GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: אז כמי שעסק בשני התחומים אני מתקוממת נגד הקביעה הזאת ואני חושבת בנושא פיתוח אתרי הסברה שיעשה משרד החוץ, הם אתרים טובים הם משלימים, הנוער צריך לדעת, צריך לעשות לו אופטוליזציה, אבל בכל זאת מה שעדיין חסר בצורה רצינית זה להתמודד עם החינוך הפורמלי, ואני חושבת שלא התחלנו לגרד את זה.
קולט אביטל: יצירת חומרי לימוד, קוריקולום, בכל גיל מה.
קולט אביטל: דבר שני, אני חושבת שכמו שיש תכניות ברטרייט, שהם מאד חשובות לנערים, היינו צריכים להשקיע או לחשוב בצורה הרבה יותר נחרצת על תכניות דומות למספר הרבה יותר גדול של מורים.
קולט אביטל: להתייחס למורים באותו קנה מידה.
קולט אביטל: זה לפחות לגבי מורים מצפון אמריקה שכמו יתר האחוזים, ובסך הכל לא יותר מ-20% מורים שמחנכים את הילדים האלה לא ביקרו אף פעם בארץ.
קולט אביטל: וכאמור מסגרות פשוט נפלאות בארצות הברית של מורים שתמיד מחפשים אלטרנטיבות וחומרים חינוכיים.
קולט אביטל: זה הדבר השני שאני רציתי להעיר אותו ולגבי הסיפור של נוער, או יותר נכון ההידברות עם ממשלת גרמניה, הלוואי ותצליחו, תחושתי היא שמשרד החוץ או מכל מה שאני חקרתי, לא היתה לממשלה או למשרד החוץ כל כוונה לבוא ולטעון כלפי ממשלת גרמניה שלא מדובר בפליטים, זאת אומרת, זאת היתה ההתרשמות שלי, ואני מאד מקווה, יש גם הבדל כי בארצות הברית לפחות היתה לנו קהילה גדולה יהודית שהצליחה לעזור לנו בקונגרס בדברים האלה, שם גם זה אין לנו.
קולט אביטל: אבל אני מאד מאד לצידך בעניין הזה, והלוואי ונצליח.
מירלה גל: תודה רבה לסלי על הסקירה המקיפה שלו, ומאחר ובסיכומו של דבר זה הבמה היא כאן של הסוכנות היהודית ולא של משרד הקליטה, אז אקצר בדברי.
מירלה גל: אני רוצה לציין בראשית דברי את שיתוף הפעולה הטוב שמתקיים עם הסוכנות היהודית.
מירלה גל: אני חושבת שבמהלך השנה האחרונה היינו עדים באמת, לקפיצת מדרגה בשיתוף הפעולה שלנו, בתחומים השונים.
מירלה גל: משרד הקליטה היום הרבה יותר מעורב גם בנושא של עידוד עלייה דבר שלא היה בעבר.
מירלה גל: אנחנו יושבים ושולטים ביחד עם הסוכנות היהודית על תכניות מתוך הבנה שלא צריך לתת להם להתמודד לבד עם הבעיה של הקיטון במספר העולים ושזה משימה לאומית של מדינת ישראל ועל אף, ואני אומרת על אף הקיצוצים בתקציב שהם קיצוצים כואבים כולל אצלנו במשרד, ראש הממשלה נרתם אישית לנושא של עידוד עלייה ושם את הכסף איפה שהפה, כפי שאומרים.
מירלה גל: ובמסגרת דיוני התקציב לשנת 2004 סוכם על 300 מיליון שקל לתקופה של שלוש שנים שמוקצים לעידוד עלייה, כך כשאני אומרת אכן כמו כל שאר משרדי הממשלה גם אנחנו סבלנו מקיצוצים, אבל יחד עם זאת הממשלה גם הקצתה סכום כסף למטרה של עידוד עלייה, ומכאן גם היכולת שלנו לפתח פרויקטים חדשים כמו עלייה קבוצתית, שסלי התייחס אליה, שדורשת באמת השקעה רבה יותר גם בתחום של עידוד העלייה שם, וגם בתחום הקליטה כאן בארץ.
מירלה גל: אנחנו תולים הרבה תקוות בתכנית הזו, ובמקביל אנחנו גם שוקדים על תכניות אחרות.
מירלה גל: יש את אותו פס ספורט שסלי התייחס אליו, ועדה משותפת של מייק ושלי, שאגב, התכנסה השבוע יחד עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים ונציגות של ארגוני העולים, אנחנו רואים חשיבות רבה מאד גם ברתימת ארגוני העולים למשימה הזו, יש להם קשר לא רק עם העולים שנמצאים בארץ, אלא גם עם יהודים בחו"ל, ואני חושבת שיכולה להיות להם תרומה גדולה מאד.
מירלה גל: אני אעבור ואתייחס לנקודות ספציפיות שעלו כאן.
מירלה גל: אין ספק שהנושא של מקצועות הרישוי הוא בעייתי, הנושא הוצג בפני ראש הממשלה, סוכם על כך שאנחנו נגיד הצעת החלטה לממשלה, להקלות, אנחנו שוקדים בימים אלה על הצעת החלטה.
