GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה כסיף: אנחנו צריכים לדעת אם האיש נאסר, אם הוא יושב בבית-כלא, לדעת איפה הוא, אם הוא לא נעלם, לא בבחינת אדם שהתאדה.
יהודה כסיף: לפני כשנה יצא בן אדם מאיראן ב-6:00 בבוקר במטוס לקפריסין, הגיע לקפריסין בשעת הצהרים, הסתובב בשדה התעופה אך אף אחד לא חיכה לו ואף אחד לא דיבר איתו.
יהודה כסיף: בשעה 21:30 הוא הועלה חזרה למטוס והוחזר לאיראן.
יהודה כסיף: לצערי אין לי כרגע את שמו אבל אני טיפלתי בו.
יהודה כסיף: התקשרו אלי ביום שישי בלילה.
קולט אביטל: אני לא מבינה מה הקשר.
יהודה כסיף: הקשר הוא למכלול הטיפול באוכלוסייה הזאת.
יהודה כסיף: זה לא קשור ישירות ל-11 היהודים הנעדרים אבל זה נותן אילוסטרציה לדרך הטיפול בעולים האלה.
יהודה כסיף: הקשר הוא התשובה שקיבלתי משגרירות ישראל בקפריסין.
יהודה כסיף: כשהתקשרתי ב-20:30 לקפריסין ושאלתי את עוזרת הנספחת אם יתכן שיש לה בן אדם כזה, אז היא אמרה: אני שומרת שבת ואינני יכולה לעשות שום דבר בעניין, תתקשר בבקשה ביום שני.
יהודה כסיף: הוא ניסה לעלות ארצה, היה בדרכו מטהרן לישראל.
יהודה כסיף: ביום שישי בלילה המשפחה התקשרה אלי ואמרה שהוא היה צריך להגיע אך הוא נעלם בדרך.
יהודה כסיף: התקשרתי לשדה התעופה של קפריסין והתברר שאותו אדם אכן הגיע לשם, הוא טס ב-6:00 בבוקר מטהרן לקפריסין והמתין שם.
יהודה כסיף: הוא לא ידע את השפה, היו בידו 97 דולרים או פחות מזה ולא היה מי שיטפל בו.
יהודה כסיף: ראו שאין עם מי לדבר, שמו אותו בחזרה על מטוס לטהרן והופ הוא חזר לבית אביו בטהרן.
קולט אביטל: יכול להיות שאם הוא היה בן 92 והיה בבגדאד היו שולחים מטוס מיוחד להביא אותו, יכול להיות.
קולט אביטל: היו עושים מזה גם מבצע פרסום.
יהודה כסיף: יתכן.
יהודה כסיף: אני מספר לכם את הסיפור כי אין לי דרכים לטפל בנושא הזה, כפי שהסברתי לחברת הכנסת קולט אביטל גם בעבר.
יהודה כסיף: הדרכים היחידות שאני יודע לפעול הן לכתוב.
יהודה כסיף: אני יכול לכתוב בגסות רוח, אני יכול לכתוב בהומור, אני יכול לכתוב בחנופה, אני יכול לכתוב בכל דרך שהיא.
אפרים סנה: במה אדוני עוסק?
יהודה כסיף: אני מנכ"ל הבורסה לאבני-חן ויהלומים ברמת-גן.
אפרים סנה: את זה אתה עושה באופן התנדבותי?
יהודה כסיף: כן.
יהודה כסיף: ואני אשכנזי, חשוב להדגיש את זה.
אפרים סנה: מה זה שייך?
יהודה כסיף: כי זאת השאלה השנייה ששואלים אותי אחרי ששואלים למה אני מתעסק בעניין הזה.
יהודה כסיף: זה לא בדיחה.
יהודה כסיף: אתה לא יוצא איראן אז מה פתאום אתה מתעסק בזה?
יהודה כסיף: לסיכום, בשורה התחתונה, אני מבקש לדעת מה נעשה כאן, בחדר הזה, באמצעות הוועדה הזאת מאז הפגישה האחרונה שבה דיברנו על אותם נושאים בדיוק.
קולט אביטל: כיוון שבכל זאת פתחת בכמה דברים, ולמרות שאני לא יכולה לקבל אחריות אישית על ישיבות ועדה שהתנהלו כאן לפני שאני נכנסתי לנושא, אני מבקשת להבהיר עניין אחד.
קולט אביטל: אני חושבת שהגישה, שאתה צריך לבוא לכנסת והכנסת תגיד לך מה קרה ומה נעשה, היא גישה לא נכונה משום שהכנסת היא לא גוף אקזקוטיבי.
קולט אביטל: הכנסת יכולה בדיוק כמוך לתבוע ממשרדי הממשלה הרלוונטיים לקבל מידע ודיווח על מה שנעשה.
קולט אביטל: אנחנו יכולים לפעול כגוף מבקר, מדרבן וממריץ אבל אנחנו ככנסת לא מחויבים לקרוא לאנשים ולתת להם דיווח מה הממשלה עשתה.
יהודה כסיף: רק דבר אחד, אני מבקשת שתורידי את המילה "כמוך".
יהודה כסיף: אני לא "כמוך".
קולט אביטל: אני הקשבתי לך.
קולט אביטל: אני לא יודעת מה "כמוך".
קולט אביטל: אני אחראית לכל מילה שאמרתי.
קולט אביטל: אנחנו לא חייבים לקרוא לאף אזרח למסור דיווח.
