GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרה צימרמן: בכל התקציב הזה יש שמונה מיליון, וצריך לעשות עוד אלף דברים.
שרה צימרמן: אפרופו זה שאני מקצה לתחום הזה, ולכן אני אומרת שאני עוסקת בזה כבר שמונה שנים, הוא נורא גדול.
שרה צימרמן: אני מגלגלת דברים אחרים כדי לגמוא את הבעיה הזו, משום שאנחנו מבינים שפה מדובר על אנשים שקנו דירות וגרים וצריך לתקן, אבל להביא יש מאין – אין וגם לגמור את זה בשנה הבאה או עוד שנתיים, להערכתי זה עוד שלוש שנים.
שרה צימרמן: אנחנו מנסים לעשות כאן במסגרת התקציב הזה, בכל פרוייקט את הכי דחופים, וללכת לפי דחיפויות, זאת אומרת, מי שיותר סובל יקבל קודם.
שרה צימרמן: זה מה שאנחנו קוראים גם בסקר הזה.
שרה צימרמן: אנחנו עוברים פרוייקט פרויקט, דירה דירה, ואם אין את כל הכסף אז עושים את אלה שהכי דחופים.
שרה צימרמן: איזה, מי ייצר את הבנייה הזאת, מאיזה ארץ זה בא, כי הרי הרבה בא מחוץ לארץ.
שרה צימרמן: עכשיו לבקשות הנוספות של חבר כנסת ברונפמן.
שרה צימרמן: הוא שלח לנו באמת בקשות מאד מאד מפורטות על חומר שהוא ברובו מלפני שתים עשרה שנה
שרה צימרמן: שלהסכמים שלנו עם שיכון ופיתוח יש חוזה, האמת היא שאני צריכה להשיג מהם אישור לתת להראות את זה, לנו אין עם זה שום בעיה, זה חוזה עבה, הוא אפילו נמצא פה אצלי.
שרה צימרמן: אחר כך מתחילים עניינים הרבה יותר הנדסיים.
שרה צימרמן: מפרט של הבניה הקלה, פרטים אודות בדיקות קרקע, האם היה או לא היה שם בדיקות אקולוגיות תברואתיות, שמות של כל המהנדסים שפיקחו, המצב הסטוטוטורי של התוכניות אז, טופסי 4, כל התקציבים שהוצאו אז על הרכישה של המבנים האלה, של הבניה-רכישה.
שרה צימרמן: אני מציעה בצורה מסודרת להעביר את הכל ביחד, זה ארגזים, זה לא ניירת.
רומן ברונפמן: תוכלי להעביר מיידי, ייקח גם חודש ימים.
שרה צימרמן: אין עם זה בעיה.
שרה צימרמן: מה שיותר עמוק ויותר מסובך, ייקח את הזמן שלו.
רומן ברונפמן: הקודמת עד היום.
יפים רויטברג: השיכון, משרד השיכון מייד שלח צוות לבדיקה.
יפים רויטברג: התוצאה היא שהזמנו כבר תיקון מערכת הביוב, מה שגילינו.
יפים רויטברג: תיקון.
יפים רויטברג: החלטנו יחד עם משרד השיכון לפנות לשלושה מתכנני גגות.
יפים רויטברג: כל הבית צריך להחליף, אבל אין צורך לזה.
יפים רויטברג: ארבע-חמש שנים קיבלו כסף.
יפים רויטברג: הדיירים עשו את זה לבד, על סמך מה, לא ידוע לנו.
קולט אביטל: המליץ להם, משהו אמר שהוא חושב שזה טוב?
רומן ברונפמן: עשרה אחוז?
יפים רויטברג: שולמית, כתבנו כבר בדרך מכתב למשרד השיכון עם המלצה שלנו, בחרנו איזשהו מתכנן, שהוא גם חבר בוועדה של התקנת הרעפים.
יפים רויטברג: גגות.
יפים רויטברג: הכל, שכבר מהיום נתתי צו התחלת וועדה כמו שדיווחנו בפעם הקודמת, ושרה אמרה שבשנת 2004.
יפים רויטברג: אנחנו ממשיכים בשלושים ושתיים יחידות בפולירון ובמאה ושבע עשרה היחידות.
יפים רויטברג: עכשיו, בתכנון בוועדה שלנו, נכנסת בשנה השאת גם תעש, בהדרגה.
יפים רויטברג: אם פתאום יהיו מקרים חריגים או משהו, אנחנו תמיד יכולים לשנות סדר עדיפויות, רק במסגרת הארבע מיליון שיש לנו בשנה הזאת.
יפים רויטברג: זה תמיד, אנחנו נשב, יועץ צריך לשנות את הסדר, אנחנו זה הכל בידיים שלנו, אנחנו יכולים לשנות, לעשות תיקונים דחופים.
יפים רויטברג: אבל עכשיו, כשמגיעים פתאום בקשה גם שלך, ופונה אליי חברה, לידיה, אני חושב חברים טובים, מדברים הרבה בטלפון, אבל אני לא מתבייש להגיד לה גם תשובה שלילית.
יפים רויטברג: אנחנו לא יכולים לקבל פתאום אחרי שביצענו את העבדות ולפי הדו"ח ששרה הגישה לכם, שביצענו עבודות, מתי בצענו עבודה, ושכחנו את הפרוייקט הזה, לא שמענו אף תלונה, ופתאום היום, שמעו שקמה עמותה, שנה עברה ואומרים בסדר, מצטרפים.
