GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי לבני: קיימנו בנושא הזה דיון עם מפכ"ל המשטרה וצוות של המשרד.
ציפי לבני: אחד הנושאים שאנחנו רואים – אם אנחנו מדברים על עבריינות – זה שיש גם הבדל בראייה.
ציפי לבני: בראייה של הישראלי הוותיק המשטרה היא לא גורם עוין.
ציפי לבני: בראייה של העולה קיימת בעיה, בעיית תקשור מבחינת השפה ולטעמי יש גם פחות מדי שוטרים מועסקים שהם עולים חדשים.
ציפי לבני: אני חושבת שברגע שחלק מהכוח שעוסק בזה יהיה בעצמו עולה, זה גם יקל עליהם.
ציפי לבני: סיכמנו, באמת, על תהליך של קליטת עולים במשטרה, בשירות בתי הסוהר ובמקומות נוספים כאלה.
ציפי לבני: גם מבחינת תעסוקה זה אלמנט חיובי, אבל אני חושבת שגם בנוגע לטיפול.
קולט אביטל: נדמה לי שהייתה פה החלטה משותפת שלכם ושל המשטרה.
קולט אביטל: בנוסף לקליטת עולים למשטרה עצמה – אני מבינה ש-800 אנשים כבר מועסקים.
קולט אביטל: זה מה שנאמר לנו על ידי מפכ"ל המשטרה – דובר על עשרה או שנים-עשר איש שיהיו אנשי קשר מבין ארגוני העולים.
קולט אביטל: התקנים האלה היו אמורים להיות מאוישים על ידי משרד הקליטה ונאמר לנו על ידי המשטרה ששום דבר לא קרה בעניין הזה.
קולט אביטל: האם את יכולה לומר לנו אם יש לכם כוונה?
ציפי לבני: אני לא מכירה את הנושא הזה.
רומן ברונפמן: זה "מצילה".
ציפי לבני: אה.
ציפי לבני: מצילה.
קלאודיה כץ: הייתה החלטה.
קלאודיה כץ: מדובר בפרויקט רב-שנתי מול המשטרה, תעסוקתית, כאשר הם הבטיחו לקחת שוטרים קהילתיים עולים, על מנת להקל על המפגש בין המשטרה ובין העולים.
קולט אביטל: אבל הם טוענים שהנושא תקוע אצלכם.
ציפי לבני: אצלנו?
קולט אביטל: מפכ"ל המשטרה טוען.
קלאודיה כץ: מתי זה היה?
קולט אביטל: באותו יום שאת נפגשת אתם – בערך לפני חודש.
קלאודיה כץ: אני לא מודעת לזה.
קלאודיה כץ: אני, בכל אופן, עובדת בפרויקט משותף יחד אתם - - -
ציפי לבני: אני אבדוק את זה.
קולט אביטל: מדובר על שנים עשר אנשי קשר, בנוסף לקליטת עולים חדשים למשטרה.
ציפי לבני: הם העלו משהו שסוכם עליו לפני שנתיים או שלוש והוא בוטל.
ציפי לבני: אני בכל מקרה אבדוק את זה.
חנוך צמיר: זה לא קשור להתאחדויות העולים.
חנוך צמיר: פה עולה נושא חדש ואני שומע אותו בפעם הראשונה.
חנוך צמיר: שווה בדיקה.
ציפי לבני: חבל על הדיבור.
ציפי לבני: ביחס לשאלות שנשאלו כאן:
ציפי לבני: קודם כל, בנוגע לעולים שמגיעים עכשיו, אפרופו העיצומים: הגיעה אלי, באמת, ממש לפני שהתחילו העיצומים, בעיה של עולים שמגיעים ונתקעים בשדה.
ציפי לבני: טיפלנו בזה מול הוועד ויחד עם הוועד גם מול ההסתדרות והם שחררו לנו את השדה.
יגאל יאסינוב: רק את השדה.
ציפי לבני: אני יודעת.
ציפי לבני: עובדי שדה התעופה שחררו.
