מעבר לזה שהתופעה חיובית, אנחנו צריכים לדעת גם מה זה אומר במונחים המספריים.
ציפי לבני:
במונחים המספריים זה עדין לא מספיק, כמו גם כשאנחנו מסתכלים על ארצות הברית או על צפון אמריקה וקנדה, עדין המגמה שאנחנו רוצים לראות, שתהיה דרמטית במונחים של 6 מיליון יהודים שנמצאים שם, אנחנו רחוקים מאוד מלראות איזה שהוא תהליך מחולל שינוי, כפי שהיינו רוצים כולנו.
מירלה גל:
ומאידך גיסא, כשיש ירידה של 20% בברית המועצות יש לזה משמעות מספרית הרבה יותר גדולה.
מירלה גל:
אנחנו רוצים להציג בפניכם גם את הנתונים של תושבים חוזרים, אפרופו הדיון שהיה בשבוע שעבר.
מירלה גל:
כאן, בהחלט אנחנו רואים עלייה במספר התושבים החוזרים.
מירלה גל:
עם זאת, חשוב לי לציין שלא כל התושבים החוזרים פונים באמצעות משרד הקליטה או הקונסוליות.
מירלה גל:
חלקם פשוט חוזרים לארץ ואנחנו מעריכים שהנתונים כפולים.
ציפי לבני:
כשבמה
ציפי לבני:
לך השנה גם הצגנו לכם את הפעילויות שהמשרד עושה בקרב הקהל של האזרחים הישראלים בחו"ל, כדי להוביל חזרה ארצה.
ציפי לבני:
נושא שצריך להיות פתור ועדין לא פתור זה הנושא של ביטוח הבריאות, שאני מקווה שאצליח לגמור עם זה ואם לא, אז כל מי שיבוא בנעלי, אני מקווה שיסיים את הסיפור העגום הזה.
קולט אביטל:
יש עוד סיכוי?
ציפי לבני:
כן.
ציפי לבני:
אני מאמינה שמה שנכון ואין בצידו עלויות כל כך גדולות, נגמר.
ציפי לבני:
זה ייגרר עוד קצת ובסוף זה ייגמר.
מירלה גל:
היעדים העיקריים שהציגה השרה לשנת 2004 היו היעדים הבאים: העצמת השפה העברית, טיפול ממוקד בנוער עולה בסיכון, שיפור כושר ההשתלבות בעולם התעסוקה, יצירת מניפת פתרונות דיור לזכאים, גיור, שילוב תרבויות ושינוי תפיסת השירות שעליו נדווח במשרד.
מירלה גל:
מטבע הדברים, לא יכולנו לסקור בזמן הקצר את כל הפעילות של המשרד ולכן, ביקשנו להתמקד באותם נושאים עיקריים.
מירלה גל:
העצמת השפה העברית - -
ציפי לבני:
בנוגע לעברית, אני לא רוצה להיכנס תכנית תכנית אבל עברנו פאזה.
ציפי לבני:
אנחנו נתקלנו במצב שבו כדי ללמוד עברית, עולה צריך לא רק להגיע לארץ אלא לחכות שיגיעו מספיק עולים שממלאים כיתת לימוד ושהמורה תגיע ושבינתיים הוא גם לא יעבוד בבוקר, כדי שיוכל ללכת לכיתת אולפן.
ציפי לבני:
אם הוא רוצה אחר הצוהריים - אין.
ציפי לבני:
הנתונים הביאו לזה שככל שיש פחות עולים זה הולך ונעשה קשה יותר.
ציפי לבני:
לכאורה, נשאר לי יותר כסף פר עולה, אבל אין מספיק כיתות והקליטה הישירה, כל אחד בחר לו לאיפה להגיע ואת התוצאה אנחנו רואים בחיי היום יום שלנו.
ציפי לבני:
של קהילות שחיות בתוך קהילות בהיעדר שפה משותפת במובן הכי בסיסי של זה.
ציפי לבני:
דבר שמשפיע על היכולת למצוא עבודה, דבר שהשפיע בצורה קשה מאוד על האפשרות של נוער להשתלב בבתי הספר ולהצטיין.
ציפי לבני:
נוער שמגיע עם נתונים, שיכול לעוף קדימה מקבל שעה עברית.
ציפי לבני:
הפאזה שעברנו ועוד חלק לא השלמנו, אבל לפחות אנחנו נמצאים לקראת סיום, זה ניסיון לתת לעולה את היכולת לעשות את לימודי העברית מרחוק, בשעה שנוחה לו, מהבית, מתי שהוא רוצה, בהתאם ליכולתו.