יפים רויטברג: אבל זה לא מצדיק ולא צודק ללכת היום ולהתחיל שוב לעשות את הבדיקות.
יפים רויטברג: אנחנו לא יודעים, מה ללכת לעשות.
רומן ברונפמן: היא לא מי יודע מה.
רומן ברונפמן: שמ96-', הגל הראשון של השיפוץ, עד 2004, עברו שמונה שנים.
רומן ברונפמן: יכול להיות שכבר במהלך השמונה שנים התחילו בעיות, נזילות, התפוררויות, נפלה הרצפה, או כל מיני דברים ששמענו פה.
רומן ברונפמן: תאורטית, היפוטתית, זה יכול להיות?
יפים רויטברג: השוטפת של הדירות.
רומן ברונפמן: להיות שאנשים שמעו, ואולי אמרו, באמת יש לי פה איזה סדק, אני אזמין עכשיו את השיפוץ פעם נוספת.
רומן ברונפמן: אבל יכול להיות מאד שהשיפוץ שאתם עשיתם, לא כלל את הנפגע הספציפי הזה, אז יכול להיות שיש צורך בבדיקה.
מיכאל ברנשטיין: האלה, אתם לא נותנים ניירת.
מיכאל ברנשטיין: יש לנו פה מקרים שבודק חיצוני בא, בדק, ואתם יודעים שאתם לא נותנים ניירת, שבתים אלה אין להם תקן.
רומן ברונפמן: חוק חדש שנקרא חופש המידע, ומשרד השיכון עובד על פי החוק הזה.
קולט אביטל: לעזור.
רומן ברונפמן: לשכונת שפירא ויעשו שם בדיקות.
רומן ברונפמן: גם לא בכל מקום עשו בדיקות.
רומן ברונפמן: עשו בדיקות מדגמיות, כלומר,
יפים רויטברג: הדיור.
רומן ברונפמן: והיא כן כותבת, שעל פי התכנון בשנת 2004 יבוצעו הפרוייקטים.
רומן ברונפמן: אני לא מבין.
רומן ברונפמן: יבוצעו או לא יבוצעו?
שרה צימרמן: פחות יחידות דיור, ונשתדל שהן יהיו הכי פחות דחופים.
שרה צימרמן: אין מה לעשות, אנחנו נצטרך לקצץ.
שולמית שפיגל: מ96-' הלכנו בשלביות הביצוע.
שולמית שפיגל: מה זה שלביות הביצוע?
שולמית שפיגל: קודם כל לקחנו את המקרים של ה"אמרג'נסי", חרום, וטיפלנו בהם.
שולמית שפיגל: ושלב הבא היו המקרים שהם פחות אמרג'נסי, כי ככה זה הנדסית נכון לעשות.
שולמית שפיגל: ויכול להיות שאותם אנשים שאליהם עוד לא הגיעו בודקים, יכול להיות שאו שהתלונות הגיעו מאוחר יותר, או שהמקרה היה פחות חריף ממקרה אחר, ולכן אותו מקרה נכון להיום עוד לא טופל.
שולמית שפיגל: בגלל זה חלק מהבתים ברקינדר ובפולירון, נבדקו, טופלו, תוקנו, האנשים חתמו לנו על שביעות רצונם, וחלק מהאנשים היום ראו את התקציב, ברגע ששרה תשחרר לנו את התקציב אנחנו נמשיך.
שולמית שפיגל: בתעש, אנחנו מתחילים היום לקבל פתרונות הנדסיים, זאת אומרת שאנחנו בתכנון כרגע, אנחנו בבחינת פתרונות הנדסיים כרגע, כי לא כל פתרון הנדסי הוא בר ביצוע לפעמים, והבדיקה המדגמית שנעשית למעשה, זה על מנת לייצר פתרון עקרוני, ואחר כך כל בית מקבל את הפתרון הפרטני שלו, המתאים לו.
רומן ברונפמן: נופלת?
שולמית שפיגל: נפלה וכאלה.
רומן ברונפמן: ושזה יכול לחכות לשנת 2005?
רומן ברונפמן: מאיפה יש לך את המידע ההשוואתי הזה?
שולמית שפיגל: מטעמנו, לוקחים שני מהנדסים ועוברים דירה דירה.
שולמית שפיגל: יש דירות שלא צריכות טיפול.
יפים רויטברג: מטעם משרד השיכון ומשלנו.
יפים רויטברג: יושבים במשרד, עושים רשימה ועושים אומדן כדי להגיש לשרה, כדי לדעת כמה כסף.
יפים רויטברג: באותו רגע שיש אומדן, וגם זה לוקח זמן, אחרי שכבר יודעים שאנחנו צריכים לקבל כסף, לקראת ביצוע, על סמך אומדן יוצא מכרז לקבלנים, אסור לנו סתם.
יפים רויטברג: באותו רגע שיש הסכם עם הקבלן, עוד פעם, מפקח מטעם משרד השיכון ושלנו נכנסים לכל דירה ודירה.
שרה צימרמן: שהם מקבלים את הכסף הם עושים מכרז.
קולט אביטל: את פשוט תדחי לקראת ביצוע, לקראת זה, לקראת זה.
רומן ברונפמן: ספציפית?
רומן ברונפמן: איך את יודעת בבית "איקס" צריכים לעשות תיקון של עשרים וחמישה אלף שקלים?
שולמית שפיגל: הפתרון הזה הקונסטרוקציה, סתם אני אומרת לפרק הזה.