ציפי לבני: הם מקבלים, באמת, סל קליטה בשדה, שם הם עוברים כבר חלק מתהליך הקליטה.
ציפי לבני: זה נכון שמול שאר המשרדים הם עדיין סופגים את העיצומים.
יגאל יאסינוב: העניין הוא אחר, שאנשים מצאו את עצמם זרוקים ברחוב.
ציפי לבני: מה זה זרוקים ברחוב?
קולט אביטל: אני רוצה, אולי,להשלים.
יגאל יאסינוב: אני אביא לך היום דוגמאות של שתי משפחות - - -
ציפי לבני: אז תביא, בסדר.
יגאל יאסינוב: שנמצאים אצל קרובים, בסדר, אבל שם חמישה עשר איש בדירה של שניים וחצי חדרים.
ציפי לבני: ומה הסיבה?
חנוך צמיר: אבל מה זה קשור?
יגאל יאסינוב: האנשים האלה לא יכולים ללכת ולשכור דירה, כי הם קיבלו רק את החלק הראשון של הסל בשדה התעופה.
יגאל יאסינוב: הם לא יכולים להתחייב לחוזה שכירות, כי הם לא יודעים מתי הם יקבלו את היתרה.
יגאל יאסינוב: עוד דבר אחד – הם לא יכולים לתת צ'קים כי הם לא יכולים להזמין צ'קים, כי הבנק אומר:
יגאל יאסינוב: עוד לא קיבלתם סל קליטה, אז עד שהכספים לא ייכנסו החשבון שלכם מוקפא.
יגאל יאסינוב: האנשים האלה נמצאים במדינה חדשה, בלי כלום.
ציפי לבני: אני אבדוק מה אני יכולה לעשות.
קולט אביטל: אולי אני אתייחס.
קולט אביטל: תראי, אנחנו עשינו הו-הא אדיר מהבאתם של עולים מעיראק.
קולט אביטל: הכסף שהושקע ביחסי ציבור – איפה אריה אזולאי – לפני יומיים או שלושה ראיתי כתבה באחד העיתונים, שעולים שהגיעו לפני שבועיים מעיראק, זרוקים בחדרי מדרגות, גרים בחדרי מדרגות - - -
ציפי לבני: איזה שטויות.
ציפי לבני: לא ראית את זה לפני שבועיים, ראית את זה לפני יותר זמן.
ציפי לבני: זו הייתה פשוט שטות.
ציפי לבני: זה לא נכון, אבל תכף אני אתייחס.
ציפי לבני: קודם כל, בנוגע לשביתה: מטבע הדברים היכולת שלי לעזור היא רק עד כדי הרצון של ההסתדרות לעזור.
ציפי לבני: אני, עם הנושא של השדה, פעלתי דרך כל הגורמים כדי לשחרר את זה.
ציפי לבני: אני אבדוק עכשיו ככל יכולתי במסגרת העיצומים מה ניתן לעשות.
יגאל יאסינוב: זה עניין של כמה מאות איש.
יגאל יאסינוב: וזה לא עניין של שביתה נגד מדינה, נגד מדיניות או נגד משרד האוצר.
יגאל יאסינוב: זו שביתה נגד אותם שלוש מאות איש.
קולט אביטל: חבר הכנסת יאסינוב, אנשים ששובתים רוצים לפגוע בציבור, כדי שהציבור ידבר.
קולט אביטל: כך זה עובד.
חנוך צמיר: אבל השרה פנתה באופן אישי.
ציפי לבני: אני, בעניין הזה, באמת פניתי באופן אישי, דיברתי עם הוועד אצלנו וגם עם נציב שירות המדינה ועשינו את כל הסיבוב כולו כדי לשחרר את השדה.
ציפי לבני: אני אראה.
ציפי לבני: אני מניחה שהם לא מחר בבוקר יפסיקו את העיצומים בעניין הזה, אבל נראה איפה הנקודות שבהן באמת אפשר לפנות לוועדת חריגים, בנושאים הומניטריים או דברים מהסוג הזה.
ציפי לבני: בדרך כלל לנושאים האלה הם נעתרים.
