GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: אז מה בדיוק החשיבה הממשלתית, מאחורי זה?
מיכאל מלכיאור: אני מסכים שזה לא ייתכן לתת מענק הרבה יותר קטן כי פשוט אין למשפחות הללו יכולת להחזיר, אחרת גם לפני כן היו נותנים פחות.
מיכאל מלכיאור: אז מה בדיוק?
מיכאל מלכיאור: יצטרכו לבנות מרכזים חדשים כדי לתת פתרונות.
מיכאל מלכיאור: מה בדיוק מדיניות הממשלה, אם אפשר להבין את זה?
מיכאל מלכיאור: אני מניח שלא משרד השיכון קבע את המספרים שקיבלנו פה.
מיכאל מלכיאור: מה אתם בדיוק חושבים לעשות?
קולט אביטל: במילים אחרות – כיצד אתה רואה את המצוקה, ומה הפתרון?
קולט אביטל: אנחנו גם שאלנו שאלות כאלה כאשר אתה היית בוועדת הכספים, וקיבלנו מספרים די מעניינים לגבי המשמעות של המספרים.
אבי מעוז: אבל זה לא לגבי האתיופים.
קולט אביטל: לא, באופן כללי.
קולט אביטל: אם אדם לא מקבל את המענק, והוא עולה חדש שצריך להחזיר משכנתא.
קולט אביטל: הגזירה הכלכלית החדשה אומרת שבמקום להחזיר משהו כמו 700 שקל לחודש עבור המשכנתא, ההחזרים יהיו עד 2000 שקל לחודש.
קולט אביטל: זאת קפיצה משמעותית לאנשים שלא יכולים לשלם את זה.
קולט אביטל: אז פה נשאלת השאלה אם אתם מחליטים לצמצם, ושרק חלק יקבלו את המענק כולו.
קולט אביטל: אנחנו גם ל איודעים מה יקרה עם יתר העולים שיעלו לארץ, מעתה והלאה, שלגביהם זה לא מובטח.
יגאל יאסינוב: אני לא הבנתי – את אומרת שמ- 700 שקל זה עולה ל-2000?
יגאל יאסינוב: אבל זה לא נכון.
אבי מעוז: מ-669 שקלים לזוג רגיל - -
יגאל יאסינוב: בחודש הראשון של המשכנתא.
יגאל יאסינוב: צריך להבחין.
יגאל יאסינוב: המשכנתא עולה בכל חודש.
אבי מעוז: אני מוכן לומר מה אני זוכר – הנייר אינו מונח לפניי.
אבי מעוז: לקחנו זוג רגיל שקונה דירה באזור עדיפות לאומית א' בקרית שמונה, לדוגמה.
אבי מעוז: לפני הקיצוץ הוא קיבל משכנתא בסך כולל של 196,000 שקלים, שמתוכם כ- 73,000 שקלים היו מענק, והשאר- הלוואה בריבית של 4%.
אבי מעוז: המענק היום, לפי התוכנית הכלכלית החדשה, הומר להלוואה בריבית של 4%, פלוס 50% מהמענק.
אבי מעוז: אם הוא היה 70,000 שקלים – 70,000 35,0000 זה 105,000 שקלים.
אבי מעוז: הוא קיבל תוספת להלוואה שלו.
אבי מעוז: זאת אומרת, סך כל ההלוואה שלו הגיע לסביבות 233,000 שקלים, הלוואה בריבית ש 4%.
אבי מעוז: אם הוא מימש את המשכנתא בסדר גודל הזה, הסכום ההתחלתי שהוא שילם לפני כן על ההלוואה – וצריך לזכור שלפני הקיצוץ ההלוואה שלו היתה יותר נמוכה ב-35,000 שקלים, הוא שילם 669 שקלים, והסכום החדש שהוא ישלם, לאחר הקיצוץ, הוא 1,260-1,250 שקלים.
יגאל יאסינוב: - - אין לזה שום קשר למציאות.
יגאל יאסינוב: אותו אדם שהיה מקבל אז משכנתא היה בכל מקרה חייב לקחת משכנתא מהבנק, ולשלם אותה.
יגאל יאסינוב: אז אתה צריך להגיד שמאותם 1,000 ומשהו שקל שאתה מוסיף פה כעליית החזר, בעצם – הוא היה גם כך משלם את זה, רק לבנק, באחוז גבוה יותר.
יגאל יאסינוב: אני מבקש להוסיף לפרוטוקול שלמספרים האלה אין שום קשר למציאות.
יגאל יאסינוב: הייתם צריכים לעשות ניתוח כך: יחד עם אותו חלק של המשכנתא שהאדם קיבל מהבנק ולהבין כמה הבן אדם או המשפחה משלמים יותר.
יגאל יאסינוב: אם אנחנו רוצים להיות אמיתיים ולראות בעיניים של אנשים שקובעים אנחנו צריכים לדייק במספרים.
יגאל יאסינוב: המספרים האלה הם לא מדויקים, הם לא נכונים.
יגאל יאסינוב: אם אדם היה מקבל 195,000 שקל משכנתא, הוא היה חייב להוסיף עוד 100 או 200 אלף שקל לפחות, מהלוואת הבנק, והיה משלם שם אחוז גבוה ביותר.
יגאל יאסינוב: פה אתה אומר לנו שבעצם אדם יקבל עוד 50%, כלומר- עוד כ-100,000 שקל - -
מיכאל מלכיאור: לא, זה 50% מהמענק - - זה הבדל גדול.