שולמית שפיגל: לכן, אין טעם ללכת ולראות אותו פצע ובכל בית.
שולמית שפיגל: אמרתי טיפוסים של הבעיות, וזה אמור לקחת אני חושבת איזה חודש-חודש וחצי.
קולט אביטל: תראו, יש לנו תפקיד, ויש לנו כבר תמיכה בקואליציה מעוד כמה אנשים.
קולט אביטל: לא צריך להיסחף אותם.
קולט אביטל: טוב, תראו.
קולט אביטל: כיוון שדברים לא קורים במקרה, וכשדברים קורסים, הם קורסים כנראה מעייפות החומר או מהבדיקות שנעשו, מהדפקטים שאתם מצאתם בכל מקום.
קולט אביטל: אז יש לנו בעיה דומה בערד.
קולט אביטל: יש פה גם תשובות, או יותר נכון, מפרט שקיבלתי ממהנדס העיר.
קולט אביטל: מה שקרה, שמהנדס העיר מצא עכשיו שורה של בתים בשכונה שלמה, זה נקרא רחוב בן יאיר 53, ערד, לא ראויים למגורים.
איראדה גרנדה: חלק מהדירות שייכים לעמידר.
איראדה גרנדה: בוועדת חירום באתר חירום הזה יחידות דיור בבנייה קונבנציונלית ששים מטר שאנחנו בנינו אותו בזמנו על ידי קבלנים שלנו, ויש איזה, מעל עשרה טיפוסים של בנייה קלה, וחלק מהם נכון ברכישה של שוק, וחלק בעמידר.
יפים רויטברג: משפטי.
רומן ברונפמן: אני קיבלנו פניות מנחל בקע מבאר-שבע, אז מי שמכם רוצה להתייחס לנושא הזה.
שרה צימרמן: גמרנו, את נחל בקע דירתי, גמרנו, את נחל בקע אשבת גמרנו.
שרה צימרמן: השאלה היא, התלונות מאיזה פרוייקט.
שרה צימרמן: דווקא את נחל בקע גמרנו.
מיכאל ברנשטיין: בשנת 95' נכנסנו לבתים האלה.
מיכאל ברנשטיין: פעמיים עד שנת 2000 ביצעתם תיקונים שכוללים יציאה מהבית, פתיחת רצפה, כי היו לנו נזילות ביוב מתחת לבית, והתיקון האחרון שעשיתם, אתם עשיתם את התיקון הזה, עשה את זה קבלן עבודות חשמל.
מיכאל ברנשטיין: אף עובד אצלו לא ידע מה זה בניה בכלל.
רומן ברונפמן: פעם.
מיכאל ברנשטיין: שוקעת, אז הם באים ואומרים, חברה' אנחנו עושים לכם תיקונים, רק תחתמו לנו שאתם מוותרים על הקרמיקה ברצפה בבתים שלכם.
מיכאל ברנשטיין: זה תנאי לכניסה לשיפוצים.
מיכאל ברנשטיין: אתה מבין במה מדובר?
מיכאל ברנשטיין: חברה שרכשנו מהם דירה אומרים לי, שאם אתם רוצים שנעשה לכם תיקונים, אז תחתום לי שיש לך סילוק של כל הבעיות איתנו מראש, כי הם יודעים שהבעיות יחזרו על עצמם.
רומן ברונפמן: חותם על ההסכם, או לא חותם על הביקור לפני שאני עושה לך שיפוץ, יש פה עבירה על החוק, ואנחנו רושמים בפרוטוקול, זו עבודה עם פרוטוקולים.
רומן ברונפמן: אם אנחנו נאמת את הדבר הזה, רבותיי ממשרד השיכון, שולמית ושרה, אם נאמת את הדבר הזה, אז אתם תצטרכו לנקוט צעדים מנהליים נגד הקבלן שהיה אצלו בבית.
רומן ברונפמן: השיפוץ?
רומן ברונפמן: אם הוא יוכיח שהוא היה צריך לחתום על זה לפני השיפוץ, אז אתם תצטרכו לנקוט בצעדים מנהליים.
יפים רויטברג: שיטת הרצפה.
יפים רויטברג: ומי שמסכים אנחנו אומרים, בוא בבקשה, יש טופס לפני ביצוע העבודה.
יפים רויטברג: כי מה, מי שבאמת רצה.
יפים רויטברג: הנזק באמת נגרם בגלל זה שלא ידעתם לשמור על הרצפות.
חיים פיאלקוב: העתק אנחנו נבדוק גם את הפן המשפטי.
חיים פיאלקוב: אתה אומר שזו עבירה על החוק.
חיים פיאלקוב: לא אמרת איזה חוק ספציפי, אבל לי נדמה שיש פה משהו שנראה בעייתי.
חיים פיאלקוב: אנחנו נבדוק עם החברה בצורה רצינית ונדווח לכם.
מרינה סולודקין: מתעסקת בזה.
מרינה סולודקין: ולטפל בנושא זה הכאוס, מפני שזה אלפי איש אני מבינה.
קולט אביטל: שנקבל ביחד החלטות, אבל כל החלטה שרומן יקבל, אני אקבל.
קולט אביטל: אני חושבת שאנחנו צריכים ללכת על קבלת תשובות על איזה לוח זמנים לגבי ביצוע כל שלב, ובי"ת, אני אישית חושבת שאנחנו נרצה לקבל ממשרד השיכון את העניין של התקציב, כמה יש להם, זאת אומרת, למה הוקצה רק חמישה מיליון, הרי יוכלו לטפל רק בכמה דברים.