ציפי לבני: בנוגע למה שאתה אמרת.
ציפי לבני: המשרד לא השקיע כסף ביחסי ציבור בנוגע לעולים מעיראק.
ציפי לבני: לדעתי, אגב, זה גם היה לא נכון.
ציפי לבני: כשהם הגיעו הסתבר לי שמי שקובע לאיזה מרכז קליטה הם ילכו זה הסוכנות היהודית ולא אני.
ציפי לבני: זה גם נושא שכתוצאה ממנו החלטתי להעלות את מערכת היחסים בינינו לבין הסוכנות.
ציפי לבני: רצו בהתחלה להעביר אותם לבאר-שבע, הם לא רצו – ואם אתם שואלים אותי, בצדק.
ציפי לבני: כי הייתה להם משפחה בחדרה – והנושא הזה נפתר כמעט ברמת טיפול אישי של אנשי משרד הקליטה, כולל ליווי שלהם ליום הראשון לבית הספר, לתת להם בגד ובאמת כל מה שהיה צריך.
ציפי לבני: למיטב ידיעתי, אף אחד מהם לא גר בחדר מדרגות, כולם גרים במקומות מסודרים.
ציפי לבני: חלק מהם לא רצו מרכז קליטה-כן רצו מרכז קליטה, לא רצו לשכור דירה-כן רצו לשכור דירה.
ציפי לבני: במקרה הזה התקשורת עבדה לכל הכיוונים: גם צילמה את האווירה החגיגית כשהם הגיעו וגם כל תלונה שהייתה להם בדרך, אבל בסדר.
ציפי לבני: זה טופל.
ציפי לבני: בנוגע לשאלות שהיו בנושא הדיור, הזכאות היא מאד רחבה, התור הוא מאד גדול, היכולת של המשרד לתת פתרונות דיור בשיטות שהיו נהוגות עד היום – ברמת מקבצי הדיור – היא מאד נמוכה.
ציפי לבני: מקבצי הדיור זה פרויקט מופלא מבחינת מי שמצליח להגיע לגור שם, אבל הוא מאד יקר והתוצאה היא שמתי-מעט מצליחים להגיע והשאר עומדים בתור, שזו סיטואציה בעייתית.
ציפי לבני: ייאמר שהם לא נמצאים ברחוב, הם מקבלים שכר דירה, אבל יש אווירה לא טובה, אפילו ברמת התחושה, כשאדם מרגיש שהוא עוד לא הגיע למקום שלו ורק עוד כמה שנים הוא יגיע למנוחה ולנחלה.
ציפי לבני: אנחנו במשרד הגענו לכמה רעיונות שאמורים לתת איזשהו מענה.
ציפי לבני: אני לא רוצה להיכנס לפרטים כאן, כי לצערי עוד לא הצלחנו לסכם עם משרד האוצר, למרות שאנחנו די מתקדמים.
ציפי לבני: אני רוצה לתת שורה של פתרונות שחלק מהם יהיו במסגרת המקלטים.
ציפי לבני: חלק מזה יהיה דומה לרעיון שהיה בזמנו של שכירות ארוכת-טווח.
ציפי לבני: אחת הבעיות שהיו זה לא רק אם אתה גר בשכירות או במקבץ, אלא שבשכירות אדם צריך כל שנה להחליף דירה.
ציפי לבני: לאדם מבוגר זה מצב קשה, כשאין לו ודאות במקום שהוא גר בו.
ציפי לבני: אז חוץ מזה שיש כל מיני שירותים בתוך המקבץ, הרעיון הוא באמת לתת שורה של פתרונות, חלק מהם מקלטים, חלק מהם שכלול מסוים של שכירות ארוכת טווח.
ציפי לבני: אני מאמינה שאם המצב הזה יהיה קבוע ולא רק פיילוט לחודשיים כפי שהיה בסוף 2002 תחילת 2003, השוק יתחיל לעבוד.
ציפי לבני: אם יידעו יזמים פרטיים שיש היום פרויקט מהסוג הזה שרץ למשך כמה שנים, אז לאט לאט, לדעתי, יתחילו להיבנות מעין מקבצי דיור לעולים.
