GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: ראשית, אנחנו נפנה למשרד החוץ ולמשרד המשפטים כדי לבדוק את הדרכים המשפטיות שבהן מדינת ישראל יכולה לפעול מול שלטונות ארצות-הברית.
קולט אביטל: שנית, אנחנו נפנה לארגונים יהודיים למתן סיוע משפטי למשפחות שם.
קולט אביטל: אני בודקת פה שתי דרכים.
קולט אביטל: שלישית, אנחנו נפעל מול האוצר ומול משרד הקליטה כדי שיהיה מענה תקציבי לאפשרות של עלייה מתימן לארץ.
קולט אביטל: קשה להניח שהם יגיעו בלי המענה הזה.
קולט אביטל: אם נראה שיש תשובה חיובית מהבחינה הזאת, יש גם טעם לפעילות כדי להגיד לאנשים האלה מה ניתן לעשות.
קולט אביטל: אני הבנתי שישנם 38 איש בתימן שכבר מוכנים לעלות.
קולט אביטל: בואו ננסה לפחות לעזור ל-38 היהודים האלה אד הוק, וזה הוועדה שלי חייבת לעשות.
קולט אביטל: אם אנחנו מוצאים את המודל שמאפשר לנו, זה גם נותן אפשרות לאחרים לעלות.
קולט אביטל: זה מה שאני מציעה כהחלטות של הוועדה.
קולט אביטל: האם זה מקובל עליך?
אהוד רצאבי: אין שום ספק שזה מקובל עליי.
אהוד רצאבי: אני רוצה שגם נבדוק עם הסוכנות היהודית מה היא מתוך התקציבים שלה יכולה לעשות בנושא הזה.
אהוד רצאבי: יש לה את הקשרים והיכולות ועובדה שהיא גם מבצעת.
אהוד רצאבי: אם ישנו משהו שאני יכול לעשות אותו במסגרת ועדת כספים, אז אדרבה ואדרבה.
קולט אביטל: הסוכנות היהודית יכולה לפעול מתוך תקציבה ואני חושבת שאני נתתי פה רמז די ברור שאם יש כסף לירידי עלייה מאוד גרנדיוזיים בפריז, אז אפשר לעשות גם פעולה יותר שקטה בתימן.
אהוד רצאבי: אנחנו בוועדת הכספים רוצים כרגע לאשר העברה תקציבית של כמה מיליונים לסוכנות.
אהוד רצאבי: אני מניח שחלק מזה אפשר יהיה להפנות ליהודי תימן.
קולט אביטל: אנחנו יכולים להסתדר עם הסוכנות.
קולט אביטל: אבל, הקליטה בארץ, סל הקליטה בארץ, הסיוע במשכנתאות זה לא הסוכנות.
קולט אביטל: זה מדינת ישראל.
משה נחום: לפני 12 שנה העלאתי כאן בוועדה הזאת את הבעיה של יהודי סאטמר ויהודי תימן.
קולט אביטל: יש לך יתרון עלינו.
קולט אביטל: איפה אנחנו היינו לפני 12 שנה כשאתה היית פה?
קולט אביטל: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לפתוח את הישיבה המשותפת ורבת המשתתפים של ועדת החינוך, התרבות והספורט, ושל ועדת העלייה הקליטה והתפוצות, בקשר לחינוך בנושא התפוצות בארץ.
קולט אביטל: אנחנו קיימנו פה ישיבה קודמת בעניין הזה כאשר עמדה לנגד עיננו הסכנה שייסגר האגף, והוא אכן נסגר.
קולט אביטל: כאשר ניסינו לבדוק האם הנושא ייעלם כתוצאה מזה שהאיש פוטר או הועבר מתפקידו מטעמים של צמצום תקציבים או תקנים, הבנו אז שהנושא הועבר לאגף המזכירות הפדגוגית, ונאמר לנו שקיימים כלים, יש תוכניות, יהיו תקציבים ויוכלו להמשיך לטפל בנושא הזה.
קולט אביטל: הנושא הוא חשוב לנו, ואנחנו מנסים לפעול בצורה דו סיטרית.
קולט אביטל: לא רק מה שלומדים בחוץ לארץ על ישראל, אלא גם מה ילדי ישראל יודעים על מה שקורה בתפוצות.
קולט אביטל: פרופ' כץ, חשוב לנו לקבל עדכון ממך היכן הדברים עומדים היום במשרד החינוך, ובעיקר במערכת החינוך.
