GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אווה הלחמי: אגב, יש סופר ישראלי צעיר שכתב רומן ממש בשנה האחרונה, סלקה, בוא זמנית בעברית ובהונגרית ואנחנו רוצים להביא אותו לאחד המפגשים התרבותיים שלנו שם, כי זו דוגמה שאפשר לחיות בשתי התרבויות בארץ ולא לוותר על התרבות שלך, וזה בהחלט דבר שנחשב מאד ביהדות הונגריה.
אווה הלחמי: אנחנו דרך השפה מתקשרים, אנחנו מפעילים יחד עם מחלקת העליה 17 אולפנים בבודפסט, כולל אולפן אחד בקרב הסטודנטים עם ארגון הסטודנטים, האולפנים, דרך אגב, הרבה מאד מופעלים על ידי מורים שהם ישראלים שלומדים רפואה שם, יש כמעט בין 800 ל- 1,150 סטודנטים ישראלים בבודפסט, שלומדים באנגלית בבית הספר לרפואה בבודפסט, וזה ידוע, והם גם מביאים איתם את המטען התרבותי הישראלי ואנחנו כן מפעילים אותם באולפנים.
אווה הלחמי: ואני רוצה להגיד שאנחנו מצפים לקבוצה של 40 סטודנטים בתגלית הקיץ, היה מספר דומה בשנה שעברה, ואנחנו מנסים עם הנהלת תגלית להגדיל את המספר שנותנים לנו להונגריה, כי התחושה שלנו שאם יתנו לנו יותר, אנחנו נוכל למלא גם יותר.
פאני רן: אני מתנדבת כ- 35 שנה בקליטת עליה.
פאני רן: רציתי להגיד שני דברים.
פאני רן: אחד זה הפרויקט הרבים בהונגריה שכן הסידר את האנשים המבוגרים של הקהילה ולא רק את הצעירים ואת תנועת חב"ד.
פאני רן: בבואי לשם הצלחתי ליצור קשר גם עם הקהילה היהודית בבודפסט וגם עם הצעירים הפעילים של חב"ד, שכן מנסים לחזק את הרוח של היהודי גם אם הם עושים את זה בכיוון של תנועתם.
פאני רן: הדבר שכן מפתיע אותי זה שלפני שבוע נשיא המדינה הכריז על הצורך העצום שיש בהקמת בית נבחרים לנושא תפוצות בישראל.
מיכאל מלכיאור: הוא הכריז הרבה פעמים.
קולט אביטל: אגב, הוא לא היחידי.
פאני רן: לא, לא היחידי.
עמרי שרון: אני צריך להגיד, אם אני מבין נכון את מה שאמר חבר הכנסת מלכיאור, יכול להיות שבכלל לא רק לגבי הונגריה, צריך לראות בדיוק מה אנחנו בעצם אומרים.
עמרי שרון: אנחנו אומרים פה, שהענין של חינוך יהודי ושמירת מסורת ישראל, ושמירה על הקשר עם מדינת ישראל הוא הדבר שאנחנו צריכים להשקיע בו לגבי התפוצות, וזה אומר שינוי קטן יחסית, אבל בתפיסה הוא מהותי, ואפשר לעשות בזה הרבה מאד.
עמרי שרון: דווקא הנושא הזה של הסטודנטים והחינוך, זה הדבר הקריטי כי זה בעצם נועד להבטיח את הקיום של, הדור הבא, אלא הדור שאחרי זה.
עמרי שרון: כי בעצם, אני בדרך כלל לא אוהב להסכים, אבל חבר הכנסת מלכיאור אני נאלץ גם הפעם, יכול להיות שזה שווה לעסוק בזה כללית, וספציפית בכל מקום, כי יש בכל מקום את היחודיות, כמו שנאמר, הם חיים שם אלף שנה, הם מכירים, יש בשפה ובתרבות, ובמנהגים דברים שחילחלו והתחברו שכל מקום יש לו את היחודיות, שלהם כיהודים תושבי הונגריה.
עמרי שרון: או יהודים בכל מקום אחר, וזה דבר שהוא מאד חשוב והוא גם נכון לדעתי.
עמרי שרון: כבוד היושבת ראש, אם את שואלת אותי, זה דבר שלא הייתי נשאר איתו בתחומי הועדה, זה משהו עם חשיבות הרבה יותר גדולה וצריך לקבל הד הרבה יותר מסיבי, אני חושב שצריך להתאחד על זה דווקא קואליציה אופוזיציה ולהגיע עם זה לבית, להעלות את זה לדיון ולעשות את זה משהו שיהיה לו גם תוצאות אופרטיביות בסוף כי אם באמת מדובר, אז זה אומר שיש פה נטל גם על משרד החוץ, גם על הסוכנות, על כולם ולשלב את זה, עוד פעם, כמו שציינו את חב"ד ואנשים צעירים שאמנם לא באים מהתוצר שאנחנו מדברים עליו, התוצר הציוני אבל עדיין יש, כשמדובר במטרה של קיום יהודי וחינוך יהודי וזהות יהודית, לדור שניים שלושה הבאים, יש להם מקום חשוב, ויש להם חלק בכל התקומה.
קולט אביטל: אני הייתי רוצה לסכם את הדיון הזה שמתקשר גם לדיונים אחרים, כך: אנחנו מודים לך על כך שהבאת, והסבת את שימת ליבנו לנושא יהדות הונגריה.