ציפי לבני: היזמים יידעו שהמדינה מגבה את שכר הדירה מבלי שזה יחייב אותם לצאת במכרזים או לחכות שיעבירו תוכניות לשינוי ייעוד.
ציפי לבני: היום היזמים יודעים שיש מקומות פנויים, אבל בגלל שהם מחויבים – ובצדק – לעבור תהליך מכרזי, שוויוני, פתוח, הם לא יכולים מחר בבוקר לרוץ עם זה.
ציפי לבני: היו בזה הרבה בעיות.
ציפי לבני: הצלחנו – לא בתקופתי, זו שיטה שאני ירשתי, כולל את ההורדה בשכר הדירה – להגיע למחירים ראויים, אבל הרבה מאד מחכים בתור.
ציפי לבני: אני רוצה לקיים שורה של פתרונות, אני רוצה לעודד ולאפשר – אני עוד לא רוצה לרדת לפרטים בעניין הזה – רעיונות שלנו שעולה שרוצה לגור עם המשפחה, המשפחה תוכל לקיים אותו בכבוד, ברמה של חדר נוסף או משהו כזה.
ציפי לבני: אני אשמח לבוא לוועדה להציג את התוצאות שיהיו אחרי העבודה עם משרד האוצר ומשרד השיכון.
ציפי לבני: גם כאן, חלק ניכר מהדברים הם לא דברים שאני יכולה להרים לבד, אני צריכה את משרד השיכון.
ציפי לבני: אלה הרעיונות, ולדעתי תוך מספר ימים אנחנו כבר נוכל להציג תוכנית.
קולט אביטל: השאלה היא גם איזה סוג עדיפויות הממשלה תיתן לדיור לנזקקים, לעולים, לעומת דיור מעבר לקו הירוק.
ציפי לבני: זאת ממש לא השאלה שבתקציב שלי.
ציפי לבני: כי לי, בתקציב משרד הקליטה, יש – אמנם בגדר של הרשאות להתחייב ולא כמזומן – סכום ניכר שניתן לפתרונות דיור לעולים.
קולט אביטל: לשכירות.
ציפי לבני: הוא לא לשכירות, הוא למקבצי דיור בלבד.
ציפי לבני: התוצאה בשנים האחרונות היא, שזה מצוין למי שכבר הגיע לשם, אבל רע מאד למי שעומד בתור ובתור מחכים הרבה מאד שנים.
ציפי לבני: בנושא הזה המשרד אין לו שום הבחנה וזה לחלוטין לא רלוונטי.
ציפי לבני: מבחינתי, אני צריכה לתת פתרון דיור לעולה שהחליט לגור בראשון ולעולה שהחליט לגור באריאל.
ציפי לבני: זה בכלל לא מאכוון את העולים לגור במקומות מסוימים.
ציפי לבני: מחובתי, דרך אגב, לא להפלות לרעה את העולה שהחליט לגור באריאל, אבל זה גם לא אמור להפלות אותו לטובה.
ציפי לבני: זה אמור לתת פתרון דיור, אנחנו נותנים את זה על בסיס מקומות שיש לנו לגביהם נתונים של ממתינים, של קבוצות של עולים שמגיעות ואני רוצה לתת את זה ברמת הפרט.
ציפי לבני: גם כאן, יש את הסיטואציה אפרופו העברית.
ציפי לבני: הפתרונות ניתנים תמיד פר מקומות שיש בהם ריכוז עולים, שזו הדרך הנכונה לקבוע קריטריון ראוי.
ציפי לבני: מצד שני, אם עולה החליט לגור במקום שאין בו ריכוז עולים, הוא צריך לחכות יותר?
ציפי לבני: זו גם סיטואציה לא נכונה.
ציפי לבני: אם אני הולכת לשיטה שדומה לשכירות ארוכת טווח, אז כל עולה יוכל לממש את הסכום העודף שהוא מקבל, בשכירות ממישהו פרטי במקום שבו הוא גר, ולא יהיה צריך לחכות.