קולט אביטל: אני רואה שיש לנו כאן משלחת של תלמידים מבית הספר "ליד האוניברסיטה" בירושלים, ואני רוצה לקדם אותם בברכה.
קולט אביטל: אני רוצה לומר לתלמידים שנושא הדיון היום הוא מה קורה במערכת החינוך בארץ, מה אתם התלמידים אמורים ללמוד בנושא יהודי התפוצות, ובאילו כלים.
איתן שקלי: בדיון הקודם, וגם עכשיו, ביקשנו לדעת עד כמה אנחנו מחנכים את הנוער הישראלי, ואולי גם את הישראלים בכלל, לקשר עם יהדות התפוצות.
איתן שקלי: מניסיוני האישי וגם מהתקופה שילדיי היו בבית הספר, אני יכול לומר שדיברו על יהודים בתפוצות עד שקמה מדינת ישראל.
איתן שקלי: התחושה שלי שאני מקווה שהיא איננה נכונה, היא שבני הנוער שלנו לא רק שהם אינם לומדים על מי היה מנחם בגין משום שההיסטוריה מגיעה עד מלחמת יום הכיפורים, או סבורים שיצחק רבין היה זה שחתם על הסכם השלום עם מצרים, אלא אני גם לא בטוח שתלמידנו יודעים שיש עם יהודי מחוץ לישראל, פרט לכך שמידי פעם שומעים שהדבר הזה קיים.
איתן שקלי: חשוב לנו מאוד שילדי ישראל ידעו שהם חלק מהעם היהודי ושהם יהיו גם ברמה כזאת או אחרת בקשר עם העם היהודי.
איתן שקלי: לכן, אנחנו גם מקיימים היום את דיון ההמשך הזה.
איתן שקלי: לכן, בנוסף לאנשי משרד החינוך והתרבות נמצאים איתנו גם גורמים אחרים שמייצגים בארץ חלק נכבד מיהדות העולם, וגורמים נוספים שעוסקים בזה.
איתן שקלי: אני מציע שנפתח בסקירה של מה שנעשה.
קולט אביטל: אולי כדאי שאנחנו נשמע מאחד התלמידים שיושבים כאן, האם בתוכנית הלימודים שלו קיימת התייחסות בין אם בתוכנית פורמלית, בין אם בשיעורי אזרחות או היסטוריה, לקהילות יהודיות בחוץ לארץ?
קולט אביטל: אני פונה אל התלמידים, האם התייחסתם לנושא הזה בתוכניות הלימודים שלכם עד היום?
עמוס תאור: יש התייחסות בספר האזרחות על יהדות ארצות-הברית בכמה סעיפים.
עמוס תאור: אבל, לא למדנו משהו מסודר על זה.
קולט אביטל: האם יש התייחסות לשאלות כמו כמה יהודים חיים בחוץ לארץ ובאיזה מקומות יש קהילות?
עמוס תאור: ממש לא.
לאה לוריא: אני רכזת השכבה, ואני רוצה לומר שבשנה שעברה קבוצה מהשכבה שלנו נפגשה עם קבוצה של תלמידים שבאו מפרו ומארגנטינה.
לאה לוריא: האם אחד מהתלמידים כאן נפגש איתם?
לאה לוריא: לא.
לאה לוריא: זה היה על בסיס וולונטרי.
לאה לוריא: תלמידים אחרים נפגשו ועשו ביחד פעילות אצלנו בבית-הספר.
לאה לוריא: אחר כך הם הצטרפו אליהם לסיור משותף.
איתן שקלי: מה מופיע בתוכנית הלימודים?
לאה לוריא: יש כל הזמן ניסיונות להכניס דברים בתוכנית הלימודים.
קולט אביטל: האם יש חוזרי מנכ"ל או הנחיות, או חומר שהתקבל בכתב?
לאה לוריא: יש תוכנית שהועברה בשכבה אחרת בנושא הקשר עם יהודי ארצות-הברית.
לאה לוריא: אני חושבת שהתוכנית הייתה של הוועד היהודי האמריקאי.
לאה לוריא: אנחנו היינו בהשתלמויות.
קולט אביטל: הוועד היהודי האמריקאי עושה עבודה וולונטרית.
קולט אביטל: אנחנו שואלים, האם נעשה משהו מסודר מטעם מערכת החינוך?