קולט אביטל: הבעיה היא לא שיש אנשים רבים שעומדים בתור ולא מאפשרים להם לעלות, הבעיה הכללית כפי שאמרנו, צופים אותה היא שבסך הכל לעומת הקהילה הגדולה יחסית יש מיעוט רוצה לעלות, כמובן שלמיעוט הזה צריך לבדוק לגופו של ענין את התלונות שלך, ולנסות לבדוק מה היו המקרים הספציפיים האלה, ואם אפשר שההתיחסות תהיה קואופרטיבית יותר ונדיבה יותר, כי אם יש מעט אנשים שמוכנים לבוא, וגם בפניהם מערימים או קשיים או מרימים גבה, אז בוודאי לא עוזר.
קולט אביטל: אבל - -
מיכאל מלכיאור: אפשר לדרוש גם ממחלקת העליה בנקודה זו, אלה דברים ספציפיים, כי אסור להבריח את האנשים שבאים, זה בוודאי, אם זה אכן נכון, אז מאד צריך טיפול, מאד צריך להעביר את הדברים חד משמעית פה.
שטרן ג'ורג': קודם כל אני רוצה להודות ליושבת ראש הועדה, עצם זה ש-57 שנה למדינת ישראל עם יהדות כזו גדולה ומפוארת לא התקיים בכנסת ישראל מעולם דיון בנושא יהודי הונגריה.
קולט אביטל: זה רק אומר שהיהדות הזו, הטובה והמפוארת לא היו לה בעיות - - -.
שטרן ג'ורג': ולא היה לה פה.
שטרן ג'ורג': אם לא להיות גזעני, היהדות הזו פשוט לא דיברה יידיש.
קולט אביטל: אני לא יודעת אם לא דיברה יידיש, בסך הכל היא השמיעה את קולה בצורה מאד חיובית, לפעמים גם הומוריסטית, וזה לא מזיק.
קולט אביטל: ובסך הכל רוב ההומור הטוב בארץ בא מהמוצא ההונגרי.
קולט אביטל: אז גם את זה צריך להגיד כאן.
קולט אביטל: אבל פה אנחנו באמת מתיחסים לענין הזה לא רק בהומור.
קולט אביטל: אני מבקשת לבדוק את הטענות לגופו של עניין, טוב שהמשלחת גם תשמע מה היו הטענות ותתיחס אולי בדרך אחרת, ואנחנו נשמח לקבל על זה התיחסות.
מרינה סולודקין: אנחנו מבקשים תשובות .
קולט אביטל: אני מבקשת פשוט בנושא הכולל של הונגריה יכול להיות שאני מבטאת את דעתי, אבל נדמה לי שלא רק את דעתי.
קולט אביטל: הפריסה כפי שהיום שנראית גדולה, בסך הכל די מסיבית עם הרבה מאד שליחים, צריך לבדוק מחדש מה סדרי העדיפויות שלנו, כי אם אנחנו הגענו פה למסקנה בועדה הזאת לא לגבי יהדות הונגריה, גם לגבי יהדות רוסיה, גם לגבי יהדות רומניה וגם לגבי קהילות אחרות שהסיכוי לעליה מידית הוא בסך הכל לא מי יודע מה, וזה אני אומרת בלשון ההמעטה.
קולט אביטל: זה אומר שצריך לחזק את הפעילות של אגף החינוך.
קולט אביטל: דבר שני, ופה אני רוצה לענות גם לחבר הכנסת שרון, אנחנו קיימנו פה דיון עם המכון לעתיד העם היהודי, או מכון לחקר עתיד העם היהודי לתכנון עתיד העם היהודי.
קולט אביטל: ואני מבינה שגם הממשלה קיבלה את הממצאים.
קולט אביטל: חלק מהבעיה היא בכך שאנחנו במרוצת השנים ויתרנו על חובותינו כמדינה כלפי הקהילות היהודיות, העברנו חלק מהעבודה לסוכנות היהודית, הסוכנות היהודית עושה כמיטב יכולתה לפי הכלים שבידיה, זה לא אומר שאנחנו לא צריכים לשנות בזה סדרי עדיפויות, ונראה לי שזה הדיון שצריך להתקיים.
קולט אביטל: א) מה אחריותה של, ומה מדינת ישראל צריכה להשקיע בתחום הזה, כמדינה, עם הפריסה וגם עם תאום בין הגופים.
קולט אביטל: אתה הזכרת את חב"ד, אנחנו ראינו במוסקבה למשל, פעילות מפוארת של חב"ד, אם למדינת ישראל לא היו ה- 17 מיליון שהם השקיעו בבית שהם הקימו שם, ומעמידים לרשות היהודים, חינוך ותרבות.
עמרי שרון: אני ראיתי את זה במוסקבה, מרשימה מאד, וגם במקומות אחרים.
עמרי שרון: השאלה פה, כמו שאמר חבר הכנסת מלכיאור, אנחנו יורדים מהחלום של עליה מסיבית, אם את שואלת אותי זה גם השלכות לגבי הקליטה של זה, כשאת לא מדברת על קליטה מסיבית, שאמת מדברת על קליטה פרטנית, יש לזה השלכות גם שמקילות על מקרים ספציפיים של בעיות, כי בסוף, אם אתה לא עובד על קליטה של מאסות, אתה יכול להפוך את הקליטה גם לענין יותר פרטני, להפוך אותו יותר חובק, יותר פותר בעיות.