ציפי לבני: לא תהיה כאן תוספת תקציבית.
ציפי לבני: זה אפרופו ההערה שלך, בקשר לשטחים.
קולט אביטל: לא לזה התכוונתי, התכוונתי למדיניות ממשלתית כוללת.
קולט אביטל: אנחנו ישבנו פה – וזה באמת לא מופנה כלפייך, כרגע – עם מנכ"ל משרד השיכון וניסינו לברר אתו איזה סוג פתרונות הוא הולך לתת.
קולט אביטל: הכוונה היא – עד כמה יש בממשלה מדיניות של השרים כולם, שנותנת איזשהו פתרון.
קולט אביטל: אם שישים אלף אנשים מחכים לפתרונות דיור, יש תקציב במשרד השיכון – שוב, זה לא מופנה אלייך או למשרד שלך – עד כמה ניתן, במסגרת סדרי עדיפויות של עבודה משותפת של הממשלה, להגיע לכך שגם משרד השיכון יקצה קצת יותר כסף.
ציפי לבני: זה חלק ממה שאמרתי.
ציפי לבני: אמרתי שאני לא יכולה לספר היום בדיוק מה קורה.
ציפי לבני: רוב השיטות כבר נדונו, זה לא שזה משהו ממש חדש.
ציפי לבני: אני רק רוצה לנסות ליצור מניפה מסוימת, שעולה יוכל לבחור מתוכה.
ציפי לבני: שהוא ירד מרשימת הזכאות ברגע שהוא בחר תהליך מסוים, וגם תהיה לו ודאות.
ציפי לבני: גם עולה שנמצא במקבץ דיור נמצא באי ודאות מסוימת.
ציפי לבני: זה לחמש שנים, לעשר שנים, גם הוא לא יודע מה יקרה אחר כך.
ציפי לבני: אותו דבר בשכירות ארוכת טווח – זה לחמש שנים, יהיה או לא יהיה.
ציפי לבני: אז אני רוצה לנסות ליצור ודאות, כשלצערי באמת אין לי עוד סיכום סופי.
ציפי לבני: יש לי סיכום חלקי עם משרד האוצר, אנחנו עוד בוויכוחים ועוד לא הגענו לסיכום עם משרד השיכון.
ציפי לבני: אם אני אגיע לסיכום גם עם משרד השיכון, יכול להיות שזה ייתן מענה גם למה שאת אומרת.
ציפי לבני: אני אשמח להגיע הנה לוועדה ולעדכן.
ציפי לבני: זה עונה ברמה העקרונית.
ציפי לבני: אני כבר רוצה להיות אחרי זה, אז לדעתי תוך כמה ימים או שבועות אנחנו גומרים איזושהי תוכנית.
ציפי לבני: חביב, הייתה שאלה – לא הייתה תשובה – ביחס לנציגי ארגוני העולים בוועדות.
ציפי לבני: אני לא יודעת את התשובה.
חביב קצב: - - - יושבים נציגי הציבור בוועדות האלה, מוזמנים – לא בהכרח לכל ועדה הם מגיעים, אבל גם מי שלא מגיע יש לו את הפרוטוקולים, יש לו הכל, שקיפות מלאה.
ציפי לבני: אם למישהו יש בעיה עם זה – שיפנה.
ציפי לבני: אני רואה את עצמי מחויבת בשקיפות, אז אם מישהו מרגיש שהוא לא קיבל את זה – שיפנה.
ציפי לבני: הערה נוספת, שהיא חדשה מבחינת המשרד – זה לא קשור לתקציב, אבל זה קשור להחלטות הממשלה האחרונות על פירוק משרד הדתות, מאחר והנושא של הגיור גם הוא עלה כאן והוא נושא רלוונטי לעולים – משרד הקליטה יקבל לסמכותו את האולפנים.
קולט אביטל: את אולפני הגיור?
קולט אביטל: זו חדשה מאד גדולה.
דני טופז: כולל התקציב.
קולט אביטל: זו חדשה מרעישה.