מירלה גל: זה לא כל כך פשוט, אני רוצה לומר כאן, כי אני כמובן יש לי אינטרס לא פחות מכל אחד אחר כאן בחדר שמקצועות הרישוי יהיו כאלה, הבחינות יהיו כאלה שיהיו קלות יותר, אם בכלל, לגבי מקצועות מסוימים לא צריך שתהיינה בחינות, אבל יחד עם זאת אנחנו צריכים לקחת בחשבון שבמקצועות הרפואיים יש גם איזה שהיא חובה של מדינת ישראל כלפי אזרחיה שמי שמקבל כאן רשיון לעסוק ברפואה, הוא אכן אדם שראוי.
מירלה גל: אז עם כל הרצון שלנו להקל, ואנחנו באמת עושים את המקסימום בעניין, בסופו של דבר, בכל מה שנוגע לתחומים הרפואיים יצטרכו, תמיד יצטרכו, לעמוד באיזה שהוא סטנדרט שהמדינה קבעה.
מירלה גל: אבל יש הרבה דברים שניתן לעשות, כמו, התחלה של קורסים בחו"ל, כפי שזה כבר נעשה בצרפת לגבי רופאי שיניים, ומלא הצליח, ועוד כל מיני דברים אחרים, הסבות לאותם אלה שבאמת לא יוכלו לעסוק במקצוע הרפואה בארץ אבל אפשר לעשות להם הסבות מקצועיות, אנחנו עושים את זה היום, ויש גם מקום להרחיב.
מירלה גל: אבל השאיפה היא כמובן שכל בן אדם יוכל לעסוק במקצוע שלו.
מירלה גל: וזה אני חושבת משותף לכולנו, ואנחנו נשקיע גם בשינוי החוקים ובהחלטות ממשלה וגם בפעילות בשטח.
מירלה גל: לנושא הגיור, גם כאן אני חושבת אין חילוקי דעות בקרב היושבים כאן בחדר שתהליכי הגיור הם מאד קשים, ומרתיעים הרבה מהעולים שנמצאים בארץ לעבור אותם.
מירלה גל: אנחנו השנה קיבלנו לאחריותנו את המכונים המשותפים, אבל אנחנו לא רואים את הפעילות שלנו בתחום הזה רק כצינור להעברת כסף במקום משרד הדתות שמשרד הקליטה יעשה את זה, אנחנו בפרוש רואים כמשימה לאומית את הגדלת מספר המתגיירים, והדבר הזה יכול להיעשות רק באמצעות יצירת אווירה ומסגרות נוחות יותר לאלה שאמת מוכנים, ורוצים, לעבור את תהליך הגיור, לומדים ובסוף נתקלים באיזה שהיא חומה שקשה לעבור אותה.
מירלה גל: אנחנו בדין ודברים עם בתי הדין לגיור ואפילו מתקיימת אצלי בשבוע הבא פגישה בנושא הזה על מנת להקל.
מירלה גל: יש דברים שהם לדעתנו בלתי הגיוניים, לבוא למשפחה שעלתה לארץ ולהגיד להם, אחרי שנה או שנתיים שהילדים כבר התחילו להתאקלם, עכשיו תוציאו את הילדים שלכם ותשימו אותם בבית ספר דתי, כי אחרת אתם לא תוכלו לעבור את תהליכי הגיור, אני חושבת שזו טעות, אפשר למצוא מסגרות גם עבור הילדים וזו רק דוגמה אחת.
מירלה גל: אנחנו כאמור נמצאים בדו שיח, עם בתי הדין לגיור, אבל יחד עם זאת אני מקווה שבאמת הרב דרוקמן יקבל את מלוא הסמכויות ושאנחנו נוכל לצאת לדרך ולעשות את השינוי המסיבי שדרוש.
מירלה גל: כפי שצויין כאן 4000-5000 מתגיירים בסך הכל בשנה, כשמתוכם יותר מחצית העולים מאתיופיה, עם זה לא תבוא הישועה.
מירלה גל: כך שאין לי ספק שצריך לעשות מאמצים דרסטיים בתחום הגיור.
מירלה גל: החבר'ה הצעירים, החבר'ה של מינהל הסטודנטים, זה קבוצה נהדרת, זה קבוצה שצריך להשקיע בה וגם במסגרת התכניות לעידוד עלייה שלנו, שהצגנו לאחרונה גם בפני ראש הממשלה וגם בפני האוצר על מנת לקבל את התקציבים, אנחנו מקווים שניתן יהיה להחזיר חלק מהסיוע שהוצא בשנה שעברה, ואולי אפילו במידה מסויימת לפתח תכניות חדשות על מנת לעודד עוד חבר'ה צעירים להגיע לארץ, מצד אחד, ולהקל על אלה שהם כבר נמצאים כאן.
מירלה גל: סלי התייחס לנושא של חינוך יהודי בתפוצות, הוא אכן חשוב, אני לא אחזור עליו.
מירלה גל: נקודה נוספת שבראייתנו מאד חשובה להצלחת קליטת העלייה זה הנושא של העברית.
מירלה גל: אנחנו כרגע נמצאים בעיצומם של תכניות חדשות על מנת לתגבר את לימודי העברית בקרב העולים החדשים, כי גם הדבר הזה יכול לסייע להם במציאת מקורות תעסוקה.
