GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי קן-תור: הצוות ממליץ כי המידע הקונסולרי הנמצא ב"נתיב" יועבר הלאה ויסייע למערכות השונות, כמו משרדי ממשלה, רשויות מקומיות וגורמים העוסקים בקליטה, וזאת על מנת לעזור ולטייב את הקליטה.
צבי קן-תור: הצוות מודע כי נתונים אלה רגישים וקיימת סכנה של תובנת נתונים וחשש למניפולציות בנתונים העלולים לסכן את האדם והמערכת, ולאור זאת הצוות ממליץ לבחון את הסוגייה על כל היבטיה על ידי מומחים על מנת שהנתונים יסייעו למערכות השונות לבצע את תפקידן ברמה האישית וברמה הלאומית טוב יותר.
צבי קן-תור: הצוות ממליץ על החדרת מערך הטיפול הרפואי והסוציאלי דובר רוסית והכשרתו לטיפול בהתאם לאופי המטופלים - פירוט יתר של מודלים קיימים וצרכים קיימים בדו"ח עצמו - וכן לרענן את הנושא של כלל ארצי ולקצור תקציב ממשלתי לטיפול באנשים ללא שיוך יישובי.
צבי קן-תור: לאור מה שציינתי בסעיף 6 על חוסר מידע, הצוות ממליץ בפני הרשות למלחמה בסמים למקד מחקר לבדיקת התופעה, כמות המכורים והסיבות להתמכרות.
צבי קן-תור: לגבי הסעיף האחרון יש קצת שינוי - הצוות ממליץ ליו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וכן לצוות של משרד הקליטה לקיים סדרת דיונים עם כל הנוגעים בדבר לגבי יישום ההמלצות הללו.
רומן ברונפמן: אני מציע לסדר היום שקודם יהיו שאלות ואחר כך דיון.
קולט אביטל: אתה רוצה לשאול שאלה?
רומן ברונפמן: אני עוד לא מוכן לחשוב, אני רק מוכן לשאול.
יגאל יאסינוב: אני מוכן גם לשאול וגם לחשוב, אבל קודם כל לגילוי נאות אני רוצה להגיד שהגשתי קובלנה נגד היו"ר לוועדת האתיקה.
קולט אביטל: קיבלתי העתק.
יגאל יאסינוב: מה שקורה בוועדה הזאת הוא שאת הופכת אותה לוועדה רודפת עלייה ולא קולטת עלייה.
יגאל יאסינוב: רק לפני שבוע אנחנו דיברנו פה האם להטיל בדיקות לאיידס, היום מדובר בבדיקות לגילוי סמים ואלכוהול.
יגאל יאסינוב: אז מה, אני צריך להגיע לפה עם בדיקת דם?
יגאל יאסינוב: ! אני צריך להביא לך לישיבה בכל פעם את בדיקת הדם שלי כדי שתבדקי אותה?
יגאל יאסינוב: ! את פשוט לא יודעת מה את עושה, את גורמת נזק לעלייה ולתדמית הכנסת!
יגאל יאסינוב: דבר שני, שמתם לב שהצליל של החלטות הוועדה הוא לשנות את חוק השבות?
צבי קן-תור: חס וחלילה!
יגאל יאסינוב: זה הצליל.
צבי קן-תור: גם לא בצליל.
יגאל יאסינוב: העניין של העברת הנתונים ממקום למקום, אסור לשכוח שזה פוגע גם בשמירת פרטיות של אותו בנאדם.
יגאל יאסינוב: ודבר אחר - מה צריך לעשות קונסול במוסקבה?
קולט אביטל: למה מוסקבה?
יגאל יאסינוב: אני סתם אמרתי מוסקבה, אולי את השם הזה הם מכירים, אם אני אגיד טשקט זו עיר שהם כנראה לא יודעים איפה היא נמצאת, אז מוסקבה ורוסיה בטח שיודעים.
יגאל יאסינוב: מה אתם חושבים הקונסול הזה צריך לעשות?
יגאל יאסינוב: מה, הוא הופך לבנאדם שעובד ביודנרט וכמו הקאפו עושה סלקציה את מי הוא יכול להעלות ואת מי לא?
יגאל יאסינוב: מה אתם חושבים, הוא צריך להיות רופא?
קולט אביטל: מספיק, תודה רבה.
יגאל יאסינוב: מה הוא צריך לעשות?
יגאל יאסינוב: איך אפשר להביא דבר כזה לדיון?!
קולט אביטל: ח"כ יאסינוב!
יגאל יאסינוב: זה לא ייתכן! זו פשוט בושה!
קולט אביטל: ח"כ יאסינוב, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה, אני מבקשת.
יגאל יאסינוב: את פשוט הורסת את תדמית הכנסת וועדת העלייה, איך זה יכול להיות?!
קולט אביטל: שמעתי אותך, בסדר גמור, תודה רבה.
קולט אביטל: נשמע את ח"כ פינס.
אופיר פינס-פז: גברתי, אני לא חבר הוועדה ובאתי לכאן משום שראיתי מה סדר היום.
אופיר פינס-פז: העיקרון המנחה את גורמי העלייה, שאני נמניתי עליהם לפני שהייתי חבר כנסת, היה שאנחנו קולטים כל עולה לישראל משום שאחרת אנחנו בעצם שומטים את הבסיס האידיאולוגי.
רומן ברונפמן: אתה מכיר את חוק השבות?