ציפי לבני: אני רוצה רק לומר משהו בסוגריים.
ציפי לבני: זאת החלטת הממשלה, שביחס אליה יש עכשיו דרמות פוליטיות ניכרות.
ציפי לבני: בעניין הזה אין בעיה לאף אחת מהשותפות הקואליציוניות.
ציפי לבני: אני רק רוצה רגע לומר – אני לא יכולה להשתחרר מהיותי עורכת דין – אני לא מקבלת את בתי הדין לגיור.
רומן ברונפמן: לזה לא ציפינו.
רומן ברונפמן: זאת הייתה ידיעה מרעישה באמת.
ציפי לבני: זאת החלטת הממשלה שעברה, שסביבה כל הדיון, אבל הנושא הספציפי הזה לא שנוי במחלוקת.
ציפי לבני: הדברים שבמחלוקת לא קשורים למשרד הקליטה או לעולים, אלה הנושאים של הרבנות הראשית.
ציפי לבני: עוד הערה אחת שדיברנו עליה כאן ביחד ויש בנושא הזה בשורות – הנושא של התמיכות, שקיבלנו לשנת 2003 וכנראה בשנת 2004 נהיה באותו ריטואל - - -
קולט אביטל: איזה תמיכות?
ציפי לבני: התמיכות לארגונים.
ציפי לבני: הרי הן ירדו למספרים מאד מאד נמוכים ובעקבות פעילות משותפת של הארגונים ושלי, הפניות נעתרו והיום, בשנת 2003 זה עומד סביב ה-6 מיליון בסך הכל לעומת ה-3 מיליון שאתם הגענו לשם.
שושנה רון: מתי נקבל את האישורים?
שושנה רון: זה כבר סוף אוקטובר.
ציפי לבני: חבל שאריה דווקא לא נמצא כאן, מי שאחראי לזה.
ציפי לבני: זה אמור להיות בטיפול מהיר.
ציפי לבני: איפה זה נמצא?
טובה פינקלשטיין: ביום רביעי אנחנו מתחילים בוועדות.
ציפי לבני: אז בקשתי היא להתחיל את זה ממש בקצב.
קולט אביטל: אנחנו נתחיל בשאלות.
קולט אביטל: יש, נדמה לי, חצי שעה לרשותנו, שכוללת גם את תשובות השרה, כי אנחנו צריכים לגמור ב-12:00.
קולט אביטל: יש לי רשימה של דוברים.
קולט אביטל: לפי הנוהג אנחנו נעשה חבר כנסת ושואל.
קולט אביטל: יש שני חברי כנסת שלא שאלו שאלות והם נמצאים כאן.
קולט אביטל: יש המון דברים שלא דיברנו עליהם, אבל יהיה לנו עוד זמן.
ציפי לבני: אחד כזה שנוחת בארץ, באותו רגע שהוא נוחת - - -
קולט אביטל: היו הרבה מאד קשיים עם בתי ספר, עם מקומות, עם מרכזי קליטה, אני אומרת לך שזה קושי שמופיע.
קולט אביטל: דרך אגב, אותה בעיה מופיעה גם – להבדיל אלף אלפי הבדלות – לגבי אנשים שאנחנו יודעים מראש, עוד לפני שהם מגיעים לארץ, שהם בעייתיים.
קולט אביטל: אלכוהוליסטים, או סמים.
ציפי לבני: העליתי את הנושא הזה במפגש משותף שהיה לי עם יושב ראש הסוכנות, אף על פי שהוא נושא שהוא "פר-אקסלנס" בטיפול הסוכנות.
קולט אביטל: חברת הכנסת סולודקין ואחריה יש לי רשימה.
מרינה סולודקין: שאלתי לשרה: עכשיו זו תקופה שאנחנו מתכוננים להצבעות.
מרינה סולודקין: הצבעה ראשונה על התוכנית הכלכלית, תקציב המדינה לשנת 2004 וכולי.
מרינה סולודקין: יושבים כאן חברי קואליציה וזה זמן למאבק.