אלכסנדרה דמיטרייב: בוכה כל יום.
אלכסנדרה דמיטרייב: באמבטיה כל יום יש הרבה ג'וקים.
אלכסנדרה דמיטרייב: כל יום.
אלכסנדרה דמיטרייב: עוד מעט יהיה חור החוצה.
אלכסנדרה דמיטרייב: ויש חור בתקרה איפה שאנחנו ישנים.
אלכסנדרה דמיטרייב: גם משם יש דרך.
אלכסנדרה דמיטרייב: עוד מעט לא יהיה בית.
אלכסנדרה דמיטרייב: כל לילה.
שרה צימרמן: שני פרוייקטים של בניה קלה שחלקם בשכירות ומוכר כדיור מוגן, וחלקם ברכישה.
שרה צימרמן: ומה שאני יודעת משיכון ופיתוח, שמעולם לא היו תלונות והם לא מטפלים שם.
שולמית שפיגל: טבולים.
שולמית שפיגל: זה נקרא עץ טבול.
שולמית שפיגל: באופן עקרוני היה צריך לחסן את העץ מכל החרקים והמכרסמים.
שולמית שפיגל: שבכל זאת באיזה תנאים, הטבילה הזאת התיישנה, לא יודעת, לא מבינה בזה, זה כימיה יותר מאשר הנדסה.
שולמית שפיגל: ואני לא יודעת, פעם ראשונה שאני שומעת את זה.
שולמית שפיגל: כן, אפילו לגגות רעפים בארץ, שמים עץ מעובד, טבול כבר.
שולמית שפיגל: כשאתה מקבל אותו הוא כבר עבר עיבוד.
יורי פוקס: שאני לא איש מקצועי, אני יכול לשפוט, כי אני ישבתי בבית הזה תוך כדי שיפוצים, ואני דיברתי עם הפועלים.
יורי פוקס: הם לא ידעו מה לעשות, הם היו חדשים בתחום.
יורי פוקס: בכלל, זה אנשים מהרחוב, מעזה.
יורי פוקס: רובם מעזה, והם לא ידעו מה לעשות.
יורי פוקס: אחד רוסי ושניים ישראלים.
יורי פוקס: זהו.
יורי פוקס: גם אחד מהישראלים היה בסדר, ואחד לא היה בסדר.
יורי פוקס: אז אני יכול לשפוט את זה, כי הם כמה פעמים עשו אותו דבר.
יורי פוקס: אז יש לי גם חדשות בשבילכם.
יורי פוקס: אני לא מתווכח.
יורי פוקס: דבר שני, יש לי חדשות בשבילכם.
יורי פוקס: חברת שור ומשרד השיכון המציאו דבר שכנראה אף אחד לא יכל להמציא קודם.
יורי פוקס: מנוע נצחי.
יורי פוקס: כל כמה חודשים אני מתהלך ברחובות של השכונה ואני רואה.
יורי פוקס: אני גר בנחל בקע, ואני רואה שבאים אנשים לתקן את השיפוצים שעשו קודם.
יורי פוקס: ממש מנוע נצחי.
יורי פוקס: כדאי אולי לעשות חשבון כמה כסף נזרק.
יורי פוקס: זה מאד מעניין.
יורי פוקס: ואני רוצה להתייחס לנושא אישי ספציפי, אם תרשו לי.
יורי פוקס: אני גר בבית של מליבו עם רצפה תלויה מעץ.
יורי פוקס: כעבור כמה שנים שאי נכנסתי לבית הזה, הרצפה התחילה לשקוע.
יורי פוקס: פעם אחת תסלחו לי, אני כמעט שקעתי עם האסלה למטה.
יורי פוקס: והתלוננתי כמעט שנה עד שהגיע בודק מבחוץ, בודק מקצועי ממש ממכון התקנים, ד"ר קורן.
יורי פוקס: אתם מכירים אותו?
יורי פוקס: , הוא בדק המון.
יורי פוקס: לפחות המקומות של הצנרת צריכים יציקת בטון.
יורי פוקס: אין ויכוח על זה.
יורי פוקס: ומה קרה הלאה?
יורי פוקס: הדו"ח שלו הוא סתם.
יורי פוקס: אנחנו לא יכולים לדעת מה כתוב שם.
יורי פוקס: התקשרתי למנהל שור ושאלתי מה כתוב שם, אתם מציעים לי שוב להחליף עץ על עץ בלי פתרון יסודי.
יורי פוקס: הוא אמר לי, מה אכפת לך?
יורי פוקס: לא שילמת בעבור הביקורת הזאת, אסור לך לדעת מה כתוב בדו"ח הזה.
יורי פוקס: אבל ידוע לי שמר קורן קבע שיש לעשות יציקת בטון.
יורי פוקס: זה לא הסוף, זה רק ההתחלה.
יורי פוקס: אז עשו שיפוצים מדומים אני קורא להם.
יורי פוקס: עשו את זה, אולי לא לעשות תקדים שצריך להחליף בטון בכל הדגם הזה, לעשות בריצפה.
יורי פוקס: אז מה קורה?
יורי פוקס: עברו עוד כמה שנים.
יורי פוקס: הריצפה כבר שוקעת במקום אחר והמרצפות מתנפצות.
