GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי בורגר: צריך את התיווך של האגודה למען החייל.
אבי בורגר: האגודה לוקחת אחריות על הדירה, מתחזקת אותה, מנהלת את המקום ומחלקת הפרט מפנה אנשים.
אבי בורגר: נוח מאוד למחלקת הפרט לעסוק באמת במה שהיא צריכה לעסוק.
אבי בורגר: לכן כשארגוני המתנדבים פונים, הפנייה צריכה להיות דרך האגודה למען החייל.
אבי בורגר: אני חושב שבזה עניתי על השאלות.
קולט אביטל: יש לי בכל זאת עוד שאלה שנוגעת כללית לכל התחומים.
קולט אביטל: האם בכל יחידה שיש בה עולים חדשים יש מי שנותן להם הדרכה ואומר להם בצורה כזאת או אחרת, אם בעזרת מתורגמן לפעמים, מה זכויותיהם?
קולט אביטל: האם יש לכם את הקשר החי הזה?
קולט אביטל: אני רואה את החוברת הזאת אבל היא מכוונת יותר למפקדים.
קולט אביטל: כשמגיע עולה או כשמגיעה קבוצה של חיילים ליחידה השאלה היא מי מקבל אותם לשיחה ואומר: ברוכים הבאים, עכשיו בואו ותראו מה אתם יכולים לקבל.
קולט אביטל: מגיע לכם דיור, מגיע לכם ככה, אם יש לכם תלונה תפנו אלי, אם אתם לא מסתגלים תיפנו.
קולט אביטל: האם יש אינסטנציה קולטת כזאת?
אבי בורגר: יש.
אבי בורגר: בכל יחידה בצבא יש נוהל מחייב על-פיו כל חייל שעובר ליחידה חדשה, כולל קצין שמגיע ליחידה, צריך לעבור כמה מקומות.
אבי בורגר: זה נוגע לכל אחד ואחד בצבא.
אבי בורגר: זה מסלול שנקרא "שרשרת קליטה" ובו החייל פוגש את כל הנציגים של הגדוד, נותנים לו את הציוד שהוא צריך, מסבירים לו את כללי ההתנהגות, המפקד שלו פוגש אותו ומברר איתו את המצב שלו, מש"קית הת"ש באופן קבוע פוגשת את החיילים.
אבי בורגר: זה חלק משרשרת הקליטה ואין חוליות חסרות בשרשרת.
אבי בורגר: עד שלא גומרים לחתום על הטופס הזה אין קליטה ביחידה.
אבי בורגר: אני מחייך כי אני הרשיתי לעצמי קצת לחפף בשרשרת הקליטה ואחרי שנה קראו לי לבירור והייתי צריך לעבור את המשרד שלא עברתי, זאת אומרת הייתי צריך לגמור את טופס הקליטה.
אבי בורגר: לכן אין דבר כזה שנפספס.
אבי בורגר: מש"קית הת"ש היא הסמכות המקצועית שיודעת לענות על הצרכים הכלכליים של העולה.
אבי בורגר: הצרכים החברתיים וכולי הם באחריות המפקד.
אלי זרחין: גברתי היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, אני קודם כול רוצה להודות לך שבהתרעה כל-כך קצרה, תוך פחות משבוע ימים, יזמת דיון וכללת בו את הנושאים שהעלינו.
אלי זרחין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת לומר שראש ענף עלייה משתף פעולה.
אלי זרחין: יש דברים שהתחלנו לעשות עם מר יוסף דבוש(?
אלי זרחין: ) וזה נגמר.
אלי זרחין: יש דברים שאנחנו יכולים כארגוני מתנדבים לתת.
אלי זרחין: אתן לכם דוגמה פשוטה.
אלי זרחין: בדיונים בחדר הזה נמסרו נתונים: 46% מהנוער העולה לא מסיים כיתה י"ב, 24% לא נמצא בבית-ספר.
אלי זרחין: עם איזו עברית הם מגיעים לצבא?
אלי זרחין: אתמול דיברתי עם מלש"פ שעבר לקראת הגיוס מבחן סימול עברית.
אלי זרחין: הוא קיבל ציון 3.
אלי זרחין: הציון שלו בבגרות בלשון הוא 98.
אלי זרחין: תשווה את זה.
אלי זרחין: אז אולי משהו לא בסדר במבחנים שלכם.
אלי זרחין: אולי מראש הולכים לכיוון שחייל עולה לא יכול לעבור אותם כי הוא לא קורא ספרים בעברית, כי בבית מדברים רוסית, כי הטלוויזיה שהוא רואה היא ברוסית.
אלי זרחין: החיילים האלה שלא היו בבית-ספר ושרוצים להתגייס – ואתה יודע כמה הם רוצים להתגייס – לא מגיעים למחוו"ה אלון.
אלי זרחין: אם הציון שלו בסימול עברית הוא 2-3 והוא 7-8 שנים בארץ הוא לא יגיע למחוו"ה אלון.
אלי זרחין: למה שהצבא לא יפתח את הראש?
אלי זרחין: זה אינטרס של כולנו.
אלי זרחין: כמו שחברת הכנסת מרינה סולודקין אמרה, אין לנו ויכוח כאן, לא המשטרה יושבת כאן.
אלי זרחין: אנחנו באותה צלחת ורוצים לעבוד ביחד.