ציפי לבני:
הדרמה, אני חושבת בצורה המשמעותית שלה, תהיה מסומנת כאן בסעיף 7.
ציפי לבני:
אנחנו נמצאים כבר לפני סיום, גמרנו את כל ההתקשרויות ואם צריך אז המנכ"לית תיתן עוד פירוט.
ציפי לבני:
יהיה ערוץ אינטראקטיבי בטלוויזיה שיעסוק בהעשרת השפה, יכלול משחקים, מידע.
ציפי לבני:
כל הנושאים נסגרו, זה צריך לעבור עכשיו את הישורת האחרונה.
ציפי לבני:
אמור לעלות לאוויר במרץ 2005.
קולט אביטל:
מה זה אינטראקטיבי בטלוויזיה?
קולט אביטל:
באינטרנט?
ציפי לבני:
לא, בטלוויזיה.
ציפי לבני:
ערוץ.
מירלה גל:
אני אסביר ואומר עוד כמה מילים על העברית ואני אומרת את זה בצורה הברורה ביותר: אנחנו לא באים להחליף את משרד החינוך.
מירלה גל:
הפעילות בתוך מסגרת בתי הספר היא של משרד החינוך.
מירלה גל:
כל הפעילות שאנחנו מציעים היא פעילות בשעות אחר הצהרים או פעילות - -
ציפי לבני:
זה כי אנחנו לא יכולים להיכנס לבתי הספר.
מירלה גל:
לכן, יצרנו סדרה של פרוייקטים שונים להעצמת העברית שמרביתם, ללמוד בזמן שנוח לעולה, אם זה מביתו או במקומות אחרים.
קולט אביטל:
את מדברת על עולים בוגרים?
מירלה גל:
אני מדברת על בכלל.
מירלה גל:
אני אפרט בכמה מלים: הפוסטר שאת לא אוהבת, תלוי כאן על הקיר.
מירלה גל:
לפני חודש וחצי עלתה תכנית בטלוויזיה החינוכית שמיועדת לגילאים 6-9.
מירלה גל:
כל שבוע למעלה מ-40 תכניות יופקו במסגרת שיתוף הפעולה בינינו לבין הטלוויזיה החינוכית.
מירלה גל:
בתחילת ינואר אנחנו יוצאים עם כיתות לימוד במרכזי תפוח.
מירלה גל:
זה מרכזים מממוחשבים בפריפריה ב-12 ישובים ואפשר יהיה ללמוד עברית.
מירלה גל:
זה מיועד לכל מיני קהלי יעד, לצעירים, למבוגרים, לכל האוכלוסיות במרכזים ממוחשבים.
מירלה גל:
חילקנו מילונים לכל הילדים שעלו לכיתה א'.
מירלה גל:
קיימנו יחד עם הסוכנות היהודית ומשרד החינוך אולפני קיץ לילדים.
מירלה גל:
קראנו לזה "קיץ של עברית".
מירלה גל:
למעלה מ-2000 ילדים למדו ב-3 שבועות עברית בתקופת הקיץ, על מנת שיתחילו את שנת הלימודים בצורה חלקה יותר וטובה יותר.
קולט אביטל:
כשאתם מדברים על מרכזי תפוח, מרכזי אינטרנט, האם יש גם מה שנקרא מעבדות לשוניות?
קולט אביטל:
כי אחרת איך הם שומעים את הדיקציה של עצמם?
מרינה סולודקין:
רק בשפה אחת שלמדתי היו שיעורים בפונטיקה.
מירלה גל:
המעבדות הן בתוך האולפנים ובאולפנים יש מעבדות, חלקן מפותחות יותר וחלקן פחות.
מירלה גל:
גם דרך ערוץ הטלוויזיה וגם דרך הכיתות הממוחשבות, יש גם תכניות שיש בהן הגהה.
מירלה גל:
לפני שבוע עלתה לאוויר תכנית פינה יומית קבועה, פעמיים ביום, "עברית ברגע" ברדיו רקע.
מירלה גל:
אנחנו מקימים אתר אינטרנט להעצמת השפה העברית שגם כאן, התאריך המשוער הוא מרץ 2005.
מירלה גל:
הערוץ האינטראקטיבי, כפי שציינה השרה זה מבחינתנו הפנינה המרכזית.
