GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: מטרת התוכנית הזו הייתה לשמש מעין סטרטר, לתת לאנשים את המוטיבציה לצאת לעבודה, גם לפצות אותם על האובדן בהכנסות שנגרם עקב הקיצוצים בהבטחת הכנסה, ובתקווה שבעקבות הסטרטר הזה וההשתלבות במקום העבודה הם לאט לאט יגדילו את משרתם באופן שיאפשר להם לעמוד על שתי רגליהם ולצאת ממערכת הבטחת הכנסה וביטוח לאומי.
קולט אביטל: לכן התוכנית נקבעה לשנה.
קולט אביטל: זה אפילו לא שנה, זה התחיל בספטמבר ונגמר באפריל.
קולט אביטל: השאלה של חברת הכנסת מאוד נכונה - זה נראה לצאת ידי חובה, עושים איזה "חפ-לפ".
אתי לבני: אולי נפנה את השאלה לנציג האוצר.
סיגל שלח: אני חושבת שכדאי.
סיגל שלח: לפני כן, אני רק רוצה להגיד שהאוצר כן הביע נכונות, במידה ותהיה הצלחה לתוכנית וכ-5,000 השמות בסוף התוכנית, שהתוכנית כן תוארך.
קולט אביטל: לפי דעתך יש הצלחה?
סיגל שלח: לפי דעתי יש הצלחה.
סיגל שלח: התחזיות היו בערך 5,000-6,000 השמות מתוך האוכלוסייה ואנחנו נגיע למספר הזה, אולי אפילו יותר.
סיגל שלח: שירות התעסוקה הפעיל תוכנית מחוזית עם יעדים ספציפיים לאוכלוסייה הזאת כדי לשווק את מקומות העבודה ולהגביר את קצב ההשמות ייעודית לאוכלוסייה הזאת.
מרינה סולודקין: שמענו כאן דברים חשובים אולי, אבל זה לא קשור לעולות חדשות.
מרינה סולודקין: הבעיה של העולות היא אחרת לגמרי.
מרינה סולודקין: אנחנו רוצים תשובה - האוצר פגע באנשים שעובדים במשרה מלאה, כל המשחקים מסביב לא מעניינים, מה שאנחנו אומרים הוא שבגלל המיתון ובגלל שביטלו את השלמת ההכנסה ואת כל ההטבות הנלוות אנשים עכשיו יושבים עם מחצית מהכסף שהיה להם, עם אותם ילדים, בדירות שכורות.
קולט אביטל: ועם אותה עבודה.
מרינה סולודקין: מה שאני שומעת אולי יעניין את ועדת כלכלה, אבל אותנו מעניין מה קורה בתחום של עולות חדשות במשפחות חד הוריות.
קולט אביטל: נבקש את התשובה הזו מנציגת המשרד לקליטת עלייה.
קלאודיה כץ: אני יכולה להתייחס, אבל התשובה בטח צריכה לבוא מהאוצר ולא ממני.
קולט אביטל: אתם לא מטפלים בצורה נקודתית לדעת כמה מתוך ההצלחות יושמו על עולים ועל עולות?
קלאודיה כץ: בזה אנחנו מטפלים, אבל הבעיה שמעלה כאן ח"כ סולודקין היא אחרת לחלוטין.
קלאודיה כץ: לגבי מה ששאלת כעת, אני אענה מתוך ממסמך שהוגש לנו על ידי שירות התעסוקה, לפיו בין 3,000 ל-5,000 מהאנשים הם עולים חדשים, וזאת כשהוכרז על תהליך השינוי הזה.
קלאודיה כץ: היינו בערב הקיצוץ והפעלנו תוכנית ייחודית לעולים חדשים, כי ידוע שכל החסרים של החד הוריות הם גם של עולות חדשות שיש להן את כל הבעיות בהסתגלות בארץ חדשה.
קולט אביטל: אנחנו יודעים את זה.
קלאודיה כץ: אנחנו הפעלנו תוכנית מיוחדת, תוכנית שהייתה אמורה לתת, ונתנה, לעולות חדשות לעלות ברמה בשפה.
קולט אביטל: מתי התחלתם בתוכנית הזו?
קלאודיה כץ: פרסמנו את התוכנית באוגוסט.
קלאודיה כץ: בתחילת ספטמבר כבר היו 1,000 עולות חד הוריות בקורסים שונים לנושא תעסוקתי, על מנת שיוכלו לקבל את השירותים מהמוקדים של שירות התעסוקה, כי שם אין שירות בשפות אלא השפה המדוברת היא עברית, גם מעסיקים מדברים עברית.
קולט אביטל: יש איזשהו מעקב?
קלאודיה כץ: דרך אגב, אנחנו ממשיכים את זה עכשיו, לא נפסיק את זה, גם בהמשך אנחנו ניתן עדיפות מוחלטת לחד הוריות.
קלאודיה כץ: אנחנו צריכים לחשוב מה אנחנו עושים, אם זו סדנה לחיפוש עבודה לחד הוריות או לעולים רגילים אנחנו בהחלט נותנים עדיפות לחד הוריות.
קלאודיה כץ: קיימנו מספר גדול של סדנאות לחיפוש עבודה, מתוך אותו מעגל של 4,000 איש כ-500 הושמו בעבודה ועוד כ-200 איש כאלה נמצאים במסגרות שונות, אם העבודה מובטחת או אם מדובר על מרכזי הכוונה שמחפשים מקום עבודה ספציפי עבור אותו בנאדם.