לאה לוריא: יש כל הזמן ניסיונות, אבל זה לא משהו מסודר ממערכת החינוך.
לאה לוריא: הייתה תוכנית בשם "שותפות 2000".
לאה לוריא: אנחנו מצטרפים כל הזמן לתוכניות שמביאים.
לאה לוריא: הציגו בפנינו תוכנית לקשר דרך האינטרנט עם קהילות בחוץ לארץ.
לאה לוריא: הרצון קיים, אבל אין משהו מובנה שהוא כל הזמן, לפחות לא אצלנו.
איתן שקלי: אולי אנחנו נשמע שיש.
איתן שקלי: פרופ' כץ, בבקשה.
2411: ברשות
2411: כם יושבי הראש, אתם כבר קיבלתם את התשובה למה סגרנו את האגף.
קולט אביטל: קיבלנו, לא השתכנענו.
2411: אני השתכנעתי למה צריך לסגור ולהעביר את זה למזכירות הפדגוגית.
2411: התשובות שאנחנו קיבלנו פה מראות שיש הרבה הרבה מה לעשות, ושיש לעשות דברים מרכזיים.
2411: כפי שאנחנו אמרנו אז אנחנו אומרים גם היום, שרק גורם מרכזי במשרד יכול אולי אולי בהצלחה וגם בחסדי שמיים להרים את הכפפה הזאת.
קולט אביטל: האם לימור לבנת לא יכולה להביא תקציבים?
2411: אני רוצה להדגיש שתקציבים ותוכניות לימודים צריכים עזרה ורוח גבית משמיים.
2411: אני בטוח שאתם תתנו את הרוח הגבית.
2411: כפי שהצהרנו בישיבה הקודמת לפני מספר כחודשיים, אנחנו לוקחים את הנושא הזה ברצינות גמורה, ובהחלט לוקח קצת זמן עד שמתארגנים.
2411: באופן עקרוני אני רוצה לומר שיש לנו שיתוף פעולה מבורך ומלא עם המחלקה לחינוך של הסוכנות.
2411: הקמנו ועדת היגוי ואני אבקש מהמרכז להיכנס לפרטים.
2411: נראה לי שאותו שיתוף פעולה מבורך בהחלט יכול להיות ערך נוסף שלא היה קיים עד כה במשרד.
2411: יש כאן שני גופים שאחד מהם מטפל בחינוך בארץ, והשני מטפל בחינוך היהודי בחוץ לארץ, ולכל אחד יש ידע מקצועי ספציפי.
2411: נראה לי שביחד ותוך כדי התאמה נוכל בהחלט להתקדם.
2411: ברשותכם, אני אבקש מעופר רימון לומר מה נעשה באופן קונקרטי.
קולט אביטל: עופר, אנחנו היינו רוצים לדעת האם יש איזשהי קונספציה.
קולט אביטל: האם פיתחתם שיעורים, מערך שיעורים, באיזה רמה ולאילו גילאים?
קולט אביטל: האם זה נעשה דרך מסגרת של שיעורי ההיסטוריה או שיעורי היהדות או אזרחות?
עופר רימון: אני חושב שהשינוי המרכזי הוא בזה שפרופ' יעקב כץ יושב-ראש המזכירות הפדגוגית הציב מטרה ואמר שהוא רוצה שהילדים הישראלים ילמדו, יכירו, את יהדות התפוצות.
עופר רימון: כשהדבר הזה הוא מטרה וזו לא רק מטרה בשמיים, אלא נתנו לזה מקום בתוכנית הלימודים, והיא הופכת ליחידת חובה, התמונה משתנה.
עופר רימון: התמונה משתנה כי עד עכשיו היו הרבה גופים שפיתחו תוכניות וניסו לעשות דברים, אבל ברור ששם המשחק הוא תוכנית הלימודים, ומי שנמצא בפנים נמצא בפנים, ומי שנמצא בחוץ נמצא בחוץ.
עופר רימון: יש לזה משמעות כלכלית שזה כמובן שעות הלימוד.
עופר רימון: פרופ' יעקב כץ לא רק הציב את המטרה הכללית, אלא הוא נכנס איתנו לפרטים לגבי מה הוא רוצה שיהיה בתוכנית הזאת, והדבר היה מוגדר טוב.
עופר רימון: קודם כל, דובר על נתונים דמוגרפים.