יגאל יאסינוב: בכל מקרה, יש פה חלק מהכסף שהולך על חשבון זה שלפני זה הוא היה משלם בבנק.
יגאל יאסינוב: זאת אומרת, יש קיזוז, והמספר הזה לא מדויק.
קולט אביטל: בסדר, יכול להיות שהוא קצת יותר נמוך מקודם.
אבי מעוז: אני עומד מאחורי הדברים שלי, הם מאד מדויקים.
אבי מעוז: אתה הוספת עוד נקודה – שאת הפער, להשלים כדי לשלם את עלות הדירה הוא צריך להביא מהבנק.
אבי מעוז: הדברים שלי התייחסו למשכנתא שהוא מקבל מהמדינה.
אבי מעוז: זה נכון שכאשר הוא הולך להשלים ממשכנתא שהוא לוקח מהבנק, הוא עכשיו צריך לקחת מהבנק פחות 35,000 שקל, וזה מה שאמרתי.
אבי מעוז: לכן הוא מקבל שם סבסוד על ה- 35,000 שקל, יותר ממה שהוא היה משלם על 35,000 שקל מהבנק.
אבי מעוז: אבל, אני מסכים אתך שרוב המקרים במציאות הם שלאנשים אין את הכסף להשלמת הפער בין עלות הדירה, ואז הם הולכים לבנק ומשלמים יותר.
אבי מעוז: לכן, זה חשבון שצריך לעשות אותו – מה הם משלמים לבנק.
אבי מעוז: אני מדבר על משכנתא, שהמדינה מסבסדת גם את עלות הריבית על ההלוואה, וגם את המענק שהיה עד החלטת הממשלה האחרונה.
קולט אביטל: אנחנו מקבלים את הדברים.
קולט אביטל: הבעיה היא שאנחנו צריכים לראות לנגד עינינו מה יכולתו של עולה חדש.
קולט אביטל: אני כבר לא מדברת על זוגות צעירים, על אמהות חד הוריות – כל זה לא שייך לוועדה הזו.
קולט אביטל: אנחנו יכולים לגרום לזה שאנשים שמקבלים משכנתאות לא יוכלו להחזיר את ה- 1,200 שקל האלה, ואז, לאט לאט נמצא אותם ברחובות שלנו.
אבי מעוז: אני מסכים שהקיצוץ שנגזר כתוצאה מהחלטת הממשלה הוא קיצוץ קשה מאד.
אבי מעוז: הוא נוגע לכלל האוכלוסייה במדינת ישראל, בתוכה גם עולים חדשים, כמובן.
אבי מעוז: משרד הבינוי והשיכון התריע, כידוע, מכל במה אפשרית על המשמעויות של הקיצוץ.
אבי מעוז: אין ספק שבנקודה הזו אנחנו מודעים לכך שיהיה יותר קשה, יהיו יותר נפגעי משכנתאות, ופחות ופחות עולים חדשים יקנו דירות.
מיכאל מלכיאור: פחות ופחות יבואו לפה.
מיכאל מלכיאור: השאלה שלי היא ספציפית לגבי האתיופים – מה החשיבה הממשלתית?
מיכאל מלכיאור: מה יקרה עכשיו?
קולט אביטל: אם אתה יכול לממן רק 300 משפחות, נניח - -
אבי מעוז: אני חייב לומר, בתור פקיד ממשלתי, שאצלנו במשרד, לפחות, בכל מה שקשור לחשיבה לגבי האתיופים, אנחנו מנתחים את המשמעויות של הקיצוץ במספר האתיופים שנוכל לספק להם פתרונות דיור באמצעות משכנתא, כאשר כמות הפתרונות היא עד לסכום של 100,000,0000 שקל.
אבי מעוז: אנחנו במגעים, יחד עם משרד הקליטה, וכמובן – משרד האוצר.
אבי מעוז: לדעתי המשמעות תהיה שהאתיופים יישארו במרכזי הקליטה.
אבי מעוז: העלויות של החזקת מרכזי קליטה הן גדולות גם כך.
אבי מעוז: אני מניח שמשרד הקליטה נערך לקראת האפשרות הזו.
אבי מעוז: יש עדיין דיונים בינינו לבין משרד האוצר, משרד הקליטה ומשרד ראש הממשלה, במגמה למצוא פתרון לאתיופים.
קולט אביטל: אפשר לקבל הערכה כמה אנשים היום, מבין האתיופים שנמצאים בארץ במרכזי קליטה, עדיין מחכים לפתרונות דיור,
קולט אביטל: לפני שאנחנו מביאים את הגל החדש?
חביב קצב: יש היום 840 יחידות משפחתיות במרכזי קליטה, ללא פתרון דיור.
חביב קצב: מתוכם – 650 יחידות משפחתיות, משפחות ומשפחות חד הוריות, והשאר- זוגות קשישים, קשישים יחידים ועולים ו - -
קולט אביטל: אם אני מבינה אותך נכון, אם היינו הולכים בקצב של 1,300 לשנה, כמו בעבר, היינו יכולים למצוא פתרון להם?
חביב קצב: לכאורה, אם כל משפחה היתה מממשת את הרכישה – אז כן.
חביב קצב: אנחנו יודעים שזה לא מתבצע כך.
חביב קצב: יש תהליך.
חביב קצב: כאשר אני אומר 840 משפחות זה כולל את אלה שהגיעו בשבוע שעבר.