מירלה גל:
יחד עם ערוץ הלווין וערוץ הכבלים אנחנו עומדים להעלות ערוץ טלוויזיה אינטראקטיבי שבו ילמדו 24 שעות ביממה עברית.
מירלה גל:
זה יהיה פתוח לכל העולים ולא רק לעולים.
מירלה גל:
כל מי שירצה ללמוד עברית יוכל דרך הערוץ.
מירלה גל:
הזה ללמוד עברית.
מירלה גל:
מעבר לעברית יהיו בו גם פינות של חדשות, אקטואליה בשפה קלה, יהיו בו נושאים תרבותיים.
מירלה גל:
לא רק השפה אלא כל מה שקשור לתרבות ולהוויה הישראלית.
רומן ברונפמן:
זה יהיה בחינם?
מירלה גל:
זה יהיה חינם, העלויות עלינו.
ציפי לבני:
אנחנו לקחנו את זה בעיקר כדי להעביר את תהליך החדירה לתוך הקלה הזה, אחרת, זה היה באמת מיותר.
מירלה גל:
יהיו תכניות לכל קהלי היעד.
מירלה גל:
יהיו לצעירים יותר, יהיו למבוגרים יותר.
מירלה גל:
כשאנשים יחזרו ב-3 בלילה, כשהם חוזרים ממשמרת להיכנס לערוץ ולהתחיל ללמוד עברית.
מירלה גל:
כמובן, בנוסף לכך אולפני העברית כמדי שנה.
מירלה גל:
השנה למדו 17 אלף עולים באולפני עברית באולפני העברית.
ציפי לבני:
לגבי הנושא הבא אתן כמה נקודות והמנכ"לית תיתן את הפירוט.
ציפי לבני:
כמעט מן המפורסמות הוא שהתהליך שעובר הנוער העולה הוא תהליך שהוא 3 פעמים קשה.
ציפי לבני:
קודם כל, ברובו, אני לא מדברת על נוער שעולה במסגרת "נעלה" או במסגרות מהסוג הזה, אבל בגדול, הבחירה לא שלו.
ציפי לבני:
מישהו קבע עבורו שהוא עולה.
ציפי לבני:
הוא לא עשה את הבחירה.
ציפי לבני:
הוא עובר תהליך מאוד קשה.
ציפי לבני:
היעדר השפה, דיברנו עליו כבר קודם והתוצאה היא שאנחנו מוצאים נתונים על נוער עולה עובר חוק במספרים שהם הרבה יותר גדולים משיעורם באוכלוסייה, דבר שיוצר עוד מעגל יותר חמור, מעגל סטיגמטי, מעגל של דחייה ואנחנו מדברים בנוער, שאם ניתנים לו הכלים, הוא יכול להשתלב ולהצטיין כמעט בכל מערכת שהיא, אבל הולך ומתכנס בתוך עצמו.
ציפי לבני:
זה חלק מתהליך הגירה שכשלעצמו יוצר תופעות כאלה, אבל עוד דיווחתי לוועדה בתקציב 2004, שייעדנו סכום כסף של כ-10 מיליון, שחלק מנו אגמנו מאוד מקומות, כדי לנסות ולעשות מכה.
ציפי לבני:
ליצור שינוי בשורה שלמה של תכניות ולא רק בתכנית אחת, בכמה מקומות גברת גל תיתן את הפירוט, שעוסק בנוהל, שעוסק אינטראקציה בין הנוער לבין ההורים, שעוסק בין הנוער לבין המפגש עם המשטרה או עם גורמי אכיפת החוק, שזה מפגש לא פשוט.
קולט אביטל:
אם את מדברת על המפגש עם המשטרה, תרשי לי להזכיר שיש נושא שבו אנחנו מחכים לפחות שנתיים שלוש.
קולט אביטל:
התחילו לטפל בזה לפניי ואני מניחה כבר אז דובר על זה שיהיו מגשרים על חשבון משרד הקליטה, שיאפשרו את האינטראקציה היותר נכונה בין העולים לבין המשטרה ואלה היו צריכים להיות על חשבון משרד הקליטה.
קולט אביטל:
ישבנו פה בשבוע שעבר עם המפכ"ל החדש ולצערנו, הסתבר שהדבר הזה עוד לא זז ושהוא תקוע במשרדכם.
קלאודיה כץ:
אני חושבת שאני יודעת על מה מדובר.
קלאודיה כץ:
מדובר על פרוייקט שמשך את זה 5 שנים לפחות ובתקופה הזאת החזרנו פעמיים כסף לאוצר ששמרנו ועד היום לא קיבלנו שמות.