מרינה סולודקין: אני רוצה לשאול אותך איך את מרגישה – אם אפשר להחזיר את הזכויות לעולים וגם, חשוב מאד, להחזיר אותן בתחום של מענקים למשכנתא.
ציפי לבני: בתי טכנולוגיה.
קולט אביטל: אולי קודם נעבור על כל השאלות.
אלכסנדר קלנטרסקי: קודם כל תודה רבה, עכשיו אנחנו יודעים שיש קיצוץ של 7% בעזרה לשכר דירה.
אלכסנדר קלנטרסקי: דבר שני, הפורום שלנו – אני מהפורום לדיור סוציאלי.
אלכסנדר קלנטרסקי: אני רוצה לתת לך מכתב.
אלכסנדר קלנטרסקי: במכתב הזה כתוב שהפורום שלנו יכול לעשות תוכנית לבניית דיור סוציאלי.
קולט אביטל: בכל הארץ?
אלכסנדר קלנטרסקי: כן.
אלכסנדר קלנטרסקי: בכל הארץ.
אלכסנדר קלנטרסקי: דבר שלישי.
אלכסנדר קלנטרסקי: מר קצב אמר שיש שקיפות של הכל.
אלכסנדר קלנטרסקי: כל מה שיש בקשר לדיור סוציאלי.
אלכסנדר קלנטרסקי: אני לא יכול לקבל תשובה ממשרד הקליטה על שלוש שאלות.
אלכסנדר קלנטרסקי: כאן יש מכתב אחרון מ- 21 בספטמבר.
ציפי לבני: מה השאלות?
אלכסנדר קלנטרסקי: רשום פה בנייר.
קולט אביטל: אנחנו לא נתחיל בשאלות פרטניות, אלא אם כן הן נוגעות לכל הפורום.
קולט אביטל: זה בנושא דיור ציבורי?
אלכסנדר קלנטרסקי: פה יש מכתב.
אלכסנדר קלנטרסקי: אני - בטוח דיור ציבורי.
אלכסנדר קלנטרסקי: ולא יכול לקבל תשובות.
אלכסנדר קלנטרסקי: ורק שאלה אחת: גברת שרת הקליטה, מה את חושבת?
אלכסנדר קלנטרסקי: מתי יהיה קיצוץ בתור לדיור סוציאלי מ-60,000 שיש עכשיו, ל-10,000 בערך.
אלכסנדר קלנטרסקי: כמה זמן צריך?
אלכסנדר קלנטרסקי: אנחנו רוצים לדעת.
אלכסנדר קלנטרסקי: תודה רבה.
יולי יואל אדלשטיין: קודם כל, גברתי השרה – אני ממש מרגיש לא נוח לשאול.
יולי יואל אדלשטיין: יכול להיות שהתייחסת לדברים כשלא הייתי, אבל את מבינה שבאותו זמן הייתי בוועדה עם הצבעות ולא יכולתי לבוא לפני כן, אז רק שאלה אחת, נקודתית, עם כל הקשיים שאני בהחלט מבין ומזדהה אתם והמאבקים שלך שאני מכיר.
יולי יואל אדלשטיין: יש נושא אחד שהוא גם חצי אמוציונאלי וזה הנושא של הספרייה בירושלים, שמכונה "הספרייה הכי גדולה במזרח התיכון של ספרות רוסית".
יולי יואל אדלשטיין: הגורל של הספרייה, כל שנה, תלוי בשיתופי פעולה בין משרד הקליטה לעיריית ירושלים.
יולי יואל אדלשטיין: הייתי רוצה לדעת מה העדכונים בנדון לגבי השנה.
אביב דוד: ראשית, אני רוצה לברך את השרה על היוזמה שלה לתיאום יום עיון של הפקת לקחים לגבי הקליטה של עולי אתיופיה, שזה משהו שנחוץ לנו לאחר עשרים שנות קליטה – מה המשרדים עשו, מה נעשה ומה לא נעשה.
אביב דוד: נקודה שנייה היא לגבי סטודנטים לתואר שני.