קולט אביטל: אנחנו חייבים לקרוא לממשלה ולנסות ללמוד ממנה מה היא עושה.
קולט אביטל: מטבע הדברים, חלק מהדברים חסויים, חלק מהדברים חסויים לפעמים גם בפנינו.
קולט אביטל: מטבע הדברים אם המוסד שעליו אנחנו מדברים היום, שלא התייצב, לא מצא לנכון למסור לנו דיווח אנחנו יכולנו עד עכשיו להסתמך רק על דיווחים גלויים, וזאת עשינו.
קולט אביטל: לפני שכינסתי את הוועדה במשך כמה חודשים טיפלתי בנושא באופן אישי, קראתי לכל מי שידעתי שטיפל בנושא, כולל מי שמונה מטעם הסוכנות היהודית, מר עזריאל נבו, ודרשתי ממנו דיווח בעל-פה ובכתב.
קולט אביטל: ניסיתי לשמור על כללי משחק דיסקרטיים עד היום הזה כי אני חושבת שגם אנחנו כחברי כנסת מצווים לשמור על איזה פרופיל, בניגוד למה שנאמר פה על כך שצריך להיות קמפיין תקשורתי.
קולט אביטל: אבל לגבי סוג המגעים שמתנהלים מאחורי הקלעים, אם אנחנו רוצים שהדבר הזה יצליח גם אנחנו מחויבים לדיסקרטיות.
קולט אביטל: אני פשוט רוצה שנבין באילו פרמטרים אנחנו פועלים.
קולט אביטל: ולאחר שאמרתי את זה, אני כן יכולה לדווח שלפחות על-ידי נעשו כמה פעולות שעד לרגע זה לא הניבו שום תוצאה.
קולט אביטל: הכתובת שלי היתה לשכת ראש הממשלה האמיתית, הכתובת שלי היתה מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
קולט אביטל: הוא הבטיח לי שבביקורים של ראש הממשלה בכמה מדינות ינסו, בדרך זאת או אחרת, להפעיל את המארחים, לראות אם יש אפשרות להגיע למידע נוסף.
קולט אביטל: אילו איראן לא היתה מדינה מסובכת כפי שהיא ומדינת אויב כפי שהיא הפגישה הזאת בוודאי לא היתה מתנהלת בצורה הזאת.
קולט אביטל: אני מחכה עכשיו לכמה תשובות אבל אני חושבת שכן נכון לקיים את הישיבה הזאת כדי לראות במה הכנסת יכולה לנסות לדרבן.
קולט אביטל: לפני שאעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת סנה, אני בכל זאת מבקשת לדעת מה לנציג הסוכנות היהודית שנמצא כאן יש להגיד.
קולט אביטל: אני מבינה שיש גם משהו שמשרד החוץ יכול למסור לנו.
קולט אביטל: נציג הסוכנות היהודית בבקשה.
קולט אביטל: אני מבקשת את תשובתך גם על אותו כסף שנאסף בחוץ-לארץ שהיה צריך לעבור לעמותה ולא הועבר.
יוסי שרגא: למען האמת, אני ציפיתי לישיבה סגורה אבל זאת החלטה שלכם שהישיבה תהיה פתוחה, אני יכול רק לכבד אותה.
יוסי שרגא: בתשובה לידידי מר יהודה כסיף, אני לא אוכל למסור את כל האינפורמציה ולענות על כל השאלות בשל כך שהישיבה הזאת פתוחה.
יוסי שרגא: מר יהודה כסיף, אתה טענת שלא עשו כלום.
יוסי שרגא: אתה יודע טוב מאוד שנעשו מעט פעולות בתוך איראן.
יוסי שרגא: אי אפשר לפרט כאן אחד לאחד.
יוסי שרגא: אני יודע על כך גם ממה שאנשי המוסד מדווחים לנו בישיבות משותפות.
יוסי שרגא: היות והישיבה פתוחה אני לא אוכל לפרט מעבר לזה.
יוסי שרגא: היו 4 קבוצות של יהודים שניסו לעלות לארץ.
יוסי שרגא: 8 מהם נעלמו ב-1994 ו-3 נעלמו ב-1997.
קולט אביטל: הם היו בעקיפין בטיפולכם?
יוסי שרגא: השלושה שנתפסו ב-1997 הם היחידים שהיו בטיפולנו.
יוסי שרגא: כל השמונה האחרים היו בטיפול "עצמאי".
יוסי שרגא: צריך לדעת, באיראן יש מעין שוק פתוח – או היה לפחות באותה תקופה – של הברחה ומילוט.
יוסי שרגא: יש מוסדות מאורגנים בכל מיני מקומות שעושים את זה, שמבריחים גם מוסלמים לא מעטים שבורחים משם.
יוסי שרגא: זה היה מעין שוק פתוח.
יוסי שרגא: היהודים האלה השתמשו לצערי בשירותים של אנשים שאנחנו אפילו לא יודעים מי הם.
יוסי שרגא: כך שלבוא ולזרוק עלינו אחריות זה קל, בסדר.
יוסי שרגא: אנחנו העלינו בשיטות האלה כ-3,500 יהודים מאיראן, ותודה לאל כולם נמצאים כאן בארץ.
יהודה כסיף: באילו שיטות?
יוסי שרגא: בדרכים לא דרכים.
יהודה כסיף: בשיטה של השלושה או בשיטה של השמונה?