קולט אביטל: זה מה שאתמול הציע שרת הקליטה.
קולט אביטל: להפוך את הקליטה ליותר פרטנית, ואני חושבת שבצדק, ואנחנו פה, למרות שאנחנו אופוזיציה, גם כשהיא עושה דברים טובים צריך להגיד אותה.
קולט אביטל: לא לנושא הזה אנחנו באופוזיציה.
קולט אביטל: הדבר הנגדי הוא שאנחנו צריכים להבין, ופה זה צף מהמרד, גם אם הקונטקסט הוא לא הקונטקסט הנכון.
קולט אביטל: שעליה מסיבית לא תהיה אם אנחנו לא נתארגן לספק מקומות עבודה, ודיור לאנשים.
קולט אביטל: ולכן כל העניינים האלה קשורים יחד, מי שרוצה להביא עליה, ודאי אנשים צעירים שרוצים לעשות קרירה, צריך לתת את דעתו על מסלול עבודה ודיור לאנשים בארץ.
קולט אביטל: כל עוד זה איננו, צריך להפנות את האנרגיות לכיוונים אחרים, ואני מציעה שאנחנו ננסה לקיים גם על זה דיון במליאה.
קולט אביטל: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה של ועדת העליה, הקליטה והתפוצות שמוקדשת היום במיוחד לציון עשר שנים לפיגוע הקשה בקהילה היהודית בארגנטינה, פיגוע נגד בניין ה”A.M.I.A”.
קולט אביטל: הפיגוע הזה בא שנתיים אחרי פיגוע קשה מאד שהיה גם בשגרירות שלנו בארגנטינה, בבואנוס איירס, ואיתנו נמצאים היום אורחים מיוחדים שמיצגים את הקהילה בארגנטינה, גם רלף גולדמן, ששכל בן בשגרירות שלנו בארגנטינה, גם השגריר המיועד שלנו לארגנטינה, גם נציג השגרירות הנספח המסחרי הכלכלי של שגרירות ארגנטינה בארץ, וכמובן גם מר פטריץ שמיצג את הקהילה בארגנטינה, יש איתנו גם נציגו של השר דני נווה, שהוא כידוע השר שעומד בראש הועדה לטכסים ולסמלים.
קולט אביטל: מטבע הדברים, זאת לא ישיבה קלה.
קולט אביטל: אנחנו לא מדברים היום על נושא שהוא נושא משמח, הוא נושא שלא רק נשאר כבד מאד בליבנו בגלל מה שקרה ובגלל מה התוצאות, אלא שבגלל שעדיין בלב הרבה מאיתנו נשארה תעלומה איך זה קרה, איך זה היה אפשרי, ומדוע עד היום הזה אין לנו קצה חוט לחקירה שהתנהלה שם.
קולט אביטל: אנחנו בכנסת, ולכן אנחנו מנהלים את הדיון בשפה העברית, אבל לצידי נמצא מר זדוף, ובעזרתו הנדיבה והאדיבה אנחנו נתרגם לטובת אלה שלא מבינים עברית, אנחנו נתרגם לספרדית ומספרדית.
קולט אביטל: אני רוצה אולי להגיד כמה דברים בפתיחת הישיבה הזאת.
קולט אביטל: הקהילה היהודית בארגנטינה, היתה ועודנה, קהילה טובה ומפוארת.
קולט אביטל: אבל, עברו עליה לא מעט אסונות.
קולט אביטל: החל מהתקופה החשוכה של הגנרלים, שנעלמו אנשים, ובסופו של דבר ביוזמת הכנסת הוקמה ועדת חקירה שנועדה לבדוק חלק מהארועים ולנסות למצוא מה עלה בגורל אותם היהודים שנעלמו, שנחטפו ונעלמו, לאחר מכן הפיגוע בשגרירות שלנו, וכולנו זוכרים את היום הקשה הזה, וכולנו זוכרים מה היה באותו היום הקשה וגם אם דברי ישמעו מעט פוליטיים, אני רוצה להאמין שאילו החקירה היתה מתנהלת ביתר אומץ וביתר מרץ, יכול להיות שהפיגוע השני היה נמנע.
קולט אביטל: אבל הגיע גם הפיגוע השני, ולחלק מאיתנו היה קשה בכלל לעכל בכלל מה שקרה שם, והתוצאה של הפיגוע השני היא 85 אנשים שנספו, עודו 300 פצועים, כך שמשפחת השכול היא משפחה גדולה בארגנטינה.
קולט אביטל: ולאחר הארועים ב”A.M.I.A” והפיגוע ב”A.M.I.A”, עברו עוד קשיים נוספים על הקהילה בארגנטינה, כולל קשיים של משבר כלכלי שהביאו לפחות תוצאה אחת ברוכה של העליה הטובה לארץ.
קולט אביטל: המטרה שלנו היום, היא קודם כל לזכור ולהזכר.
קולט אביטל: מטרה שניה, היא כמובן להביע מעומק הלב סולידריות עם הקהילה הזאת, ומכאן לנסות לעשות כל מה שניתן כדי לחזק אותה.
קולט אביטל: אני רוצה שוב פעם להודות לכל מי שהגיע כאן היום, לברך אתכם בברוכים הבאים וגם לברך את שגרירנו החדש בארגנטינה בברכת הדרך ובהצלחה, יש לך טוב ומענין עם קהילה נהדרת.