אופיר פינס-פז: כן.
אופיר פינס-פז: זה על בסיס חוק השבות.
רומן ברונפמן: לכן רציתי לשאול שאלה לפני שמתחילים בדיון.
אופיר פינס-פז: אני לא באתי לפה להתלהם.
רומן ברונפמן: אני מקווה.
אופיר פינס-פז: תאמין לי שלא.
אופיר פינס-פז: אני אומר לכם כמי שעסק בעלייה הרבה שנים, שבפועל אני זוכר ומכיר שליחים שכשהיה בא אליהם גבר בן 85 בלי גרוש אז לא היו אומרים לו "אתה לא יכול לעלות" אבל הוא לא היה עולה בסוף כי היו מראים לו את המציאות בצורה כזו שהוא היה מבין לבד שזה לא מה שהוא צריך לעשות ושחייו יהיו יותר קשים בישראל.
אופיר פינס-פז: אגב, אם הוא היה מתעקש בסוף הוא היה עולה.
אופיר פינס-פז: אני לא מציע לצייר את התמונה, לא באופן ורוד ולא באופן שחור.
אופיר פינס-פז: תראו מה קרה בארגנטינה, ואני יודע שהוועדה קיימה על זה דיון.
אופיר פינס-פז: קיימת בעיה, צריך להגיד את האמת.
אופיר פינס-פז: קודם כל, קיימת בעיה.
מרינה סולודקין: גם דנו בבעיה הזאת.
אופיר פינס-פז: גם דנו בבעיה הזאת כמה וכמה פעמים, זה נכון.
אופיר פינס-פז: גם בוועדה וגם מחוץ לוועדה.
אופיר פינס-פז: יש בעיה וצריך לדעת איך להתמודד איתה בצורה נכונה בלי לשבור את כללי המשחק, כי כללי המשחק הציוניים אסור שיישברו.
אופיר פינס-פז: יש בעיות נקודתיות, צריך לתת להן מענה נקודתי כזה או אחר.
אופיר פינס-פז: זה מה שאני מציע.
אופיר פינס-פז: בוודאי לא ביטול גורף, בוודאי לא החלטה גורפת, אבל מצד שני אני לא מציע לעצום עיניים ולא מציע להמשיך ולטפל בעניין הזה כאילו אין בעיה.
אופיר פינס-פז: יש בעיה ותפקיד הוועדה, לדעתי, עם הגורמים הממשלתיים הרלוונטיים לתת תשובה, כי בסוף יש כאן חברה שלמה, עם שלם ומדינה שלמה שצריכה לשאת בתוצאות, החיוביות והשליליות, של כל תופעה וכל בעיה.
אופיר פינס-פז: אני בכוונה מדבר בעדינות כי אני לא רוצה להכאיב, בסך הכל כולנו יודעים על מה אנחנו מדברים, השאלה איזה פתרונות יש למערכת.
אופיר פינס-פז: תפקידנו לא רק לייצר את הפתרונות, אנחנו לא גורם ביצועי.
אופיר פינס-פז: תפקידנו לעקוב אחרי הגורמים המוסמכים שלהם באמת יש פתרונות ברמת השטח כדי שאנחנו נוכל לא לאבד שליטה על מה שקורה ונוכל לקבל את העלייה הנפלאות שלה, על היתרונות העצומים שיש לה, ולנסות למזער את החסרונות שתמיד יש.
אופיר פינס-פז: כשמביאים מיליון איש למדינת ישראל תמיד יש בעיות קשות, אין מה לעשות.
אופיר פינס-פז: גם כשמביאים 100,000 או 10,000.
אופיר פינס-פז: השאלה איך אנחנו נצליח להשיג את המקסימום ואת המינימום בנושאים השליליים לצמצם עד כמה שניתן.
אופיר פינס-פז: בלי לשבור את כללי המשחק, זה הכי חשוב, לא לשנות את האופי הציוני הכללי של המדינה הזאת כי זה הבסיס עליו אנחנו חיים.
יגאל יאסינוב: כשיו"ר ועדת עלייה מודיעה לעיתונות שלא צריך, זו בעצם שבירת הכלים בדיוק!
אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לך משהו.
אופיר פינס-פז: אני כבר הרבה שנים נמצא פה בבית הזה.
אופיר פינס-פז: לא כל דבר שאתה רואה בעיתון מדויק.
אופיר פינס-פז: העיתון תמיד מחפש לעשות כותרת מכל דבר.
אופיר פינס-פז: אני בטוח שח"כ אביטל אמרה בדיוק את מה שאני אומר במילים שלה והעיתונות לוקחת את זה ומפוצצת, כי מה שאני אומר לא שווה מילה בעיתון.
יגאל יאסינוב: אז בוא נשמע האם היא אמרה את זה, כי אם היא אמרה את זה אני לא חושב שהעיתון צריך להתנצל, אולי שהיא תתנצל.
קולט אביטל: נתתי לך ראשון את זכות הדיבור, כיבדתי אותך, עכשיו תן גם לאחרים לדבר.
קולט אביטל: תירגע חמש דקות, תנשום אוויר.
קולט אביטל: הנושא מספיק קשה מבלי שנסבך אותו יותר.
רומן ברונפמן: יש לי שתי שאלות למר קן-תור: מה מדד הצוות, האם זה מדד ביצועי או מדד המלצות של ועדה, ושאלה חשובה יותר - הסייגים של בריאות הציבור המופיעים בסעיף 4 לחוק השבות, האם הם מופעלים?