יוסי שרגא: זה אותו דבר.
יוסי שרגא: החבר'ה שעשו את הפעולה הזאת הם האנשים הטובים ביותר שיש לנו, וזה לא גוזמה.
יוסי שרגא: אנחנו יודעים באילו שיטות ובאילו דרכים הם עובדים ואילו מסעות ותלאות הם עוברים.
יוסי שרגא: אבל הם לא מלאכים אז קורה פעם שיש תקלה, תקלה מצערת מאוד, זה קורה.
יוסי שרגא: במקרה הזה אכן נכון, השלושה האלה נעלמו.
יוסי שרגא: יחד איתם נעלם גם המבריח שלנו כך שאין לנו אפילו בדל אינפורמציה לדעת מה קורה.
יוסי שרגא: אבל להגיד שלא עושים כלום?
יוסי שרגא: אנחנו עושים.
יוסי שרגא: נעשו מאמצים.
יוסי שרגא: אני עצמי מבקר את המשפחות לא אחת מטעם הסוכנות היהודית.
יוסי שרגא: בחגים מדי פעם אנחנו מעבירים להן סכומי כסף קטנים, כל מיני הקצבות או כל מיני מצרכים לחגים.
יוסי שרגא: אנחנו משתדלים להקל עליהן עד כמה שאפשר.
יוסי שרגא: לצערי את העיקר לא הצלחנו להביא.
יוסי שרגא: מר סלי מרידור הקים פורום שבראשו עמד מר עזריאל נבו בניסיון לנסות לעשות איזה קמפיין בין-לאומי ולחשוף את כל הפרשה הזאת, לנסות אולי בדרך הזאת לקדם משהו.
קולט אביטל: מה הוא עשה, פרט לפוסטר?
יהודה כסיף: הוא לא עשה פוסטר, את זה אני עשיתי.
יוסי שרגא: אל"ף, מר עזריאל נבו הוא מתנדב.
יוסי שרגא: אי אפשר לבוא אליו בטענות.
יוסי שרגא: הוא הרי בא מרצון טוב, כמו שמר יהודה כסיף פועל מרצון טוב.
יהודה כסיף: הוא אמנם נשלח מטעם הסוכנות היהודית לחוץ-לארץ אבל הוא נקרא מתנדב.
יוסי שרגא: בסך הכול הוא עשה את העבודה שלו בהתנדבות, הוא לא קיבל שכר, למיטב ידיעתי.
קולט אביטל: בכל זאת, עם כל ההבנה שלי לכל מיני אמירות כאן, אני רוצה להבין.
קולט אביטל: אם אנחנו אחראים, והסוכנות היהודית לפחות קיבלה על עצמה את הטיפול ב-3 אנשים מתוך ה-11, יש פה עניין של אחריות.
קולט אביטל: מה עניין ההתנדבות כאן?
קולט אביטל: למה אנחנו צריכים לסמוך על כוחות של מתנדבים?
קולט אביטל: כמו שעשינו קמפיינים על קבוצות אחרות כשרצינו לעשות, בוודאי לגבי איראן לא היה לנו שום היסוס לעשות קמפיין כי אנחנו אף פעם לא חשבנו שזאת מדינה של חסידי אומות העולם, כל ההסברה הישראלית פעלה תמיד נגד כוחות החושך של איראן בצורה הכי גלויה והכי בוטה.
קולט אביטל: אני לא מבינה למה צריך להפעיל מתנדבים ולבקש טובות?
קולט אביטל: למה הסוכנות היהודית לא קיבלה אחריות על הנושא הזה?
יוסי שרגא: לנהל קמפיין מול איראן זה נעים, זה נוח, אולי אפילו רצוי.
יוסי שרגא: אבל במקרה הזה אנשי משרד ראש הממשלה סברו שלא טוב באותם שלבים לפעול בגלוי.
יוסי שרגא: הם ניסו לאתר, ניסו לקבל שביב מידע על הנעדרים האלה, ומאז באמת הלכנו בקו הזה.
יוסי שרגא: אם הם יחליטו שאפשר לחשוף וייתנו לנו הוראות בעניין הזה, אנחנו נלך בכיוון הזה, אין שום בעיה מטעמנו.
קולט אביטל: יכול להיות שאתם לא הכתובת המתאימה.
קולט אביטל: אולי אני מפנה את השאלה שלי אל הכתובת הלא נכונה.
קולט אביטל: אפשר מצד אחד לעשות קמפיין גלוי, קמפיין תקשורתי, לעורר שימת-לב בין-לאומית למה שעושה איראן, וזה לא חייב להיות מנוהל על-ידי מדינת ישראל, ואפשר בנפרד לעשות דברים אחרים שהשתיקה יפה להם.
קולט אביטל: אלה שני מסלולים שונים.
קולט אביטל: אתם זוכרים את הסיפור עם 13 היהודים שרצו לתלות אותם בזמנו באיראן?
קולט אביטל: האם מישהו חשש לעשות אז קמפיין בין-לאומי?
יוסי שרגא: אני הייתי מיוזמי הקמפיין ההוא ודחפתי אותו.
יוסי שרגא: בישיבה סגורה עם מנכ"ל משרד החוץ, כשעוד לא ידעו בארץ בכלל שיש נעדרים או עצורים באיראן, אמרתי למר סלי מרידור: אם אנחנו נשתוק בסיפור הזה יקרה לנו מה שקורה עם הנעדרים האלה.