אלי זרחין: גם עולה שנמצא 7-8 שנים בארץ, שייקח שלושה חודשים אבל שלפני שהוא מגיע למיונים תהיה לו הכנה מתאימה.
אלי זרחין: אני מכיר נער שטיפלנו בו באגודה שנמצא ביחידת הצנחנים שעליה נכתבה הכתבה בעיתון.
אלי זרחין: הוא לא נכנס לפיקוד.
אלי זרחין: שלוש פעמים הוא היה מיועד לקצונה ושלוש פעמים פסלו אותו.
אלי זרחין: זה תלמיד מחונן שנשיא המדינה לפני הגיוס לחץ את ידו כי הוא זכה באולימפיאדה בביולוגיה.
אלי זרחין: קורה משהו בצבא שמונע התקדמות של חיילים עולים.
אלי זרחין: הדרך היחידה שאנחנו מציעים היא לעבוד גם עם החיילים שנמצאים זמן רב יותר בארץ.
קולט אביטל: זאת אומרת, אתה רוצה להגביר את ההכנה, קורס עברית בסיסית כשנכנסים לצבא?
אלי זרחין: אני רוצה שצה"ל יגיד שזה חייל שעל-פי הנתונים שלו מתאים להיות לוחם.
אלי זרחין: בואו לא נסתכל כמה זמן הוא בארץ, בואו ניתן לו ללמוד עברית במשך 3 חודשים, אם הוא בחיים לא היה בבית-ספר ולא למד, ואחר-כך נשקול לאן הוא מתאים.
אלי זרחין: כולנו נרוויח מזה.
אלי זרחין: אנחנו מדברים כרגע על זכויות של חיילים.
אלי זרחין: מה זה זכות?
אלי זרחין: הזכות של עולה שהוא רוצה להיות בצבא.
אלי זרחין: זה כניסה לחיים.
אלי זרחין: יתכן שהם מסתגרים בצבא בגלל שכך הסתגרו גם לפני כן.
אלי זרחין: אני עובד כל הזמן עם קבוצות כאלה של צעירים שמסתגרים אבל אני לא בטוח בכלל שזה הרצון שלהם.
אלי זרחין: לא תמיד הם מסתגרים כי זה מה שבא אליהם אלא לעתים זה קורה בשל חוסר ברירה.
קולט אביטל: באופן טבעי כשאדם בא לסביבה זרה הוא מחפש את החברים שלו.
אלי זרחין: כך בשנה הראשונה ואולי בשנה השנייה אבל אם אחרי 5 או 7 שנים המלש"פ הזה ממשיך להתגודד בקבוצות מוצא אז אפשר לעשות משהו כדי לעזור לו.
אלי זרחין: דיברו כאן למשל על קורסים להכשרת מפקדים.
אלי זרחין: אני הייתי בקורסים האלה וכדאי לכם לשמוע מה מדברים שם ומי מדבר שם.
אלי זרחין: בין המנחים ראיתי רק עולה חדשה אחת וכל שאר המנחים היו עולים ותיקים משנות השבעים.
אלי זרחין: הם רואים את העלייה שלנו קצת אחרת ולא לגמרי מבינים מה קורה איתנו.
אלי זרחין: אני מציע להסתכל קצת מה קורה היום.
אלי זרחין: כשנער קווקזי מגיע לצבא ואומר שהוא לא מוכן לשטוף כלים, זה לא הופך אותו ללוחם רע.
אלי זרחין: הוא צריך לעבור איזה תהליך כדי להבין שלשטוף כלים זה בסדר.
אלי זרחין: אפשר להכניס אותו לכלא, להעביר אותו במשך שנה מכלא אחד למשנהו ואז להחליט לשלוח אותו לאחזקה.
אלי זרחין: ואפשר להגיד מראש - - -
אבי בורגר: אני חושב שהתופעה היא דווקא הפוכה.
אבי בורגר: המפקדים היום מבינים את העניין הזה ומקבלים את האמירה שקווקזי לא שוטף כלים.
אבי בורגר: אנחנו דווקא מתמודדים עם זה בעידוד של הקהילה הקווקזית בארץ.
יגאל יאסינוב: זה לא אומר שלא צריך שהוא ישטוף כלים אבל צריך להסביר לו.
אבי בורגר: לא צריך לנסות לשבור אותו אלא לפעול על-ידי הסברה.
אלי זרחין: ונקודה אחרונה לגבי חיילים בודדים.
אלי זרחין: אחת הבעיות היא צה"ל קובע חד-משמעית עם מי הוא עובד ולמי הוא מעביר את כל הכסף ועם מי הוא לא עובד.
אלי זרחין: מגיעים ארגוני מתנדבים שאומרים: האגודה למען החייל היא עמותה נפרדת עם אינטרסים משלה.
אלי זרחין: לנו יש מתנדבים, אנחנו יכולים לגייס תקציבים, לפתוח בתים חמים בקהילה בכל הארץ.
אלי זרחין: כמה דוברי רוסית יש באגודה למען החייל?
אלי זרחין: האם יש שם דובר רוסית אחד?
קולט אביטל: אבל למה יש לכם בעיה לשתף פעולה עם האגודה למען החייל?
אלי זרחין: כי האגודה למען החייל לא משתפת פעולה איתנו.
אלי זרחין: היא אומרת: אם יש לכם כסף תעבירו לנו ואנחנו נעשה.