מירלה גל: לא פעם אנחנו נתקלים במצבים שיש מקום עבודה אבל העולה לא יכול להשתלב כי העברית שלו היא לא מספקת, ולכן אנחנו חושבים שצריך להשקיע גם בנושא הזה הרבה מאד, כמובן גם בתחום של הנוער, אבל גם בתחום של הותיקים יותר.
מירלה גל: נקודה אחרונה שאני רוצה לציין, זה לגבי העולים שנמצאים בארץ, אנחנו היום בתהליך עבודה מואץ שיוצא מנקודת הנחה שאסור לנו יותר להתייחס לכל העולים כמקשה אחת, ואנחנו צריכים להתייחס לכל קבוצת עולים ולרקע שממנו היא באה כקבוצה יחודית.
מירלה גל: אין דינם של עולי ארגנטינה כדינם של עולי ארצות הברית או חמ"ע, או כל מדינה אחרת, ולכן אנחנו שוקדים על תכניות יחודיות לכל אוכלוסיית עולים, ובמקביל אנחנו הולכים לעבור מהלך מהפכני של שינוי תפיסת השרות שלנו במשרד הקליטה במסגרתו כל משפחה או כל עולה יטופל באופן הוליסטי על ידי יועץ קליטה ולא עוד מספר אנשים שמטפלים כל אחד בתחומו הוא בעולה החדש.
מירלה גל: כך שתהיה לנו תמונה פרטנית על כל משפחה ומשפחה של עולים, אם זה בתחום התעסוקה, אם זה בתחום הדיור, אם זה בתחום החינוך, ואני מקווה שבדרך הזו נוכל לשפר משמעותית את הקליטה של העולים החדשים.
קולט אביטל: אני חושבת שפשוט מכה מוחצת לחלק הביורוקרטים, תתנו מכה מוחצת לחלק מהביורוקרטיה כשכל אחד מפנה מאחד לשני, מה יהיה.
מירלה גל: קודם כל אנחנו עושים את זה בתוך משרד הקליטה, שכיום עובד, אני יכולה להגיד סקטוריאלית, כי עולה חדש שמגיע הוא מטופל על ידי עובדי משרד הקליטה אחד בתחום התעסוקה, אחד בתחום הדיור וזה מבלי שיצאנו לגורמים חיצוניים.
מירלה גל: אז קודם כל בתוך המשרד עצמו העולה יקבל טיפול הוליסטי על ידי יועץ קליטה שיעסוק בכל התחומים, תהיה לנו תמונה ברורה של מה שקורה עם כל עולה ועולה, וכל משפחה של עולים, וכמובן שאנחנו רותמים גם את משרדי הממשלה האחרים, כי לתפיסתי לפחות, חלק מהשרות שבאמת אנחנו מטרטרים את העולה ללכת למשרד אחר כדי לקבל שרות, אני חושבת שהוא יכול לקבל אותו במשרד הקליטה.
מירלה גל: יש מצד מספר גורמים יש נכונות כזו, אני מקווה שבסיכומו של דבר באמת נצליח לגייס את כולם, אני חושבת שזה חשוב מאד.
מיכאל מלכיאור: קודם כל אני שמח אם אתם עושים בנושא הרישוי לרופאים.
מיכאל מלכיאור: אני, יש לנו איזה עולה שאימצנו אצלנו והייתי לוקח אותך לכל הישומים שהבחור הזה רופא מבריק, בינתיים סיפורי התרגשות מדהים.
מיכאל מלכיאור: אם זה המצב המתוקן או אחרי השינוי אז אני לא במצב מאד אופטימי.
מיכאל מלכיאור: חוץ מזה כל פעם, כל יום תשובה אחרת, הוא מתקשר ביאוש גמור.
מיכאל מלכיאור: פשוט דרך יסורים שלא ראוי.
מירלה גל: אבל אני יכולה לציין שכבר בשנה זו הצלחנו לעשות מהלך מאד חשוב כלפי לפחות פיזיוטרפיסטים שעלו מארגנטינה, שהיתה בעיה.
מירלה גל: לאט לאט אבל בסוף אנחנו נגיע.
מיכאל מלכיאור: בסדר, אני אגיד לו.
קולט אביטל: שיחכה כמה שנים.
מיכאל מלכיאור: ואם הוא פזיוטרפיסט מארגנטינה אז יש לו סיכוי.
מיכאל מלכיאור: הדבר היותר עקרוני, יש דבר מאד בעייתי שבכל תפיסת העולם שאני מצביע על זה, הולכים עכשיו למהלך של ממש השקעה בכספים ומשא להביא הרבה יותר עולים, אבל זה עומד בסתירה, וגם מה שאת אומרת שקיבלתם את כל הדברים שראש הממשלה הבטיח, זה עומד בסתירה עם הקיצוצים שקורים לציבור העולים פה, וזה יפה מאד שמשקיעים עוד 300 מיליון שקלים אבל בעידוד עלייה, אולי עם 300 מיליון שקלים האלה היו מושקעים בסטודנטים שנמצאים פה ולא לקצץ להם, זה פשוט נראה לי ככה מעוות.
מיכאל מלכיאור: לא רק זה, אני רוצה.
מיכאל מלכיאור: כן בסדר, אבל לא משרד האוצר, הממשלה פה, יש פה ממשלה וסוכנות וגופים אחרים, ראש הממשלה בוודאי, אני יודע שהנושא מאד קרוב ללבו, וזה פה הכל מעוות.