יוסי שרגא: כל עוד אנחנו בשלבים מוקדמים בואו ניתן לזה פרסום.
יוסי שרגא: וכך עשינו באמת.
יוסי שרגא: כל אימת שנציג איראני רשמי הגיע לאחת ממדינות אירופה או למדינות אחרות הוא פגש את הקהילה היהודית, הוא פגש את הפדרציה היהודית בהפגנות, ולעתים אפילו בהפגנות סוערות כמו בפריז, בארצות-הברית ובמקומות אחרים.
יוסי שרגא: במקרה הזה, אני אומר שוב, אנשי משרד ראש הממשלה, שהם המקצועיים לצורך העניין הזה, אמרו וחזרו ואמרו שאת זה אסור לנהל באופן פתוח.
יוסי שרגא: יש להם את הקשרים שלהם, את הדרכים שלהם והם רוצים לנהל את זה בצורה דיסקרטית.
יוסי שרגא: אנחנו בסוכנות היהודית לא נכתיב להם איך לפעול בחוץ-לארץ.
אפרים סנה: קודם כול נראה את תחומי האחריות.
אפרים סנה: מדינת ישראל היא מדינת היהודים והיא אחראית.
אפרים סנה: הוועדה הזאת, כמו כל ועדה של הכנסת, תפקידה לפקח שהמדינה עושה את תפקידה.
אפרים סנה: בדיון הזה חסרה חוליית מפתח וזה אנשי המוסד.
אפרים סנה: אני חושב שנעשה כאן דבר לא תקין.
אפרים סנה: אני מכבד מאוד את הזהירות ואת הסודיות.
אפרים סנה: אז מה עושים במקרה כזה?
אפרים סנה: מתקשרים בטלפון ליושבת-ראש הוועדה ואומרים לה: איננו רוצים לחשוף את העניין, נשלח אליך את האיש שעוסק בנושא הזה והוא ידווח לך כאילו דיווח לוועדה.
קולט אביטל: תאמין לי, כך זה נעשה גם על-ידי אחרים.
אפרים סנה: אתן לך דוגמה מוועדה שאני יושב בראשה, הוועדה לתפיסת הביטחון שרואה את הדברים הכי כמוסים.
אפרים סנה: היה נושא אחד שהצבא ביקש ממני לא לכנס את מליאת הוועדה ולהיפגש רק אתי ועם חבר הכנסת עמרי שרון כיושב-ראש ועדת המשנה לכוננות, ואז באו אלינו והראו את המידע לשנינו.
אפרים סנה: הראו לנו כאילו הראו לוועדה מבחינה קונסטיטוציונית.
אפרים סנה: לכן לפי דעתי, כדי שלא תהיה כאן זילות הכנסת, צריכים לשלוח אדם שמתמצא שידווח ליושב-ראש הוועדה.
אפרים סנה: עד כאן מה לפי דעתי צריך לעשות.
אפרים סנה: אף אחד פה לא יוכל להרחיק בדיבור מעבר למה שמי שמתעסק בזה יכול.
אפרים סנה: לאחר שנדע מה שנדע אני רוצה להגיד מה לפי עניות דעתי כיוון הפעולה הציבורי-פרלמנטרי הרצוי.
אפרים סנה: יש עכשיו מצב שאירופה חוזרת ומחזרת אחרי איראן.
אפרים סנה: הרי האירופים רגישים מאוד לענייני זכויות האדם, וכאן זה עניין של human rights.
אפרים סנה: אם בישראל מישהו נעצר והצלב האדם לא ראה אותו אחרי 48 שעות מתגודדים עלינו בכל העולם.
אפרים סנה: זה עניין של human rights ולכן צריך לפנות לשני מוסדות: 1) לאיחוד האירופי ולגורמים המדיניים שלו, ויש לו כאן שגריר, גם שגריר וגם שליח מיוחד; 2) לפרלמנט האירופי.
אפרים סנה: הפנייה צריכה להיות של הכנסת, פרלמנט מול פרלמנט.
אפרים סנה: פעולה אפקטיבית יותר היא לדרוש מהאירופים, שעכשיו רוצים לפתוח לאיראנים כל מיני דלתות שגם כך אולי הם לא היו צריכים לפתוח, שידרשו מהאיראנים לשמור על human rights וישאלו אותם מה עם הדבר הזה.
אפרים סנה: חברת הכנסת קולט אביטל, לפי דעתי זה צריך להיות כיוון הפעולה שלנו.
קולט אביטל: זה לא הכול, זה אחד הכיוונים.
אפרים סנה: אני מצביע בפניך על כיוון פעולה אפשרי.
אפרים סנה: הרי הם לא יהפכו לאנשים הומניטריים.
אפרים סנה: חמינאי לא יהפוך מחר לחסיד אומות העולם.
אפרים סנה: הוא מהאנשים השפלים ביותר הקיימים על פני כדור הארץ.
אפרים סנה: איזו שפה הם מבינים?
אפרים סנה: שפת הכוח והלחץ.
אפרים סנה: לכן, לפני שעושים איתם חוזה סחר ונותנים להם אשראי וכל מיני דברים, שייתנו לנו תשובה מה עם 11 היהודים האלה.
אפרים סנה: זה דבר לגיטימי לתבוע.
קולט אביטל: נציג משרד החוץ בבקשה.