אלי זרחין: אנחנו אומרים שלנו יש מתנדבים שרוצים לעבוד בווילה הזאת, לקבל את החיילים הבודדים ולקלוט אותם אבל אנשי האגודה למען החייל אומרים: לא, זה אנחנו.
קולט אביטל: זאת אומרת שצריך לנסות לעשות חיבור גדול יותר ושונה בין ארגוני המתנדבים שיכולים לעזור.
קולט אביטל: אלא אם האגודה למען החייל מוכנה להיפתח בצורה אחרת.
אלי זרחין: צה"ל מספיק גדול ומספיק חכם להחליט על דעת עצמו.
קולט אביטל: אבל כפי שהוא אמר לך, לצה"ל אין דרך להתמודד באופן פרטני מול כל ארגון מתנדבים.
אלי זרחין: כשהרמטכ"ל הקודם רצה לארגן יום הורים עולים ולזמן את כולם, עוד לפני שהוא יצא לפוליטיקה, למה הוא לא פנה לאגודה למען החייל?
אלי זרחין: הוא פנה אלינו ואמר: תביאו בבקשה ל"הבימה" הורים רוסים.
אלי זרחין: לאגודה למען החייל אין דרך להגיע לדוברי רוסית.
אלי זרחין: אני חושב שזה בעיה גדולה מאוד.
קולט אביטל: דרך אגב, פשוט למען הסדר הטוב, אנחנו מדברים כרגע על עולים יוצאי חבר העמים אבל יש גם עולים ממדינות אחרות.
קולט אביטל: יש עולים מצרפת, מאתיופיה, מאורוגוואי וממדינות נוספות.
אלי זרחין: אבל איתם אין שום בעיה.
אלי זרחין: גברת אסתר טובול ואני מכירים הרבה שנים ואין שום ויכוחים בינינו.
קולט אביטל: לא בטוח, אל תדבר בשמה.
קולט אביטל: למה אתה חושב שלעולים שבאים מצרפת אין בעיה?
אלי זרחין: יש להם בעיות.
אלי זרחין: אני אומר שבינינו אין בעיות.
אלי זרחין: גם בין החיילים אין בעיה.
אלי זרחין: כשאני צורך עזרה אני פונה לגברת אסתי טובול והיא עוזרת לי וחולקת אתי את הניסיון שיש לה.
אלי זרחין: אנחנו מציעים עזרה.
אלי זרחין: בואו ניפגש, בואו נשב.
קולט אביטל: יש פה איזה חוליה שצריך לטפל בה.
קולט אביטל: צריך לראות באיזו צורה ניתן בכל זאת להפיק תועלת רחבה יותר מארגוני המתנדבים.
קולט אביטל: עם כל הכבוד, האגודה למען החייל היא באמת ותיקה בשטח, יש לה מונופול על תחומים מסוימים, היא מבוססת מאוד, היא אוספת כסף בחוץ-לארץ, היא מקימה בתי חייל.
קולט אביטל: כל זה טוב ויפה וכולנו תורמים, הכול טוב.
קולט אביטל: אבל יכול מאוד להיות שיש כאן חוליה חסרה כי לאגודה אין דוברי שפות שונות שיכולים לעבוד עם העולים באופן אישי.
קולט אביטל: יכול להיות שצריך לראות מה ניתן לעשות כדי להרחיב את היריעה.
קולט אביטל: נציג המשרד לקליטת העלייה, רצית להגיד משהו?
קולט אביטל: לאחר מכן גברת אסתר טובול.
יוסף רוזן: רציתי להדגיש שבנוסף לסיוע של צה"ל גם המשרד לקליטת עלייה מגיש סיוע פרטני לחיילים.
יוסף רוזן: לא רק לחיילים הבודדים אלא לחיילים עולים בכלל, בהתאם לקריטריונים שקובע צה"ל ובהתאם לזכאויות במשרד לקליטת העלייה.
יוסף רוזן: הזכאות של החייל העולה במשרד לקליטת העלייה זה 3 שנים ו-5 שנים, אבל יש שלוש אוכלוסיות שמקבלות העדפה מתקנת על-פי הוראות שעה: עולים יוצאי אתיופיה, עולים יוצאי קווקז, ועולים יוצאי בוכרה.
יוסף רוזן: להם אנחנו מגישים סיוע עד 10 שנים לאחר העלייה לארץ.
קולט אביטל: למה בוכרה וקווקז?
יוסף רוזן: בוכרה וקווקז הולכים ביחד.
יוסף רוזן: למה הם צריכים העדפה מתקנת?
יוסף רוזן: כי כך לפחות אנחנו רואים אותם.
קולט אביטל: סליחה, זאת לא תשובה "כי כך אנחנו רואים אותם".
יוסף רוזן: אני מנסה לתת לך תשובה.
יוסף רוזן: לא שאנחנו קבענו.
קולט אביטל: אתה לא נותן לי תשובה.
קולט אביטל: מה הבעיות הספציפיות שיש להם?
קולט אביטל: זה מה שאני מנסה לברר.
יוסף רוזן: המוסדות הקולטים הגיעו למסקנה שאצל עולי קווקז ועולי בוכרה יש בעיה של השתלבות בקהילה הישראלית.
יוסף רוזן: יש להם איפיונים תרבותיים משלהם שמונעים מהם להשתלב.
יוסף רוזן: למשל בקרב אוכלוסיית עולי קווקז ואוכלוסיית עולי בוכרה לא מקובל שבנות תתגייסנה לצבא, בגדול.