רומן ברונפמן: בזה הייתם צריכים לדון, לדעתי, ובעקבות זה רמזת גם על המידע שיש ברשות המחלקה הקונסולרית, אז האם המידע הזה הוא מידע לצורך מידע או מידע אינסטרומנטלי?
רומן ברונפמן: אני לא קראתי את כל הדו"ח, רק שמעתי את המסקנות שהקראת פה, אני מודע לבעייתיות הנושא ואולי צריך לטפל בזה בדלתיים סגורות.
רומן ברונפמן: זה לא לפה, לפה השאלה העיקרית היא האם הסייג הזה מופעל ואם הוא מופעל על ידי מי, באיזה תדירות, ואם לא אז מהו המידע שהמחלקה הקונסולרית מחזיקה.
צבי קן-תור: לגבי השאלה הראשונה התשובה היא המלצות.
צבי קן-תור: לגבי המידע - טופס מידע יש על כל אדם שמבקש לעלות לישראל.
צבי קן-תור: אם מחר אתה עולה ארצה וכשאתה יורד מן המטוס יודעים שאתה רופא, שאשתך אחות במחלקת טיפול נמרץ ושיש לך כך וכך ילדים עם חינוך כזה וכזה וכבר מראש אומרים לך שיש לך מקום עבודה, לאשתך מקום עבודה ולילדים יש סידור כזה או אחר.
צבי קן-תור: כלומר, אפשר להשתמש במידע.
צבי קן-תור: אם אנחנו היינו יודעים לרכז את העבודה הקליטה הייתה נעשית הרבה יותר טובה.
צבי קן-תור: יש לזה המון מגבלות, והדגשתי את העניין של החשש ממניפולציה, אבל אנחנו יכולים לשפר את העלייה באמצעים הקיימים.
צבי קן-תור: האם אנחנו משתמשים בכל החוק?
צבי קן-תור: ודאי.
צבי קן-תור: האנשים שלנו עובדים גם על פי חוק השבות, על כל התקנות שלו.
רומן ברונפמן: אתה לא ענית על השאלה שלי פעמיים.
רומן ברונפמן: אני לא התכוונתי למידע גלוי, ידוע וזמין.
רומן ברונפמן: אתה אמרת שיש מידע ולו היינו משתמשים במידע יכול להיות שהמקרים האלה היו נמנעים.
רומן ברונפמן: כך שמעתי בין השורות, יכול להיות שאני טועה.
רומן ברונפמן: אולי בגלל הרגישות לנושא אנחנו מייחסים מילים למשמעויות שלא קיימות.
רומן ברונפמן: אתה אמרת "מידע", אנחנו ייחסנו את זה לא למידע גלוי לעין, על רופא, אחות ושני בנים, אלא למידע אחר.
רומן ברונפמן: אני ביקשתי ממך לתת לנו תמונה האם הסייגים בחוק השבות מופעלים.
רומן ברונפמן: אני לא מדבר על חוק השבות, אני מדבר על הסייגים לו.
צבי קן-תור: ודאי שכן.
צבי קן-תור: כל הסייגים מופעלים.
רומן ברונפמן: אני אשאל עוד יותר פשוט.
רומן ברונפמן: מגיע עולה פוטנציאלי למחלקה הקונסולרית בקייב והשליחים רואים שהבנאדם לא נורמטיבי.
רומן ברונפמן: מה השליח עושה עם זה?
רומן ברונפמן: באופן פרקטי, כשיש חשש לאי נורמטיביות של עולה מה השליח אמור לעשות?
צבי קן-תור: לגבי החוק עצמו, החוק מאוד ברור.
צבי קן-תור: אם הוא פושע אתה יכול למנוע את עלייתו, אבל לא אם הוא מסומם ולא אם הוא אלכוהוליסט.
צבי קן-תור: אני לא קורא לשנות את חוק השבות, חס וחלילה.
צבי קן-תור: אני אומר את זה חד וחלק.
יגאל יאסינוב: בלי שינוי חוק אי אפשר להטיל בדיקה.
רומן ברונפמן: על זה בדיוק הוא ענה.
קולט אביטל: הוא לא ביקש.
רומן ברונפמן: יש פה נציגים של הסוכנות היהודית?
יגאל יאסינוב: אז איך הוא רוצה לבדוק את זה?
יגאל יאסינוב: הנה, אני יושב מולו.
יגאל יאסינוב: אני היום שתיתי או לא?
קולט אביטל: תגיד לי, זה פה דיאלוג שלך או שזו וועדה?
קולט אביטל: אני מבקשת ממך! אתה לא יו"ר הוועדה, עוד מעט תצטרך לצאת החוצה.
קולט אביטל: די! תן גם לאחרים!
יגאל יאסינוב: תוציאי אותי בכוח!
קולט אביטל: מספיק! אני אוציא אותך!
רומן ברונפמן: לא בכל עיר ברחבי המדינות שהן מקור לעלייה יושבים נציגים.
רומן ברונפמן: אני רוצה לשאול את נציגי הסוכנות.
רומן ברונפמן: ניקח עיר יותר פריפריאלית מקייב.
צבי קן-תור: גם עם אותה עיר פריפריאלית האיש מגיע לנציג הסוכנות ומועבר לנציג אחר.