קלאודיה כץ: כל זה נעשה ואנחנו ממשיכים לעשות ולא נפסיק את זה.
קלאודיה כץ: יחד עם זאת, מטעמי הגינות אני חייבת להגיד שלגבי מה ששאלה כאן ח"כ סולודקין, התשובה לא אצלנו.
קלאודיה כץ: מי שעבד במשרה מלאה ב-4,500 ₪, עם ילד ועם דירה שכורה והפסיק לקבל את הסיוע, אין מה להגדיל לו שליש משרה, אישה כזו כבר עובדת במשרה מלאה והיא בהחלט נמצאת במצב קשה.
קולט אביטל: את אומרת שבעצם מה שהאוצר עושה זה שהוא לא מעודד אנשים שעובדים במשרה מלאה.
חני נחמני: מה שאנחנו עשינו, אנחנו ייעדנו את המשרות שהגיעו לשירות התעסוקה לטובת החד הוריות, כשאנחנו מכירים כ-12,000 עולות חד הוריות.
קולט אביטל: אלה שרשומות.
חני נחמני: כן, אלה שחייבות במבחן תעסוקה, בין אם זה מספטמבר ובין אם ותיקות.
חני נחמני: רק מאוגוסט האחרון ועד היום הופנו כמעט 6,000 עולות שלא עבדו בכלל להגדיל את היקף ההכנסה שלהן.
חני נחמני: אנחנו יודעים על כ-3,000 שנקלטו, עוד 3,000 הופנו לקורסים וכ-800 נקלטו, כשהקורסים האלה הם קורסים של טכנאיות, שם אחוז העולות גבוה יותר מאחוז הותיקות.
חני נחמני: אלה קורסים במסגרת התוכנית של התמ"ת, עליה דיברה סיגל קודם.
חני נחמני: עכשיו ייפתחו 6 קורסים לעולים, בבאר שבע, אשדוד, חיפה, מגדל העמק ועפולה, כשהעדיפויות הן לעולות.
קולט אביטל: אתם מפרסמים את התוכנית הזו גם בכלי התקשורת בשפות השונות, כמו סינית ואמהרית?
חני נחמני: אני לא יודעת.
קולט אביטל: אנחנו רוצים להגיע לציבור העולים.
רומן ברונפמן: לא צריך להגיע לציבור העולים, ציבור העולים עומד בתורים ארוכים, אינסופיים, בשירות התעסוקה.
רומן ברונפמן: לא צריך להגיע לציבור נוסף.
רומן ברונפמן: אם היו 20 או 15 אלף משרות פנויות אז מילא, אבל מדברים רק על כמה משרות מסכנות, כשהן מופנות בלאו הכי לשירות התעסוקה, אז למה לפמפם את זה?
סיגל שלח: הפרסום נועד יותר למעסיקים, שיכירו את התמריצים ויעסיקו.
סיגל שלח: מבחינת ההורים היחידים נכון שפשוט להגיע אליהם, אבל למעשה הם קהל שגוי במובן הזה.
סיגל שלח: הם מגיעים ממילא לשירות התעסוקה והמידע ניתן על ידי פקידי השמה שעברו הדרכות מפורטות בנושא.
חני נחמני: לגבי הפרסום - יש עבודה מאוד מסיבית וגם במערכת המחשוב שלנו יוצאת הערה בגדול: "דורשת עבודה זו הינה חד הורית" כדי שניתן להן קדימויות.
חני נחמני: נכון שיש משרות וחלק לא אוישו, אבל צריך לזכור בכל זאת באיזה מצב המשק נמצא, המשרות הן לא רבות ומסוג מאוד מסוים.
קולט אביטל: אף אחד לא משחק פה משחקים, אם כולנו יודעים שמאגר המשרות, כפי שקורא לזה ח"כ ברונפמן, "מצ'וקמק", אם אנחנו מדברים על מאגר משרות קטן שאולי עם איזה תמריץ נוסף יגיעו עוד כמה מעסיקים, כמה כבר יש?
קולט אביטל: מדוע לא לחזור לאוצר ולהגיד שעם כל הרצון, עם כל הכבוד ועם כל התמריצים אנחנו לא יכולים להעסיק את כולם, וכיוון שאין משרות במשק צריך לחזור לנושא של עזרה נוספת לכל אותם המשפחות, אם הדבר הזה נכשל.
חני נחמני: אנחנו יושבים יחד עם האוצר ויחד עם הרשות והדברים עולים.
חני נחמני: הנושא הזה עולה ברמה האישית פעם בשבועיים אצל מנכ"ל התמ"ת יחד עם האוצר ומראים את המצב כמו שהוא.
חני נחמני: עם כל זה שמנכ"ל שירות התעסוקה קבע כיעד להגדיל ולחפש את מקומות העבודה ולעודד מעסיקים, זה המצב.
קולט אביטל: מה סך הכל התקציב הכולל של התמריצים?
קולט אביטל: אתם לא השארתם את זה פתוח, אתם החלטתם על תמריצים מתאריך ועד תאריך, יש לכם איזשהו תקציב כולל?
קולט אביטל: כמה תקציב הוקצה לעניין הזה?
קריאה: לפי החשבון זה כ-50 מיליון ₪ השנה הזאת.