קולט אביטל: אני מקווה שתדע להיות לעזר רב לקהילה הזאת.
קולט אביטל: ואם יש צורך לתרגם אולי אבקש ממר זדוף לתרגם לספרדית.
קולט אביטל: פנינו ליושב ראש הכנסת בבקשה, והוא נענע לפנייתנו, לציין היום במיוחד את הארוע הזה גם במליאת הכנסת.
עומר זוהר: שר הבריאות, הגיש הצעת החלטה לועדה לסמלים וטכסים שהוא עומד בראשה, אשר התכנסה בתחילת חודש יוני, ההצעה אומרת להקים אתר הנצחה בהר הרצל, בצמוד לאתר ההנצחה, ובכל מקום אחר, לנפגעי פעולות טרור, מכיוון שחסרה חשיבות רבה בנושא של להנציח את נפגעי הפעולות, ויש לנו לצערנו חללים רבים גם בתפוצות.
עומר זוהר: עם תחילת הישיבה שנערכה בתחילת חודש יוני, קבלנו פניה מהשר לענייני תפוצות, שהיה בחו"ל, שהוא מבקש להשתתף בישיבה ונבצר ממנו בגלל היותו בחו"ל, וביום ראשון הקרוב, תתקיים ישיבה נוספת עם השר לענייני תפוצות, עם נציגי הסוכנות, ואחרים, ואני מאמין שההצעה תעבור.
עומר זוהר: רק יחליטו איפה יעמוד האתר, ותעבור ההחלטה ויהיה אתר להנצחת חללי פעולות איבה ברוב גם בתפוצות.
קולט אביטל: אני רוצה לבקש מנציג הקהילה היהודית בארגנטינה מר סול פטריש, להגיד כמה מילים ואנחנו נמצא מי שידבר בספרדית, ואנחנו נתרגם את דבריו לעברית.
שאול פטריש: (דבריו מתורגמים לעברית ע"י אפרים זדוף) ברצוני להודות לחברת הכנסת קולט אביטל על ההזמנה הזאת, והישיבה הזאת, שמשמשת טקס להנצחה ולתת כבוד לנפגעים בארגנטינה.
שאול פטריש: עשר שנים לאחר הפיגוע אנחנו עומדים בעמדה שמאפשרת לנו להעריך ולנתח מה קרה בצורה רטרוספקטיבית באותו אירוע.
שאול פטריש: עם היוודע דבר הפיגוע ולאחר מכן, אני הייתי צריך למלא את המשימה הקשה והעצובה של עריכת הרשימה של כל הנפגעים ברגע שזוהו.
שאול פטריש: אלו שתכננו את הפיגוע ידעו שיום שני הוא הכבד ביותר בשבוע.
שאול פטריש: מאחר ובימים שבת וראשון בתי הקברות סגורים וה"חברה קדישא" לא פועלת, ביום שני באים כל קרובי משפחות הנפטרים בסוף השבוע, כדי להסדיר את עניין קבורתם.
שאול פטריש: ולכן בזמן הפיגוע, היו בבניין הרבה מאד אנשים.
שאול פטריש: קרובי המשפחה של הנפטרים, מצאו את מותם כשבאו למצוא קבר ליקיריהם, וכך נוסף כאב על הכאב.
שאול פטריש: בקהילה, ב”A.M.I.A”, גם פעלה לשכת תעסוקה הגדולה במדינה, וכך אנשים שבאו למצוא תקווה להמשך חייהם, חייהם קופחו והביאו וגרמו לסבל וכאב לקרוביהם.
שאול פטריש: בפעולות ההצלה, עפ"י בקשתי, הוחלט להסיר אבן אחר אבן, מתוך תקווה אולי למצוא מישהו חי מתחת להריסות.
שאול פטריש: על כן גם הוחלט שלא לפרסם שמות של אנשים עד שפינוי כל ההריסות יסתיים.
שאול פטריש: בבנין קהילתי אחר, כמה מאות מטרים מהבנין ברח' הופסטר 633, הוקמה באופן מידי לשכה שבה רוכז כל המידע ושם התחלנו למסור מספר שמות.
שאול פטריש: עדיין מהדהדות צעקות היגון של האנשים, ברגע ששמעו את שמות קרוביהם ויקיריהם שנהרגו, הדים אלה לא אשכח אותם לעולם.
שאול פטריש: ברצוני להתייחס בקצרה איך יתכן שדווקא בארגנטינה בשנות ה-90 היה אפשר לבצע את הפיגועים החמורים האלה, החמורים ביותר מאז השואה בעם היהודי בתפוצות והתשובה היא, כי זה היה אפשרי.
שאול פטריש: בזמן הפיגוע בשגרירות היתה אמורה להתקיים שם ארוחת צהרים של הקונגרס היהודי הלטיני-אמריקאי, ואני הייתי בדרכי לשם.
שאול פטריש: הסעודה בוטלה כיוון שהשגריר היה חייב להיות נוכח בבנין הקהילה, כדי להפרד מהנציג המשתתף בועידת השלום במדריד, וככה כולנו ניצלנו.
שאול פטריש: כמו בכל השגרירויות בארגנטינה ובכל העולם, היו שני שוטרים ששמרו על כניסת השגרירות בבואנוס-איירס.