חביב קצב: יש תהליך של גיור, של ראשית הדרך, עד שהם מתחילים להתאקלם בארץ ולרכוש דירה.
וילמה מאור: כמה יש בקראוונים?
חביב קצב: 29 יחידות משפחתיות.
יגאל יאסינוב: זה כולל פלשמורה שנמצאים במרכזי גיור?
חביב קצב: זה רק הם.
אבי מעוז: אנחנו הצענו, במהלך הדיונים על התוכנית הכלכלית פתרון למשרד האוצר, למשך שנתיים וחצי.
אבי מעוז: במשך השנתיים וחצי האלה הצענו שנבדוק בצורה רצינית את כל הנושא של המשכנתאות.
אבי מעוז: הצענו פתרון שמשתמש בתקציב הקיים של משרד הבינוי והשיכון, ומאפשר לתת את מלוא הפתרונות שנזקקנו למשפחות מאתיופיה, קרי- 240,000,000 שקל שנשארו בתקציב, ולתת סיוע למשפחות שירכשו משכנתא בהחזר חודשי.
אבי מעוז: זאת אומרת, אותו החזר חודשי שהצגתי בוועדת הכספים – משפחה תקבל סיוע חודשי בכל חודש, בהחזר המשכנתא.
אבי מעוז: אם אותו זוג, שדיברתי אליו, היה מתחיל לשלם 669 שקל בכל חודש, הוא היה משלם גם עכשיו סכום כזה, ואני הייתי מוסיף לו 480 שקל בכל חודש, בטור פוחת והולך, במשך שנתיים וחצי - -
קולט אביטל: מה אתה מרוויח בזה?
אבי מעוז: שבמסגרת התקציב שיש לי יש פתרון גם לאתיופים, גם לסיוע במשכנתאות מבחינת המענקים, ושנתיים וחצי זה זמן להתארגנות של כל משרדי הממשלה בשביל לחשוב איך תיראה המשכנתא שלנו בעוד שנתיים וחצי ואילך, בהקשר של מצב המדינה, המצב הכלכלי במדינה, וכן הלאה.
אבי מעוז: לצערי זה לא התקבל במשרד האוצר בגלל בעיות של רישום, מבחינת כללי החשבונאות הבינלאומיים.
אבי מעוז: אני רק אומר שאנחנו נערכנו לקיצוץ - -
מיכאל מלכיאור: אתה יכול להסביר להדיוטות מה זה אומר?
אבי מעוז: אני רק אומר שהיה לנו איזשהו פתרון, הוא לא התקבל מבחינת כללי הרישום החשבונאי, שאי אפשר לרשום את זה.
אבי מעוז: רצו שנרשום את ההתחייבות שלנו ל-25 שנה כבר עכשיו.
אבי מעוז: יש כללי חשבונאות שלצערי לא אפשרו.
אבי מעוז: התווכחנו על זה עם משרד האוצר וזה לא התקבל.
אבי מעוז: אני רוצה, ברשותכם, לעבור לפתרונות הדיור שאנחנו נותנים בדיור הציבורי.
אבי מעוז: בסך הכל, משנת 90 אוכלסו בשכירות קבע, ומייד אתן את מגוון הפתרונות שאנחנו מספקים בעניין הזה, כ-51,000 עולים, ומשנת 94 עד 38,259 משקי בית של עולים אוכלסו בפתרונות הדיור הבאים: 1.
אבי מעוז: איכלוס בדירות בשיכון הציבורי.
אבי מעוז: מספר הפרתונות של הדירות בשיכון הציבורי בשנת 2000 היו 1,222, בשנת 2001 – 1,463, בשנת 2002- 1,518.
אבי מעוז: ב- 6 החודשים הראשונים בשנת 2003 זה 789 פתרונות דיור של דירות שהתפנו בדיור הציבורי, שופצו על ידינו ואוכלסו על ידי העולים.
אבי מעוז: מתוך הדירות האלה: דירות נ"ר- אלה דירות שאנחנו רוכשים בעיקר לעולים מאתיופיה שמתפנים מאתרי קראוונים, בעיקר לעולים וותיקים נכים.
אבי מעוז: בסדך הכל, בשנת 2003, בחצי השנה שעברה עד עכשיו, ניתנו 51 פתרונות דיור באמצעות דירות נ"ר.
אבי מעוז: משרד השיכון בונה דיור מוגן לקשישים, שזה דיור ציבורי, בעצם.
יובל פרנקל: מנהריה בצפון, ועד באר שבע ודרומה.
יגאל יאסינוב: - עומד שם הוסטל ריק שנתיים.
יובל פרנקל: לא ב "עמיגור".
יובל פרנקל: אתה פונה לכתובת הלא נכונה.
יובל פרנקל: זה מקבץ דיור.
קולט אביטל: כמה יחידות דיור אתם בונים כל שנה, פלוס –מינוס?
אבי מעוז: 500 דיור.
אבי מעוז: נותנים פתרונות דיור – אני רוצה לתת קצת מספרים לגבי קשישים: בשנת 2001- 554, בשנת 2002 – 820.
אבי מעוז: בחצי השנה הזו אוכלסו כ- 422.
קולט אביטל: אני מבינה שחלקם עולים.
אבי מעוז: 95-97% זה עולים חדשים.
קולט אביטל: כמובן שהשאלה שמתבקשת והכי מסקרנת את כולנו, ומה שהיינו רוצים לראות כפתרון, זה יותר בנייה ציבורית.