מיכאל מלכיאור: ואני רוצה להגיד עוד דבר.
מיכאל מלכיאור: אני בסיור האחרון שלי בארצות הברית, עכשיו, לפי כמה שבועות והרבה מאד מדינות, עולם קצר, בכל מדינה שהגעתי מספר היהודים פשוט מפוצצים מאנשים, אפילו מקומות של יהודים מפה, ואפילו מקומות שאני לא מבין שאף ישראלי רוצה להיות, ביוסטון, מי רוצה לגור ביוסטון, מזג אוויר נוראי, אין שם שום דבר יפה במקום, יחסית לירושלים, זה חם ולח, אני רק אומר שבחודשים האחרונים מה שקורה עכשיו, זה רע מאד.
מיכאל מלכיאור: ופה זה כמובן לא עניין שאנחנו יכולים לפתור בישיבה הזאת, אבל זה קצת אני יודע קונספציה עלית של המצב בארץ, המצב החברתי בארץ.
מיכאל מלכיאור: מה שצריך לעשות ואיזה מסר זה נותן, איזה מסר זה נותן, בכל המדינות שכל כך הרבה יהודים ואז מצד אחד, ומצד שני אנחנו רוצים להביא עולים וזה כמובן עניין של סדרי עדיפויות בכלל של מדינה שזה לא יכול ליפול על הכתפיים בלבד של משרד הקליטה, אבל לפעמים צריך לחשוב על זה, שמאד, אפילו יותר חשוב שנשמור על האזרחים פה וניתן להם אפשרות לחיות פה, וזה בכלל בתפיסת עולם לגבי כל מיני נושאים שקורים, מדיניות גם רווחה וגם שלום וגם כל מיני נושאים אחרים, שזה משפיע וזה משפיע בסופו של דבר גם על עלייה בצורה הכי מרכזית.
מיכאל מלכיאור: זה מסר מאד מאד גרוע לקהילות הללו על מה שקורה היום בארץ עם מצב הירידה, אין לי נתונים אוביקטיביים למה שקורה בחודשים האחרונים, אני חושב שכל מי שעוסק בזה יודע שזה מגמה, אני יודע שכל הצעירים שבאים אלי, איזה קבוצה של 300 צעירים, שהתארגנו דרך האינטרנט ובאו שאני אסביר להם למה שישארו פה.
מיכאל מלכיאור: אז זה אולי כמו מתאבד שרוצה קודם לדעת למה לא להתאבד, אז יש עוד תקווה למה לעבוד.
מיכאל מלכיאור: אבל אני אומר את זה לעומק שלפני שרצים בתכניות שצריכים גם לחשוב באמת על הגורמים היותר מקיפים וטובים.
מיכאל מלכיאור: אני מאד שמח על הגידול במספר המבקרים פה, ובמיוחד התכניות של סלי וגולדפיין, אני חושב שהפוטנציאל עוד יותר גדול, שבאמת אפשר להגיע יחסית בקלות אם הממשלה לא תיסוג, כמובן, עם כל מיני רצונות של משרד האוצר, אבל אם לא, אין לי שום ספק שאפשר להגיע למספרים שסלי אמר, ואפילו מעבר ל-40-45 אלף, וזה באמת הישג גדול, כי זה באמת חיבור עם רוב הצעירים.
מיכאל מלכיאור: שוב, באותו שנתון, זה הישג אדיר, יחסית למה שאנחנו יודעים, שהיו שנים שכמעט אף אחד לא ביקר מיהדות העולם, זה באמת אחד מהדברים הכי תמוהים אבל זו היתה המציאות.
מיכאל מלכיאור: שפחות מ-10% מיהדות העולם, במיוחד מיהדות צפון אמריקה ביקרו בארץ, וזה לגמרי משנים זה חיבור אחר אחרי שהם היו, זה משהו אחר לגמרי.
מיכאל מלכיאור: רציתי רק לשאול את סלי, אולי רק שאלה, אמרת שאתם הולכים שיהיו 20 אלף סטודנטים בתכנית שנתית, כמה יש היום?
מירלה גל: רציתי רק הערה אחת, כשאנחנו מדברים על תכניות עידוד עלייה חלק ניכר מהכסף מושקע כאן בתנאי הקליטה של העולים.
קולט אביטל: זאת אומרת, בקליטה.
מיכאל מלכיאור: טיפלנו פה בועדה, במשך השנה בכל כך הרבה.
מירלה גל: ההשקעה בדיור, בחינוך.
קולט אביטל: בדיור בטח לא, אם אתם באים ואומרים פה בועדה, שההישג הגדול הוא שרק 8% משכר הדירה מקוצץ, אם כל הזמן בועדת חריגים ולא מבטלים את הגזרות לא של המשכנתא לא של משהו אחר.
מירלה גל: אז אני אומרת לפחות במסגרת העלייה הקבוצתית בהחלט נותנים לעולים שמגיעים במסגרת הזו תנאי קליטה קלה יותר.
קולט אביטל: זו אמירה מאד כללית, את יכולה אולי פשוט להסביר לי למה הכוונה.
מירלה גל: למשל, בתחום התעסוקה, קידומי העסקה דברים מסוג זה, הכשרות, קורסים על מנת לאפשר להם להיחשף.