קריאה: לא, זה היה עד לפני שלשום.
קריאה: לפי החשבון של 5,000 משפחות ו-9,000 ₪ למשפחה הם יקבלו כ-50 מיליון שקל?
סיגל שלח: למיטב ידיעתי, יש סניפים שתוקצבו באופן ספציפי.
סיגל שלח: הנושא של המענקים נשאר פתוח לפי דרישה.
סיגל שלח: יש הגדרה מאוד כללית של מספר חבילות, אבל בעיקרון זה נשאר לפי מספר התביעות למענקים.
קולט אביטל: נניח שהיו באים מחר 100,000 אנשים ומציעים משרות, גם את זה הייתם מתקצבים?
סיגל שלח: זה האוצר.
ערן לבהות: לפי מיטב ידיעתי אין מכסה לסעיף הזה, זה לפי מספר המקבלים.
ערן לבהות: כמו חוק הבטחת הכנסה, אם עכשיו יגדל מקבלי הבטחת הכנסה ל-30,000 כולם יקבלו.
רומן ברונפמן: אבל זה לא חוק.
ערן לבהות: אני רק עושה אנלוגיה בשביל להבהיר את הנקודה.
רומן ברונפמן: אבל אתה לא יכול לפעול בשיא כזה בלי מכסה כי זה לא החוק.
ערן לבהות: אני אבדוק את זה.
רומן ברונפמן: כל מה שאנחנו שומעים פה אולי הוא טוב, למרות שאני בספק אם זה טוב, כי זו התעסקות בשוליים, השוליים הכי דקים של הבעיה.
רומן ברונפמן: אז אנחנו ניישם 100 מענקים או 3,000 משרות, כאשר הבעיה היא בעיה גדולה.
קולט אביטל: 98,000.
רומן ברונפמן: מתוך זה, אני מאמין, אחוז ההקלה בקרב העולות הוא פי 2.5 מהממוצע הארצי.
רומן ברונפמן: אני בטוח שיש מכסה, אבל חברנו מהאוצר לא רוצה לספר לנו עליה כי זה בטח אחוז זעום, אבל עד שלשום זה היה תקין.
רומן ברונפמן: שלשום ועדת הכספים העבירה קרוב ל-100 מיליון שקל להתנחלויות מתוך שלושה סעיפים: ממשכנתאות לזוגות צעירים, מסיוע לחד הוריות ומסיוע למחוסרי דיור.
רומן ברונפמן: אז נניח שאנחנו מדברים כאן על עולות וותיקות חד הוריות וזה לא קשור לזוגות צעירים, אבל שני הסעיפים האחרים הם ישירות המשפחות החד הוריות ומחוסי הדיור.
רומן ברונפמן: מיהם מחוסרי הדיור אם לא חלק מהחד הוריות?
רומן ברונפמן: לכן אני מאוד מכבד את הרפרנטיות של האוצר, אבל אני חושב שזו לא הדרך להופיע בפני שתי ועדות של הכנסת, גם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וגם הוועדה למעמד האישה.
רומן ברונפמן: אני מציע שתצא הצעה בשמנו לשר במשרד האוצר, שהוא כביכול שר חברתי.
קולט אביטל: הוא כבר שכח את זה מזמן.
רומן ברונפמן: בכל זאת, כך אומרת התפיסה הציבורית.
רומן ברונפמן: זה נושא חברתי במשרד האוצר, ששר האוצר יספר לנו למה הוא העיז להעביר משלושה סעיפים חברתיים לסעיף אחד מדיני-פוליטי, כשבמוקדם או במאוחר גורלן של אותן התנחלויות ידוע.
רומן ברונפמן: טוב שיושבים פה נציגי האוצר אבל התשובות לא אצלם, גם כי הם לא באו מוכנים וגם כי כשיש להם תשובות הם לא רוצים לפרסם אותן כי הם מתביישים בתשובות האלה, ובצדק.
קולט אביטל: אני חייבת לפחות להגיד שהמדיניות היא לא בדיוק בידיהם, הם מבצעים את המדיניות.
קולט אביטל: נמצא פה ציבור של נשים, שלפחות הן עושות כמיטב יכולתן בנושא.
רומן ברונפמן: וזה מה שאמרתי, שאני חושב שזו עבודה טובה, כי אני יודע איך שירות התעסוקה עובד, הוא רוצה ליישם משרה-משרה מול לקוח, אבל אין תקציב ואין משרות.
רומן ברונפמן: זאת הנקודה.
קולט אביטל: יש לי עוד שאלה לנציג האוצר.
קולט אביטל: הוא בטח יחשוב שהוא היום על הכוונות, אבל לא הוא על הכוונת.
רומן ברונפמן: האוצר תמיד על הכוונת אבל במקרה זה הוא לא המטרה.
קולט אביטל: במקרה הזה אפילו בצדק.
קולט אביטל: מה קרה עם ועדת קמה, ועדה שמונתה לחלק 20 מיליון שקל לאמהות חד הוריות במצב קשה?
ערן לבהות: למיטב ידיעתי המלצות ועדות קמה פורסמו בנובמבר 2003.
קולט אביטל: זה גם למיטב ידיעתנו.
קולט אביטל: מה קרה אחרי הפרסומים, הכסף חולק?
ערן לבהות: החלוקה של התקציב ומתן המענקים כרגע עוד לא נעשו, כמו שהוזכר פה.