קולט אביטל: אם הבנתי אותך נכון, בסך הכל מה שאתה אומר זה שגם כאשר אנחנו מבחינים שיש מקרה כזה של התנהגות לא נורמטיבית אין לנו שום כלים להתמודד עם זה ואנחנו פועלים לפי חוק השבות.
רומן ברונפמן: זה לא מדויק לדעתי.
צבי קן-תור: אם אין לבנאדם עבר פלילי והוא לא חולה במחלה הוא זכאי לעלות.
אופיר פינס-פז: השאלה היא האם ברמה המעשית הטיפול הוא כזה של פריסת שטיח אדום.
צבי קן-תור: ברמה המעשית זו פריסת שטיח אדום לכל יהודי שרוצה לעלות לישראל.
אופיר פינס-פז: גם אם אתה יודע שהוא מסומם או אלכוהוליסט במצב קשה.
קולט אביטל: וגם חולה נפש.
קולט אביטל: התשובה היא כן, גם אז.
צבי קן-תור: מבלי לפגוע, אני בדקתי לאורך חמש השנים האחרונות כמה מסוממים הגיעו אלינו שגילינו שהם מסוממים ומדובר במספר אפסי.
צבי קן-תור: אני חושב שבעצם הדיון אנחנו קצת מוציאים דיבה על העלייה הזאת וזה חבל.
אופיר פינס-פז: הבעיה היא שאתמול ושלשום נרצחו שני אנשים במדינת ישראל, כנראה על רקע שכרות.
אופיר פינס-פז: מה לעשות?
אופיר פינס-פז: אפשר להגיד שזה במקרה.
צבי קן-תור: אבל אתה לא יכול לבוא ולהגיד אם הוא הגיע מסומם משם או שהוא התמכר לזה פה בארץ.
אופיר פינס-פז: אין לי מושג.
צבי קן-תור: לכן באה ההמלצה שלנו.
קריאה: יש מחקרים בנושא הזה.
צבי קן-תור: אין שום מחקר.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שחבל שאנחנו לא חוזרים לישיבה שהייתה לפני שנתיים בוועדה הזו, כשיושב הראש היה צבי הנדל, בנושא אלכוהוליזם והתמכרות לסמים בקרב הומלסים.
מרינה סולודקין: זו הייתה ישיבה סגורה ואני חושבת שזה היה דבר נכון לעשות.
מרינה סולודקין: גם את כל המספרים שראינו עכשיו ראינו לפני שנתיים וגם אמרנו שהנושא מאוד עדין ובחוק השבות קיימים הכלים לא להמליץ לאנשים שרואים שהם מתמכרים לסמים או אלכוהוליסטים לבוא למדינה.
קולט אביטל: אבל נשארו אותם המספרים ואפילו גדלו, כנראה.
מרינה סולודקין: אמרנו אז שחלק מהבעיה הם מביאים מחוץ לארץ, לגבי זה זו עבודה של הסוכנות שיכולה לעשות בצורה שקטה וחכמה, והם אכן עושים את זה, ודבר שני יש כאן משברים של קליטה.
מרינה סולודקין: אני כל הזמן עוסקת בזה שאנשים שהגיעו עם משפחות, קנו דירות, אחר כך, אחרי שאיבדו את העבודה או עברו אסון או התפרקות של משפחה, מאבדים את הדירה וכתוצאה מכך ישנה התמכרות לסמים ולאלכוהול.
מרינה סולודקין: זו בעיה שלנו, בעיית משברים של קליטה.
מרינה סולודקין: למנוע את זה שם אנחנו לא יכולים בגלל שאנחנו לא יודעים איזה סוג של בנאדם עומד לפנינו ואיך הוא מתמודד עם קשיים.
מרינה סולודקין: קולט, צר היה לי שאתמול הייתי צריכה לקרוא מה שכתוב בעיתון "מעריב".
מרינה סולודקין: אני חושבת שלא כדאי היה לפרסם בצורה שבה פרסמו ב"מעריב" את הבעיה שקיימת בגלל שזה 0.2%, ואני חושבת שזה מאוד חשוב.
מרינה סולודקין: הישראלים לא יודעים את זה.
מרינה סולודקין: למה זו הייתה טעות לפרסם לפני?
מרינה סולודקין: מפני שאת לא שמעת מה יש לנו, לאלה שיושבים כאן, להגיד וגם לא חזרת לפרוטוקולים של הישיבה שהייתה.
מרינה סולודקין: יש דרכים שונות לגמור עם העלייה.
מרינה סולודקין: את רואה מה יש בתקציב - ביטול זכויות של עולים, דבר שהוא לא מעודד, ויש גם דרך אחרת, שאורה נמיר חנכה.
מרינה סולודקין: יש יכולת לפגוע במאות אלפי אנשים.
מרינה סולודקין: שליש מהעולים הם נכים, שליש הן חד הוריות ושליש לא מסוגלים, אני לא בדיוק זוכרת.
רומן ברונפמן: גימלאים, נכים וכד'.
מרינה סולודקין: ואחרי זה, היא נאבקה בעלייה ונהייתה אוייב מספר אחת של העלייה, מפני שההתבטאות הזו לא הייתה מוצדקת ומבחינה פוליטית לא הייתה מוצלחת, גם לאורה נמיר וגם לאחרים.