עופר רימון: כלומר, שהתלמידים יכירו את הפריסה, את התהליכים, שהביאו לפריסה הדמוגרפית הזאת.
עופר רימון: כמו כן, המבנה של קהילה יהודית בחוץ, הקשיים שאיתם היהודים שם מתמודדים, היכרות עם חברי הקהילה, היכרות אישית של תלמיד מול תלמיד.
עופר רימון: הרעיון שלנו היה לבנות תוכנית אינטראקטיבית שבה ישוב בישראל מחובר לקהילה בחו"ל.
עופר רימון: בתוכנית לומדים על יהדות התפוצות בכלל, ולומדים על קהילה ספציפית שמולה אתה עובד בפרט, תוך קשר אינטרנטי.
עופר רימון: התוכנית מדברת על כיתה ט' במסגרת של 15 שעות יחידת לימוד.
עופר רימון: אם יהיו גופים שירצו להלביש את התוכניות שלהם הם יהיו מוזמנים אם בית-הספר ירצה להרחיב את זה בשיעורי חינוך וכו'.
עופר רימון: אנחנו בעיקרון ייעדנו 15 שעות מתוך תוכנית "מורשת" בכיתה ט'.
איתן שקלי: האם זה יהיה חובה?
עופר רימון: יחידת לימוד, יחידת חובה.
איתן שקלי: האם זה יהיה בכל בתי הספר בכל הזרמים?
עופר רימון: בכל הזרמים, אני מדבר על ממלכתי, ממלכתי-דתי.
איתן שקלי: למעט הזרם הערבי.
איתן שקלי: מה לגבי החינוך החרדי?
עופר רימון: אנחנו דיברנו בשלב זה על הממלכתי והממלכתי דתי.
עופר רימון: בואו נישאר עם זה.
עופר רימון: נשאיר את השאלה כשאלה שאין לי עליה כרגע תשובה.
איתן שקלי: התשובה היא לא במגזר הערבי, לא במגזר החרדי.
עופר רימון: אני אומר, כרגע אנחנו מתחילים להפעיל את זה בממלכתי ובממלכתי דתי.
יהודית גידלי: כמה שעות מורשת יש בסך הכל?
יהודית גידלי: 15 שעות מתוך כמה?
עופר רימון: בכיתה ט' יש 30 שעות מורשת, וזה יהיה 15 שעות.
איתן שקלי: על חשבון מה זה יבוא?
עופר רימון: יש 30 שעות של מורשת, ולבתי הספר היו כמה אפשרויות בחירה.
עופר רימון: אחת מהן היא לימוד על יהדות התפוצות.
עופר רימון: אנחנו מכניסים את זה כיחידת חובה.
איתן שקלי: האם בתוך מורשת יש עוד יחידות חובה?
עופר רימון: כן, בכיתות ז' וח' ישנו העניין של מאה מושגים.
איתן שקלי: ד"ר לרמן, החוברת שאתה מחזיק זה לא מאה המושגים, אלא זו החוברת שהוציא "ידיעות אחרונות".
יהודית גידלי: אגב, לבקשתי טרם קיבלתי את החוברת.
איתן שקלי: פרופ' כץ, החוברת שלפניי היא לא חוברת שלכם, למרות שיש פה ברכה של שרת החינוך והתרבות.
איתן שקלי: אמרתם שתעבירו לנו את מאה המושגים, אבל אנחנו לא קיבלנו אותם.
איתן שקלי: אנחנו נשמח לקבל אותה.
עופר רימון: זה כבר מופיע באתר של המשרד, רשימה וגם מלל.
עופר רימון: במסגרת בניית התוכנית אנחנו התבקשנו שזאת תהיה תוכנית אינטראקטיבית.
עופר רימון: כלומר, הרעיון הוא שהיא תילמד בשיתוף עם פרטנר בחוץ לארץ.
עופר רימון: אבל, התוכנית גם עומדת בפני עצמה.
עופר רימון: זאת אומרת, אם לא נמצא פרטנר, התלמיד עדיין לומד את 15 שעות.
קולט אביטל: האם התלמידים בכיתה ט' לומדים יחידה של 15 שעות, ואחר כך הם ממשיכים ללמוד בנושא ספציפי כל שנה או בהמשך קשר עם קהילות יהודיות, או שהם לומדים את זה רק בכיתה ט' וזהו?