קולט אביטל: אני לא מבינה.
קולט אביטל: יש החלטה, יש ועדה, זה מתפרסם בנובמבר ואנחנו בסוף פברואר, אנשים במצב קשה והמצב מחמיר כל יום.
קולט אביטל: האם יש לך איזשהו הסבר הגיוני כדי שאנחנו נבין למה הסחבת הזאת?
ערן לבהות: אני לא מתעסק בוועדה הזאת ואני לא יכול להגיד.
קולט אביטל: אז מי כן?
קולט אביטל: אני מאוד מצטערת, אנחנו יכולים לנצל את זמן האוויר שיש לנו פה כדי להעביר גם לאמהות החד הוריות בבית ולציבור גם מידע וגם מסר מאוד ברור, שלמדינה הזאת ולממשלה הזאת יש סדרי עדיפויות אחרים, וגם כאשר אחרי שביתות ואחרי הסכמים בין שר האוצר לבין אמהות חד הוריות מנסים לגרד קצת את פני השטח ולתת איזושהי התחלה של פתרונות, גם לא מיישמים אותם, גם הכסף המתוקצב לא מחולק, גם משרות אין במשק, שום דבר לא השתנה והמצב רק מחמיר משום שאנחנו עומדים לפני קיצוץ נוסף.
קולט אביטל: אני מוכרחה לבוא ולהגיד שאני ידעתי על 100 מיליון שקלים שהועברו לשטחים אבל לא ידעתי מאיפה הם נלקחו.
קולט אביטל: אני חושבת שיש פה איוולת גדולה.
קולט אביטל: עם כל הרצון שלי להתאפק בנושא הזה קשה לי להתאפק, אני חושבת שזו טעות חמורה ואני חושבת שהממשלה הזו פשוט מתעללת באזרחי ישראל, ודאי בעולים.
מרינה סולודקין: שאלה לישראל שוורץ - מה קרה עם הסיוע בחדרה למשפחות חד הוריות של עולים?
ישראל שוורץ: השאלה כמה אחורה צריך ללכת.
קולט אביטל: קוצץ ב-7% וזאת הצלחה ענקית שזה קוצץ רק ב-7%.
מרינה סולודקין: מלפני חצי שנה ועד עכשיו.
ישראל שוורץ: אז כל השינוי הופחת ב-7% בינואר שנה זו, הקיצוץ הגדול היה ביולי 2002.
קולט אביטל: זה סך כל הקיצוץ מיולי עד עכשיו?
ישראל שוורץ: מאוד קשה לעשות את ההשוואה כי זה משתנה לאורך השנים, אם זו משפחה בשנה ראשונה או בשנה רביעית או חמישית, גם הבדל בין משפחה שעובדת לבין משפחה שנתמכת.
קולט אביטל: אתה מוכן לתת לנו ממוצע?
ישראל שוורץ: זה מאוד קשה.
ישראל שוורץ: על סטטיסטיקאי שטבע בנחל אומרים שהממוצע של הנחל 30 ס"מ.
ישראל שוורץ: מאוד קשה לתת ממוצע, אני יכול לתת אולי נקודות.
ישראל שוורץ: אם, לדוגמה, ביוני 2002 הסיוע למשפחה חד הורית נתמכת היה 1,170 שקל, היום הסיוע הוא 1,044 בשנה הראשונה.
ישראל שוורץ: בעבר הסכום של 1,170 רץ לאורך כל התקופה, כלומר כל עוד אותה משפחה הייתה נתמכת היא הייתה מקבלת את ה-1,170 שקל והיום בשנה הרביעית, למשל, במקום 1,170 מקבלים 509 שקל.
קולט אביטל: זה יותר מ-50%.
ישראל שוורץ: מהשנה הרביעית ואילך זה יורד ב-5% כל שנה, כך שבסופו של דבר זה יכול להתאפס או לשאוף לאיפוס.
קריאה: וכמה מקבלת משפחה חדשה?
ערן לבהות: מחתילה עם 1,044.
קולט אביטל: אני רוצה לשאול שאלה.
קולט אביטל: מגיעה הנה משפחה של עולים חדשים, אנחנו קיבלנו על עצמנו להביא אנשים בלי שום הבחנות, ודאי מגיעות משפחות של קשישים.
קולט אביטל: משכנתא כבר אין, מענק כבר.
קולט אביטל: משפחה של אנשים שמגיעים הנה בגיל 60, תעסוקה לא ימצאו, באיזשהו מקום הם צריכים להתגורר, מה אנחנו מצפים מהם?
קולט אביטל: שבגיל 64 רמת הכנסתם תעלה?
קולט אביטל: מה בדיוק השיקול הזה שאנחנו מורידים להם את שכר הדירה?
קולט אביטל: אם אנחנו עושים את זה לגבי אנשים צעירים שנכנסים לכוח העבודה אפשר להגיד שזה תמריץ בתחילת הדרך, מה אנחנו עושים עם אנשים קשישים?
קולט אביטל: אין הבחנות?
ערן לבהות: לא, לגבי קשישים שיעורי ההפחתה היו הרבה יותר קטנים, לאורך כל התקופה הייתה רק הפחתה של 7% בינואר שנה זו, לעומת הירידה כעבור 4 שנים ב-50% שהיתה לחד הוריות.