ירון זיידמן: אנחנו נמצאים בקשר, הדוק אפילו, עם הגורמים שמרכזים חלק נכבד מהפעילות, גם הציבורית וגם הדיסקרטית, בנושא הזה.
ירון זיידמן: המסר החד-משמעי מהם הוא שאת הזירה הציבורית הפומבית מומלץ בשלב זה להשאיר ריקה ככל הניתן.
ירון זיידמן: בוודאי לא יהיה נכון שמדינת ישראל תעמוד בחזית איזה מאמץ איתור או איזה התבטאות בעניין הזה בשלב הנוכחי.
ירון זיידמן: זאת מפי מי שמצויים ומרכזים כאמור חלק נכבד מהפעילות בנושא הזה.
קולט אביטל: אני רוצה לעשות הפרדה.
קולט אביטל: אתה אומר שאתם עוקבים ויודעים.
ירון זיידמן: אנחנו לא יודעים הכול.
ירון זיידמן: אנחנו בקשר עם מי שמרכזים חלק מהפעילות.
קולט אביטל: והם סבורים שמדינת ישראל לא צריכה לעמוד בראש המערכה.
ירון זיידמן: כרגע היא צריכה להנמיך פרופיל.
קולט אביטל: הרי אף אחד מאיתנו לא נולד אתמול.
קולט אביטל: אין סיבה שמדינת ישראל תעמוד בראש המערכה הציבורית.
קולט אביטל: האם יש מניעה שארגונים כמו ה-NGO ואחרים בארצות-הברית ילחצו?
קולט אביטל: גם אתה וגם אני – ואני כמה שנים יותר ממך –ידענו לקבל מברקים ממשרד החוץ: "אנא הפעילו את ...".
ירון זיידמן: מי אמר שזה לא נעשה?
קולט אביטל: לא הפעלתם קמפיין ציבורי.
ירון זיידמן: זה נעשה.
ירון זיידמן: אני לא רוצה להיכנס לפרטים אבל כן הפעלנו, על מנת להשתלב במאמץ ולתרום – לא לעמוד בחזית אלא לתרום ולהשתלב בצורה הכי אפקטיבית שאנחנו יכולים במאמץ המרכזי שכן מתבצע.
ירון זיידמן: אנחנו כן פעלנו בכיוונים של הפעלת נציגויות ואחרים, בהחלט כן.
ירון זיידמן: אבל, לא מטעמים של חידלון או חוסר רצון לעשות אלא מטעמים של טובת העניין, אנחנו לא רוצים לעמוד בחזית.
קולט אביטל: ידוע לך אם מישהו אי-פעם פנה לארגון כמו "אמנסטי" או לארגונים אחרים?
ירון זיידמן: פנו לארגונים בין-לאומיים, בהחלט.
ירון זיידמן: היות ורוב הפעילות היא דיסקרטית - - -
קולט אביטל: מי פנה?
קולט אביטל: אם זה אדם פרטי פונה - - -
ירון זיידמן: לא אדם פרטי, ארגונים מובילים בארצות-הברית.
ירון זיידמן: אגב, אני לא נותן להם ציון.
ירון זיידמן: אני לא יכול להגיד אם הם עשו המון או מעט, אם אפשר יותר או פחות.
ירון זיידמן: אבל אני אומר שבהחלט נעשה, ואנחנו עושים כמיטב יכולתנו בהתאם לטובת העניין.
קולט אביטל: אני מציעה שאתם תכינו איזה סיכום – וזה כמובן לא צריך להיות דבר גלוי שמתגלגל, יש לכל אחד פה דרכים שונות להבטחת מידע – כדי שנדע לאילו ארגונים ולאילו גופים כן פנו בדרכים אלה או אחרות והאם הם פעלו.
יהודה כסיף: אני רוצה לנסות להגיב על מה שנאמר כאן.
יהודה כסיף: ראשית למה שאמר איש הסוכנות היהודית.
יהודה כסיף: נתחיל מהעניין של קבוצה כן, קבוצה לא.
יהודה כסיף: גם לפי דבריו של מר יוסי שרגא מסתבר שה-3 וה-8 שייכים לאותה קבוצה וחבל על הדיבורים.
יהודה כסיף: גם הכותרת שמונחת לפני בנייני הסוכנות: "כל ישראל ערבים זה לזה" מעידה שאין מה לחפש כאן מי שייך ומי לא שייך.
יהודה כסיף: את התשובה על אחוזי הטעויות קיבלנו בעבר, לפני 6 שנים, שהוציאו כל-כך הרבה יהודים אז 5, 6, 7, 3 נעלמו, זה קורה.
אפרים סנה: אני מניח שהיתה תקלה וזה קורה.
אפרים סנה: אף אחד הוא לא קבלן הצלחות.
אפרים סנה: השאלה היא מה עושים היום כדי למצוא אותם.
יהודה כסיף: בכל אופן, אותם שברי אחוזים שלא הצליחו להגיע הם בני אדם שיש להם משפחות וחשוב לדעת את זה.
יהודה כסיף: לגבי המינוי של מר עזריאל נבו מטעם הסוכנות היהודית: מר עזריאל נבו מונה על-ידי יושב-ראש הסוכנות כתוצאה מהלחץ שלנו, של המשפחות, להערכתנו פשוט כדי לשמש להן מין שסתום קיטור.
יהודה כסיף: לגבי העמותה: הכסף הועבר על-ידי הקהילה היהודית.