רומן ברונפמן: בודק, הוא המליץ על משהו ואתם עשיתם בניגוד להמלצות?
יפים רויטברג: מה שאנחנו אומרים.
רומן ברונפמן: אני מוכן ואני מוכן לעשות את זה, וגברת צימרמן זוכרת את זה מלפני כמה שנים.
רומן ברונפמן: אני מבקש תשובות ישירות.
רומן ברונפמן: אני לא רוצה שאתה תתנצח איתם ושאתה תתייחס אליהם.
רומן ברונפמן: אתה קיבלת תשובה לגמרי ברורה, ואתה יודע במה מדובר , ואתה תענה.
רומן ברונפמן: יש פה רישום.
רומן ברונפמן: פעם הבאה אתם תבואו עם היועץ המשפטי.
יפים רויטברג: משהו יותר מקצועי, ואז באישור של משרד השיכון אני הזמנתי את הבדיקה אצל ד"ר קורן.
יפים רויטברג: את הדו"ח אני הזמנתי, שילמתי, דו"ח שלי.
יפים רויטברג: כולה, הוחלט להמשיך את השיטה, רק לחזק את הקורות, להרחיב פלטות.
רומן ברונפמן: בודק, שילם לבודק, קיבל את הדו"ח שהתקבל.
רומן ברונפמן: יפים בעקבות הדו"ח החליט החלטה אחרת.
סרגיי איסטחורוב: והמים ירדו.
סרגיי איסטחורוב: הם החליטו להחליף את הצינור, אמרו שהכל יהיה בסדר, ואמרו את זה לכל השכונה.
סרגיי איסטחורוב: וזה בכלל לא בסדר.
סרגיי איסטחורוב: כל הצנרת נוזלת בכל המקומות, אפילו גגות.
סרגיי איסטחורוב: ואז התקשרתי למשרד השיכון, זה היה בשנת 98'.
סרגיי איסטחורוב: לא עשה כלום.
סרגיי איסטחורוב: האחריות על הגג של הבית כבר נגמרה.
סרגיי איסטחורוב: אחרי זה נסעתי.
סרגיי איסטחורוב: הביאו את עמנואל.
סרגיי איסטחורוב: בדיוק הצוות שיכון ופיתוח עשה שיפוץ, ואמרתי לו.
סרגיי איסטחורוב: אם אתה לא משפץ לי את הבית אתה לא יוצא מפה.
סרגיי איסטחורוב: אלכס עשה לי את השיפוץ ולאחרים הוא לא עשה.
סרגיי איסטחורוב: איזה מן עובדים יש לכם?
גרמן קונסטנטינובסקי: סיבה שהיא.
גרמן קונסטנטינובסקי: במכתב שלך אתה מפרט שהם נתקלו בקשיים, בבנקים.
גרמן קונסטנטינובסקי: פעם ראשונה אני שומע כזה דבר, קודם כל כשזה קבוצה כל כך גדולה.
גרמן קונסטנטינובסקי: כל מי שפונה לבנק, זכאי.
גרמן קונסטנטינובסקי: יכול להיות שבמקרה אחד או שניים נפלו בין הכסאות, אבל לא יכול להיות שקבוצה כל כך גדולה קיבלה סירוב מוחלט, זה אני לא מאמין.
גרמן קונסטנטינובסקי: מה שאמרתי שאולי תדרשו רשימות נפרדות לפי הבנקים, רשימות עם השמות ומספרי זהות, אבל מה שחשוב שבכל רשימה בצורת פנייה של הלווה עם הבקשה ואנחנו נשלח במרוכז לבנקים והם יעבירו לוועדות.
רומן ברונפמן: אותו בשביעות רצון, כי אתה בסך הכל מציע פתרונות מעשיים, ואמרתי שאנחנו מקבלים זאת בתודה רבה.
רומן ברונפמן: גברת צימרמן כנציגה של משרד השיכון, אם יש לך מה להגיד.
שרה צימרמן: למשל על מישור הגפן בנתיבות שאנחנו בכלל לא עשינו לפי היידע שלי תיקונים של שיכון ופיתוח, כי לא היו שם בעיות.
שרה צימרמן: אז את הבעיה של הטרמיטים והבעיה השניה, נקבל מכתב מהבן אדם, ואז אני נדע לחבר את החוטים.
רומן ברונפמן: של המתלונן.
רומן ברונפמן: אני רוצה לסכם בכמה משפטים.
רומן ברונפמן: רבותיי, אנחנו סיימנו את
הישיבה, סיכום קצר: אני מבקש ממשרד השיכון להציג את כל הבקשות שלנו שפורטו בזמן הישיבה.
הישיבה, סיכום קצר: יש בפרוטוקולים.
הישיבה, סיכום קצר: אני מקווה שאתם רשמתם כל מה שאתם צריכים לרשום.
הישיבה, סיכום קצר: הוועדה תערוך סיור במהלך חודש מאי במחוז הדרום של משרד השיכון, ומשם אנחנו נצא למספר שכונות.
הישיבה, סיכום קצר: שהמשרד יחליט מי מהפקידות הגבוהה יתלווה אלינו, רצוי עם ההסברים, עם התיקים.
הישיבה, סיכום קצר: אני מבקש את הדו"ח של הבודק לגבי נחל בקע, כולל ישיבת משרד השיכון, על החתום, על הפרוטוקול, כמו שצריך, ואנחנו נקבע אחרי היור של חודש מאי, במהלך יוני כנראה, אנחנו נקבע ישיבת המשך ומעקב אחרי כל מה שמתרחש במחוז הדרום.