ערן לבהות: לגבי קשישים כל הקיצוץ הוא 7%.
קולט אביטל: פחות או יותר הבנתי.
קולט אביטל: אני לא טובה במתמטיקה אבל אני יכולה להבין את התוצאות, איך אתם מחשבים את זה, זה כבר סיפור אחר.
קולט אביטל: אני מבינה שמכון ברוקדייל עשה מחקר בזמן האחרון.
קולט אביטל: נמצאת כאן יהודית קינג, המחקר שלך התמקד בקהילה האתיופית?
יהודית קינג: אנחנו עשינו מפקדים בכל האוכלוסייה, זה לא מדגם מייצג, בשכונות בתוך 8 יישובים מתוך 10 שבהם משרד הקליטה והרשויות המקומיות הקימו מוקדים לעולי אתיופיה בשכונות שבהן יש ריכוזים גדולים מאוד של עולי אתיופיה.
יהודית קינג: אנחנו עשינו סקר ב-8 מתוך 10 היישובים האלה - לדוגמה: עפולה, חדרה, רמלה, לוד, אשדוד ויבנה - ובדקנו את כל משקי הבית בשכונות האלה.
יהודית קינג: זה סקר, יש בו המון אינפורמציה על המון דברים אבל לא לעומק מכיוון שזה כאילו ממעוף הציפור.
יהודית קינג: לקראת הישיבה הזאת התבקשתי להוציא כמה נתונים על עולות חד הוריות מאתיופיה, על זה אני יכולה לדבר ולנסות לראות את הבעיה של החד הוריות לא רק בנושא של עבודה.
יהודית קינג: אנחנו עכשיו מתמקדים בנושא של עבודה וקצת בנושא של דיור, אך יש בעיות נוספות.
יהודית קינג: לדעתי, כשמטפלים בחד הוריות צריך להסתכל על כל הדברים האלה במכלול, לא רק בנושא של עבודה ולא רק בנושא של ילדים בבית ספר.
יהודית קינג: המשקל של משפחות חד הוריות בקרב העדה האתיופית הוא הרבה יותר גדול, לא רק מהאוכלוסייה הותיקה בארץ אלא גם מהעולים מברית המועצות.
יהודית קינג: מה שאנחנו מצאנו הוא שמכלל משקי הבית באותם 8 יישובים, מדובר על בין 20% ל-28% ממשקי הבית, ואם מסתכלים רק על משפחות עם ילדים זה בין 20% ל-33% מהמשפחות עם ילדים.
יהודית קינג: באשדוד, למשל, 33% מהמשפחות עם ילדים הן משפחות של חד הוריות.
יהודית קינג: לא בכל העיר, אבל רוב העיר היא רובעים ו' ו-ח' שמונות כ-700 משפחות.
יהודית קינג: מה שמאפיין את המשפחות החד הוריות האתיופיות, להבדיל מהותיקות והעולות מברית המועצות, הוא מספר ילדים גדול.
יהודית קינג: לא ילד אחד או שניים, אלא כמה דוגמאות לסבר את האוזן: ברחובות, למשל, ל-36% יש 3 או 4 ילדים ול-7% יש 5 או 6 ילדים.
יהודית קינג: זה מספר ילדים גדול שאמא לבד צריכה לטפל בהם.
יהודית קינג: הכוונה ב"ילדים" הוא לילדים מתחת לגיל 18.
יהודית קינג: עוד דבר שמצאנו, שמתחבר לדברים שנאמרו כאן, הוא שיעורי תעסוקה מאוד נמוכים בקרב האמהות החד הוריות האתיופיות.
יהודית קינג: לדוגמה, ברחובות, שזו שכונה חדשה, קריית משה, שיש שם הרבה אנשים חדשים, רק 5% מהחד הוריות מועסקות.
קולט אביטל: אתם גם בדקתם מה שוק ההזדמנויות?
יהודית קינג: לא, זה סיפור יותר מורכב.
יהודית קינג: צריך לדעת ששוק ההזדמנויות הוא לא רק באשדוד או ברחובות, אלא שוק העבודה הוא אזורי יותר אבל אז זה מחייב הסעות.
יהודית קינג: מישהי כאן שאלה קודם אם זו תוכנית ויסקונסין, אני חושבת שתוכנית ויסקונסין אמורה לענות על כמה מהבעיות האלה של שוק העבודה והחסמים שנמצאים בצורה מאוד קונסיסטנטית בכל המחקרים.
קולט אביטל: מבין הציבור הזה אתם הבנתם או שמעתם מודעות לזה שעכשיו אולי יש הזדמנויות או שמגיעים אליהם עם תוכניות כלשהן להכשרה מקצועית?
יהודית קינג: עשינו 8 מחקרים במשך שלוש שנים, התחלנו באוגוסט 2000 וסיימנו במאי 2003, כך שחלק גדול מהתוכניות האלה עוד לא היו.
יהודית קינג: מה שאנחנו יכולים לראות זה את השיעור, אבל יש לי כאן גם משהו שהוא בגדר של בשורה, משהו שאנחנו מוצאים בקרב כל העולים וגם אצל החד הוריות - עם העלייה בוותק שלהן בישראל יש עלייה בשיעור המועסקות.
יהודית קינג: אם אנחנו מסתכלים על מבצע משה יש לנו אנשים עולי אתיופיה שנמצאים בארץ גם 20 שנה.