יוסף רוזן: למדנו שאם ניגשים לבעיה של העדה האתיופית וניגשים לבעיה של העדה הקווקזית ושל העדה הבוכרית בצורה אחרת ובריכוז של כוחות, אמצעים ומשאבים ניתן לקדם את הנושא.
יוסף רוזן: כדי לסבר את האוזן, רק לפני כחודשיים היה כנס פעילים בקהילה הקווקזית, שם חיילים מהעדה הציגו את עצמם, וגם קצינים, וגם הקהילה עצמה נרתמה לנושא הזה.
יוסף רוזן: בגלל זה ההתייחסות הייחודית אליהם.
ענת סטלינסקי: אני כתבת בערוץ 9, "ישראל פלוס".
ענת סטלינסקי: השתחררתי לפני 5 חודשים מצה"ל.
קולט אביטל: אז את כאן גם בתור כתבת וגם בתור עדה.
ענת סטלינסקי: אני רוצה לדבר על דברים שחשתי על בשרי ושאני זוכרת אותם מקרוב.
ענת סטלינסקי: אני נמצאת שנים רבות בארץ.
ענת סטלינסקי: שאלת קודם מה קורה עם ההסברה לעולים והתשובה היתה שהחייל ממלא טופס טיולים ועובר שרשרת קליטה.
ענת סטלינסקי: נכון שזה קיים וכל חייל עובר את זה, הוא עובר כמה משרדים ושמים לו חותמת.
קולט אביטל: כן, אבל זה די אוטומטי.
ענת סטלינסקי: אכן זה די אוטומטי.
ענת סטלינסקי: נכון שהוא ניגש למש"קית ת"ש והיא שואלת אותו אם יש לו בעיות בבית ומבקשת ממנו לספר על עצמו אבל הוא לא מקבל הסבר כללי על הזכויות שלו.
ענת סטלינסקי: הוא לומד את זה אחר-כך מהשטח כאשר הוא שואל אבל אני הרגשתי, והרבה אנשים הרגישו – ואני הרבה שנים בארץ לכן אני תוהה איך מרגיש עולה ממש חדש – שפשוט חסר שיישבו ויסבירו לחייל מה הן הזכויות הכלליות שלו.
ענת סטלינסקי: לא משנה כרגע אם הוא חייל בודד או אם חד-הורית.
ענת סטלינסקי: צריכים להסביר לו זכויות כלליות יותר: למשל מה הוא עושה אם מטרידים אותו.
ענת סטלינסקי: לא עולות לי כרגע דוגמאות אחרות אבל הוא צריך לקבל הסבר רחב יותר.
ענת סטלינסקי: לא רק לשים חותמת ולוודא שהוא קיבל את הציוד המתאים.
קולט אביטל: יש אפשרות להנפיק איזה חוברת או עלון?
אבי בורגר: יש חוברות, יש עלונים והמידע מופיע גם על הקירות בבסיסים השונים.
ענת סטלינסקי: זה נראה לי קצת בזבוז.
ענת סטלינסקי: צריך הסבר פנים אל פנים, ורצוי לא ממישהו שממש מייצג את היחידה שאיתה הוא יצטרך אחר-כך להתמודד אלא ממישהו יותר מהצד.
קולט אביטל: אולי מישהו מהמשרד לקליטת העלייה?
ענת סטלינסקי: יכול להיות.
מאיה עמדי: יש פרויקט שאנחנו מנסים אותו כעת באגד 282 שנקרא "חייל מלווה חייל עולה", לאור התפיסה שהצגתי, שהצבא רוצה השתלבות.
מאיה עמדי: אנחנו לא רוצים שכאשר חייל עולה מגיע לצבא – והם לא מגיעים במאסות - - -
קולט אביטל: יש לו כאילו חייל מאמץ?
מאיה עמדי: כרגע זה פיילוט שאנחנו אמורים להפיק ממנו לקחים בסוף החודש הבא ועל-פי הלקחים להפיק תוכנית.
קולט אביטל: כמה אנשים נמצאים בפיילוט?
מאיה עמדי: בפיילוט יש כ-20 מפקדים ו-20 חיילים.
מאיה עמדי: הצגנו את זה למפקדי הגדודים.
מאיה עמדי: זה אגד תותחנים (חטיבה) שלקח עליו את המשימה.
קולט אביטל: אבל זה שוב פעם ברמה הפרטנית של השתלבות.
קולט אביטל: אני חושבת שהגישה לפיה לא רוצים שאנשים יסתגרו בקבוצה היא גישה נכונה אבל אנחנו מדברים על משהו רחב הרבה יותר.
קולט אביטל: מגיעה כיתה חדשה, גיוס חדש, קבוצה חדשה.
קולט אביטל: לוקחים יום אחד את העולים ואומרים להם: קבוצת העולים, יש לכם מפגש עם מפקד כזה או אחר שירצה בפניכם על זכויותיכם.
יגאל יאסינוב: יש קצינת ת"ש שיכולה לשבת ולהסביר להם.
אלי זרחין: יש מש"קית עלייה.
אבי בורגר: אני רוצה דווקא להציג את הצד השני.
אבי בורגר: המרכז שאני שייך אליו נקרא "מרכז קידום והשתלבות".
אבי בורגר: אנחנו שמים דגש רב גם על ההשתלבות.