2411: אנחנו מדברים עכשיו על השלב הראשון.
קולט אביטל: האם זה שלב ראשון או אחרון?
2411: זה שלב ראשון, לא אחרון.
2411: כרגע אין שום דבר, זו המציאות.
2411: הכרתי בזה, ואנחנו מכירים בזה.
2411: לכן, אנחנו מכינים תוכנית של 15 שעות חובה בכיתה ט'.
איתן שקלי: ממתי היא תיושם?
2411: מהשנה הקרובה.
2411: אנחנו בוועדת ההיגוי עובדים בצמידות יחד עם המחלקה לחינוך של הסוכנות.
2411: אנשים שלהם שהם מומחים לתפוצות עוזרים לנו בהכנת התוכנית.
2411: אנשים שלנו משתפים איתם פעולה.
איתן שקלי: האם תספיקו להכין את המורים עד תחילת השנה?
2411: זה עובד כבר כמה חודשים, זה לא התחיל מהיום.
קולט אביטל: לא, זה עובד ברמת בניית התוכנית.
2411: כן, ותהיינה השתלמויות בקיץ.
קולט אביטל: מי נמצא בוועדת ההיגוי?
עופר רימון: ישנן שתי אפשרויות כשיוצאים לתוכנית.
עופר רימון: אנחנו יכלנו לבחור גישה אחת האומרת: בואו נחכה שנה, נבנה משהו ונצא לא בשנת הלימודים הבאה אלא בשנת הלימודים שאחריה.
עופר רימון: אנחנו בחרנו לבנות את התוכנית תוך כדי תנועה.
עופר רימון: זאת אומרת, בשנת הלימודים הבאה לפחות שני ישובים: באר שבע, וירושלים, נכנסים לתוכנית על כל בתי-הספר שלהם, בשיתוף פעולה מול כל הקהילות שמולן אנחנו עובדים כדי לעשות איזשהו טסט לתוכנית, לראות איפה נקודות התורפה שלה, לשפר ולהרחיב אותה.
עופר רימון: אני לא מכיר הרבה תקדימים במערכת החינוך שתוך שלושה חודשים בנינו תוכנית ואנחנו כבר יוצאים איתה.
עופר רימון: יש אולי תקדים אחד או שניים, לא יותר מזה.
עופר רימון: אני מאמין שאת יכולה להתרשם מהנחישות.
עופר רימון: התוכנית היא בשיתוף יחד עם מחלקת החינוך והמחלקה לישראל בסוכנות היהודית.
עופר רימון: המחלקה לחינוך עובדת על הכנה של חוברת לתלמיד ביחד עם פלטפורמה אינטרנטית.
עופר רימון: המחלקה לישראל והמחלקה לחינוך עובדות מול הקהילות היהודיות בחו"ל לשם הכנתם לקראת המהלך.
עופר רימון: אנחנו בנינו שתי ועדות במשרד החינוך.
עופר רימון: ועדה אחת היא ועדת תכנים שמלווה את התכנים שנכתבים בסוכנות.
עופר רימון: התכנים מועברים אלינו ומוחזרים לסוכנות.
עופר רימון: יש את הפינג-פונג הזה כל הזמן.
קולט אביטל: אלן, האם אתה מודע לזה?
אלן הופמן: מאוד, גם משלם.
עופר רימון: העבודה היא מאוד אינטנסיבית.
עופר רימון: אנשים עובדים עד שעות מאוחרות מאוד על התוכנית.
עופר רימון: יש עוד ועדה במשרד החינוך שהיא ועדת אופרציה שכבר עובדת מול בתי-הספר.
עופר רימון: היא מתחילה להכין אותם לקראת המהלך.
עופר רימון: יש ועדת היגוי משותפת לסוכנות היהודית ולמשרד החינוך כשמה
עופר רימון: צד של הסוכנות השותפים הם: מוטי פרידמן, דרורי דניאל, ונציג נוסף של המחלקה לישראל.
עופר רימון: נציגי משרד החינוך הם: יהודית זמיר, משה זעפרני ואני.
קולט אביטל: כמה עולה התוכנית הזאת בשלבה הראשון?
קולט אביטל: בכמה היא צריכה להיות מתוקצבת?
עופר רימון: השאלה היא למה מתייחסים.
עופר רימון: יש את שעות הלימודים שזה הכסף הגדול.
קולט אביטל: כמה עולה לכם בניית התוכנית עצמה?