יהודית קינג: ברמלה, למשל, מצאנו בקרב בעלות ותק של 16 שנים ומעלה בארץ, כלומר עולות חד הוריות מאתיופיה שנמצאות בישראל 16 שנים ומעלה, 40% עובדות.
יהודית קינג: בעפולה מצאנו 50% עובדות.
יהודית קינג: בלוד פחות.
יהודית קינג: העניין הזה של כניסת נשים לשוק העבודה זה דבר שאנחנו מוצאים בכל המכתבים, לא רק על עולי אתיופיה, גם על עולי ברית המועצות.
יהודית קינג: הגברים נכנסים בהדרגה כל הזמן, אצל נשים הכניסה נדחית, כיוון שאישה, כנראה, צריכה לסדר את המשפחה קודם ואת הילדים במערכות החינוך.
יהודית קינג: אצל נשים אנחנו מוצאים את הקפיצה כעבור 10 שנים ולפעמים כעבור 15 שנים.
יהודית קינג: כפי שאמרנו גם במשרד הקליטה, יש לזה השלכות על כל הסיוע.
יהודית קינג: אם נותנים סיוע לנשים עולות, לאו דווקא חד הוריות, כדי לקדם את ההשתלבות שלהן בתעסוקה, לא צריך לעשות את זה רק ב-5 השנים הראשונות או ב-10 השנים הראשונות, צריך לשמור את הסיוע הלאה כי הן פנויות יותר רגשית ומעשית גם לאחר מכן.
יהודית קינג: אחד הדברים שעלו מאוד חזק, דבר שלא מאפיין רק חד הוריות ולא רק עולות, הוא איזה צרכים יש להם, לאיזה עזרה הם זקוקים כדי להשתלב בעבודה.
יהודית קינג: הצורך הכי בולט, מה שלא הפתיע אף אחד, היה עזרה במימון סידור לילדים.
יהודית קינג: ברגע שלאישה יש יותר ילדים והיא לבד הצורך הזה הוא פשוט קריטי.
יהודית קינג: שאלנו אותן גם איזה צרכים בלתי מסופקים יש להן ועם איזה בעיות הן מתמודדות.
יהודית קינג: מה שיוצא בצורה מאוד קונסיסטנטית בכל 8 המפקדים הוא שחד הוריות, יותר ממשפחות דו הוריות, מתמודדות עם בעיות כלכליות.
יהודית קינג: זה לא מפתיע, לאור מה שנאמר כאן.
יהודית קינג: הבעיות הכלכליות האלה הן בעיות כלכליות שוטפות.
יהודית קינג: אחד הדברים המאוד בולטים, באחוזים מאוד בולטים - 30%-40% - זה העניין של ציוד ביתי תקין.
יהודית קינג: הדברים האלמנטריים: מכונת כביסה, תנור, מיטה לכל ילד.
יהודית קינג: בצרכים בסיסיים של המשפחה יש מחסור.
יהודית קינג: אם אביזר כזה מתקלקל אין כסף לתקן אותו ואז הוא נשאר עומד.
יהודית קינג: יש טלוויזיה בבית שלא עובדת, תנור אפייה שלא עובד וכו'.
יהודית קינג: מה שקשור לך, ונובע גם מהמחסור הכלכלי, זה קושי בקניית הציוד שהילדים צריכים לבית הספר.
יהודית קינג: נגיע גם לספרי לימוד, כאן אנחנו יודעים שישנה בעיה, אולי היא אמורה כבר להיפתר כי משרד הקליטה ומשרד החינוך ניסו לחסום את הרשויות המקומיות אבל אנחנו יודעים על המשבר ברשויות המקומיות ואנחנו יודעים שחלק מהכספים שמועברים על ידי הממשלה לרשויות המקומיות לצורך קניית ספרי לימוד וציוד לבית הספר, הרשויות המקומיות לוקחות אותו למימון החובות שלהן.
יהודית קינג: הייתה כאן בעיה במשך תקופה ארוכה, אני חושבת שמספט
יהודית קינג: מבר משרד הקליטה ניסה לחסום את זה כדי שזה לא יקרה.
יהודית קינג: דבר נוסף מאוד אופייני - משפחות חד הוריות דיווחו הרבה יותר ממשפחות דו הוריות על התמודדות עם בעיות אישיות ומשפחתיות.
יהודית קינג: כלומר, בנוסף לכל הדברים האלה של מחסור כלכלי, של ילדים וכו', יש גם בעיות אישיות משפחתיות.
קולט אביטל: זה אצל כולם.
יהודית קינג: אם את משווה משפחות חד הוריות לדו הוריות, בדו הוריות מעט מאוד דיווחו על זה, בחד הוריות דיווחו 19% ו-16%.
יהודית קינג: זה הרבה יותר קריטי.
יהודית קינג: לכן אני חושבת שהטיפול והעזרה לחד הוריות צריכה להיות עזרה שלמה בכל ההיבטים האלה ולא רק נקודתית להכשרה מקצועית.
יהודית קינג: אין ספק שהקשיים של עולות חד הוריות, כמו כל הקשיים של נשים יוצאות אתיופיה, אלה כל החסמים שיש להן בשוק העבודה מעבר למצב והמיתון.
יהודית קינג: גם עניין של שפה - השליטה בעברית מאוד נמוכה, גם בדיבור ובוודאי בקריאה וכתיבה, ובחלק גדול מהעבודות היום צריך את זה.