קולט אביטל: יש תוכניות?
קולט אביטל: יש מדיניות בכיוון הזה?
אבי מעוז: מלבד הדיור המוגן לקשישים, שאנו בונים, אין לנו בניה ציבורית שאנחנו בונים לדיור.
קולט אביטל: זה גם היה עוזר לאגף הנדל"ן בארץ, וגם היה נותן עבודה ופרנסה לאנשים.
אבי מעוז: בהחלט.
אבי מעוז: התקציב לא קיים לכך, לצערי.
אבי מעוז: אין לנו תקציב לבניית דיור ציבורי בכלל.
קולט אביטל: אנחנו מדברים על 500 יחידות בשנה, פלוס-מינוס.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שהיום הצטבר תור של יותר מ-50,000 עולים.
קולט אביטל: אני מדברת על אנשים שמחכים משנת 92, חלקם קשישים, חלקם חולים.
קולט אביטל: רובם פונים אליי, אל מרינה, אל חבר הכנסת יאסינוב ואחרים.
קולט אביטל: הם מחכים לפתרונות דיור.
אבי מעוז: אז אני אומר מה הם הפתרונות שהממשלה מציעה.
אבי מעוז: חלק מהקשישים גרים כרגע עם משפחותיהם.
אבי מעוז: כל הקשישים מקבלים השתתפות בשכר הדירה.
אבי מעוז: יש למעלה מ- 50,000 זכאים לדיור ציבורי, והם מקבלים השתתפות בשכר דירה.
אבי מעוז: כל הקשישים הזכאים מקבלים השתתפות בשכר הדירה.
קולט אביטל: באיזה סכומים?
מיכאלה גרזון: לקשישים לא נפגעה ההשתתפות בשכר הדירה.
מיכאלה גרזון: קשיש שגר ללא בני משפחה מקבל 820 שקל לחודש ליחיד, וזוג קשישים מקבל 1,080 שקל לחודש.
אבי מעוז: זו השתתפות שהוא מקבל באופן שוטף לחשבון הבנק שלו, מידי חודש בחודשו.
אבי מעוז: בקיצוץ שהיה במשך 2002 הקשישים לא נפגעו בהשתתפות בשכר הדירה שהם מקבלים.
אבי מעוז: אני חייב לומר במאמר מוסגר על כל הקשישים – 97% מהם הם חולים.
אבי מעוז: אני מתכוון לעולים כי הזכאים הוותיקים, הקשישים, הם בסביבות 2,000 משפחות או יחידות משפחה.
אבי מעוז: אני מתכוון לאלה שזכאים לפתרונות דיור.
אבי מעוז: אותם קשישים שזכאים לפתרונות דיור הם 25,000 שעומדים בתור לפתרונות הדיור.
אבי מעוז: אני רוצה לומר איזה פתרונות דיור אנחנו נותנים.
אבי מעוז: אנו נותנים פתרונות דיור בדיור מוגן שאנו בונים, נותנים פתרונות דיור באמצעות מקבצי דיור שנותן משרד הקליטה.
אבי מעוז: משרד השיכון יצא לפיילוט בשנה שעברה למקבצי דיור במסגרת PFI בשני מקומות – בירושלים ובחיפה.
אבי מעוז: נקבעו זוכים, ועל ידי כך ניתן פתרונות - -
קולט אביטל: ב- PFI אתם מפעילים קבלן משנה.
אבי מעוז: קבלן שאנחנו משלמים לו את שכירות הדירה למשך 15 שנה.
קולט אביטל: אבל הבנתי שהמחירים מאד גבוהים.
אבי מעוז: כשאת אומרת שהמחירים גבוהים את מדברת על מקבצי דיור, לא על PFI.
קולט אביטל: משרד האוצר, בתחקיר שאנחנו עשינו, מצאנו שבסופו של דבר הפתרון הזה, של PFI – עלותו מאד גבוהה.
אבי מעוז: ביחס למה?
קריאה: בהשוואה לבניה תקציבית.
אבי מעוז: בהשוואה לבניה תקציבית העלות היא גבוהה.
אבי מעוז: היתרון ב- PFI הוא שהתשלום המזומן נעשה בפריסה של 15 שנה.
אבי מעוז: זאת אומרת, אם משרד האוצר היה מוכן לתת לי היום 200,000,000 שקל לא בפריסה של 15 שנה, ה-PFI שעשיתי זה 370 פתרונות דיור, ב-200,000,000 בפריסה של 15 שנה.
אבי מעוז: העלות בכל שנה היא 12-13,000,000 שקל.
אבי מעוז: זה יותר יקר, אני מסכים, לעומת הבניה התקציבית.
אבי מעוז: אבל הבעיה היא שמשרד האוצר לא מוכן לתקצב ב- 200,000,000 שקל עכשיו.
אבי מעוז: אני בטוח שאם היה לי סכום כזה לבניית דיור ציבורי, הייתי בונה יותר מ-370 פתרונות דיור, אבל המדינה נמצאת במצב כלכלי לא פשוט, ולכן, מה שהמדינה עושה היא את הסידור שהקבלן מביא את הקרקע, מגייס את הכסף, בונה עכשיו ונותן עכשיו 370 פתרונות דיור, בפריסה כזו שאני משלם לו כל שנה כ- 13,000,000 שקל.
אבי מעוז: במצב שבו המשק נמצא, שבו אין כסף, נכון לגייס את הכסף באמצעות PFI כדי לתת פתרונות עכשיו.