מרינה סולודקין: מה שאני אומרת כאן הוא שהבעיה קיימת, מדובר בתחום מאוד מאוד עדין, בחוק השבות ישנם כל הכלים להתמודד עם התופעה הזו וחלק מהבעיה הם תהליכי הקליטה בארץ, שהם מאוד קשים.
מרינה סולודקין: לי יש כל יום טלפונים ואפילו הומלסים מגיעים לבית שלי באשקלון ואני רואה מה זה הומלס ומה קרה לו במדינת ישראל.
מרינה סולודקין: אם אנחנו לא רוצים לצמצם את העלייה אנחנו צריכים בעדינות לטפל בבעיות ויש לנו גם נציג, גם סוכנות, גם משרד קליטה וגם וועדה לעשות את זה בצורה אחרת.
קולט אביטל: אני רוצה שניה אחת להתייחס.
מיכאל נודלמן: ח"כ נודלמן.
מיכאל נודלמן: את כל הזמן עושה ככה עם היד ועושה אותו הדבר מה שאת עושה איתו.
יגאל יאסינוב: זו שיטה.
מיכאל נודלמן: זו שיטה.
מיכאל נודלמן: מה שאתה יודע נגד את לא רוצה לשמוע.
קולט אביטל: ח"כ נודלמן, אני נותנת לכל אחד בתורו.
מיכאל נודלמן: התור שלי, בבקשה.
קולט אביטל: גם אני חברה בוועדה הזו.
קולט אביטל: לא "תור שלי".
מיכאל נודלמן: בסדר, ככה אנחנו עובדים כל הזמן וככה את לא מפרסמת מאמרים.
מיכאל נודלמן: ככה זה עובד.
יגאל יאסינוב: חשבתי אתמול שאני קורא ראיון עם אורה נמיר ולא עם קולט אביטל.
קולט אביטל: ח"כ יאסינוב, נתתי לך לדבר ראשון, אני מבקשת ממך טיפת התנהגות ודרך ארץ.
קולט אביטל: לא כלפיי, כלפי אנשים אחרים שנמצאים פה.
קולט אביטל: אני רוצה להחזיר אתכם להחלטת הדיון.
מיכאל נודלמן: יש לי שאלה, למה שם ופה דיברו ואני לא דיברתי?
קולט אביטל: תכף תדבר.
מיכאל נודלמן: ככה את רוצה, כן?
קולט אביטל: אתה תכף תדבר.
מיכאל נודלמן: אני איש אינטליגנטי אבל תופעות כאלה מפריעות לי.
מיכאל נודלמן: איזו שיטה זאת?
קולט אביטל: רשמתי אותך, אתה תכף תדבר! תן לי להמשיך!
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לדבר, אני הבנתי הכל.
מיכאל נודלמן: אני הבנתי מה את מפרסמת, מה את רוצה וכל הדברים.
קולט אביטל: אתה יכול לשבת בבקשה?
מיכאל נודלמן: אני אשב עד הסוף פה.
קולט אביטל: אז שב בבקשה, תן לי להגיד כמה מילים.
מיכאל נודלמן: בבקשה, צריך להיות יחס לכל חברי הכנסת.
קולט אביטל: יחס אתה מקבל בוועדה הזאת, עם כל הכבוד וכל הנימוס.
מיכאל נודלמן: אני יושב פה, סגן יו"ר, היחס שלי לכולם - ימין ושמאל - אותו הדבר ופה אני מרגיש ככה.
קולט אביטל: סליחה, אנשים דיברו לפי התור.
קולט אביטל: ח"כ סולודקין ביקשה לדבר לפניך.
מיכאל נודלמן: אני כל הזמן עם היד ככה, אולי את לא רואה.
קולט אביטל: אתה רוצה שאנחנו נמשיך?
מיכאל נודלמן: לא נעים לי מהאנשים אבל נמאס לי מהדבר הזה ומההתנהגות הזאת.
קולט אביטל: ח"כ נודלמן, אני לא יודעת ממה נמאס לך כי אתה פשוט כמעט ולא מגיע לוועדה הזאת.
מיכאל נודלמן: ודאי שאני מגיע.
קולט אביטל: אז כשאתה מגיע תדבר בתור שלך.
מיכאל נודלמן: אני לא כמעט לא מגיע, בדברים מסוימים שאני חושב שהם חשובים אני אבוא.
מיכאל נודלמן: אני פה! אני יודע יותר טוב מה חשוב לעלייה.
קולט אביטל: אתה יודע הכל יותר טוב מכל אחד בחדר הזה, אז אני מבקשת ממך שתי דקות להירגע, תן לי לענות לח"כ סולודקין ואחר כך תדבר.
מיכאל נודלמן: למה את לא יכולה לשמוע אותי?
קולט אביטל: מפני שיש לי גם זכות דיבור בוועדה הזאת.
קולט אביטל: עד עכשיו כולכם דיברתם.
מיכאל נודלמן: זה לא ניהול תקין, תאמיני לי.
קולט אביטל: ההתנהגות שלך היא לא ניהול תקין.
מיכאל נודלמן: את רוצה להוריד לי?
מיכאל נודלמן: זו שיטה מאוד קשה כאן.
קולט אביטל: זו לא שיטה.
מיכאל נודלמן: אני יותר גרוע מזה, תאמיני לי, אבל את כל הזמן עושה דברים כאלה.
מיכאל נודלמן: את לא מבינה.