קלאודיה כץ:
כדי לקרוא את המצב הם צריכים להביא לנו שמות העולים שהם לוקחים כמגשרים ואנחנו הצענו את העזרה שלנו בגיוס, הצענו את העזרה בעברית.
קלאודיה כץ:
הם אמרו שהעולים לא טובים בעברית.
קלאודיה כץ:
אמרנו: יופי, נביא כיתות עברית ואז, אמרו שאין להם מרכז.
קלאודיה כץ:
אמרנו שנביא להם שמות, שיראיינו בן אדם שיהיה מרכז לקבוצה הזאת.
קלאודיה כץ:
השנה, אנחנו מחזירים לאוצר כסף עבור העברית והתקציב של המימון, קידום השפה מה שנקרא, קוצץ מאוד אבל אילו היו מביאים לפחות אדם אחד, היינו פותחים - -
ציפי לבני:
זו לא בעיה תקציבית אצלנו.
קולט אביטל:
זאת אומרת, שבעוד שנה אני אשמע שלא העבירו את הרשימה.
ציפי לבני:
מאחר והנושא הזה הוא ראשון במעלה, אנחנו גם נתנו פתרונות נוספים במסגרת הזאת של עובדים סוציאליים וכתובת במקומות מסוימים בהם יש שיעור גבוה של נוער עולה עובר חוק.
ציפי לבני:
יצרנו כתובות של מגשרים מסוג אחר, בנוסף.
ציפי לבני:
אבל במסגרת הזאת של עבודה במשטרה, יש לנו תקציב פעולה.
ציפי לבני:
בראייה שלנו זה גם מעודד העסקה של עולים.
ציפי לבני:
כלומר, אנחנו מרוויחים כפול.
מירלה גל:
אני אעמוד בקצרה על כל התכניות בנושא הרווחה, אבל אני יכולה להגיד בגדול, שהתקציב של טיפול בנוער בסיכון הוא פי 10 יותר גבוה ממה שהיה קודם לכן.
מירלה גל:
בחלקו, מתוך מקורות של משרד הקליטה וכפי שציינה השרה, עשינו איגום משאבים עם קרנות, עם ארגונים, עם משרדים אחרים ואנחנו מוציאים לפועל בתקופה הקרובה פעילות שתיתן מענה באופן ישיר לעשרת אלפים ילדים ובאופן עקיף ל-50 אלף ילדים עולים.
מירלה גל:
אני חושבת שזו מהפכה אמיתית.
מירלה גל:
חלק מהתכניות הן ברמה הארצית.
מירלה גל:
זיהינו מה הבעיות שרלוונטיות לכל בני הנוער העולים באשר הם בארץ ויצרנו תכניות ארציות כאשר באנו לרשויות ואמרנו: הנה, יש לכם תכנית, תיקחו אותה.
מירלה גל:
עשינו גם להיפך, פנינו לרשויות ובדקנו מה הן הבעיות הספציפיות בתחום אותה רשות ויצרנו תכניות מקומיות.
מירלה גל:
זאת אומרת, אנחנו באים עם סדרה של תכניות, חלקן ארציות וחלקן מקומיות.
מירלה גל:
תכנית אחת היא תכנית המשך שדובר עלייה בעבר, זוהי תכנית מסיכון לסיכוי.
מירלה גל:
זה הפוך על הפוך.
מירלה גל:
זו תכנית שהתחילה בעבר אבל הרחבנו אותה משמעותית.
ציפי לבני:
זה גם נעשה עם עמותה אבל התקציב שהמשרד נתן לשנת 2004 יוכל להזניק את זה.
מירלה גל:
אנחנו מדברים מעל על למעלה מ-100 תכניות חדשות לטיפול בנוער בסיכון.
מירלה גל:
תכניות רגישות תרבות.
מירלה גל:
אגב, זה לא תמיד בא מהכיוון של הילד, הרבה פעמים הפעילות היא דווקא אל מול ההורים ולא הילדים.
מירלה גל:
יש לנו תכניות למניעת שימוש בסמים בקרב בני נוער עולה יחד עם הרשות למלחמה בסמים.
מירלה גל:
יש תכנית חדשה שנקראת: "סיכוי", עם ליווי נוער עולה עובר חוק.
מירלה גל:
"פינה בלב", "ילדים עולים בישראל".