אבי מעוז: המדינה שהוטלה עלי היא לא משימה של חיסכון כסף, אלא של בניית יותר פתרונות דיור לאותם עולים זכאים שעומדים בתור.
קולט אביטל: יש כמה שאלות תקציביות –כלכליות שהייתי רוצה להציג בפניכם בנקודה הזו.
קולט אביטל: אני מבינה שממכירת דירות, החוק שעבר גרם לזה ש-16,700 יחידות דיור נמכרו לדיירים שגרו בהם.
קולט אביטל: אני מבינה שחלק מהכסף הזה הושקע על ידיכם כדי לשקם, לשפץ וכן הלאה, אבל ממה שאנחנו יודעים נשארה קרן בסך 292,000,000 ₪, שהכוונה שלה היא הגדלת הדיור הציבורי.
קולט אביטל: מה קרה עם הקרן הזו?
קולט אביטל: בנוסף יש שאלה אחרת, והיא, אולי, תופנה ל "עמיגור" – אני מבינה ש "עמיגור" מקבלת מהמדינה שיפוי בגין מכירת דירותיה.
קולט אביטל: השיפוי הזה מגיע ל- 395,000,000 ₪.
קולט אביטל: מתחילת המבצע, ב-99, 72% מההכנסות האלה שהגיעו למשרד הבינוי והשיכון ממכירת הדירות המנהליות במסגרת מבצעי המכירה הועברו ל "עמיגור", אבל סך הכל של הכנסות חברת "עמיגור", כ- 745,000,000 ₪.
קולט אביטל: מה קורה עם ההפרשים?
קולט אביטל: לאן הולך הכסף?
קולט אביטל: אני מנסה לראות איפה נמצא כסף נוסף שאותו כן ניתן להפנות לדיור הציבורי, והייתי מבקשת ממך, אחר כך, לומר - -
אבי מעוז: ישנה החלטת ממשלה מסוף 98, תחילת 99, לצאת במבצעים למכירת הדיור לדיירים שגרים שם.
אבי מעוז: מכיוון שהממשלה רצתה שגם חברת "עמיגור" תהיה בפנים – הרי "עמיגור" היא חברה לא ממשלתית - -
קולט אביטל: אני מבינה שהממשלה מזה, והסוכנות מזה - -
אבי מעוז: כדי שהדיירים של "עמיגור" לא ייצאו ניזוקים ממבצע שנותנים לדיירים אחרים, וגם הם יינו מאותו מבצע, הממשלה חתמה על הסכם עם חברת "עמיגור" בסוף שנת 98, תחילת שנת 99 – אני לא זוכר בדיוק- שבו "עמיגור" מצטרפת למבצע, ובגין מכירת הדירות בדיור הציבורי המדינה מתחייבת לשלם ל "עמיגור" פר דירה ש "עמיגור" מוכרת.
אבי מעוז: על ההסכם הזה, בין המדינה לבין "עמיגור" כבר היתה ביקורת של מבקר המדינה.
אבי מעוז: זה הסכם.
אבי מעוז: החלטת הממשלה על מכירת הדיור לדיירים, אמרה במפורש שקודם כל – ההכנסות שיהיו ממכירת הדיור ייצברו בקרן, והקרן הזו תצטרך לממן את עלויות מכירת הדירות.
אבי מעוז: העלויות הן: א.
אבי מעוז: עלויות אחרות שמפצות על מכירת הדיור.
אבי מעוז: ב.
אבי מעוז: החזר ההוצאות לפי ההסכם בין הממשלה לבין חברת "עמיגור".
אבי מעוז: אם תישאר יתרה – היא תופנה ליצירת פתרונות חדשים ולשיפור המצב של הדיור הציבורי הקיים.
אבי מעוז: אנחנו נמצאים בעיצומן של המכירות.
אבי מעוז: המכירות עדיין לא הסתיימו.
קולט אביטל: בוא נניח שיש איזה שהוא סכום כסף בקרן הזו, כרגע, וזה בנוסף לתקציב שעליו דיברנו כרגע.
אבי מעוז: תלוי על איזה זמן מדברים.
יגאל יאסינוב: -
קולט אביטל: אבל בינתיים נמכרו עוד דירות, אז יש פה עוד, נניח מיליון, באיזושהי קרן שניתן להפנות אותה לפתרונות נוספים לדיור ציבורי.
קולט אביטל: מצאנו כבר באיזשהו מקום רזרבה, נכון?
קולט אביטל: אז יש לנו, למרות קיצוצי התקציב, רזרבה, שלפי דעתנו היא 292,000,000 ולפי דעתך זה 100,000,000 – שזה גם סכום סביר, כאשר אנחנו מדברים על קיצוצים כל כך דרסטיים, וניתן, אולי, לחשוב בצורה יצירתית על פתרונות דיור ציבוריים נוספים.
אבי מעוז: חלק מהכסף שבקרן אנחנו, בהסכמה עם משרד האוצר, ייעדנו.
אבי מעוז: החלת הממשלה אומרת שהקרן מיועדת, קודם כל, להוצאות שנגרמות לממשלה כתוצאה מהמבצעים למכירת הדיור הציבורי.
אבי מעוז: לאחר מכן, כשיסתיים כל התהליך הזה, והמבצעים עדיין לא הסתיימו - -
קולט אביטל: אבל כמה זה כבר עולה למדינה למכור דירות?
קולט אביטל: מה העלויות?