קולט אביטל: אבל אני חושבת שהרב מלכיאור התייחס לנכון, וזה גם בסך הכל קיים כסעיף בתוך תקציב המשרד, כל העניין של תעסוקה ומה שאתם קוראים השמות והכשרה מקצועית וכל זה נכון באמת ומבורך, אולי לא מספיק אבל אנחנו מדברים על זה שאנחנו נותנים מסר כפול לאנשים.
קולט אביטל: מצד אחד אנחנו באים ואומרים להם תבואו, ומצד שני אנחנו מלכתחילה ומראש אומרים להם בזה נגמרה החגיגה.
קולט אביטל: ואין יותר זכויות, ומי כמוך וכמונו יודעים שאנחנו רצים ועוד לפני שבוע הייתי בועדת הכספים ששם בכל זאת חזרו בהם מחלק מהגזרות לגבי תושבים חוזרים.
קולט אביטל: לפחות לתקופה מסויימת, אבל לא חזרו לגמרי לעולים.
מירלה גל: אפילו שיפרו בחלקם.
קולט אביטל: שיפרו בחלקם למי שחוזר אחרי שש שנים, זאת אומרת, שאדם צריך לעודד אותו שישאר שם שש שנים כדי שיוכל לקבל וי.די.וי.
קולט אביטל: ווידאו, אולי אני טועה ברשימה.
קולט אביטל: אבל אני לא מתקיפה חלילה אותך, או את המשרד, אני אומרת שאנחנו נותנים לציבור מסר כפול.
קולט אביטל: אנחנו יודעים כמה אנשים באים ואומרים, למה לגבי יש הרעה, למה אני לא יכול לקבל את המשכנתה או את שכר הדירה כפי שקיבלו אלה שבאו לפני שנה, וכאן באמת, הרי לא מדובר בהרבה כאלה סכומים ענקיים בסך הכל.
קולט אביטל: ואני חושבת שצריכה להיות פה איזה שהיא קוארנטיות במדיניות הממשלתית.
קולט אביטל: אי אפשר לצאת במסרים כפולים.
קולט אביטל: זה מה שאנחנו מנסים לדאוג ואני מקווה שכולנו מסכימים פה.
מיכאל מלכיאור: כבוד היושבת ראש, זה עניין, או שזה מדיניות שרוצים לעודד עלייה, ואז אי אפשר לקצץ בדברים בסיסיים, מינהל סטודנטים, כל הדברים האלו, אם אתה רוצה לעודד עלייה, אז אל תעשה את זה, אם זה החלטה של ממשלה ונחישות של ראש ממשלה, אז יש דברים שצריך לעשות, ואחר כך לשים עוד כסף לעידוד, לתכניות שם, שזה מצויין.
קולט אביטל: אגב, בלי שום רצון לקטר, אבל יש בכל זאת כמו שאת אומרת שיש ראייה הוליסטית לגבי הקליטה של עולה, יש גם ראייה הוליסטית, אנחנו לא יכולים להמציא מקומות עבודה אם הממשלה לא יוצרת מקומות עבודה.
קולט אביטל: זאת אומרת, אם אין יחד עם הקיצוצים אין פרויקט אחד או שניים או שלושה לאומיים של בניה של תעסוקה, של עשייה כדי שאנשים ימצאו את מקומות העבודה שלהם.
קולט אביטל: גמרנו לבנות, גמרנו להקים מפעלים, זאת אומרת, יש פה בעיה שהיא אנדמית, צריך להיות קשר במדיניות, ואי אפשר לבוא ולהגיד אנחנו עוזרים לעולים כי איך אתם פותרים בעיה, טלאי על טלאי, ומנסים במועט שיש לכם למצוא עוד פתרון עוד אשכול ביעור פה ועוד אשכול ביעור שם.
קולט אביטל: אבל לבנות לא בונים.
קולט אביטל: הדבר לא נתפס.
מיכאל מלכיאור: יש עוד דבר שהוא מאד יסודי, אומרים שהרבה זמן, עכשיו שקולט דיברה על מסרים כפולים, אי אפשר לבוא ליהדות העולם היום, להגיד שאנחנו מסכנים איומים, ובו זמנית לעודד עלייה.
מיכאל מלכיאור: היום המסר לכל קהילות העולם זה אבטלה, זה סכנה, זה עוני רעב ללחם, תעזרו לנו באין, וזה מכל הגורמים, מלמעלה ועד למטה הם מוצפים, המסר הזה ואין דבר מזיק למסר של עלייה, לא עולים למקום שצריך גדר תיל מסביב לכל גן ילדים, ואין מקומות עבודה ואנשים רעבים ללחם, זה לא מקום שרוצים לעלות.
מיכאל מלכיאור: אבל זה גם לא תמונה, לדעתי, זה לא תמונה אמיתית, יש גם בעיות למדינת ישראל, אבל זו לא תמונה אמיתית שיש פה, או לפחות תמונה מאד חלקית.
קולט אביטל: אנחנו בסך הכל לא נפתור את הבעיות האלה, אבל אנחנו רוצים לנסות לפחות לפתח איזה שהיא חזית מאוחדת בעניין.