מיכאל נודלמן: את רוצה לענות לסולודקין, אולי אני אגיד משהו שאת תצטרכי לענות לי.
מיכאל נודלמן: את יכולה לענות לי?
מיכאל נודלמן: אני לא מבין את השיטה הזו.
מיכאל נודלמן: מה ההיגיון לענות לסולודקין ואחר כך לשמוע מה נודלמן אומר ועוד פעם לענות?
מיכאל נודלמן: תשמעי את כולם!
קולט אביטל: ח"כ נודלמן, אפשר להירגע?
מיכאל נודלמן: אני מאוד רגוע.
קולט אביטל: אתה לא רגוע.
מיכאל נודלמן: אתמול אני נבחרתי ליו"ר הפדרציה לאיגודים מרוסיה.
מיכאל נודלמן: אני יוצא רוסיה, אני מאוד רגוע.
מיכאל נודלמן: הגלגול הכי גדול שאת עונה, תלכי איתו, בסדר.
קולט אביטל: אני?
מיכאל נודלמן: כן, כן, אני הכל יודע.
מיכאל נודלמן: אני יודע.
קריאה: אנחנו יודעים.
קולט אביטל: ח"כ נודלמן, תגיד עכשיו מה שאתה רוצה, אחר כך תקבל את ברכותיי, אין לי מושג לאיזה ארגון נבחרת כיו"ר.
מיכאל נודלמן: זה ארגון ששייך לקליטה.
קולט אביטל: מה רצית להגיד?
מיכאל נודלמן: רציתי להגיד שאתמול אני קראתי בעיתון "מעריב" כתבה שלך ואני לא מבין איך אפשר שיו"ר ועדת קליטה תפרסם מאמר בלי דיון בוועדה ובסוף תכתוב שצריך לבדוק כל עולה אם הוא אלכוהוליסט או לוקח סמים.
מיכאל נודלמן: את זה אני לא מקבל.
מיכאל נודלמן: זה פוגע בכנסת, זה פוגע בוועדה, זה פוגע בעלייה מרוסיה.
מיכאל נודלמן: דבר שני שרציתי להגיד - כל אחד צריך להבין שאי אפשר לעשות סלקציה שם ברוסיה בכל המדינות חוץ ממה שיש בחוק השבות.
מיכאל נודלמן: בחוק השבות כתוב שאם יש עבר פלילי האדם פסול, זה נכון, אבל אין שום דבר אחר שאומר שבנאדם לא יכול לעלות לארץ.
עמרי שרון: גם סכנה לבריאות הציבור.
קולט אביטל: מסוכנות.
מיכאל נודלמן: אנחנו יודעים מה זה מסוכנות, זה לא אלכוהול.
מיכאל נודלמן: מסוכנות זה איידס ודברים אחרים.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להבין על מה אנחנו מדברים - איך למנוע מאנשים לבוא לפה או איך לטפל בתופעה הזו פה.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שעולים חדשים שנכנסים לארץ לא נכנסים לרמה ג' או לרמה א', הם נכנסים לשכונות עוני, במקומות בהם שכר הדירה נמוך, ולכן יש השפעה גדולה של החברה עליהם.
מרינה סולודקין: החברה הקולטת.
עמרי שרון: זה משבר של הגירה.
עמרי שרון: הגירה היא אירוע מאוד טראומטי.
מיכאל נודלמן: ובנוסף לזה, לפרסם בעיתון שעולים חדשים הם כאלה, כשכאן מדובר על 0.2, אני לא חושב שזה תפקידה.
צבי קן-תור: זה לא עולים חדשים, 0.2% מהאוכלוסייה הכוללת.
מיכאל נודלמן: זה פחות.
מיכאל נודלמן: שיו"ר ועדת קליטה תפרסם לעם בעיתון "מעריב" מאמר כמו שפורסם זה לא בסדר ואני לא מקבל את זה.
מיכאל נודלמן: אני אפילו לא חושב שהוועדה צריכה להתעסק עם זה, אנחנו עסקנו עם זה בהרבה פעמים, את זה צריך לעשות אנשים שמומחים למחלות, לסוציולוגיה וכו'.
מיכאל נודלמן: אנחנו רק צריכים להגיד שזה משבר של קליטה.
מיכאל נודלמן: אני מסכים עם עמרי במאה אחוז.
מיכאל נודלמן: זה הכל.
מיכאל נודלמן: אני בחיים שלי לא פרסמתי מאמר כמו שאת פרסמת, יו"ר ועדת קליטה.
יאנה טולצינסקי: אני מנהלת היחידה לדרי רחוב בתל אביב.
מרינה סולודקין: כבר היית כאן, נכון?
יגאל יאסינוב: גם עליך קראנו.
יואב בן-ארצי: היא לא צוטטה, זה היה ציטוט מוטעה.
יאנה טולצינסקי: מה שאני מנסה להגיד זה דבר מאוד פשוט.
יאנה טולצינסקי: מדברים על העלייה, על הסטיגמה ועל התפיסה של העלייה.
יאנה טולצינסקי: צריך לזכור שמדובר באנשים שמגיעים לחברה שלא יודעת איך לקלוט אותם ואין לה את הכלים לכך.
יאנה טולצינסקי: הם מלכתחילה מגיעים חלשים יותר, מגיעים מאוד מהר לרחוב, ואני מדברת על מאות בתל אביב - יש אצלנו 50% מההומלסים בארץ.