אבי מעוז: ההסכם עם חברת "עמיגור" אומר שאנחנו משלימים בכל דירה שחברת "עמיגור" מוכרת – את הפער שבין הסכום ששילם הדייר לבין העלות שנקבע אז בחוזה, שהיום היא מגיעה ל- 39,000 דולר.
אבי מעוז: זה סכום לא מבוטל.
אבי מעוז: על כל דירה שמוכרים, נניח שמקבלים מהדייר 15,000 דולר, להשלים את זה ל- 39,0000 דולר זה סכום לא מבוטל.
קולט אביטל: זאת אומרת שעדיין הכסף הזה הולך למכירת דירות.
אבי מעוז: אני חייב לציין שבשנה שעברה, בהסכמה עם משרד האוצר, ייעדנו 30,000,000 שקל לשיפוץ דירות בדיור הציבורי לאכלוס חוזר, על מנת לאפשר פתרונות חדשים.
אבי מעוז: לפני כן היה תקציב של 10,000,000 שקל.
אבי מעוז: אנחנו הגענו לתקציב של 70,000,000 שקל בשנה שעברה לשיפוץ דירות לאכלוס חוזר בדיור הציבורי, והישמשנו, במבצעים שעשינו יחד עם החברות המשכנות, דירות.
אבי מעוז: עשינו מבצעים לשיפוץ מהיר ולאכלוס מהיר, ומבחינה זו בהחלט עמדו בציפיות.
אבי מעוז: אנחנו מאכלסים בקצב הרבה יותר גדול ממה שהיה בשנים עברו.
אבי מעוז: אני חייב לומר פה מילה טובה על אנשי משרד האוצר.
אבי מעוז: הם שותפים מלאים אתנו למצוא את התקציבים, ולהפנות כל תקציב אפשרי לצורך הגדלת השמשת הדיור הציבורי, לצורך אכלוס אנשים נוספים שממתינים בתור.
קולט אביטל: הייתי רוצה לבקש ממנכ"ל חברת "עמיגור" לתת לנו הסבר קצר על מכירת הדירות, על הקרן שנשארה, על השימוש של הגוף הלא ממשלתי ששייך לסוכנות היהודית – כיוון שהסוכנות היהודית היא שותפה גדולה וחשובה בקליטת העלייה, חשוב לנו לדעת מה קורה, לטוב ולרע.
יובל פרנקל: קודם כל, כדי להעמיד דברים על דיוקם, ההסכם שנעשה הוא לא הסכם בין המדינה לבין "עמיגור" אלא הסכם בין המדינה לבין הסוכנות היהודית.
יובל פרנקל: פירות ההסכם הזה לא עוברים ל"עמיגור", אלא לסוכנות היהודית.
יובל פרנקל: זו לא קרן שנמצאת ב "עמיגור" ושהיא יכולה להשתמש בה.
יובל פרנקל: להפך.
יובל פרנקל: "עמיגור", בפועל, מקבלת פחות הכנסות שכר דירה כי יכולת הפעולה שלה משתנה.
יובל פרנקל: לסדר הדיון – אני לא הוזמנתי לדבר על פתרונות דיור לעולים, אבל אני חושב שאנחנו די אנשי בשורה, בצירוף עם אנשי משרד השיכון, הקליטה והאוצר.
יובל פרנקל: הנושא הזה של הסכם המכירות יידון בשתי ועדות בסוף החודש הזה.
יובל פרנקל: אם רוצים התייחסות לנושא הזה, צריך להודיע לאנשי הסוכנות על דיון בנושא הזה, אם רוצים לקיים דיון נוסף, חוץ מאשר בשתי הוועדות האלה.
יובל פרנקל: אני יודע שמתכוננים לשני הדיונים האלה, ויבואו עם מלוא הנתונים בנושא.
יובל פרנקל: אני לא יכול להגיב בתחום הזה.
קולט אביטל: הייתי רוצה, בכל זאת, לשאול אותך האם המספרים שנקבתי בהם מדויקים.
יובל פרנקל: אני לא בקיא בפרטים.
יובל פרנקל: אני יכול לומר שאנחנו מכרנו עד היום כ- 5,550 דירות במסגרת המבצע, ומכיוון שההסכם אומר שעל 5,000 הדירות הראשונות מקבלים 33,000 דולר, ומהדירה ה- 5,000 ואילך – 39,500 דולר, נוכל לחשב את המכפלות, לבדוק אם הם מתאימים למכפלות שאת ציינת.
יובל פרנקל: הסכומים האלה לא עוברים דרכנו, ולכן אני לא יכול לתת את הנתון המדויק.
יובל פרנקל: אני נותן את הנתון הכללי ואני מוכן לבדוק אותו בשיחת טלפון תוך דקות.
קולט אביטל: אני אשמח לשמוע על פתרונות.
יובל פרנקל: לגבי פתרונות – משרד השיכון בתיאום עם משרד הקליטה הותחל בערב ראש השנה שעברה בפרוייקט של האצת אכלוס.
יובל פרנקל: בהנחיה של המנכ"ל נעשים מאמצים גדולים, ויושבים אתנו מידי חודש בחודשו.
יובל פרנקל: אני יכול לומר שמתוך המאגר הקיים, גם בגלל השיפור בנושא השיפוצים – שדירות שהיו מחוץ למעגל, כי היתה עלות גדולה לשיפוץ, וגם בגלל הגמשה מסוימת של הקריטריונים, אם יש דירה עומדת ריקה באופקים, ואף אדם שמגיע לו אותה לפי הקריטריונים לא מקבל אותה – משרד הקליטה והשיכון קצת הגמיש את הקריטריון.