אבי בורגר: הרעיון שעלה כאן, לייחד את העולים ולהכניס אותם למקום מוגדר ומסודר, אנחנו לא בעדו.
אבי בורגר: יכול להיות שאנחנו מפספסים פה את היכולת להגיע עם המידע הכי מדויק והכי ישיר אבל מצד שני אנחנו מאוד לא אוהבים את הרעיון.
אבי בורגר: אנחנו ראינו את זה גם במקומות אחרים, למשל מפקדי יחידות עם כוונות טובות שעשו טיול לעולים.
יגאל יאסינוב: אתם לא הבנתם את השאלה.
יגאל יאסינוב: אין צורך להסביר לעולים בנפרד.
יגאל יאסינוב: צריך לקחת את כל הכיתה שהגיעה ולתת לה הסבר.
קולט אביטל: אני לא בטוחה שזה רעיון טוב.
קולט אביטל: אם אתה לוקח את כל הכיתה ואומר: אני רוצה להגיד לכם עכשיו מה זכויות העולים, יתחילו אנשים להגיד: רגע, רגע, ולמה לי אין זכויות כאלה?
יגאל יאסינוב: היא לא דיברה על זכויות עולים.
יגאל יאסינוב: היא דיברה על זכויות של חיילים, ובתוך זה כלול גם זכויות מיוחדות לעולים.
יגאל יאסינוב: לפני הישיבה דיברנו אתך בדיוק על זה.
יגאל יאסינוב: סיפרתי לך איך את המילה "קבילה" למדתי לראשונה רק במילואים.
יגאל יאסינוב: בטירונות לא ידענו שאנחנו יכולים להגיש קבילה.
יגאל יאסינוב: את הצבא הסדיר עשיתי בצבא האדום ושם לא היה מוסד כזה שאתה יכול ללכת ולהתלונן ולכן לא חשבנו שזה קיים כאן.
יגאל יאסינוב: אז סבלנו ועשיתי פה אחר-כך טירונות מבלי לדעת את הדבר הזה.
יגאל יאסינוב: רק אחרי הטירונות אנחנו למדנו שיש לנו זכויות.
יגאל יאסינוב: זה בעצם מה שקורה.
יגאל יאסינוב: אולי ההסברה צריכה להיות בטירונות אולי היא צריכה להיות איפשהו.
יגאל יאסינוב: לא מדובר כאן רק על זכויות עולים.
יגאל יאסינוב: זכויות עולים – יהיה להם זמן ללמוד, אבל צריך להסביר להם את זכויות החייל.
מאיה עמדי: המפתח הוא המפקדים.
מאיה עמדי: אני חוזרת על מה שאמרנו בהתחלה, אנחנו לא רוצים ליצור איים אחרים.
מאיה עמדי: אנחנו רוצים שהמפקד של החייל יסביר לו.
מאיה עמדי: לכן רוב העבודה שלנו היא להכין למפקדים ערכות ולהסביר למפקד.
מאיה עמדי: אני לא רוצה שיהיה כנס עולים או שיהיה שיעור הסברה לעולים.
מאיה עמדי: תפקיד המפקד להסביר לך שיש נציג לוקלי.
יגאל יאסינוב: לא דיברתי על עולים.
מאיה עמדי: זה קורה.
מאיה עמדי: תבין, בטירונות המפקד חייב להעביר לחיילים שיעור על נציב קבילות חיילים.
מאיה עמדי: יש שיעור כזה.
מאיה עמדי: אני מוכנה לפתוח לך את כל תיקי היסוד של הצבא.
מאיה עמדי: יש שיעור על זכויות וחובות.
מאיה עמדי: יכול להיות שאת עברת את זה פשוט בטירונות.
ענת סטלינסקי: לא עברתי.
קולט אביטל: פעם היה שיר על המהנדס שהיה איש נחמד אבל קצת מבולבל, ואיפה התכנון ואיפה הביצוע.
קולט אביטל: יכול להיות שעל הנייר ובקורס זה קיים אך לפעמים זה לא מבוצע.
קולט אביטל: אם זה היה מבוצע לא היינו נתקלים בבעיות שעדיין יש חיילים שלא יודעים את זכויותיהם, לא היינו נתקלים בבעיות שאנשים לא יודעים שהם יכולים להתלונן או למי להתלונן או שרצים לעיתונות.
קולט אביטל: כנראה שבכל זאת, למרות כל הכוונות הטובות, למרות העובדה שאנשים עוברים הדרכה, זה לא תמיד מבוצע.
קולט אביטל: תפקידנו פה לנסות לראות אם יש משהו חסר בשרשרת, אם אפשר לשפר, אם אפשר לדאוג לכך שהמידע הזה באמת יגיע לכל חייל.
קולט אביטל: שנהיה בטוחים שזה לא הולך אוטומטית, כשאתה רץ עם טופס ממקום למקום, מקבל את הסכו"ם ואת הקיטבג והכול ואחר-כך גם אומרים לך בשלוש מילים מה הן זכויותיך.
קולט אביטל: אתה כל-כך מבולבל כי אתה צריך לרוץ לתחנה הבאה עד ששום דבר לא ברור לך.
קולט אביטל: זה מה שאנחנו רוצים למנוע.
אבי בורגר: אני רוצה לנצל את המיומנות שאיתה באתי לתפקיד הזה.