סלי מרידור: קודם כל, שרת הקליטה בתמיכת ראש הממשלה הצליחו לחלץ צמצום הנזק בפגיעה בתנאי הקליטה של העולים, ומשתמשים בזה גם כדי לקדם במה שאנחנו עוסקים בצד של חוץ לארץ והם מקווים לקדם את הקליטה בתכניות יחודיות אבל אין ספק, וזה חשוב מאד וגם אין ספר שבסופו של דבר בשנתיים שלוש האחרונות היתה פגיעה בתנאי הקליטה של העולים ויש לזה השפעה שלילית על העלייה ועל הקליטה.
סלי מרידור: וזאת המציאות ואי אפשר להתעלם ממנה.
סלי מרידור: אני לא יכול להתעלם ממנה, לברוח ממנה.
סלי מרידור: ואני יודע שזה לא משביע רצון אבל זאת המציאות.
סלי מרידור: העובדה שכן יצא כסף כדי לצמצם את הנזק משקף רעי רצון אמיתי של ראש הממשלה ושל הממשלה לתת עדיפות לנושא העלייה והקליטה.
סלי מרידור: בסך הכל אני חושב שכל פגיעה שהיתה בתקציבי הקליטה היא פגיעה שמזיקה לעלייה, וטוב היה שלא היתה מתרחשת.
סלי מרידור: הדבר השני, לגבי מקצועות הרישוי, אני שמח לשמוע שמגישים את ההצעה לממשלה, אני ממליץ ומקווה שזה יהיה שינוי רדיקלי ולא שינוי אינסטרומנטלי.
סלי מרידור: מדינת ישראל לא היתה פחות אחראית לאזרחיה בשנת 1989, ממה שהיא בשנת 2002 או 2000 וצריך להסתכל על זה בראייה שונה לחלוטין בעיני מהמצב שהיה קיים בשנים האחרונות, ואני מקווה שזה הכיוון שבו הולכים.
סלי מרידור: לגבי גיור, אני מאמין שהגיע הרגע, שבעיני כל המבחן הוא על תהליך הגיור, האם לא תהיה פריצת דרך במעשה לא בדיבור, בגיור האורתודוקסי, כי צריך לחשוב איך נותנים תשובה לאתגר הלאומי הזה, כולל בחינה של חלופות שונות, אי אפשר להשלים עם המשך המצב הקיים.
סלי מרידור: לעצם שאלות שנוגעות לנושא החינוך בתפוצות, בשבוע שעבר גם הרב מלכיאור.
סלי מרידור: אני רוצה לומר, להתחיל מהסוף.
סלי מרידור: אני יודע שהיתה ועדה, ישיבת ועדה פה, ואני יודע שהיתה איזו פגישה משותפת עם הועדה לחינוך.
סלי מרידור: אני בהחלט אשמח לקיים ישיבה נוספת, אשמח לבוא אליה.
סלי מרידור: אשמח להציג את הדילמות ואת העשייה, ולשמוע את כל ההצעות וההערות שיש לחברי הועדה.
סלי מרידור: צריך לזכור שבעולם היהודי לפחות בצפון אמריקה, ששם מרוכזים 75% מהיהודים שנוסעים חוץ לישראל, יש סדר גודל של 20%-22% מהרוב היהודי נמצא בחינוך פורמלי.
סלי מרידור: והתשובה היא חשובה בחינוך הפורמלי, אך היא לא יכולה להיות רק בחינוך הפורמלי.
סלי מרידור: שנית, כשאנחנו מתמקדים בחינוך הציוני שבסיסו הקשר עם ישראל, אנחנו לא נהיה אמורים לתת תרופה או מזור לכלל תחלואי החינוך היהודי.
סלי מרידור: אי אפשר לעשות את זה אלא בשיתוף פעולה עם הקהילות.
סלי מרידור: אנחנו משקיעים מאמץ גדול היום בברית המועצות, זה כשנכנסנו גם לתכנית חפציבה, מתוך ראיית החשיבות של העניין הזה.
סלי מרידור: בארגנטינה הצלנו מערכת חינוך יהודית ציונית מקריסה בשבע השנים האחרונות.
סלי מרידור: בצרפת אנחנו התחלנו תהליך של חשיבה אסטרטגית עם הקהילה לגבי החינוך היהודי ציוני בעתיד בתוך הקהילה היהודית בצרפת.
סלי מרידור: ובארצות הברית אנחנו בתוך תהליך של הקמת קואליציה של חינוך ישראל נקראת מי סי נורט אמריקאן קואלישין פור יזרעאל אדיוקיישן, כבר יש תשעה קהילות יהודיות שהצטרפו לפיילוט, כשהכוונה היא ליצור קואליציה יהודית רחבה, שמעוניינת בהגברת המרכיב הציוני, קשר לישראל, המשמעות של ישראל בזהות היהודית של יהדות צפון אמריקה היא בהחלט, אברך על הרחבת הדיון בנושא הזה במסגרת הועדה.
סלי מרידור: גרמניה לדעתי, זו חובה שמוטלת על מדינת ישראל.
סלי מרידור: התאור שתיארת לגבי ההתלהבות של משרד החוץ הוא תאור מדוייק.
סלי מרידור: אני יודע שזה לא נעים ולא נוח, אבל אנשים מכהנים בתפקידים ציבוריים ועשו גם דברים שהם לא תמיד נעימים ולא תמיד נוחים.
סלי מרידור: השאלה מה צודק ומה הכלים.