יובל פרנקל: למשל – דירה של 4 חדרים שלא היתה מיועדת לאם חד הורית עם 4 ילדים, אם לא נמצאה משפחה כזו אפשרו לאם חד הורית עם 3 ילדים, אם היא היתה בתור.
יובל פרנקל: ברמת "עמיגור" בלבד נכנסו לתוך המאגר 200 דירות חדשות.
יובל פרנקל: זה, כמובן, הגדיל את מתן הפתרונות.
יובל פרנקל: רוב הפתרונות הם לעולים.
יובל פרנקל: הקטע השני, והוא למעשה הסיפור הגדול – במשך השנה הזו, במגה פרוייקט שמשותף למשרדי השיכון, הקליטה והסוכנות היהודית, ובתמיכת האוצר, נבנות 1,000 יחידות דיור ברחבי הארץ.
קולט אביטל: שתיתן מענה לכמה - - ?
יובל פרנקל: 1,000 יחידות דיור נותנות מענה ל- 1,000 ממתינים.
יובל פרנקל: 1,000 קשישים, רובם בודדים, 97% מהם עולים חדשים.
יובל פרנקל: למרות ש- 25% מגיע לאוכלוסייה הוותיקה, היא ממעטת להיכנס להוסטלים, אז האכלוס החדש הוא כמעט ב- 97% על ידי עולים חדשים.
יובל פרנקל: אני מדבר על סיום של 350 יחידות השנה, 300 יחידות בתהליך בניה שכבר התחיל, ו- 300 יחידות שבנייתם אמורה להתחיל במשך השנה הנוכחית.
יובל פרנקל: אנחנו מדברים על 1,000 פתרונות נוספים, כאשר מקורות התקצוב לזה הם ב- 40% ממשרד השיכון, ו- 60% קרנות שהסוכנות היהודית מגייסת.
קולט אביטל: מה היא עלות הפרוייקט, פלוס-מינוס?
יובל פרנקל: בערך 55,000 דולר ליחידה, משום שהקרקע כאן היא בחינם.
יובל פרנקל: היא זולה יותר כי היא מועמדת על ידי הסוכנות היהודית.
יובל פרנקל: אנחנו מדברים על מצב שאם נכפיל את זה, אז הסוכנות היהודית גייסה לנושא הזה, על ידי קרנותיה, עד היום כ- 37,000,0000 עד 40,000,000 דולר לצורך הנושא.
יובל פרנקל: על זה צריך להוסיף, כמובן, את ערך הקרקע, תפקוד ותפעול של המערכות האלה.
יובל פרנקל: באמת זו שנה – ויושבים כאן הגיבורים האלמונים, כי אני בסך הכל מנכ"ל רק 11 חודשים – של הפרוייקט הגדול מאד הזה.
יובל פרנקל: הדבר המרתק הוא שיש לנו פוטנציאל.
יובל פרנקל: כל פרוייקט כזה הוא אודיסיאה בפני עצמה, להזיז אותו במערכות הביורוקרטיות של מדינת ישראל, אבל יש לנו פוטנציאל נוסף ב "עמיגור" של 2,500 יחידות דיור - -
קולט אביטל: מה זאת אומרת "פוטנציאל"?
יובל פרנקל: הבניה נעשית לא על קרקע חדשה, אלא, בדרך כלל, בחצרו של בניין.
יובל פרנקל: אם יש מרכז קליטה שהפך להיות דיור מוגן באשקלון, ויש בו חצר ענקית, אנחנו שם בונים עוד 48 יחידות דיור.
יובל פרנקל: באשדוד זה על מגרש חניה לשעבר.
קולט אביטל: זה גם מוזיל.
יובל פרנקל: ודאי.
יובל פרנקל: זה מוזיל את ערך הבניה.
יובל פרנקל: יש שטחים עצומים שלא מנוצלים.
יובל פרנקל: בקרית מוצקין, בחצר, בנו 122 יחידות, בקרית ים – 70 יחידות, בחולון – 70 יחידות, ולכן בדקנו ומצאנו שיש פוטנציאל של כ-2,500 יחידות נוספות.
יובל פרנקל: אני חושב שזה אחד המבצעים גם האנושיים וגם הציוניים המאד מרתקים שקיימים בעת האחרונה, ואני הייתי מזמין את הוועדה לסייר ולראות.
קולט אביטל: בהחלט כן.
קולט אביטל: אני חושבת שזה חשוב מאד לראות גם מה נעשה.
תמר מיארה: אני שמחה לבשר לוועדה שלמרות מכר דירות – ואני רוצה לדבר על כך ש "עמידר" מכרה את מרבית יחידות הדיור- אנחנו המשכנו לאכלס ולמחזר אכלוס מחדש.
תמר מיארה: במשך תקופת המבצע לא ירדנו מכמות הדיור.
תמר מיארה: זאת אומרת שאם לפני מבצע המכר אכלסנו כ- 3,000 יחידות דיור בשנה, המשכנו לאכלס כ- 3,000 יחידות דיור בשנה.
תמר מיארה: הסיבה לכך היא בעיקר העובדה שמשרד האוצר ומשרד השיכון הרחיבו את עלות השיפוץ, כך שהרבה מאד דירות, שבגלל עלות גבוהה של השיפוץ לא ניתן היה לשפץ ולאכלס דיירים, הקריטריונים הוגמשו, כפי שנאמר כאן.