יהודה כסיף: אנחנו נדרשנו כעמותה להגיש מסמכים לגזבר הסוכנות, כלומר הכסף היה אמור להיות פה.
יהודה כסיף: לשכת יושב-ראש הסוכנות היהודית ניתקה מגע עם המשפחות.
יהודה כסיף: היא לא נפגשת איתן, לא עונה ולא מגיבה.
יהודה כסיף: לשאלה מה אפשר לעשות עם האנשים: לא היה ניתן להכיר בנשים כנשות אסירי ציון ורק כתוצאה ממעורבות של לשכת הנשיא בסופו של דבר הכירו באחת, ובשנייה הכירו קודם לכן.
יהודה כסיף: זה לקח להם 6-7 שנים כי לא היתה ראיה שהאיש אסור או שהאיש נהרג, כך שאני לא מבין בדיוק מה עשתה הסוכנות כאן.
יהודה כסיף: היו כאן כנסים, היו קונגרסים של קהילות יהודיות בישראל.
יהודה כסיף: הרי כל הקהילות האלה יכלו לקבל את המידע על הסיפור זה ולחפש מידע באמצעים שלהן או לפחות לדעת על זה.
יהודה כסיף: מה מנע מהסוכנות להזמין אותי לאותם כנסים?
יהודה כסיף: כל הפניות שלי נענו בשלילה.
יהודה כסיף: לא נתנו לי מעולם אפשרות לקבל במה, וחברת הכנסת קולט אביטל יודעת את זה.
יהודה כסיף: אני יודע שאני נודניק ואני לא מוותר בעניין הזה.
יהודה כסיף: אני מתפקד כקרצייה, אין מה לעשות, כי אין שום דרך אחרת.
יהודה כסיף: לגבי הפעילות של משרד החוץ: אדם ששמו מר סם קרמיניאן שיושב בקהילה היהודית בלוס-אנג'לס יצא לפני חודש עם חומר לעיתונות.
יהודה כסיף: כתוצאה מלחץ של המשפחות הוא הסכים ללכת לפעילות ציבורית.
יהודה כסיף: איך זה קרה?
יהודה כסיף: אני אומר דברים לא נעימים, ברשותכם.
יהודה כסיף: כשאני פניתי אל האנשים התגובה שלהם היתה – אין לי דרך אחרת לתאר אותה אלא כתגובה גלותית: "חבר'ה, בואו לא נרגיז את הפריץ, בואו לא נרגיז את האדון הזה, לא נרגיז את האמריקאים, אנחנו צריכים לשמור על הקהילה, בואו נהיה נורא זהירים בעניין הזה.
יהודה כסיף: " כתוצאה מכך ש-2-3 נשים התראיינו בטלוויזיה וברדיו לא היתה ברירה ואז הוא הסכים ויצא עם זה החוצה.
יהודה כסיף: חברת הכנסת קולט אביטל, אמרת: אתה ואני לא יכולים לחייב אף אחד לעשות דבר.
יהודה כסיף: אני לא יכול אבל אתם יכולים לדרוש ממשרד החוץ או מהסוכנות היהודית את אותו דבר שדרשת ממני: "יהודה, אני רוצה לגשת לראש הממשלה, תן לי מסמך שמפרט מה עשית".
יהודה כסיף: אני סומך עליך בעיניים עצומות מפני שאת היחידה שעשית פעילות עניינית בתחום הזה.
יהודה כסיף: תשאלו: כתבתם, עשיתם, שלחתם, דיברתם?
יהודה כסיף: הרי זה לא נעשה בעל-פה, כל מה שנעשה מתועד, ומה שלא היה מתועד לא נעשה.
יהודה כסיף: תעבירו את ההעתקים לחברת הכנסת קולט אביטל שתראה שנעשו דברים ואז אני אבלע את לשוני ואוכל את כובעי.
יהודה כסיף: כנ"ל לגבי הסוכנות היהודית.
יהודה כסיף: פניתי למבקר המדינה והוא אמר: אדוני, אין לנו jurisdiction לגבי הסוכנות היהודית, ואתה לא יכול לפנות מפני שלך לא נגרם שום נזק אישי.
יהודה כסיף: נכון, לי לא נגרם נזק אישי.
יהודה כסיף: אז שלום על ישראל.
קולט אביטל: המשפחות יכולות לפנות.
יהודה כסיף: כאשר פניתי לאחד העיתונים וביקשתי שיכתבו מאמר בנושא הזה אמרה לי עורכת המוסף: "הם נסעו לפרס להוציא את הכסף של השטיחים, את מי זה מעניין?
יהודה כסיף: " ההתייחסות היא סטראוטיפית.
יהודה כסיף: שוכחים שמאחורי הסיפור הזה נמצאים אנשים קשי-יום, שהשפה העברית לא שגורה בפיהם, שעסוקים בקליטה, עסוקים בהתארגנות והבעל איננו או הילדים אינם וקשה מאוד לעשות את הדברים האלה.
יהודה כסיף: בישיבות קודמות של הוועדה היו כאן חברי כנסת שהם עולים מרוסיה.
יהודה כסיף: הם באו ואמרו: חבר'ה, עזבו את השטויות, אנחנו יודעים שרק רעש עשה משהו.
יהודה כסיף: ואנחנו הישראלים כולנו אמרנו: אותנו אל תלמדו שום דבר, אנחנו יודעים טוב יותר מכל אחד אחר.