סלי מרידור: אני חושב שעל ההיבט של ההתנגדות שלנו לקליטת אנשים יהודים כפליטים באיזה שהוא מקום בעולם, לרבות גרמניה, יש לנו בסיס מוסרי מאד חזק, לטעון את הטענה הזאת אני חושב שמדינת ישראל חייבת לעשות את זה.
סלי מרידור: אנחנו כבר השגנו עשרות אלפי עולים חדשים בגלל העדר טיפול בנושא הזה, לא בגלל שלא הצלחנו בטיפול, בגלל העדר טיפול בנושא הזה, אני לא בטוח שהינו מצליחים בטיפול, אני רק יודע נכון לרגע זה שהנושא הזה לא טופל כראוי.
סלי מרידור: יש בגרמניה היום כ-150-170 אלף אנשים שהם זכאי חוק השבות, שהיו בחלקם מועמדים לעלייה לישראל והעובדה שגרמניה מפתה אותם בתנאים מיוחדים תוך מתן הסתמכות על מעמד פליט, הוא דבר שישראל לא יכולה ולא צריכה לעבור לסדר היום.
סלי מרידור: שאל הרב מלכיאור לגבי תכניות בישראל, קודם כל אני חוזר שמבחינתנו היעד בתכניות האסטרטגיות להגיע ל-50 אלף לשנה לאורך שנים כדי לכסות יותר מ-50% מהנוער היהודי מחוץ למדינת ישראל.
סלי מרידור: אם נגיע השנה קרוב ל-30 אלף זה אומר שהיעד הזה איננו נמצא בשמים, הוא לא קל, אבל לא מעבר לגבול היכולת.
סלי מרידור: כמובן שזה תלוי בהתגייסות בכל העולם היהודי, של הסוכנות היהודית ושל מדינת ישראל, והדבר הזה מצריך עוד הרבה מאמץ.
סלי מרידור: לגבי התכניות הארוכות במספרים שאנחנו מכירים, ואני אומר בהסתייגות אחת, אין לנו קריאה מספיק טובה של מה שקורה בישיבות החרדיות.
סלי מרידור: אני לא יודע להגיד מה המספר של אנשים שנמצאים שם, הערכה היא שזה יכול להיות 2000-3000 אנחנו לא יכולים להתחייב על מספר, למיטב הידוע לנו בשנה האחרונה, בתכניות הלא ישיבתיות - -
מיכאל מלכיאור: לא ישיבתיות יום, חרדיות.
סלי מרידור: בכלל, הלא ישיבתיות היו כ-2000 כמחצית מהם בתכניות לא מקצועיות וכמחצית בתכניות התנדבות והכשרה אחרות , בחוץ לארץ, שנת, יהודה הצעיר, וכו' ועוד כ-2000 בישיבות הציוניות.
סלי מרידור: סך הכל 4.000 ובהנחה שיש עוד כ-2000 בישיבות, זה בהנחה, החרדיות, אנחנו מדברים על 6.000 שהכוונה היא להגיע ללמעלה מ-20,000 שכשברור שרוב הגידול לא יהיה בציבור האורתודוקסי, כמובן שנברך על גידול בכל ציבור אבל ההנחה היא שהציבור האורתודוקסי קרוב למיצוי הפוטנציאל והגידול הגדול יהיה צריך להיות בציבור הלא אורתודוקסי, זה לא רק בעיה של כסף, זה בעיה של נורמה, זה בעיה של חינוך מוקדם, זה בעיה של תפיסת הורים זאת מהפכה הרבה יותר גדול מאשר פריצת הדרך לתכניות הקצרות אבל זה דבר שאם נצליח להשיג אותו, אנחנו מוכרחים להצליח להשיג אותו, הוא יותר מכל דבר אחר להערכתנו ישפיע על עתיד העם היהודי, הקשר שלו לישראל וסיכויי העלייה למדינת ישראל.
סלי מרידור: הדבר האחרון שאני רוצה להעיר נוגע לדברים שאמר הרב מלכיאור והזכירה גם מירלה, איך מדינת ישראל נראית בעייני העם היהודי.
סלי מרידור: אנחנו כבר שנה וחצי עושים מאמץ אדיר עם הצלחה מוגבלת, למנוע את הופעת מדינת ישראל כפושטת יד, בעייני העולם בכלל והעם היהודי בתפוצות.
סלי מרידור: אנחנו במגע מתמיד, חלקו גם הצלחנו עם המגביות הרשמיות, לא להפוך את העוני בישראל ולא להפוך סוגיות של מזון ואוכל בישראל, לדגל גיוס כספים.
סלי מרידור: ולא לבנות קמפיין על הגב של אנשים עניים בישראל.
סלי מרידור: זה לא רק שזה מזיק למדינת ישראל, לא רק שזה מזיק לעלייה, לא רק שזה מזיק לסיכוי של נוער יהודי בתפוצות להיות יהודי גאה וחזק על בסיס ההזדהות שלו עם מדינת ישראל, זה גם לא צודק מכל בחינה.