יהודית קינג: אני לא באה להגן על האוצר, אבל עד הקיצוצים האחרונים המבנה של הגמלה היה מאוד מעוות ולא היה בו תמריץ לעבודה ובפירוש לא היה כדאי לעבוד.
יהודית קינג: זה תוקן.
יהודית קינג: לא יודעת אם תוקן לכיוון הטוב או הרע, אפשר היה לתקן את זה גם בצורה אחרת, אבל הנקודה היא שהיום יש יותר תמריץ ואנשים רואים את הצורך בכך.
יהודית קינג: רק במפקד האחרון, לאור הקושי במצב הכלכלי, שאלנו אותם מה מצבם לעומת שנה שעברה.
יהודית קינג: 74% אמרו שמצבם השנה הרבה יותר קשה ממה שהיה בשנה קודמת, שזה ברור על רקע כל השינויים האלה.
יהודית קינג: אם מטפלים בזה צריך טיפול מערכתי, בייחוד בחד הוריות.
קולט אביטל: בכל הישיבות שאנחנו מקיימים כאן יש הבדל גישה יסודי בין אנשי האקדמיה, מי שעושה מחקרים, שבא אלינו בגישה מערכתית, לבין משרדי הממשלה, שכל אחד עובד על הקטע שלו ולפעמים נפגשים פה סביב שולחן אחד.
רן מלמד: אני רוצה לשאול שאלה את שירות התעסוקה ואת משרד התמ"ת, אולי גם את משרד האוצר.
רן מלמד: בדיווח המאוד יפה על כמות ההקלות והאמהות החד הוריות שמושמות בעבודה, למיטב ידיעתי לא נעשה ניתוח עד היום לגבי החלוקה הפריפריאלית שלהן.
רן מלמד: ממה שאני יודע מהמרכזים שלנו שפרוסים בכל הארץ, בערים כמו דימונה, אופקים, שדרות, ירוחם, קריית שמונה, חצור הגלילית, צפת וראש פינה, אחוז ההשמה הוא מאוד מאוד נמוך, אבל אלה ערים שיש בהן אחוז עולות חדשות מאוד גבוה.
רן מלמד: הבעיה היא שמוצאים 5,000 מקומות עבודה לאמהות חד הוריות, עולות או לא, באזור המרכז, איפה שאולי יש קצת מקומות עבודה ומעסיקים שרוצים לקבל עובדים, אבל לא נעשית עבודה מקיפה ואני יודע מתוך כמות האנשים שמגיעים אלינו שאין מקומות עבודה בערים הללו.
רן מלמד: לצערי הרב, מנתונים שלי יש, יש הרבה מאוד פיטורים של עולות חדשות אחרי תקופת עבודה קצרה.
רן מלמד: זה אומר שאם הן מפוטרות אחרי פחות מ-4 חודשים הן לא מקבלות את התמריץ, המעסיקים במקרים מסוימים אולי מצליחים לעשות קומבינות כאלה ואחרות כדי כן לקבל את התמריצים, כך שהן הלכו, עשו מאמץ והגדילו אולי את משרתן, אבל אחרי 4 חודשים הן מוצאות את עצמן באותה נקודה בה הן היו בהתחלה.
רן מלמד: אם ועדת קמה הייתה מתחילה לחלק את הכספים כמו שצריך אולי זה היה נותן פתרון.
חני נחמני: אני רוצה להפתיע אותך, דווקא בנושא הפריפריה, ודימונה שהזכרת, שם הייתה הצלחה בחודש האחרון יותר מאשר בתל אביב.
חני נחמני: אנחנו ממש הגדרנו ולחצנו את עצמנו ואת השטח וקבענו לכל מנהל כיעד ראשוני לעשות כמה שיותר השמות בנושא חד הוריות.
רן מלמד: ב"כיתן" דימונה פיטרו לפני שבועיים 30 אמהות חד הוריות.
חני נחמני: "כיתן" דימונה במקרה נוהל על ידי בן זוגי ושם כבר היו 700 עובדים והיום יש רק 300.
רן מלמד: ועדיין פיטרו עוד.
חני נחמני: הוא מפטר לא רק חד הוריות, הוא מפטר כי הוא מפטר.
חני נחמני: גם בקרית שמונה וגם בחצור הגלילית, לנושא החד הוריות הצלחנו דווקא יותר בצפון כי השקענו בזה הרבה יותר מאמץ ונסענו בחום או בקור.
קולט אביטל: כדי לסבר את האוזן, תני לנו נתון מסוים לגבי דימונה.
חני נחמני: אני לא זוכר.
רן מלמד: בחצור הגלילית יש היום בפועל כ-20% לא מועסקים, מתוכם 50% חד הוריות.
חני נחמני: עוד לא קיבלתי את התוצאות של אתמול, אתמול מלון "היאט" בא כדי לראיין בדימונה חד הוריות.
חני נחמני: ממש נעשית כאן עבודה מסיבית, אני מוכנה לבדוק את הנתונים בדיוק, אני לא רוצה לזרוק סתם מספרים.
קולט אביטל: אנחנו הגענו להחלטות אבל יש פה עוד דוברים.
שרי כהן: שמי שרי כהן, ממשרד התמ"ת, האגף להכשרה מקצועית.