יאנה טולצינסקי: הם מגיעים, הם חלשים, הם לא יודעים מה קורה סביבם, במצב שהם מגיעים קשה להם ללמוד איך להשתלב, הם עוברים משבר הגירה, משבר זוגיות, משבר עבודה, כל המשברים האפשריים זה על גבי זה.
יאנה טולצינסקי: התוצאה היא שהם בחוץ והם גם מתים בחוץ.
יאנה טולצינסקי: בשנה שעברה היו 30 מתים, השנה אנחנו מקווים להציל חלק כי פתחו עוד מקום שיאכיל אותם גם כשהם שתויים וכשהם משתמשים בסמים.
יאנה טולצינסקי: אני לא עוסקת בתפיסה של העלייה, אם זה רוסי או ישראלי, אנחנו עוסקים באנשים שנמצאים בחוץ, כשהם בחוץ הם מסכנים את החיים שלהם כי אם בקיץ הם שותים הם בסכנת התייבשות מהחום או בחורף הם שותים וחם להם, הם לא מגינים על עצמם וקופאים מקור.
יאנה טולצינסקי: מצאו שניים שקפאו מקור בחוץ.
יאנה טולצינסקי: אני לא אכנס לכל הנושא של חוק השבות כי זה לא מענייני, מה שהעירייה מציעה הוא שאם הם מגיעים לפה במצב שהם חלשים יותר, כאשר 50% מהמכורים לסמים מגיעים כשהם כבר מכורים לסמים ורוב האלכוהוליסטים - קרוב ל-100% - כבר מגיעים ככה ולא בודקים בציציות, צריך להכין פה קהילה לקליטה, צריך שיהיו כמה כללים איך לטפל באנשים האלו.
יאנה טולצינסקי: כמו כן, אם הם מגיעים לפה וכולם מתרכזים בתל-אביב צריך לדאוג שהעיר הזו תוכל לטפל בהם כי הם מגיעים לשם ואין כסף לעזור להם או אנשים שיעזרו.
יאנה טולצינסקי: לגבי מחלות - לא בודקים אם הם חולים.
יאנה טולצינסקי: רוב ההומלסים סובלים מצהבת C, שמסוכנת כמעט באותה מידה כמו איידס.
יאנה טולצינסקי: יש היום נשאי איידס, שזה דבר שהולך ומתרחב, ויש שחפת.
יאנה טולצינסקי: לא בודקים את זה.
יאנה טולצינסקי: אצלנו ביחידה שלושה עובדים נדבקו בשחפת במשך חצי שנה.
יאנה טולצינסקי: אני לא יכולה לדעת אם בבדיקה הבאה יגידו לי שאני נשאית שחפת, כל שנה יש בדיקה.
יאנה טולצינסקי: זו לא כזו בעיה לבדוק אם אדם חולה שחפת ואם השחפת פעילה אבל זה לא נעשה.
יאנה טולצינסקי: זה מסכן גם את האנשים שמנסים לעזור.
יאנה טולצינסקי: הבעיה היא האנשים שם, הם סובלים ואין להם את הכלים להתמודד עם המקום אליו הם נפלו.
נעמה צוויג: אני מהרשות למלחמה בסמים, אני רוצה להמשיך את דבריה של אסנת.
נעמה צוויג: אני לא מדברת על שינוי חוק השבות ולא על שינוי מדיניות ולא אני צריכה להחליט בדברים האלה, אני רק רוצה להציע הצעה שהרשות למלחמה בסמים כבר הציעה בעבר - לפתח כלים ולסייע גם לפני שמביאים את העולים.
נעמה צוויג: לפתח את אותם כלים לפי החוק ולפתח את המנגנון כדי שנוכל לדעת.
נעמה צוויג: אני חושבת שזה מה שעושה את ההבדל.
נעמה צוויג: לא אמרתי לא להביא לפה מישהו אם אתה יודע שהוא אלכוהוליסט, אבל זה עושה הבדל גדול מאוד אם אתה יודע שהוא אלכוהוליסט, ואת זה אפשר לדעת.
נעמה צוויג: לגבי סמים זה קצת יותר מסובך, אבל גם אפשר לדעת, גם לתת כלים ולהכשיר אנשי מקצוע.
יגאל יאסינוב: תני דוגמה לכלים כאלו.
נעמה צוויג: לזיהוי או לטיפול?
יגאל יאסינוב: לזיהוי.
נעמה צוויג: יש כלים לזיהוי, יש עובדים סוציאליים שיודעים לטפל בזה.
יגאל יאסינוב: לא לטפל, לזהות.
נעמה צוויג: זה קודם כל לשאול את השאלות הנכונות, ולא בגלל שאתה חודר לפרטיות.
נעמה צוויג: גם אם בנאדם חולה במחלה אתה לא אומר לו: "בגלל המחלה שלך אתה אשם".
נעמה צוויג: אתה מדבר על מדיניות, אני מדברת על משהו פרקטי.
נעמה צוויג: כשאתה יודע שמישהו חולה אתה גם יכול לעזור לו ולהפנות אותו לאן שצריך, אתה יכול שמי שצריך יחכה לו בשדה התעופה והוא לא יגיע לפינת הרחוב.
נעמה צוויג: למשל אסנת תחכה לו או אנשים שהבריאו משחפת מהמחלקה שלה יחכו לו.