שאול פטריש: באופן "מקרי", שני השוטרים האלה יצאו פתאום, וזה ככל הנראה היה סימן לכך שהיתה הודעה שזה הולך לקרות, וככה הם נצלו.
שאול פטריש: גם בכניסה לבנין הקהילה, “A.M.I.A”, היו שני שוטרים ולאחר הפיגוע נמצאה מכונית הרוסה, אבל גם פה "במקרה" שני השוטרים לא היו שם כי הם הלכו קודם.
שאול פטריש: אני רוצה להגיד בצורה ברורה, כאשר במדינה מסוימת קורים פיגועים כאלה, זה אפשרי מכיוון שהממשלה מרשה זאת, והממשלה גם אפשרה שהחקירה תסטה הצידה.
שאול פטריש: למשטרה שבדרג הגבוה ביותר היתה עסוקה בחקירה, הוברר עם הזמן שאכן אותם שוטרים היו שותפים לקנוניה ולהסטת החקירה.
שאול פטריש: רק עכשיו, עשר שנים לאחר הפיגוע, ממשלת ארגנטינה הכריזה על יום אבל לזכר הנפגעים.
שאול פטריש: המשמעות היא, שבמשך עשר שנים לא היה מקרה של אבל, או לא היתה צדקה לאבל.
שאול פטריש: אני מאד נפגע מהענין הזה, היות ואני כאזרח ארגנטינה וקצין מילואים בצבא ארגנטינה, לא התיחסו לנושא שלי שהוא הנושא של הקהילה, כדבר כלל ארגנטינאי אלא כענין סקטוריאלי יהודי.
שאול פטריש: סוף כל סוף מתיחסים לנושא בצורה לאומית, ואני מודה לשגריר ארגנטינה על התנהגות זו.
קולט אביטל: הישיבה פתוחה, וכל מי שרוצה להתבטא אשמח לאפשר.
רבקה קנריק: שלשום ביום ראשון, ביום ובשעה שבה מלאו עשר שנים לאסון, השר כינס את ועדת השרים לענייני התפוצות כדי לציין את היום.
רבקה קנריק: הוא דיווח שם על ביקורו לפני שבועיים בארגנטינה, שם הוא פגש את שר החוץ ושר המשפטים מארגנטינה, ושניהם הודו שבשנים הראשונות היתה לא מעט רשלנות לדבריהם, והיו משברים בחקירה.
רבקה קנריק: השר אמר להם, שארגנטינה החמיצה בונוס, כי היא היתה יכולה להיות מדינה שמונעת פיגועי טרור.
רבקה קנריק: היום שאנחנו יודעים על הקשר הבינלאומי בין ארגוני טרור ופעולות טרור, בהחלט יכול להיות שאילו היו חוקרים את הדברים אז, היו נמנעים פיגועים במקומות אחרים בעולם.
רבקה קנריק: קודם הצהיר כאן עוזרו של שר הבריאות, שהועדה קיבלה החלטה לגשת לועדות העצמאיים ולבקש המלצה לבדוק בעדיפות ראשונה מתחם אנדרטה בהר הרצל.
רבקה קנריק: יש לזה אלמנט הסברתי, וחינוכי או אלמנט סמלי, שאומר שיש פה שתפות גורל.
רבקה קנריק: חשוב לנו פה הפן החינוכי, שאנשים ידעו דווקא בגלל שזה בהר הרצל, שיש אנדרטה בישראל, משהו שמדינת ישראל תגיד שהיא לא רוצה להנציח רק אזרחים ישראליים, אלא היא מנציחה גם יהודים שנפגעו בפעילות טרור, ואין שום ספק שיש קשר.
רבקה קנריק: הילדים שלנו רואים שיש שותפות גורל, גם אנחנו צריכים לחזק את הראייה הזאת.
אליהו סאלם: אני עולה חדש ותיק, לא הייתי שם בזמן הפיגוע, אבל הבן שלי כן היה במקום בביקור ובמקרה.
אליהו סאלם: דקה אחרי הפיגוע, הסתכלתי ב-CNN וראיתי את הבן שלי איך הוא ניסה לעזור לאלו שלא ידעו איך לעזור.
אליהו סאלם: גיסתי לשעבר גם נהרגה בפיגוע, היא פשוט הלכה לבקש עבודה בקהילה, והיא יצאה באותו זמן שאירע הפיגוע.
אליהו סאלם: בתור כזה, ולאחר כל מה שדיברו - - זה היה ביום שישי, הגב' הראשונה של ארגנטינה, אשתו של הנשיא, כתבה מאמר באחד מהעיתונים החשובים בארגנטינה, שבו הודיעה שלמנהיגות הקהילתית היהודית היה עסק עם ממשלת מנם, ותמורת דברים מסוימים לא רצו לברר את הענין.
אליהו סאלם: אני מפה מוחה על זה, אני חושב שאין דבר כזה שהמנהיגות היהודית עשתה קנוניה כדי שהענין לא ייבדק.
אליהו סאלם: בנוסף, אומרים שסופר ועיתונאי מפורסם בשם קרביצקי, כתב מאמר באותו עתון, שנעשתה קנוניה לא רק עם מנהיגות הקהילה היהודית אלא עם יצחק רבין בעצמו.
אליהו סאלם: אני לא ראיתי את הכתבה, אבל כישראלי אני מוחה גם על זה.