הישיבה, סיכום קצר: תודה רבה לכם.
קולט אביטל: אנחנו מקיימים הבוקר ישיבה מיוחדת של וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: ישיבה שהיתה לא מן המניין, אבל בכל זאת הכנסנו אותה ושינינו את התוכנית לאור אירועים די טרגיים שקרו בסוף השבוע הקודם.
קולט אביטל: שהיו שלושה מקרים, שניים של רצח נשים ושהגברים התאבדו לאחר מכן וניסיון שלישי, שנדמה לא צלח, או חצי צלח.
קולט אביטל: מכל מקום, הדבר הזה שוב פעם, שלושת המקרים היו בקרב עולות ולכן אנחנו החלטנו לבחון מחדש, לא רק מה הסיבות ואיך זה קורה, אלא מה האמצעים שאנחנו כחברה ומה אנחנו כוועדה יכולים לעשות, כדי להפעיל את האמצעים האלה.
קולט אביטל: אנחנו שמנו על השולחן איזה שהיא סקירה שהוכנה עבורנו על ידי אביטל אפל, (מ.מ.מ.) ואנחנו רוצים להודות לה שהיא עשתה את זה כל-כך מהר.
קולט אביטל: ובנוסף לסקירה הזאת, קיבלנו גם מידע של הרגע האחרון ממשרד הרווחה על המוקדים שמופעלים, על המקלטים שמופעלים, ועל הבעיות שקיימות שם מבחינת השפה וגם את זה נעלה.
קולט אביטל: הבעיה כפי שאני רואה אותה, או כפי שעולה מהסטטיסטיקות, זה שבשנה האחרונה או בשנתיים האחרונות, האלימות או יותר נכון, המספר היחסי של מקרי רצח נשים בקרב העולים עלה.
קולט אביטל: הוא הגיע כמעט ל- 50% מתוך 54 מקרי רצח, נדמה לי, שיש 20 מקרים שבהם הנשים הן מבין העולות.
קולט אביטל: אמנם המספר של נשים מוכות במקלטים גם כן גדל, אבל יחסית או פרופורציונית הוא קצת יותר קטן.
קולט אביטל: רצינו לשמוע קודם כל את הסטטיסטיקות, לדעת כיצד המשטרה רואה את זה.
קולט אביטל: ולאחר מכן אולי להעלות, לבקש גם סקירות אחרות, למי שמטפלים בנושאים האלה.
קולט אביטל: אני רוצה אולי להוסיף דבר אחד שהוא ברור לכולנו ובכל זאת למען הפרוטוקול.
קולט אביטל: אין ספק שעלייה או הגירה, במקרה שלנו זה עלייה לארץ, גורמת למשבר קשה במשפחה.
קולט אביטל: אנחנו נחשפנו לנושא הזה גם בזוויות אחרות, במה שקורה לילדים.
קולט אביטל: יכול להיות שבעיות מסוימות שקיימות מחריפות כתוצאה מכך; יכול להיות שהמגע עם החברה הישראלית והשוק התרבותי, גורם לזעזועים בתוך המשפחה; יכול להיות שקצב ההסתגלות של בני המשפחה בתוך המשפחה שונה; הילדים מסתגלים יותר מהר, ההורים פחות מהר.
קולט אביטל: יתכן והנשים נחשפות יותר לחברה הישראלית ובאות איתה במגע יותר מהגברים, וזה גם גורם לריאקציות אצל הגברים.
קולט אביטל: יכול להיות בסך הכל, שמה שקורה כתוצאה מהעלייה, זה משבר בתוך המשפחה על סמכות האב.
קולט אביטל: כך או אחרת, פסיכולוגיה בגרוש, אני יכולה להעניק מכל המקרים שאני קוראת עליהם, מדובר בנשים שרוצות להיפרד מהגברים, הגברים לא מקבלים את זה ולכן הם נוקטים באמצעים אלימים, שבסופו של דבר מביאים גם למוות שלהם עצמם.
קולט אביטל: זאת אומרת, חוסר הביטחון הקיים ממילא כנראה כתוצאה מהעלייה גובר, ואז בא גורם נוסף לחוסר הביטחון שהוא החשש שהאישה תעזוב אותו, וזה אולי מערער את שיווי הנפש או את כל מה שקורה במערכות שם.
קולט אביטל: אלה דברים שאני אומרת אותם בהקדמה ואני הייתי רוצה שנראה מה הגורמים וכיצד יותר נכון אנחנו יכולים לפעול כדי להבדיל את החוליות החלשות ואני מתייחסת בעיקר לפעילות גם של משרד הקליטה כדי לתת לעולים את האפשרות להתבטא בשפתם.
קולט אביטל: וכדי לתת לעו"ס שצריכים לעבוד בשפות האלה, להיות נוכחים במקום, לטפל במשפחות האלה.
קולט אביטל: אלה שני הדברים שנדמה לי הם אחד המוקדים שאותם כן ניתן לחזק.
קולט אביטל: הייתי רוצה להעביר את רשות הדיבור לנציגת המשטרה.
קולט אביטל: אולי גבירתי, תתני לנו איזה שהיא סקירה כמותית או איכותית כפי שאת תמצאי לנכון.
יגאל יאסינוב: יש לי רק שאלה, האם יש איזושהי סטטיסטיקה המבדילה בכמויות האלימות בין מגזרים?