יהודה כסיף: הם אמרו: רק רעש, רק רעש תקשורתי, זה מה שהוציא אותנו מרוסיה בזמנו.
יהודה כסיף: לכן אני קורא לכם כאן, עזבו את כל ה"כתבנו, אמרנו, נתנו".
יהודה כסיף: רק רעש.
ירון זיידמן: זה פעילות סובסטנטיבית.
ירון זיידמן: זה לא "כתבנו, אמרנו".
ירון זיידמן: לא נכון להציג את זה כך.
יהודה כסיף: אני לא יכול לבדוק אותך חלילה וחס, זה גם לא תפקידי.
יהודה כסיף: יש יושבת-ראש ועדה שתבקש ותקרא ותראה מה עשיתם.
קולט אביטל: אני מציעה שלושה דברים.
קולט אביטל: דבר ראשון, שאנחנו נקים מתוכנו תת-ועדה שעוסקת רק בנושא הזה.
קולט אביטל: חבר הכנסת אפרים סנה, אני מקווה שאתה מוכן ששנינו נעסוק בזה ונזמן לכאן את אנשי המוסד, אחרי שכמובן נעביר את מחאתנו בדרך המקובלת.
קולט אביטל: אני מציעה שאנחנו נשב כתת-ועדה בסטטוס כזה או אחר שעוסקת רק בנושא הזה.
קולט אביטל: תת-הוועדה הזאת תקבל את הדיווחים ממי שצריך, כולל ממשרד החוץ.
קולט אביטל: אנחנו נקבל תמונת מצב עדכנית כלשהי.
קולט אביטל: זה לגבי מה שהיה והסטטוס.
קולט אביטל: דבר שני, לגבי מה שניתן לעשות היום, אני רוצה להציע, בנוסף למה שהציע חבר הכנסת אפרים סנה, שני דברים.
קולט אביטל: אל"ף, אני חושבת שצריך לצאת היום בקריאה מכאן לראש הממשלה, שמכיוון שמתנהלים באמצעות הגרמנים מגעים עם האיראנים לגבי רון ארד, אנחנו מבקשים בכל לשון של בקשה שהגרמנים יקבלו על עצמם גם את המשימה הזאת, לנסות לברר מה קרה לכל אותם אנשים.
קולט אביטל: בי"ת, לא מקובלת עלי הגישה, ואני מקווה שגם עליך לא, שהסוכנות היהודית מתנערת בעניין הזה מכל אחריות, על אף שאומרים: עשינו, הפעלנו מתנדבים וכולי.
קולט אביטל: אני רואה גם בסוכנות היהודית כתובת שמתפקידה לעשות את מה שהיא צריכה ולהפעיל כל מי שיכול לפעול בתחום הזה.
קולט אביטל: יש לא מעט ארגונים יהודיים שמתמחים בנושא, החל מוועידת הנשיאים שמאגדת בתוכה 50 ארגונים וכלה בארגונים שעוסקים בזכויות אדם בארצות-הברית ובמקומות אחרים.
קולט אביטל: כל אימת שאנחנו רוצים יש לנו דרך להפעיל את הארגונים היהודיים האלה בצורה שיטתית ורצינית, עם מודעות בעיתונות, עם פנייה לשגרירי איראן כשהם מגיעים לארצות-הברית.
קולט אביטל: יש דרכים.
יוסי שרגא: רק בארצות-הברית או גם באירופה?
קולט אביטל: גם באירופה, בוודאי.
קולט אביטל: דבר שלישי, אני מקבלת את ההצעה של חבר הכנסת סנה ואנחנו נפנה בשם הוועדה גם לשגריר האירופי בארץ וגם לפרלמנט האירופי, ויכול להיות שכדאי לפנות גם למועצת אירופה.
יהודה כסיף: אני רוצה לבקש עוד בקשה אחת.
יהודה כסיף: לאחר מכן אני מבקש שתכנסו את המשפחות ותאמרו להן שאתם עושים את זה.
יהודה כסיף: זה חשוב, הן צריכות לדעת שדברים נעשים.
קולט אביטל: בוקר טוב לכל האורחים.
קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כשהפעם מדובר בבקשה של חברת הכנסת מרינה סולודקין בעקבות טיפול בנושא שכבר דנו בו בוועדה כמה פעמים – אישורי רשיונות עבודה לרוקחים עולם חדשים.
קולט אביטל: אני מבינה שמדובר בקבוצה של 15 עולים חדשים שלגביהם היה סיכום עם השר דהן.
קולט אביטל: אני גם ראיתי מכתב סיכום שלו שבעקבות חוות דעת של משרד הבריאות דובר שהם צריכים לעבור השתלמות נוספת, והוא אפילו הנחה את חברי המשרד---
מרינה סולודקין: ד"ר כץ.
קולט אביטל: --לפתוח בהכנות להשתלמות הזו.
קולט אביטל: בינתיים התחלפו שרים, ולא אירע שום דבר.
קולט אביטל: ראינו מסמך שמופנה לשר דני נווה שמדבר על הצורך – וזה לגמרי מובן – לגבי אותה קבוצה.
קולט אביטל: בארץ לא מקובל להנפיק רשיונות עבודה לאנשים שעושים את השכלתם רק באמצעות התכתבות, ולכן דרושה גם עבודה במעבדות.
קולט אביטל: הכול ברור ומובן, ולכן אני מבינה שבגלל זה התקבלה החלטה להשתלמות הנוספת שהם צריכים לעבור.