מירלה גל:
אני לא רוצה לעבור על הכל, אבל אולי אחת התכניות היותר יפות שעומדת לצאת אל הפועל בימים הקרובים זה "עולים על הקו".
מירלה גל:
אתר אינטרנט שיהיה מחובר למענה טלפוני חם, שעוסק בעולם התוכן של נוער עולה.
מירלה גל:
לקחנו ארגון של בני נוער עולים, עמותה שנקראת "אחד על אחד".
מירלה גל:
גייסנו בני נוער שישבו מאחורי קווי הטלפון והאינטרנט והם יהיו אלה שיוכלו לתת מענים.
מירלה גל:
כמובן שיהיה להם גם גיבוי מקצועי.
מירלה גל:
הם יתנו את המענה לבני הנוער שיפנו אליהם מכל רחבי הארץ.
מירלה גל:
תכנית יזמים צעירים - בני נוער בסיכון, שנפעיל עבורם קבוצות פעילות ליזמות עסקית.
מירלה גל:
אני חושבת שזה בהחלט חידוש.
מירלה גל:
חוקי סיור ואתגר לנוער עולה בסיכון.
מירלה גל:
מנטורינג וכיוצא בזה.
מירלה גל:
הרבה מאוד תכניות חדשות שיגיעו לכ-50 אלף בני נוער.
מירלה גל:
הנושא הבא הוא נושא התעסוקה.
ציפי לבני:
אין ספק, שכששואלים על רמת שביעות הרצון של העולה, מטבע הדברים, אין ספק ששביעות הרצון של העולה ברמה המיידית והבסיסית היא פונקציה של התעסוקה.
ציפי לבני:
כך גם אנחנו צריכים להיות מודעים שמעבר לנתונים הסטטיסטיים של עולים שעובדים יש פער בין ההשכלה או הנתונים שמגיעים חלק מהעולים אתם, לבין סוג העבודה שבה הם עובדים בארץ.
ציפי לבני:
זה נתון שאנחנו מתמודדים אתו כשמטבע הדברים בדרך כלל ההתעסקות היא באמת במציאת תעסוקה, חלק על ידי עידוד כספי של מעסיקים להעסיק עולים.
ציפי לבני:
אי מניחה, ששמעתם גם על הקמפיין שעשינו בעניין הזה כדי לעודד מעסיקים להעסיק עולים, כשמדובר בעיקר בעולים באזור גיל ה-45 ומעלה, זו קבוצת הגיל שקשה לה במיוחד למצוא את התעסוקה.
ציפי לבני:
אם הם לא מוצאים בשלב הראשון, אז הם נמצאים במצב שבו הסיכוי שלהם הופך להיות לאפס ונגזר, שהם יצטרכו להסתייע רק בקצבאות.
קולט אביטל:
אנחנו מתרשמים בישיבות עם שירות התעסוקה והתמ"ס, שאין לכך תקציבים בתמ"ס.
קולט אביטל:
השאלה עד כמה הדבר הזה מתואם?
ציפי לבני:
חלק מהדברים שאנחנו חשבנו עלייהם זה ההפרטה של שירות התעסוקה ואצלנו היא כבר קרתה מזמן, זה לא משהו שקרה בשנה האחרונה.
ציפי לבני:
זה סוג של התאמה לעבודה עם עולים כדי להתאים אותם לעבודה, שבתמ"ס למדו ממשרד הקליטה.
ציפי לבני:
אנחנו התחלנו את ההפרטה הזאת.
ציפי לבני:
זהו תהליך שעובד עם אחוזי השמה של 70% דרך המרכזים האלה, שזה דבר שראוי ללמוד ממנו.
ציפי לבני:
הדבר הנוסף שאנחנו רוצים לעשות וזה לא דבר שאני יכולה לדווח על עשייה, אבל זה חלק מדיוני התקציב של 2005, אנחנו ביקשנו לעבור לוואוצ'רים.
ציפי לבני:
למצב שבו העולה מקבל סכום כספי מוגדר שאתו הוא יכול לבחור איך הוא מקדם את עצמו בתחום התעסוקה.
ציפי לבני:
הרי דיברנו קודם על הצורך בעברית ברמה יסודית - -
קולט אביטל:
איך הוא יודע להסתדר?
ציפי לבני:
בסוף הדיון נעבור גם ליועץ הקליטה האישי.
ציפי לבני:
יועץ הקליטה האישי אמור לשבת עם העולה, כשהוא מגיע לארץ.