אליהו סאלם: בנוכחות השגריר וכאיש שפעל רבות, הייתי בכל המנהיגויות של הקהילות היהודיות, במיוחד בסקטור הספרדי, במשך שנים היה לנו מוסד בתוך הקהילה הזו ואני לא מקבל את דברי אשת הנשיא, לא מקבל את דברי הסנטורית , ואני לא מקבל את דברי קרביצקי.
אליהו סאלם: אני חושב שמפה צריך לצאת בקול צעקה, לא ניתן יד לאלה שיגידו שהאחים שלנו, אשר הנהיגו את הקהילה ושכולם בדרך כלל עושים זאת בהתנדבות, עשו קנוניה כדי שהענין לא יתברר.
אליהו סאלם: ההיפך הוא הנכון, רק המנהיגות שלנו גילתה את הקשר עם אירן ויצאה בפומבי, אבל שופטים מסוימים לא מצאו לנכון לברר את הענין.
חיים חייט: אני לא ארגנטינאי אלא יליד קובה, אני חבר הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית הלטינו-אמריקנו היסודי, וראש המחלקה להגשמה.
חיים חייט: אני מצטרף לברכות ליושבת ראש הועדה, חברת הכנסת קולט אביטל, על היוזמה שלה לערוך את הדיון הזה, שמצטרף לתזוזה הקיימת להבנה קצת יותר של מה קורה בתפוצות, בעיקר בתפוצה הלטינו-אמריקנו.
חיים חייט: אני רוצה להתייחס גם לדיון שהיה אתמול בועדה ושנכחתי בו, על השפעת המעשים שלנו כמדינת ישראל, ואיך הם משפיעים על התפוצות.
חיים חייט: לפעמים אנחנו חוטאים, בכך שלא לוקחים את זה בחשבון בכל מיני החלטות.
חיים חייט: האירועים שהיו בארגנטינה הם בהיקף גדול הן אמוציונאלית והן אידיאולוגית, לא רק בתוך הקהילה היהודית ארגנטינאית אלא גם בקרב היהודים בכל אמריקה הלטינית, במיוחד כשבמשך כל השנים האלה, הם לא היו נתפסים על ידי הציבוריות הישראלית.
חיים חייט: זאת אומרת, זה לא עוד - - אני לא אכנס לנושא שדיבר פה קודמי, חבר סאלם, אבל אני חושב שיש מקום, לערוך איזו בדיקה פנימית אצלנו, לגבי תופעות שונות שהיו במשך השנים כלפי התנהגותנו כמדינה, או כממשלה, בגין מעשים שנעשו בעולם ובמיוחד באמריקה הלטינית.
חיים חייט: אני רק רוצה לציין עובדה היסטורית, ארצות אמריקה הלטינית היו הידידות הכי טובת והכי לא אינטרסנטיות כלפי ישראל גם בזמן הקמתה של המדינה.
חיים חייט: כולנו יודעים מי היו "הפיגורות הראשיות" שהביאו להחלטה הזו באו"ם.
חיים חייט: במשך התקופה, על ידי כל מיני דברים של לטובת בטחון מדינת ישראל, של מכירת נשק וכל מיני דברים שנעשו, תמיכות שנעשו לשלטונות ולממשלות לא כל כך כשרות באמריקה הלטינית, הביא לכרסום, עוד לא לגמרי התמוטט, אבל לכרסום רציני מאד באהדה הזו כלפי ישראל.
חיים חייט: אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל גם בציציות שלנו וכמובן לעשות את הכל, בצינורות הדיפלומטיים כדי להביא לידי כך שסוף סוף הצדק, מה שצועקים בארגנטינה בהפגנות ובפעולות שהיו בסוף השבוע הזה של צדק צדק ירדוף, הם רוצים צדק.
חיים חייט: לצדק הזה איפה שהוא צריך לצאת, ואנחנו צריכים לעשות את הכל כדי שהצדק הזה ייצא עם כל מה שזה יכול להביא.
קולט אביטל: איך שהוא, זה לא הולך יחד.
ברנרדו טרייסטר: אני עורך דין במקצועי, ואני לא הייתי מבקש לדבר אילולא הייתי שומע מה שהעולה ששמו סאלם אמר את מה שאמר.
ברנרדו טרייסטר: הוא מודה בעצמו שהוא לא קרא את מה שהוא אמר, אלא הוא שמע שמישהו סיפר לו.
ברנרדו טרייסטר: היות שהוא ברצון טוב, אולי, רצה שתצא מכאן איזושהי הכרזה, אני רוצה כאן לתקן את הידיעה שלו כדי שאף אחד מאיתנו, ובמיוחד חברת הכנסת קולט אביטל שיש לה אחריות כיו"ר הועדה הזאת, שלא תלך לאיבוד עם כל מיני הצעות לא נכונות.
ברנרדו טרייסטר: אני מצטרף לדברים שאמר שאול פטריש, שאותו אני מכיר לא מהיום הוא מהעסקנים ויש לו קבלות מלפני 40 שנה, ומה שהוא אמר אני מוכן לחתום שזה נכון, וכל הכעס שלו מוצדק לגמרי.
ברנרדו טרייסטר: אני גם מצטרף למה שמר חיים חייט אמר, שיש מקום לבדיקת התנהגות ממשלת ישראל וכל המוסדות שבארץ, ואפילו בארגנטינה.