קולט אביטל: בשנה הבאה אתם מיישמים את זה בסך הכל רק בשני מוקדים ולכן אי אפשר לדבר על תקציב כולל.
עופר רימון: אני יכול להעביר לך הערכה תקציבית.
עופר רימון: אני לא רוצה לזרוק סתם עכשיו סכומים.
עופר רימון: אלו סכומים של עלות פיתוח, ועלות ההדפסה של החומר.
עופר רימון: אלו דברים שנמצאים בתהליך, אנחנו בתהליך עם תקציב.
עופר רימון: למשל, אני לא יודע כמה השתלמויות אנחנו נפתח בשנת הלימודים הבאה.
קולט אביטל: אני רוצה לדעת הערכת כמה זה עולה לך עכשיו בפיתוח, והערכה שלך כמה זה יעלה לך להשתלמויות.
עופר רימון: אם תרשי לי, אני אשלח לך תוך יומיים את ההערכות.
עופר רימון: ישנם שלושה חלקים ביחידה.
עופר רימון: חלק הראשון עוסק בתהליך בגדול, איך הפכנו לעם שהוא פזור בתפוצה, צילום של המצב היום, תהליכים מרכזיים רוחניים ואישים מרכזיים שפעלו.
עופר רימון: חלק שני, זה מבנה.
איתן שקלי: זה חוזר ללימודי היסטוריה.
עופר רימון: זה קשור ללימודי היסטוריה, אבל הזווית כאן היא אחרת.
עופר רימון: קודם כל, זוהי יחידה קצרה, ותהיה לתלמידים הזדמנות לראות את כל התמונה בכמה שיעורים.
קולט אביטל: באיזה שנה לומדים התלמידים היסטוריה של העם היהודי או באילו שלבים?
2411: היום תוכנית ההיסטוריה היא תוכנית משולבת, העם היהודי והיסטוריה כללית, החל מהתחלת לימודי היסטוריה בכיתה ו' עד כיתה י"ב.
2411: זאת אומרת, בניגוד לפרקים שהיו מבודדים ולא היו קשורים, הכל משולב מבית שני ועד היום.
איתן שקלי: באיזה תחנה הם נמצאים בכרונולוגיה ההיסטורית כשהם מגיעים לכיתה ט'?
איתן שקלי: האם תלמיד בכיתה ט' לומד על ימי הביניים או על המהפכה הצרפתית?
2411: אלה שעובדים בתחום ההיסטוריה הם אלה שצריכים לתת תשובה.
איתן שקלי: בואו נשאל את תלמידי כיתה י"א שנמצאים כאן, מה הם ידעו בכיתה ט'?
איתן שקלי: יש לכם יחידה אחת בכיתה י' ויחידה אחת בכיתה י"ב.
איתן שקלי: מה למדתם בשנה שעברה?
קריאות: למדנו על המהפכה התעשייתית וגם ימי הביניים.
קריאה: יש לנו בגרות פנימית שלא הולכת במקביל לבגרות של משרד החינוך.
קריאה: יש לנו תוכנית לימודים אחרת בהיסטוריה.
קריאה: בכיתה י' ניגשנו לבגרות על ימי הביניים ואז למדנו גם על היהודים בימי הביניים.
קריאה: אנחנו לומדים את ההיסטוריה של העם היהודי רק בכיתה י"ב.
איתן שקלי: פרופ' כץ, בזמנו הציגו במוזיאון "התפוצות" בתל-אביב סרט שנקרא "כרונוספירה".
איתן שקלי: הוא נותן לך תמונה במשך 20 דקות של איך העם היהודי התפזר, איפה הוא היה.
קולט אביטל: דרך אגב, אפשר לקחת חומר מבית התפוצות.
קולט אביטל: זה רעיון לא רע.
2411: אני לא מומחה להיסטוריה, ולכן אני לא יכול להביע עמדה.
איתן שקלי: אולי לא בהכרח צריך כמה שעות כדי להביא את התלמידים כדי ללמוד היכן היום העם היהודי, איך הוא חי, האם ועד כמה הוא קשור לישראל.
2411: אנשי החינוך שאמונים על הנושא הזה עושים את עבודתם.
2411: הם בוודאי מכירים את הנושא הזה, הם יודעים בדיוק מה נלמד בהיסטוריה.
2411: הם יעשו את העבודה והם עושים את העבודה.