אבי בורגר: בצבא אני כיהנתי כאיש מדעי ההתנהגות וליוויתי את בסיסי הטירונות ואת בסיסי ההדרכה.
אבי בורגר: אני אומר לכם שאנחנו יכולים להשקיע בהסברה לטירונים מכאן ועד ים המלח אבל הטירון נמצא במצב מנטלי מסוים וצריך להבין את זה.
אבי בורגר: הוא עמוס כל-כך, הוא נרגש כל-כך, כולו במהפך שלם של הזהות שלו, בהתמודדות לנסות למצוא את המקום שלו בתוך סביבה שזרקו אותו אליה בבת-אחת.
אבי בורגר: אני בטוח שגם מי שלא זוכר פה שהוא עבר את השיעור הזה, עבר את השיעור.
אבי בורגר: הרי יש את המושג הזה "הלם בקו"ם" – הוא לא סתם, הוא באמת.
אבי בורגר: אנשים לא קולטים שם את הדברים.
אבי בורגר: אני חושב שמה שרב-סרן מאיה עמדי אומרת זה הדבר שאנחנו צריכים להתמודד איתו, שכאשר המפקד ידבר עם החייל – וזה דורש בראש ובראשונה שיהיה דיאלוג ביניהם – הוא יידע לתת לו את המענה הנכון.
אבי בורגר: אנחנו יכולים להפציץ במידע עמוס.
אבי בורגר: הרי בחוברת הזאת מופיעים רק חלק מהדברים שצריך לתת בהרצאה כזאת.
אבי בורגר: גם אם נקרא כעת את כל החוברת הרי אף אחד לא יזכור מה כתוב בדף הראשון.
אבי בורגר: זאת אומרת, העניין פה הוא זמינות המידע.
אבי בורגר: יש לוחות מודעות עם כל הכללים.
אבי בורגר: בכל יחידה צבאית תמצאו לוח ובו כתוב בדיוק איך לפנות לנציב קבילות חיילים.
אבי בורגר: ועכשיו תשאלו אותי איך אני פונה לנציב קבילות חיילים – אני לא יודע, אני לא זוכר, לא שמתי לב, זה לא עניין אותי עד היום.
אבי בורגר: אנחנו לא יכולים לתת הרצאה שתיתן מענה לכל אחד ספציפית על כל הצרכים.
אבי בורגר: אנחנו צריכים שהמידע יהיה זמין, ובזה אנחנו משקיעים מאמץ רב, שמעבר למש"קית הת"ש שתדע באופן כללי, למפקד יהיה את המידע שגם החיילים העולים יוכלו להיעזר בו.
אבי בורגר: זו הדרך שבה אנחנו מנסים להתמודד עם העניין הזה.
מאיה עמדי: הצד של החונך זה הליווי הבלתי פורמלי.
מירה קידר: אני מנהלת אגף רווחה במחלקת עלייה וקליטה בסוכנות היהודית, ובמחלקה אני אחראית גם על נושא הבוגרים, שכמובן כולל גם את הקשר לצה"ל.
מירה קידר: בשנה האחרונה נכנסנו לפעילות משמעותית מאוד בעבודה עם צה"ל לאור הגידול במספר הבוגרים שלנו שמתגייסים לצה"ל בתום תוכנית, אחרי 10-12 חודשים בארץ, בעיקר מתוכניות סל"ה.
מירה קידר: יש לנו היום בצה"ל 1,800 בוגרי תוכנית סל"ה ומספר דומה לזה של בוגרי תוכניות אחרות, של אולפני קיבוץ ותוכניות צעירים אחרות.
מירה קידר: אנחנו פועלים בכמה וכמה מישורים, שאני לא אפרט אותם כעת.
קולט אביטל: אנחנו לא התכנסנו כאן כדי לקבל סקירה.
קולט אביטל: תגידי איך אתם עוזרים ספציפית בנושא הזה.
מירה קידר: בנושא חיילים עולים בודדים: אנחנו מסייעים סיוע פרטני.
מירה קידר: אני תיכף אציג, יש איזה סוגייה אחת שלא נפתרה בצה"ל.
מירה קידר: אנחנו מדברים כבר זמן רב עם רע"נ עלייה ועם ראש אכ"א ועדיין לא קיבלנו מענה.
מירה קידר: למשל ביום ראשון נקיים סמינר הכנה לשחרור ל-50 בוגרי סל"ה.
מירה קידר: זו פעם ראשונה שנכנסנו לפעילות כזאת.
מירה קידר: הם אמורים להשתחרר מצה"ל בחודש מרס.
מירה קידר: שאלו כאן מה יהיה עם חיילים עולים בודדים ומה קורה לקראת השחרור.
מירה קידר: באותו סמינר שאנחנו מקיימים עם צה"ל, שימשך חמישה ימים, ידונו בכל הנושא של מידע והכנה לחיים אזרחיים.
מירה קידר: אנחנו כמובן מקיימים את תוכנית קשת, להביא הורים לחיילים בודדים לארץ, מה שבהחלט מרגיע את החיילים וגם מרגיע את ההורים.
מירה קידר: זה פעילות שנערכת כבר כמה שנים.
מירה קידר: כמובן נושא הגיור של חיילים, תכנית נתי"ב בתוך צה"ל שממומנת על-ידי הצבא.
מירה קידר: בנושא החיילים הבודדים יש סוגייה שעדיין לא פתורה.