ברנרדו טרייסטר: את מה שמר סאלם רוצה למחוק, זה בלתי אפשרי כי כל יום ברחובות בארגנטינה, אומרים את זה בפרוש שיש קבוצה של אנשים שהיו בראש הדיה, בשנים האחרונות שהם לא מילאו את התפקיד כמו שרוב הנפגעים היו רוצים שזה יהיה, ואני בתור מי שעבד בדיה, במשך שלוש עשרה שנה, ובתקופה שאתה מזכיר של הקמת המדינה ומעל לזה, אני יודע איך דיה התנהג אז, ואיך דיה התנהג בתקופה של, אני לא רוצה להגיד את שמו, שהוא היה בראש הקהילה.
ברנרדו טרייסטר: לא רוצה לפרט יותר אבל רוצה שתדעו, אני רוצה לתקן דבר אחד שעד כאן את הבאמת שבמשך עשר שנים לא היו התקדמות ברצון, אפילו, ברצון להגיע למסקנות ושלא יעברו בלי שום עונש, ורק עכשיו ממשלת קירשנר, מראה לנו בפעם הראשונה איזה שהוא אור בקצה המנהרה, בהתנהגות נחושה להגיע לגילוי האמת.
ברנרדו טרייסטר: וזה מה שהקהילה מבקשת, גילוי האמת.
ברנרדו טרייסטר: היום לא היה לכם זמן לדעת, להכיר, ומי שעקב אחרי הענין הזה כשאחד מהדברים החשובים בחקירה הזאת היה שהשופט גליאנו, שכבר לא נמצא שם, הוא היה שם בתוך הכספת הרבה קלטות של שיחות בין המשטרה ולבין אלה שהוציאו לפועל את הפיגוע הזה, ופתאום הקלטות האלה נעלמו, ובמשך שנים גם המשטרה, גם המוסד לביון, וגם הממשלות עם כל זה שאתה אמרת שהם יגיעו עד הסוף למסקנות הסופיות, הם קיבלו את זה כמובן מאיליו, נעלמו, והיום מופיעים בעתונים בארגנטינה, שהנשיא קירשנר גילה ש-45 הקלטות אינן.
קולט אביטל: זאת ישיבה של הכנסת וכל אחד רשאי להביע את דעתו, ובסופו של דבר אנחנו נראה מה החלטות שתתקבלנה, אבל חופש הדיבור מובטח לכולם.
יצחק כרם: אני היסטוריון בתולדות יהודי ספרד, גם עורך פרסום חודשי בתחום, מחוקרי אמריקה הלטינית בארץ.
יצחק כרם: היה לנו דיון, אני לא זוכר מתי זה היה בדיוק, בטוח זה היה אחרי הפיגוע הראשון, נגד השגרירות הישראלית, הפגישה היתה במלון לרום לשעבר, עם סגן שר החוץ הארגנטינאי.
יצחק כרם: לפי מיטב זכרוני, הוזכר הקשר האירני והקשר הסורי.
יצחק כרם: בזמנו של מנם היה אחראי על הקהילה המודיעינית, אגנציו קליש, והיה ברור מהמוצא שלו, ומהקשרים שלו שהיה לו קשר סורי.
יצחק כרם: אני וכל מיני חוקרים, העלנו את הנושא ותקפנו אותו מאד קשה, אבל היה לנו רושם שהוא עושה את עצמו תמים לגמרי.
יצחק כרם: הוא אמר ששבועיים לפני כן הוא היה במשרד החוץ האירני, אבל הוא אמר כביכול בתמימות שאין קשר ויש לו סדר יום אחר.
יצחק כרם: אני לא יכול להאשים אף אחד במדינת ישראל או בעולם היהודי הכללי, אבל באופן כללי אני חושב שהעם היהודי, הקונגרס היהודי העולמי, ממשלת ישראל והעם היהודי לא היה מספיק תקיף כלפי ארגנטינה וגם יהדות ארגנטינה בסופו של דבר לא היתה מספיק תקיפה לדרוש חקירת אמת ולא טשטוש.
פאני רן: מיד אחרי הפיצוץ ב”A.M.I.A”, התארגנו מהנדסים כדי להציע למשטרת ארגנטינה סיוע, בחיפוש אנשים בחיים מתחת להריסות.
פאני רן: אני מסרתי אחרי שקבלתי ממהנדס בשם אדאורדו לוי ז"ל מארגנטינה, מהתאחדות המהנדסים הארגנטינאים, פניה למשטרת ארגנטינה לפי בקשת מפקד המשטרה, להשיג ציוד כבד ולסייע בהקדם האפשרי בפינוי הריסות ופינוי נפגעים.
פאני רן: משטרת ארגנטינה אמרה שיש להמתין לתשובה מהממשלה, התשובה הגיעה חודש אחרי הפיגוע, אנשים שרצו להביא ציוד כבד, אני מתכוונת ציוד שמאפשר הצלת חיים בדיוק כמו שבישראל אנחנו מכירים, ולא להמתין לעזרה של מדינת ישראל שהחזיקה 48 שעות אחרי ש”A.M.I.A” כבר היה על ההריסות.
פאני רן: המכתב מהתאחדות המהנדסים מארגנטינה נמצא במשרד החוץ, פה בישראל נמסר על ידי, מסרתי גם מידע על אנשים שכנראה היה להם קשר הברחה דרך פרגואי שברחו מארגנטינה לפרגואי.