תמר מיארה: עלויות השיפוץ גדלו, כמובן, באופן טבעי, והתקציב גם גדל - -
קולט אביטל: אבל "עמידר" לא בונה עכשיו.
תמר מיארה: "עמידר" כן בונה.
תמר מיארה: אנחנו נמצאים בתהליך בניה בעיקר לפתרונות דיור לעולים חדשים של בערך 1,500 יחידות דיור.
תמר מיארה: מתוכם אוכלסו כבר 600 יחידות, והיתר – מצויים בתהליך.
מיכאל רייף: -
תמר מיארה: סליחה.
תמר מיארה: אתם, בראשון לציון, לא הייתם בסדר, ולא אפשרתם לנו להגדיל את מלאי הדיור לעולים החדשים.
תמר מיארה: אתה היית בסדר, אתה השתדלת, אבל - - בנוסף, חברת "עמידר", כתוצאה משינוי מדיניות שהתחיל בתקופת השר שרנסקי, ונמשך - - -
מיכאל רייף: אני רוצה להגיד איך רואים את זה בשטח.
מיכאל רייף: אתן מספרים, ולא אומר מי אשם ומי לא.
מיכאל רייף: אני ממלא מקום סגן ראש העיר, ויש לי שני תיקים – תיק בניה והנדסה, והשני- תיק קליטה.
מיכאל רייף: בראשון לציון יש היום 45,000 עולים.
מיכאל רייף: זו עיר שניה שטחה במדינת ישראל, והרביעית באוכלוסייה.
מיכאל רייף: כדי לא לשכוח אני צריך לכבד את חבר הכנסת היחיד שבא לוועדת הקליטה, בנושא כל כך חשוב.
מיכאל רייף: אנחנו מדברים על קליטת עליה.
מיכאל רייף: יש שני נושאים – תעסוקה ודיור.
מיכאל רייף: זה נושא מספר אחד היום.
מיכאל רייף: אז בא חבר כנסת אחד?
קולט אביטל: שניים, ויחד אתי – שלושה.
מיכאל רייף: זה נושא מספר אחד, זה לא נושא מהשורה.
מיכאל רייף: דבר שני – 45,000 עולים, כ- 1,800 משפחות מחכות.
מיכאל רייף: מ-1990 מחכים לדיור.
מיכאל רייף: יש היום הוסטל אחד של 84 יחידות דיור לעיר השניה בשטחה והרביעית באוכלוסייתה במדינת ישראל.
מיכאל רייף: הוסטל יחיד שבנו לפני 10 שנים, עם 84 יחידות דיור.
מיכאל רייף: אם הייתי במקומכם הייתי שואל את ממלא מקום סגן ראש העיר – מה עשיתם כדי לעזור?
מיכאל רייף: שני דברים.
מיכאל רייף: אני התחלתי לפני 4 שנים לעשות דבר שלא הייתי חייב לעשות.
מיכאל רייף: מנהל המקרקעין מעביר קרקע למשרד השיכון, משרד השיכון מקבל תקציב ובונה הוסטל, מעביר למשרד לקליטת העליה, ומשרד הקליטה נותן לעולים חדשים.
מיכאל רייף: חוץ ממקבץ דיור, שזה משהו אחר.
מיכאל רייף: לקחנו קרקע של העיריה, בעלות של מיליון דולר,נתנו קרקע שלנו למשרד השיכון.
מיכאל רייף: שאלנו – אם אנחנו מעבירים קרקע עירונית, אתם תבנו הוסטל ב-2004?
מיכאל רייף: העבירו לי בפקס 3-4 מכתבים למנהל, שלא נענו.
מיכאל רייף: לא זז שום דבר.
מיכאל רייף: ועוד דבר – מכרזים של מקבץ דיור הוקפאו.
מיכאל רייף: שרת הקליטה קיבלה את זה מאד קשה.
מיכאל רייף: שאלתי למה צריך להתאים מכרז למקבץ דיור במשך 3 חודשים, כאשר יש שני פרוייקטים של ראשון לציון ביניהם?
מיכאל רייף: יכול להיות שאחד יעבור.
מיכאל רייף: 3 חודשים לא קיבלתי תשובה, אחרי מועד שכבר היה.
מיכאל רייף: היא הסבירה שהיא עסוקה בכל העליה של מדינת ישראל, לא רק בראשון לציון.
מיכאל רייף: המצב בראשון לציון הוא קטסטרופה.
מיכאל רייף: היום ביקשתי מוועד ארגוני עולים לא לעשות הפגנה מול משרד הקליטה ביום חמישי.
מיכאל רייף: בנוסף אני מחכה למכרז מקבץ דיור בסוף החודש.
מיכאל רייף: זה המצב, בלי להיכנס לשאלה מי אשם ובמה.
קולט אביטל: אני יכולה להגיד לך שאם אנחנו מחפשים פתרונות, ברוב המדינות שאנחנו בדקנו אותן, הפתרונות של דיור ציבורי הם בדרך כלל בידי הרשויות המקומיות.
קולט אביטל: כדאי שנדע את זה.
קולט אביטל: אתה הולך בכיוון הנכון.
קולט אביטל: יכול להיות שגם פה צריך לעשות - -
מיכאל רייף: ראשון לציון היא העיריה הראשונה שעשתה את זה.