ציפי לבני:
לראות מול מה הוא נמצא אבל במקום שיהיה מצב שבו יהיו איקס תכניות וכל פעם אנחנו נמצא פתרון לאחד, יהיה מסלול לעולה, שנבנה אתו ויחד עם אותו יועץ קליטה אישי, כשיש לו לא רק קורס אחד אלא שורה של אופציות במסגרת הסדר כלכלי שלנו עם האוצר, של כמה כל עולה יקבל והוא יוכל להחליט האם הוא משקיע בהתחלה בלימוד השפה ואחר כך בהסבה מקצועית.
ציפי לבני:
האם הוא רוצה העשרה עברית לצורך העניין הזה או האם הוא צריך משהו שלישי.
ציפי לבני:
במסגרות של ההסכמה עם האוצר, זה דבר שהסכמנו עליו לקראת תקציב 2005 אבל עכשיו, אני מציעה שתתנו דיווח על 2004 כולל על ה-employability.
קלאודיה כץ:
מספר דברים שעשינו ב-2004 כדברים חדשים וחשובים: אנחנו כל הזמן נמצאים בפיתוח איך מתמודדים עם האבטלה, כי זה הדבר הכי קשה.
קלאודיה כץ:
צריך לקחת בחשבון, שהעולה, על מנת להגיע לרמה של מובטל רגיל בארץ, צריך לעבור עוד הרבה מאוד מדרגות.
קולט אביטל:
למה הוא צריך להגיע?
קולט אביטל:
קודם כל צריך לדאוג לו לעבודה.
קלאודיה כץ:
יש פער מאוד גדול במה שאנחנו דנים כל הזמן עם האוצר, בין עולה מובטל לעוד מובטל רגיל, כי לעולה יש הרבה דברים שחסרים לו, מטבע הדברים שפה ולפעמים רשיון עבודה ולפעמים הכרה במנטליות.
קלאודיה כץ:
אנחנו פיתחנו תכנית חדשה, שנקראת employability, שעוזרת לעולים להגיע למקום עבודה.
קלאודיה כץ:
גם כאן ההשמה היא של 75%, אבל הגישה חדשנית.
מירלה גל:
זה למעשה נותן כישורי עבודה לחיפוש העבודה.
מירלה גל:
זאת אומרת, גם אם הוא מוצא עבודה והכל בסדר ואחרי שנה, חס וחלילה המפעל נסגר או פשט את הרגל, אותם כישורים נטמעים אצל העולה החדש ועם אותם כישורים הוא ממשיך הלאה.
מירלה גל:
זה לא טוב רק לפעם אחת, אם כי אנחנו מקווים, שימצא מקום עבודה ויחזיק מעמד ושלא יידרש לאותם כישורים פעם שניה.
ציפי לבני:
יש כאן נתונים על איזה קורסים הם עברו ואני לא יודעת אם זה מעניין, אבל רק עוד משפט אחד, שבכל זאת חשוב כי דיברנו קודם על עלייה גם מצרפת וגם ממדינות כאלה: היה תהליך עבודה די מייגע של המנכ"לית עם משרדי הממשלה שרלוונטיים לנושאי רישוי כמו משרד הבריאות ובחלק זה אפילו לא משרדי ממשלה אלא גילדות שנותנות רישוי, מבחנים ואוניברסיטאות שמעבירים את המבחנים, כי מצאנו שחלק מהבעיות בתהליך, אני חושבת שזה מן המפורסמות - -
קולט אביטל:
זה אחד הנושאים שרצינו להעלות בפנייך: כל המאמצים שהשקענו כאן וכל התשאולים והשידולים למיניהם נתקלו בקיר ברזל - -
ציפי לבני:
שינינו בחלק.
ציפי לבני:
אולי גברת גל תאמר לכם איפה שינינו.
קולט אביטל:
לפחות במשרד הבריאות נאמר לנו במפורש, שלא רק שאין לנו מה לעשות אלא שהדרך היחידה שאפשר לעשות משהו זה לשנות את החוק, כי הם לא ירדו משום דרישה ואדרבה, אני מניחה שידוע לך שהם הוציאו הוראת הרבה יותר מחמירות לגבי השפה העברית.
קולט אביטל:
אנחנו פה, בוועדה, רואים החמרה ולא הקלה בכל מה שאנחנו ניסינו לבדוק.
קולט אביטל:
לכן, זה נראה לנו מאוד קריטי.
מירלה גל:
אני אשמח להתייחס לזה, אבל אני כן אומר מילה על הנושא של הקלות ברישוי.