סלי מרידור: כי מדינת ישראל היא לא מדינה עניה, היא מדינה עם תל"ג של 100 מיליארד דולר, היא מדינה עם תל"ג לנפש של 16 אלף דולר או 17 אלף דולר, ומדינה כזאת אסור לה בשום פנים ואופן, לא מוצדק ואסור לה להראות - - - עכשיו אני מוכרח להגיד שרמת ראש הממשלה יש תמיכה מלאה למדיניות הזאת, הוא אפילו הביא אותה לפני שנה וחצי להחלטת ממשלה והיא נתקבלה החלטת ממשלה כזאת, ואנחנו רואים יותר ויותר עידוד לא רק של עמותות פרטיות בישראל שעוסקות בזה אלא גם של עמותות פרטיות וחצי פרטיות שנתמכות לפעמים על ידי משרדי ממשלה שעוסקות בפעילות בתפוצות שבעייני לא ראויה ומזיקה.
סלי מרידור: בחזית הזאת חשוב שמדינת ישראל, חברי הכנסת, ממשלת ישראל יעמדו ביחד עם הסוכנות היהודית להעמיד את מדינת ישראל כמדינה שהעם היהודי נבנה ממנה ולא כמדינה פושטת יד שתושביה מזי רעב.
סלי מרידור: אני חושב שצריך להשתחרר מתרבות הזאת של שנור, ולהתגבר על היצר ולהבין שלא בונים מדינה עם פשיטת יד.
סלי מרידור: אני מקווה שנקבל את התמיכה גם של חברי הכנסת וגם ששרי ממשלה יאזנו את עצמם מול הפיתויים לקבל עוד 2 מליון דולר לאיזה פרויקט שחשוב להם.
קולט אביטל: מנוצרים אבנגליסטים.
סלי מרידור: מכל המקורות הכספיים.
מיכאל מלכיאור: שכנסת ישראל קיבלה החלטה יחודית במינה לא היה בכל ההיסטוריה של דמוקרטיות בעולם דבר כזה, שעכשיו התלמידים בבתי ספר בישראל כל כך רעבים שחייבים לתת אוכל בזמן בית הספר וצריכים להרים את האוכל הזה רק על ידי שנור.
סלי מרידור: כך ההחלטה.
סלי מרידור: אני חושב שזו שערוריה שאין לה שיעור.
סלי מרידור: הכנסת, לשמחתי, עוד לא אישרה את זה בקריאה שניה ושלישית אלא זה עבר קריאה טרומית.
סלי מרידור: אני חושב, לא חשוב איזה הצעה שתתקבל, ואני אגב בעד מפעל הזנה לילדים.
סלי מרידור: אבל מפעל הזנה לילדים בישראל צריך להיות מממון מכספי המסים של אזרחי ישראל.
סלי מרידור: ובשום פנים ואופן אסור ללכת ליהודים בעולם או לנוצרים בעולם לפשוט יד ולבקש אוכל.
סלי מרידור: בניו יורק יש יהודים רעבים, ולא עולה על הדעת שיהודי ניו יורק לפנות למדינת ישראל או ליהודי קנדה כדי לגייס כסף בשביל יהודים עניים בניו יורק.
סלי מרידור: באנגליה יש יהודים עניים, לא עולה על הדעת שיהודי אנגליה לפנות ליהודי ארצות הברית שיתנו להם כסף כדי לעזור ליהודים עניים באנגליה.
סלי מרידור: הקהילות היחידות שמקבלות כסף לעזרה לילדים עניים זה קהילות במקום שאין קהילה, מקום שהקהילה פשטה רגל, שהקהילה התפרקה, זה קרה בברית המועצות לשעבר, זה קרה בשלוש השנים האחרונות בארגנטינה כשהקהילה התמוטטה, זה קורה בארצות מצוקה, מדינת ישראל עם העוצמה שלה לא יכולה, זה לא צודק וזה לא חכם להופיע ככה בפני העולם בכלל ולפני היהודים בפרט.
קולט אביטל: אני קודם כל רוצה להודות לך ונדבר על חצי הכוס המלאה שהצגת.
קולט אביטל: ואני מתחילה בכוונה לכוון לחצי הכוס המלאה, בכל זאת אנחנו רואים שיש כמה תכניות גם לכם וגם למשרד הקליטה שנראות כמסייעות לקליטה יותר נכונה.
קולט אביטל: גם אם מדובר על התייחסות יוצרת שנית לתחום התעסוקה ומציאת מקומות עבודה בקורסים לפני שאנשים באים לארץ וגם אם מדובר בקליטה על ידי משפחות מתנדבים ישראליים, נדמה לי שהחיבוק של החברה הישראלית הוא מאד חשוב.
קולט אביטל: לגבי חצי הכוס הריקה, לצערי אני כן חייבת לבוא ולהתכחש שוב פעם ושוב פעם לדבר שכולנו מסכימים לו.
קולט אביטל: שצריכים להיות סדרי עדיפויות, ושאנחנו כדי למשוך את העלייה וכדי שבכל זאת נראה כמדינה אטרקטיבית אנחנו חייבים לדאוג לשני דברים עיקריים, הראשון הוא יצירת מקומות תעסוקה וזה לא בלתי מנותק מהמשק, והדבר הוא יצירת מקומות מגורים, יש בעניין הזה משבר טוטאלי, לצערנו אנחנו רואים לאן הולך הכסף והוא לא הולך למציאת פתרונות לא לעולים ולא לזוגות צעירים.
קולט אביטל: אני חושבת שכועדת עלייה וקליטה אנחנו לא יכולים להתנתק מהמציאות.