2411: אני ממש לא יוכל לומר בדיוק מה נלמד בכיתה ט' בהיסטוריה והאם זה ישתלב עם מה שאנחנו עושים.
2411: הכל נעשה תוך כדי תיאום בין אנשים שהם מומחים בתחום שלהם.
קולט אביטל: אנחנו מנסים להבין מדוע אתם בחרתם להתחיל את התוכנית בכיתה ט'?
קולט אביטל: אני מניחה שאם אני מתחילה ללמוד ספרות צרפתית אז יש לי קודם איזשהו בסיס בשפה.
קולט אביטל: ילדים שמגיעים לכיתה ט', הם כבר ילדים ששמעו מה קרה בימי הביניים ליהודים, מה קרה עם הגירוש, לאן הם הגיעו כתוצאה מהגירוש, והם יכולים להבין את התמונה שאתה נותן להם לגבי איפה נמצא העם היהודי היום.
2411: יש לזה סיבה מפני שבכיתות ז', ח', לומדים מורשת.
2411: זה התחלת לימודי המורשת.
2411: במורשת קודם כל לומדים על מעגל החיים, ומעגל השנה, ועל העם היהודי על-פי מנהגיו ותרבותו.
2411: בכיתה ט' אנחנו עוברים לעם היהודי בישראל ובתפוצות.
2411: זהו שיקול הדעת הפדגוגי.
2411: לכן, בחרנו בכיתה ט'.
איתן שקלי: חשוב לנו שהם יבינו וידעו שבימי הביניים לא היו יהודים בארצות הברית.
איתן שקלי: אבל, אנחנו רוצים שהם ידעו איך הם הגיעו לשם ומתיי.
עופר רימון: אתם צריכים לברך על התוכנית הזאת, מפני שזה מה שהתוכנית הזאת מנסה לעשות, כמובן פחות טוב או יותר טוב.
עופר רימון: כמובן שבצוות משרד החינוך יושבים מומחים לתוכניות לימודים גם בתחום ההיסטוריה וגם בתחום היהדות.
עופר רימון: כל אחד מכניס את המשובים שלו.
עופר רימון: זה עובר אחר כך לסוכנות, וגם בסוכנות כמובן יושבים מומחים בתחום הזה.
קולט אביטל: אני מציעה שנשמע עכשיו את נציגי הסוכנות.
אלן הופמן: הסוכנות היהודית נמצאת כרגע בתפנית, ואנחנו בשלב השני של חשיבה אסטרטגית.
אלן הופמן: לפני שש שנים השתתפתי בתכנון האסטרטגי בגלגול הקודם.
אלן הופמן: בחשיבה על התפקיד החינוכי שלנו התעוררה שאלה, האם בכלל הסוכנות היהודית צריכה להיות מעורבת במערכת החינוך בארץ.
אלן הופמן: היו דעות לכאן ולכאן.
אלן הופמן: אנשים כמו מנדל קפלן דבקו בעמדה מאוד קיצונית שיש משרד חינוך בישראל עם תקציב אדיר, ושזה לא התפקיד של הסוכנות היהודית.
אלן הופמן: נוצרה פשרה שאמרה שיש תחום אחד שהוא חשוב לנו כנציגים של העם היהודי והוא הנושא של Jewish Peoplehood אצל הנוער הישראלי, הכרת העם היהודי אצל הנוער הישראלי שלדעתי הוא נושא הדיון היום.
אלן הופמן: כמו שמטרת העל העיקרית של המחלקה שלנו זה הכרת ישראל אצל הנוער בתפוצות, יש פה ייעוד משני כנציגים של העם היהודי אם אנחנו רוצים שהנוער שלנו וגם הנוער שיושב פה לא יגדל כנטול הכרה של העם היהודי.
אלן הופמן: יש תקציב יחסית מאוד קטן שהוא פחות ממיליון דולר לשנה בתוך המחלקה שלנו שמיועד לנושא הזה.
אלן הופמן: זוהי סוגיה מאוד קשה.
אלן הופמן: ועדת שנהר דיברה על זה כאחד מסעיפי המשנה, ועברו כבר עשר שנים מאז ועדת שנהר.
אלן הופמן: לצערי הרב, ועדת דברת לא מתייחסת בכלל לסוגיות הערכיות האלו.
איתן שקלי: ועדת דברת עוד לא נכנסה לנושאי תוכן.