יגאל יאסינוב: לא רק עולים וותיקים, אלא מגזרים מסוימים ואזורים בארץ.
יגאל יאסינוב: האם ניתן מהגיאוגרפיה ומהחתך הסוציו-אקונומי והחתך המגזרי להבין משהו?
קולט אביטל: אני יכולה לשאול אותך, למה אתה חושב שלאזור גיאוגרפי יש השפעה?
יגאל יאסינוב: אזורי פיתוח, ויש לנו יישובים ערביים שאנחנו יודעים שההתייחסות לאישה במגזר הזה הוא פשוט אינו מתקבל על הדעת.
קולט אביטל: אבל נדמה לי שיש שם פחות מקרי רצח.
יגאל יאסינוב: יכול להיות שאנחנו לא יודעים, כי אנחנו מדברים על מה שנודע לנו מהתקשורת, ויכול להיות שהתקשורת דווקא לא התייחסה לזה.
יגאל יאסינוב: בגלל זה אני רוצה לקבל חומר למחשבה מהמשטרה, כי המשטרה יודעת לעדכן בדיוק כמו שזה קיים.
נורית זיו: קודם כל, לאזורים הגיאוגרפיים אין משמעות.
נורית זיו: לאזור גיאוגרפי כשלעצמו, יש משמעות בריכוז אוכלוסייה מסוג מסוים.
נורית זיו: זאת אומרת, אם זה אזור הדרום או הצפון, זה לא משנה פרט לריכוז האוכלוסייה.
נורית זיו: אתה בהחלט יכול לראות שבאזורים שיש ריכוז אוכלוסייה, אם הנושא היום על הפרק כאן על השולחן זה העולים, אז בוודאי שבמקום שיש ריכוז אוכלוסייה של העולים, חבר העמים או עולים מאתיופיה, גם ריכוז המאמצים צריך להיות בכל הארגונים באותו מקום.
נורית זיו: אני בהחלט בעד שיטה, לעשות את המיפוי הזה של ריכוזי אוכלוסייה ובהתאם לריכוזי האוכלוסייה, לתת את כל האמצעים העוטפים את האוכלוסייה לרבות המשטרה.
נורית זיו: אני רוצה להדגיש שאני רואה את המשטרה בטיפול בתופעה, באמת כנקודת קצה.
נורית זיו: אנחנו מטפלים באירועים המתרחשים, מגיעים ומתגלגלים לפתחה של המשטרה, כשיש תלונה וכשכבר מישהו מהעולים מוכן להגיע ולהוציא את הדבר החוצה.
נורית זיו: הבעיה היא הוצאת הדברים מחוץ למשפחה.
נורית זיו: התופעה הזאת היא כללית, הן לרשויות הרווחה והן למשטרה.
קולט אביטל: את חושבת שבקרב ציבור העולים יש יותר רתיעה לבוא ולהתלונן במשטרה?
נורית זיו: מאחר וכאן זה כתוב באופן גלוי, והמחקרים הם לאו דווקא מחקרים שהמשטרה עשתה, חלק מהתרבות שאתם מביאים או תחושה שאתם מביאים ממקום המוצא, בוודאי משפיעים על תרבות הדיווח שלך ושיתוף הפעולה במקום אחר.
נורית זיו: ליוצאי חבר העמים הנושא של הממסד, הוא מאוד בעייתי בגלל הניסיון הרע שלהם בארץ המוצא ולכן הם נרתעים.
נורית זיו: יכול להיות, שהתופעה כשלעצמה היא תופעה שנשים נוטות להסתיר אותה ממילא.
נורית זיו: מאחר ורוב הנשים לא יוצאות, זה מה שאנחנו רואים כקצה הקרחון הגלוי.
נורית זיו: בוודאי שבקרב האנשים האלו, דווקא הנטייה היא לא להוציא.
נורית זיו: אני יכולה להגיד, שיש גם הבדל וזה גם כתוב, שבקרב האוכלוסייה האתיופית יש יציאה החוצה, הרבה פעמים דווקא מהרצון לפרק באמת את המסגרת על רקע אלימות.
נורית זיו: בעליה מחבר העמים, זה לא חד-משמעי מבחינה זאת.
נורית זיו: על כל פנים, אנחנו בוודאי כמשטרה לא אנשים שאמורים לפרק את המשפחות, זה לא התפקיד שלנו.
נורית זיו: התפקיד שלנו הוא להיערך לקראת הדבר הזה ולראות איך אנחנו מגיבים כשהדבר מגיע לפתחנו.
נורית זיו: מאחר שרוב החברות הן נשים המכירות את פעילות המשטרה, יש מערך מיוחד שמטפל בנושא של אלימות בין בני-זוג.
נורית זיו: במסגרת ההכשרות, אנחנו נותנים לאנשים האלו, שהם חוקרים ממוקצעים לנושא הזה, גם הרצאות של אנשים מומחים בקשר לעולים חדשים.
קולט אביטל: אבל כאן נראה שיש מחסור עצום בשוטרים או באנשים, שיכולים לדבר בשפת העולים עם העולות שמתלוננות.
יגאל יאסינוב: שוטרות וחוקרות במיוחד?
נורית זיו: אני אתייחס לזה בהמשך.
נורית זיו: דווקא יש לי את הנתונים, ואני הייתי מאוד שמחה אם היו יותר דוברי השפה.
נורית זיו: כל הנושא של הגיוס למשטרה היום, זה עניין מאוד בעייתי.