פאני רן: אנשים עד היום, ממשרד החוץ, קיבלו כל התיעוד וכל המידע לא קיבלתי עד היום שום מענה, ושום בקשה.
רוקסנה לוינסון: (דבריה מתורגמים לעברית ע"י אפרים זדוף) אני אחייניתם של שני נפגעים, דודי חיים אפלקסין, שנהרג בבנין של “A.M.I.A”, וגרסיליה לוינסון שנהרגה בבנין השגרירות.
רוקסנה לוינסון: יש הרבה כיווני חקירה שלא מוצו, וכיום צריך להדגיש שלא צריכים להיות קדושים וגיבורים שהם חסינים בפני חקירה.
רוקסנה לוינסון: וגם לא נוסעים שלא נמחק הכל עד היום.
רוקסנה לוינסון: אני הייתי מבקשת לציין שכאן מדובר לא על, קודם כל אני מודה על קיום האירוע הזה, והדיון שהתקיים כאן, ואני רוצה לציין שכאן, שמדברים בצורה אנושית שכאן מדובר לא על 85 אנשים, ובלמעלה מ-300 נפגעים, פצועים, אלא על 85 מקרים, 85 משפחות, של אנשים שקיימו חיים רגילים במשך כל הזמן ושפתאום עולמם נחרב.
רוקסנה לוינסון: מגיע להם שיעשה צדק שהאמת תתגלה בצורה שלמה ואוביקטיבית, ורק אז הם יוכלו לנוח על משכבם.
אריאל פיינשטיין: אני יושב ראש עמותת CICLA, המרכז הישראלי לקשר עם אמריקה הלטינית ספרד ופורטוגל.
אריאל פיינשטיין: הקשר הוא הדדי, וקשר לתמוך ולקדם קשר בין ישראל ויהודי התפוצות דוברות ספרדית ופורטוגזית, ולהביא לישראל, לחברה הישראלית את המתרחש באמריקה הלטינית.
אריאל פיינשטיין: בנושא הספציפי שאנחנו מדברים היום בועדת הכנסת, בועדת העליה, הקליטה והתפוצות, אנחנו הקמנו לפני שש שנים בנושא של לידע את החברה הישראלית, הקמנו באשקלון ככר לזכר 85 איש של הקהילה ולבנין הקהילה שנחרב, החלטנו קודם כל לשתף את ראשי הערים בישראל.
אריאל פיינשטיין: אני רוצה לציין שביום הפתיחה, שהיה לפני שש שנים בשנת ה- 50 לישראל, אנחנו הכרזנו ובקשנו שבכל ישראל יקום מקום לזכר על מה שקרה.
אריאל פיינשטיין: בכרמיאל, יש אנדרטה, באשדוד אני שמח, ואני מקווה שיהיה בכל ישראל.
אריאל פיינשטיין: אנחנו בדאגה, כמו שאמרתי לחברה הישראלית, מקיימים עכשיו בכל 18 לחודש הרצאות בחוגים ישראליים כולל צבא ההגנה לישראל, ופיקוד הדרום, הרצאות על מה שהתרחש בארגנטינה, בנוסף ב-18 לאוקטובר אנחנו הולכים לטעת 85 אילנות באשקלון ככל אחד שיש לו, ושיהיה לכל איש בישראל שיש לו אילן על ספר ואנחנו נעשה על ידי הזמנה, שאנחנו כבר מתחילים להזמין, 85 בתי ספר שיבואו ילדים ויבוא נערים, ויבוא מנהלים יבואו לקדם את המידע על מה שמתרחש.
אריאל פיינשטיין: אני מבקש מועדה לקליטה ועליה ותפוצות לעשות כל המאמצים כמו שאת עושה, ואני יודע שאת עושה, על מנת לקדם את הפעילות ולקדם את המידע לחברה הישראלית.
אריאל פיינשטיין: זה חשוב מאד שישראל, הרי ישראל מעורבת עם הקהילות והקהילות עם מדינת ישראל, ואנחנו צריכים לקדם את הנושא הזה, כי יש נושא לציין ששנה שעברה, במליאה, היה יום לנושא “A.M.I.A”, והיום אני שמח, ומברך את קולט אביטל, אל תביני אותי לא נכון, שזה לדאבוננו נפל ביום ראשון של פעילות, אבל אני מאד מביא את בקשתי, וחוזר ואמר שאני שמח על הביקור פה.
פדרו גולדפרב: אני חוקר מטעם המכון ליהדות זמננו, לצורך ארגנטינאים שיושבים פה, פשוט מאד אני נכד של משפחת מילזס.
פדרו גולדפרב: מי שתופס את הענין של הפיגוע כמקרה חד פעמי, בלי ליצור את הקשר עם אירועים שקרו בארגנטינה במשך כל המאה ה-20, וחושב שלמרות שזה כואב, נוגע ללב וזה כבד, אבל תקופה לפני זה כ-1238 יהודים נרצחו ונהרגו, טועה בגדול.
פדרו גולדפרב: בעוד 10 שנים, חס וחלילה, נפגש פה פעם נוספת ונדבר על הפיגוע הבא.
פדרו גולדפרב: מה שאני מבקש כדי לעמוד במסגרת הזמן, אלו שני דברים.