מירה קידר: יש שאלה שאני חושבת שבהחלט ראוי להביא אותה לכאן, הנושא של חיילים עולים בודדים שמשתחררים מצה"ל בפרופיל 24 זמני בגין פציעה, לא פציעה קשה.
מירה קידר: אנשים שלמשל חווים שבר ברגל או משהו מהסוג הזה.
מירה קידר: באותה תקופה הצבא סוגר את כל הזכויות, מהסיבות שלו, והאנשים האלה מוצאים את עצמם בלי קיום ובלי קורת-גג.
מירה קידר: הגיעו אלינו המון פניות מהסוג הזה בחצי השנה האחרונה.
מירה קידר: אנחנו במשא ומתן עם צה"ל.
מירה קידר: אין פתרון בתוך צה"ל.
מירה קידר: אני חושבת שזה תופעה שאיננה ראויה.
קולט אביטל: אתם לא קולטים אותם חזרה עקרונית, מעשית?
אבי בורגר: אפשר לקלוט אותם חזרה.
אבי בורגר: הסוגייה שגברת קידר מעלה נוגעת לתקופה שהם מחוץ לצבא.
מירה קידר: ברגע שהם מקבלים פרופיל 24 כל הזכויות שלהם נעצרות.
מירה קידר: זה כולל את הנושא של דמי הקיום והנושא של המגורים.
יגאל יאסינוב: זה יכול להימשך אפילו חצי שנה או שנה.
מירה קידר: ואז בעצם חייל בודד בלי משפחה שיש לו שבר ברגל ושמו לו גבס מוצא את עצמו ברחוב.
מירה קידר: כמובן הוא לא יכול לעבוד, לכן הצבא שחרר אותו כי הוא צריך טיפול רפואי.
מירה קידר: אני לא רוצה להגיד מה זה עושה לחיילים שבסך הכול, כמו שנאמר כאן, יש להם מוטיבציה גבוהה מאוד לשרת, מה זה עושה למשפחות בחוץ-לארץ: שלחתי ילד לישראל, הוא בצבא ובעצם הוא ברחוב, וקרה לו מה שקרה בתוך הצבא.
מירה קידר: הנושא הזה לא נפתר למרות שהעלינו אותו בכמה וכמה דיונים.
יגאל יאסינוב: אני חושב שאנחנו צריכים לקיים בנושא הזה ישיבה מיוחדת ולבקש שיביאו לנו חומר.
קולט אביטל: מלבד העובדה שאנחנו צריכים לקיים ישיבה, זה נושא שאנחנו מביאים באמת לפתחך.
קולט אביטל: אני לא יודעת אם אתה יכול להתייחס עכשיו או שתוכל לבוא אלינו עם תשובות כלשהן אבל זה בכל זאת לא סביר.
קולט אביטל: איך אנחנו משאירים אדם פצוע ברחוב בלי יכולת קיום?
יגאל יאסינוב: זה לא סתם אדם פצוע, זה אדם שנפצע בצבא.
מירה קידר: נפצע או חלה.
יגאל יאסינוב: זה לא חשוב.
אבי בורגר: הנושא הועלה במפגש בראשות סגן ראש אכ"א.
קולט אביטל: אפשר לכמת את התופעה הזאת?
אבי בורגר: אני לא יודע כמויות.
אבי בורגר: אני חושב שלא מדובר בכמות גדולה.
מירה קידר: אלינו מגיעים סיפורים אנושיים כאלה.
מירה קידר: זה נושא כואב ומעצבן.
אבי בורגר: הסוכנות היהודית העלתה את זה במפגש בראשות סגן ראש אכ"א וראש מחלקת פרט והתייחסו לעניין הזה.
אבי בורגר: בודקים את זה ממש בימים אלה.
מירה קידר: אנחנו מדברים על זה עם הצבא כבר כמעט שנה.
אבי בורגר: אבל זה עלה רק עכשיו.
מירה קידר: אני העליתי את זה גם בפורומים אחרים.
קולט אביטל: תוכל לפרש למה כוונתך כשאתה אומר שבודקים את זה?
קולט אביטל: זאת אומרת, בודקים במטרה לנסות לפתור?
אבי בורגר: כן, במטרה לנסות לפתור.
אבי בורגר: לא מדובר במספרים גדולים.
אבי בורגר: העניין הוא שההחלטה הזאת נוגעת לא רק לחיילים עולים או לחיילים בודדים אלא לכל החיילים.
מירה קידר: נכון, אבל מי שיש לו משפחה ההורים מטפלים בו.
קולט אביטל: אולי אפשר שבתקופה הזאת החייל יוכל להיות בבית החייל.
אבי בורגר: אל"ף, צריך לבדוק את מקור ההוראה הזאת, מדוע מוציאים אותם מהצבא.
קולט אביטל: תקראו לזה "חופשה ללא תשלום" או משהו כזה, עם עזרה מהוועד למען החייל.
קולט אביטל: הוועד למען החייל קיים גם בשביל זה.
אבי בורגר: הכיוונים האלה נבדקים עכשיו.
אבי בורגר: אני יכול לומר שאנחנו מאוד רגישים לעניין הזה.
אבי בורגר: למשל מר שטרית פונה אלינו מעת לעת ומבקש שנקדים גיוס לחיילים כי אין להם איפה להיות והם אמורים להיכנס במרוכז לצבא.
אבי בורגר: ברור לנו שהחודש הזה הוא חודש שאין להם סידור איפה להיות בו.