נורית זיו: לגבי האוכלוסייה הערבית למשל, באופן מובהק מול ריכוזי אוכלוסייה, בתקן הושמו 9 חוקרות דוברות ערבית כדי לתת מענה לאוכלוסייה, כדי שתהיה קרבה מנטאלית והבנה למי שמגיעה לתחנת המשטרה.
נורית זיו: הן ממוקמות בלוד, בבאר-שבע, בטירה, הפריסה היא בכל הארץ, בהתאם לריכוזי האוכלוסייה.
נורית זיו: אני הייתי רוצה לראות שבאמת בכל מקום, לא רק במשטרה, בכל מה שנקרא "סידור העבודה" או גיוס אנשים לתחנה, שהסידור יהיה בהתאם לאותה אוכלוסייה, כי זה הדבר הנכון ביותר לעשות.
נורית זיו: היום אנחנו משתדלים לעשות את זה במשטרה, אני יודעת שלאחרונה נעשתה בהוראת המפכ"ל עבודה בנושא של מיפוי מגזרים, הצוות הזה גם נתן המלצות וכל מדור נשאל לגבי הצרכים בנושא דוברי שפה.
נורית זיו: זה נעשה לאחרונה, ובהחלט קיימת ראיה במשטרה שהצורך הזה בא באמת כדי לתת את האפשרות לאנשים, שהם דוברי שפה זרה ובעלי מנטאליות של ארץ זרה, לבוא ולדבר בפני מישהו שגם מבין את שפתם וגם בא מארץ מוצאם.
קולט אביטל: כמה חוקרות שהן דוברות שפות אחרות יש?
נורית זיו: רוסית יש 14; ובהחלט הן נמצאות במקומות שיש ריכוזי אוכלוסייה.
נורית זיו: אני יכולה לומר שיש בערד, באר-שבע, קרית-מלאכי, אשקלון, 2 באשדוד, כי באשדוד יש הרבה יותר תושבים מחבר העמים.
נורית זיו: יש במוריה פה בירושלים, בפתח-תקווה, בירקון בתל-אביב, בחיפה, בחדרה, בעכו בנתניה ובעפולה.
נורית זיו: כשאנחנו מיפינו, ראינו שאנחנו צריכים עוד 5 דוברי רוסית.
נורית זיו: בסך הכל המצב של 14 מול 19 דרושים, אומר שהמשטרה גם מבלי שמישהו יכתיב לה , בעצם מנסה להתאים את הרכב החוקרים לכך.
נורית זיו: לגבי דוברי אמהרית יש בסך הכל 3 שנמצאים בבאר-שבע, בחיפה ובזבולון, שם יש מרכזים גדולים של דוברי אמהרית.
נורית זיו: אנחנו מיפינו צורך בקרית מלאכי דווקא בצורך בעוד מישהו שהוא דובר אמהרית.
נורית זיו: לא תמיד קל להגיע לאנשים שהם בעלי הנתונים הנכונים, גם שיהיו דוברי שפה וגם מצד שני, שיטפלו בתופעה הספציפית הזו, כי זו תופעה שבאמת אנחנו בורחים חוקרים מאוד מסוימים לצורך הזה.
יגאל יאסינוב: מה קורה עם ספרדית וטיגרית?
יגאל יאסינוב: לפחות 50 אחוז מהאתיופים לא דוברי אמהרית, הם דוברי טיגרית.
נורית זיו: אני לא יודעת אם הנתון שלך הוא מדויק.
יגאל יאסינוב: את זה קיבלתי מהארגון שלהם.
נורית זיו: אם תיתן לי נתונים שהם מה שנקרא "נתונים קשים", אני אוכל להתייחס.
נורית זיו: אני לא יודעת לגבי דוברי השפה הטיגרית, לכן אני לא יכולה להתייחס לזה.
יגאל יאסינוב: מה עם ספרדית?
נורית זיו: לספרדית, אין לנו התייחסות מיוחדת.
נורית זיו: בוא נאמר שעיקר המקרים שאנחנו רואים, את זה אפשר לראות בסטטיסטיקות, אתם תראו שסך הכל ישראלים ותיקים מתוך סך הכל התלונות, יש 79.8 אחוז.
נורית זיו: עולים ממדינות חבר העמים זה 16.3 אחוז, זה בוודאי דורש התייחסות מבחינת ההתאמה שלנו אליהם.
נורית זיו: עולים מאתיופיה 1.6 אחוז.
נורית זיו: זה חוסר חשיפה בוודאי, אבל בכל אוכלוסיה יש חוסר חשיפה.
נורית זיו: ממדינות אחרות 2.1 בלבד.
נורית זיו: זאת אומרת, שעל פי הנתונים גם, עיקר ההתייחסות בוודאי צריכה להיות מעולים מחבר העמים מבחינת נתוני שיחה והתמקצעות, ואלה עולים מאתיופיה.
נורית זיו: וזה אנחנו עושים גם בהכשרות וגם מבחינת מתן המענה של דוברי שפה.
נורית זיו: האינטראקציה אצלנו נבנית לאו דווקא מול האוכלוסייה של העולים.
נורית זיו: עובדה היא, שבהכשרות יש לנו מספר הרצאות על חבר העמים ועל החברה, אין הכשרה שאנחנו לא נותנים את זה.
נורית זיו: זאת אומרת, שאנחנו רוצים לקרב את החוקרים בכלל לנושא הזה.