קולט אביטל: כיוון שהנושא לא זז, אנחנו רוצים שוב להתכנס כדי לראות איך לקדם את הנושא.
קולט אביטל: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת מרינה סולודקין.
מרינה סולודקין: קודם-כל אני מאוד מודה לך שאנחנו מקיימים סוף-סוף את ישיבת ועדת העלייה וקליטה.
מרינה סולודקין: צר לי לומר שאני מטפלת בנושא של קבוצת רוקחים מקיץ 2001, יותר משנתיים וחצי.
מרינה סולודקין: בדרך היו לנו גם הסכמות והצלחות; היו פרוטוקולים ליושב-ראש הקודם, צבי הנדל מלשכת השר דאז, נסים דהן, שיפתחו את הקורסים ל- 6 חודשים, ואחרי הבחינות אנשים יוכלו לקבל את רשיון ההשכלה של רוקחים ולעבוד בתחום שהם עובדים בו כבר הרבה שנים.
מרינה סולודקין: אני רוצה להדגיש, שכאן כמה פעמים הבטיחו לאנשים ולא קיימו את ההבטחות; בפעם הראשונה זה היה פרופ' וולקיס, זכרו לברכה, לפני 3-4 שנים או יותר.
מרינה סולודקין: אחר-כך היו ישיבות של ועדת העלייה והקליטה והייתה פעילות רבה של היושב-ראש הקודם, צבי הנדל.
מרינה סולודקין: דיברנו על זה שלאנשים בכל הקבוצה יש השכלה או של רופאים או של כימאים.
מרינה סולודקין: זו השכלה נוספת.
מרינה סולודקין: אלה אנשים עם איכות מקצועית ברוכה מאוד, וצר לנו מאוד שמסיבה מסוימת במשרד הבריאות מטרפדים את התהליך כי אנשים הסכימו לעוד 6 חודשים של לימודים ולבחינות.
מרינה סולודקין: רוקחות בברית-המועצות היה מקצוע מאוד מכובד; אפילו התייעצו יותר עם הרוקחים מאשר עם רופאים.
מרינה סולודקין: הם היו כל-כך בקיאים בהרבה דברים.
יורה קרנות: גם בישראל.
מרינה סולודקין: גם בישראל, כן.
קולט אביטל: את יודעת שיש לנו חבר כנסת שהוא ד"ר לרוקחות.
מרינה סולודקין: לא ידעתי.
מרינה סולודקין: מי זה?
קולט אביטל: זחאלקה.
קולט אביטל: הוא עשה דוקטורט מאוד מכובד.
מרינה סולודקין: לא ידעתי למה הוא כל-כך נחמד, עכשיו אני מבינה שזה בגלל ההשכלה במקצוע שלו.
מרינה סולודקין: אני מבקשת גם ממשרד הבריאות לסיים את הפרשה העצובה הזו.
מרינה סולודקין: אנשים כבר במערכת, עוזרים של רוקחים.
מרינה סולודקין: אם אנחנו יכולים לקיים את ההחלטה של השר הקודם תהיה גם המשכיות לשלטון.
מרינה סולודקין: צר לי מאוד, יש הרבה דברים שאני מתעסקת בהם עכשיו.
מרינה סולודקין: לחזור לנושא שכאילו הסתיים--- יש לאנשים האלה שתי השכלות, וזה הישג למדינת ישראל שכאלה עובדים במערכת הרוקחות.
קולט אביטל: נציגי העולים כבר הגיעו?
מרינה סולודקין: כמעט כל הקבוצה, פרט לכמה אנשים.
לריסה כץ: פרט לכמה אנשים שכבר ירדו מהארץ.
קולט אביטל: את אומרת מה שאני חשבתי בלבי לפני 3 דקות.
לריסה כץ: יש לי רשימה שאפשר לסמן בה מי ירד מהארץ.
לריסה כץ: חבל על הפוטנציאל במדינה.
מרינה סולודקין: זו לריסה כץ, היא הרכזת של הקבוצה, ועברנו כמה שלבים ביחד.
לריסה כץ: אני זו לא מי שעובדת ברדיו.
לריסה כץ: אני רק רוצה להיות רוקחת.
אמיר שנון: יש רשימה של 14 ולא של 15.
אמיר שנון: אחד חסר לי.
קולט אביטל: כנראה, ירד מהארץ.
אמיר שנון: ברשימה הזו יש אנשים בעלי השכלה שונה: לי ידוע על שניים שהם רופאים.
אמיר שנון: אני לא זוכר שיש שם אנשים עם השכלה של כימיה, אבל אני אבדוק את זה.
מרינה סולודקין: יש.
לריסה כץ: אני זוכרת בעל-פה.
אמיר שנון: מקובל עליי לחלוטין מה שאת אומרת, אני רק אומר שאני לא זוכר.
אמיר שנון: חלק בעלי השכלה של עוזרי רופאים פלוס רוקחות; לא לכולם יש רשיון לעסוק כעוזרי רופאים, חלקם נכשלו בבחינות.
אמיר שנון: אני לא זוכר שהובטח קורס של חצי שנה.
מרינה סולודקין: בכתב.
קולט אביטל: יש לנו המסמך.
קולט אביטל: נשמח להגיש לך אותו.
קולט אביטל: תמיד קורה שאנחנו דוורים בין חלק אחד של משרד לחלק השני של המשרד.
קולט אביטל: זה קורה לנו.