אבי בורגר: אז אנחנו משתדלים מאוד להיענות לזה.
אבי בורגר: זאת אומרת, אין כאן אטימות.
אבי בורגר: גם המקרה הזה הוא לא מקרה של אטימות.
אבי בורגר: ברגע שזה עלה בצורה ברורה לשולחנו של סגן ראש אכ"א, הוא מטפל בזה.
שמעון מנדורה: אני מהאגודה הישראלית למען עולי אתיופיה.
שמעון מנדורה: ברשותך רציתי לשאול על שתי סוגיות שקשורות לחיילים יוצאי אתיופיה.
שמעון מנדורה: אני יודע שעד לפני 2-3 שנים היה מדור מיוחד בתל-השומר שטיפל בעניינים של חיילים יוצאי אתיופיה ואיתר צרכים, גם בעקבות ההתאבדיות שהיו נפוצות בצה"ל וגם כדי לקדם חיילים יוצאי אתיופיה בתפקידים פיקודיים.
שמעון מנדורה: אני יודע שהמדור הזה פורק לגמרי והוא כרגע לא מתפקד.
שמעון מנדורה: השאלה היא איך הצבא נערך עם הפירוק של המדור הזה לטפל בצרכים המיוחדים של חיילים יוצאי אתיופיה.
שמעון מנדורה: זה סוגייה אחת.
אסתר טובול: רציתי לדווח על מה שאנחנו עושים.
קולט אביטל: אם כך, חכי רגע.
קולט אביטל: קודם נשמע התייחסות לשאלות ואחר-כך נגיע אליך.
אבי בורגר: העלו כאן כמה נושאים.
אבי בורגר: מר אלי זרחין, מה תפקידך?
אלי זרחין: אני יושב-ראש האגודה הישראלית למען ילדים עולים וגם חבר בפורום הישראלי למנהיגות מתנדבת, שכולל עולים מכל המדינות.
אבי בורגר: אתה נגעת בנושא המנחים ובנושא ארגוני המתנדבים והקשר שלהם עם הצבא.
אבי בורגר: לגבי המנחים אני רוצה להגיד שאנחנו לא מגייסים אותם לקבע אלא אנחנו מפעילים אותם כפרילנסרים.
אבי בורגר: אנחנו לא בודקים אותם לפי שנת העלייה.
אבי בורגר: אנחנו בודקים אותם לפי זמינות והתאמה לכישורים נדרשים.
אבי בורגר: זאת אומרת, מי שפונה, מבקש, בוחנים אותו ואם הוא מתאים הוא מתקבל.
אלי זרחין: אתם בוחנים אותם או שפאולינה וכל הצוות שיש שם בוחנים אותם?
אבי בורגר: אנחנו בוחנים.
אבי בורגר: אנחנו מקבלים את המנחים האלה לעבודה ואנחנו דואגים לעדכן אותם.
קולט אביטל: גם יכול מאוד להיות שפעם אדם מתוך התרגשות נכשל.
אלי זרחין: אני רואה שמתקבלים לשם חברים של המנחים שכבר עובדים שם.
אלי זרחין: אני שומע מה הם אומרים על העלייה שלנו, איך הם משווים את העולים שלנו עם העולים של שנות השבעים.
אבי בורגר: אנחנו מחפשים עכשיו מנחים בכל הארץ.
אבי בורגר: אם יש לך, תביא אותם.
אלי זרחין: כן, יש לי.
אבי בורגר: את הסטנדרטיזציה של גבולות הגזרה שלהם אנחנו עושים באמצעות השתלמויות.
אבי בורגר: אנחנו עושים השתלמויות כל הזמן.
אבי בורגר: אני אשמח מאוד לקבל כוח-אדם נוסף מפוזר בכל רחבי הארץ.
אבי בורגר: לגבי הקשר עם האגודה למען החייל בתחום המגורים בדירות, צריך להבין שיש לזה גם משמעויות משפטיות.
אבי בורגר: צריך להבין על מי האחריות.
אבי בורגר: זה לא פשוט, זה לא עסק שאני יכול לייצג אותו אבל צריך להבין שיש היבטים נוספים שאנחנו לא נותנים עליהם את הדעת כאן.
אבי בורגר: שאלו על אנשים שמגיעים למחוו"ה אלון.
אבי בורגר: אנחנו עכשיו בעיצומה של עבודה שנקראת "הרחבת הגדרת העולה".
אבי בורגר: אנחנו מנסים להיפרד מהגדרה שרירותית שקובעת את הגבולות על-פי טווח של שנים ולהיכנס להגדרה לפי מדדים רכים יותר, לפי צרכים של חיילים.
אבי בורגר: העסק הזה מסובך קצת יותר ממה שחשבנו מכיוון שזה מיון שעוד לא קיים בצבא ודרושה בו השקעה.
אבי בורגר: אני מוכרח להגיד שהגורמים שצריכים לפעול בעניין משתפים איתנו פעולה.
אבי בורגר: בסופו של דבר אני מקווה מאוד שבמהלך השנה הזאת נוכל כבר להפעיל את ההגדרה החדשה ואז אני בטוח שנמצא במחוו"ה אלון גם אנשים שנמצאים כבר 7-8 שנים בארץ והעברית שלהם נמוכה.
אבי בורגר: אנחנו ערים לכך שההגדרות החותכות האלה גורמות לנו לפספס אנשים.