נעמה צוויג: מעבר לזה, יש כלים ויש דרך, צריך רק לרצות.
נעמה צוויג: אני חושבת שזה נכון לטובת האנשים וגם לטובת החברה שלנו שהנושא יזוהה, אחרי שמזהים אפשר לסייע.
יגאל יאסינוב: לפי החוק דברים כאלה אפשר לעשות רק בצו של בית משפט.
קולט אביטל: סליחה, אני לא הפרעתי לך, אתה תפסיק להפריע לה! תפסיק להתנפל על כל אחד!
יגאל יאסינוב: אני לא מתנפל.
יגאל יאסינוב: את זימנת את הדיון והוא מתנהל בדיוק כמו שרצית, בדיוק כמו שהצגת אותו אתמול לתקשורת.
יגאל יאסינוב: נעמה צוויג: אני מייצגת את העמדה של הרשות למלחמה בסמים.
יגאל יאסינוב: הכיוון השני הוא ההיערכות בקהילה, בארץ.
יגאל יאסינוב: אני חושבת שמכיוון שיש לנו בעיה צריך גם להגדיל את התקציבים, גם את ההכשרות וגם להיערך נכון לקלוט את האנשים.
יגאל יאסינוב: אז הנה אתה עושה את החיבור - אם אתה תדע מי האנשים האלה יהיה זיהוי מתאים ותדע לאן אתה לוקח אותם זה כמו שכשמגיעים אקדמאים אתה יודע בדיוק לאן לשלוח אותם.
יגאל יאסינוב: אתה שולח אותם למעון אקדמאי, נכון?
יגאל יאסינוב: אז אם מגיע אדם חולה - שלח אותו למטפל שלו.
יגאל יאסינוב: אז אתה תסייע גם לו וגם לקהילה, הוא פחות יסכן אותה.
יגאל יאסינוב: אני הייתי 10 שנים מנהלת מחלקת טיפול בהתמכרויות באשקלון והייתי אחראית על כל דרי הרחוב של אשקלון.
יגאל יאסינוב: עיר קטנה באופן יחסי כמו אשקלון הייתה צריכה לטפל בעשרות!
יגאל יאסינוב: אני אומרת לך שלפעמים מה שעשינו עם האנשים האלה הוא ששלחנו אותם לנוח במכון גמילה מאלכוהול, במונית, וכשהם חזרו המונית החזירה אותם לקרן הרחוב שלהם.
יגאל יאסינוב: אחרי עוד כמה זמן שוב שלחו אותם למנוחה ולא היה מה לעשות איתם בכיוונים אחרים, הקהילה לא הייתה ערוכה לזה.
יגאל יאסינוב: צריך להגיד שיש לנו בעיה ולבנות את המערך כי אתה צריך לבנות מערך שלם.
קולט אביטל: אני רוצה לכוון את הדיון.
קולט אביטל: פתחתו פה במה שביקשנו בוועדה הזאת לבדוק.
קולט אביטל: הוועדה הזאת התבקשה לבדוק אם ניתן למצוא או לאבחן אנשים לפני שהם באים לארץ ואם יש לנו כלים משפטיים לזה.
קולט אביטל: זה בדיוק המנדט שהיא קיבלה, נבדוק את זה.
קולט אביטל: אני רוצה לפתוח בלי שום התנצלות - ישנה בעיה ואסור לנו לטמון את הראש בחול ולא לראות לבדוק אותה.
קולט אביטל: ח"כ סולודקין, הייתי בוועדה הזאת לפני שנתיים, אילו את היית אומרת לי: "קחי פרוטוקולים מלפני שנתיים וקראי אותם" את יכולה להיות בטוחה שהייתי עושה את זה.
קולט אביטל: אני לא יודעת על כל מה שדנו, זאת אחת מהבעיות בכנסת.
קולט אביטל: כיוון שאת היית חברה בוועדה הזאת, אם את יודעת על מקרים אחרים ואת רוצה שאני אטפל בעניינים בצורה יותר יסודית בכך שאוכל גם לחסוך מאתנו עבודה - אני אשמח.
מרינה סולודקין: יש פרסומים, זה דבר ידוע.
קולט אביטל: זה לא עניין של פרסומים בעיתון.
קולט אביטל: הרי אנחנו ישבנו בוועדה הזאת לפני כמה חודשים כשביקשנו להקים ועדה מקצועית לבדוק את הנושא, גם אז יכולת להסב את תשומת לבי.
קולט אביטל: זו פעם ראשונה שאני שומעת שהיה פה דיון, אני מצטערת שלא ידעתי שהיה דיון כי ודאי הייתי לומדת ממנו משהו.
קולט אביטל: למרות שאמרת לי את זה אני לא חושבת שפה המקום להתחיל לצרוח ולזרוק האשמות אחד נגד השני.
קולט אביטל: לכל אחד יש פה דעות ואפשר לנהל את הדיון הזה בצורה מכובדת.
קולט אביטל: כל מה שאני מנסה להגיד הוא שישנה תופעה, התופעה מדאיגה אותי ואני רוצה לדעת אם יש לכם כלים להתמודד איתה.
קולט אביטל: גם שאלנו בוועדה הקודמת אם אנחנו יודעים שיש מקרים כאלה מה אנחנו עושים כדי שהמידע יעבור לכל הארץ.
קולט אביטל: אם אנחנו יודעים - איך מטפלים באנשים שמגיעים לארץ.