שרי כהן: אני רוצה להוסיף את ההיבט של ההכשרה המקצועית.
שרי כהן: נכון שאנחנו מדברים על השמה ועל עבודה אבל בהחלט ציבור גדול צריך את הכלים כדי להיכנס לתוך עולם העבודה.
שרי כהן: אני חושבת שבתפיסת העבודה שלנו ובמענה לצרכים החדשים, עם הקיצוץ האדיר שיש גם אצלנו בתקציבים, אתן רק שתיים-שלוש דוגמאות לניסיון שהיה לנו לתת תשובה לראייה מערכתית ומענה לחסרים שבעיקר מאפיינים מאוד עולות, ועולות חד הוריות בעיקר.
שרי כהן: קודם כל, אנחנו מדברים על כל הקורסים שלנו להכשרה מקצועית, ובתוכם גם המכינות.
שרי כהן: הקורסים מפוזרים בכל הארץ ואם יש בעיות בפריפריה אנחנו כמובן מגיעים לשם עם הכשרות מקצועיות.
שרי כהן: יש הנחיות מאוד ברורות, אנחנו מוכוונים כמדיניות משרד לתת עדיפות בכניסה להכשרה מקצועית למקבלי הבטחת הכנסה ובתוכם עדיפות לנשים חד הוריות.
שרי כהן: אתן שתי דוגמאות: המכון להכשרה טכנולוגית (מה"ט) במשרד התמ"ת, שעוסק בכל הנושא של הכשרת טכנאים והנדסאים, התגייס כמענה לכל הנושא של נשים חד הוריות, פתח 4 כיתות של טכנאיות תעשייה וניהול וריכז את הלימודים בשנת לימודים אחת ב-4 מכללות: ספיר בדרום, אריאל, עמק יזרעאל ומכללת נצרת.
שרי כהן: יותר משני שליש מהתלמידות הן עולות.
שרי כהן: הלימודים הם לתואר טכנאי תעשייה וניהול, עם תגבור של שעות עברית, עם הארכת זמן לצורך מבחנים כדי שתוכלנה להתמודד עם זה ועם מימון להסעות לכל החברות שמשתתפות בקורסים - הסעות בתוך העיר ומחוץ לעיר.
שרי כהן: המשרד גם מאפשר, כמובן, לנשים לצרוך שירותי מעונות ומשפחתונים בעלות של 250 ₪ לילד או 370 ₪ לשני ילדים.
קריאה: הם גם עושים דירוג של מחסומים.
קריאה: הביטוח הלאומי עשה איזשהו מחקר על מה החסמים שמקבלי הבטחת הכנסה מדווחים עליהם בכניסה לעבודה.
קריאה: החסם הראשון זה יצירת קשר עם המעסיק, שאפשר לתת לזה פתרון בכל מיני צורות, אחר כך זה עובר להכשרה ציבורית ואחר כך סידור לילדים.
קריאה: יש לנו איזשהו ניסיון לתת מענה.
קריאה: דוגמה אחת היא באמת המכללות של מה"ט, דבר נוסף שילך ויתרחב, ויצאנו למכרז מאוד גדול שמתחיל בימים אלה, הוא מרכזי הכוון וקלט למקבלי הבטחת הכנסה, בעדיפות למשפחות חד הוריות ועם תוכנית מיוחדת להורים, ובתוכם עולות חד הוריות, שנותן מיומנויות בסיסיות לכניסה לעולם העבודה.
קריאה: זה יכול להימשך למשך שלושה חודשים, מפני שיש בדרך תחנות בהתאם ליכולת האישית של כל אחד.
קריאה: למשל, יש לנו מרכז בתל אביב, היו בו 500 נשים, כ-30% מהן היו עולות, שיעור מאוד גבוה מהם משתלבים בעבודה בסיום התוכנית ושיעור לא נמוך משתתף גם בקורסים של הכשרה מקצועית.
מרינה סולודקין: אנחנו מתקרבים לשלב המסקנות ואני מבקשת להכניס במסקנות שלנו בקשה ממשרד האוצר לבטל את ביטול השלמת הכנסה למשפחות חד הוריות בהן ההורה עובד במשרה מלאה.
בני חזן: שמי בני חזן, מנכ"ל מט"י חולון ומייצג את פורום מנהלי מט"י שנמצאים מאילת ועד קריית שמונה.
רומן ברונפמן: נמצאת כאן הטלוויזיה, תסביר לציבור מה זה מט"י.
בני חזן: מט"י הוא מרכז טיפוח יזמות עסקית, שלמעשה הוא גוף ציבורי שהוקם בשיתוף בין הרשות לעסקים קטנים ובינוניים, שזה גוף של משרד התעשייה והמסחר, לבין הרשויות המקומיות, משרד הקליטה וג'וינט ישראל.
בני חזן: מט"י הוקם עם תחילת העלייה הגדולה בשנות ה-90', בהתחלה כדי לתת מענה לעולים, היום אנחנו נותנים מענה גם לותיקים וגם לעולים חדשים.
בני חזן: אני באתי לכאן להציג פן אחר של ההסתכלות, כאשר מרבית ההסתכלות הייתה איך לשלב את אותן חד הוריות בתחום העבודה כשכירות.
בני חזן: אנחנו מציעים לשדרג אותן, ואנחנו גם עושים זאת, לרמה של עבודה עצמאית.