אביב דוד: אם מחליטים לממן לימודים לתואר השני, זה אמור לעזור לאותם סטודנטים להשתלב בחברה, אז צריך לפתוח את זה לכולם.
אביב דוד: ישנה מגבלה שלא יעברו שנתיים מאז סיום התואר הראשון.
אביב דוד: זו מגבלה מכשילה, לפחות כפי שאנחנו רואים אותה, ואני רוצה לשמוע כאן מה משרד הקליטה מתכוון לעשות בעניין זה, כי זה מאד פוגע בציבור הסטודנטים.
קולט אביטל: תקצר, בבקשה.
אביב דוד: אוקי.
אביב דוד: לגבי המשכנתאות.
אביב דוד: את קודם אמרת, השרה, שצריך לחשוב על הפיזור של האוכלוסייה.
אביב דוד: אנחנו לא יכולים לצפות שבתקציב שהעולים מקבלים – עם כל הכבוד, זה תקציב נחמד וטוב – הם יגיעו לשכונות היוקרתיות בערים החזקות.
אביב דוד: כי בסופו של דבר התקציב שהם מקבלים מאפשר להם להגיע לשכונות הללו, עתירות האוכלוסייה, של בני העדה.
קולט אביטל: הכוונה הייתה להגדיל את התקציב.
אביב דוד: אנחנו נברך.
אביב דוד: חשוב מאד שהתקציב הזה יוגדל.
אביב דוד: מה גם, שלפחות לגבי המשכנתאות הנוכחיות, אנחנו יודעים שהן ניתנות רק לבעלי משפחות.
אביב דוד: ליחידים ובודדים לא מתייחסים.
אביב דוד: אני גם לא יודע מה התוכניות לעתיד.
קולט אביטל: יעקב צבאג.
יעקב צבאג: אני מנהל רשות הקליטה בירושלים ואני גם נציג מרכז השלטון המקומי.
יעקב צבאג: אל"ף, ברכות, גברתי השרה.
יעקב צבאג: אני חושב שבתקופה שבה קיצצו לכולם, הצלחת להגדיל את התקציב משמעותית בנושא כל כך חשוב.
ציפי לבני: אתה צודק בהערה שלך.
קולט אביטל: זה, אגב, נכון גם לגבי נוער לא עבריין.
ציפי לבני: משרד הקליטה השנה העביר תקציב.
יעקב צבאג: לא ל-2003.
ציפי לבני: ל-2003 העברנו.
מילנה אבז: אני מרכזת הואליציה למען נוער עולה, אז השאלה שלי מתייחסת לעבריינות נוער.
מילנה אבז: גם בחדר זה וגם אצל השרה התקיימו דיונים בקשר לאחוזים הגבוהים של עבריינות בקרב נוער עולה.
מילנה אבז: התשובה שנותנים היום כל המשרדים לבעיה, זה שיש את התוכנית "מסיכון לסיכוי", שהיא בארבע ערים מתוכננת, בשתיים פועלת וסך הכל זו טיפה בים, כש-25% מנוער עבריין זה נוער עולה.
מילנה אבז: השאלה היא האם המשרד יכול להוביל מהלך קצת יותר רציני להתמודדות עם הבעיה הזאת, כמו שלדוגמה עבדנו בצורה מאד יפה עם שרה בנושא של סמים.
מילנה אבז: זאת אומרת, להתחיל להתאים את הבניה לנוער עולה.
מילנה אבז: לעשות משהו דומה, פחות נקודתי, יותר ממוקד ורציני בעבודה עם נוער עבריין עולה.
מילנה אבז: לדוגמה על קצה המזלג – 22% מהפונים או המטופלים של רשות המבחן לנוער הם עולים.
מילנה אבז: וזה בשנת 2002.
מילנה אבז: אבל התקציבים, העבודה, כוח האדם, עומדים על אחוזים בודדים.
מילנה אבז: אז השאלה היא אם אפשר להוביל מהלך קצת יותר רציני בנושא הזה.
אברהם שרנופולסקי: בקשר לבתי הטכנולוגיה, רוב בתי הטכנולוגיה בערים הגדולות נמצאים על סף סגירה.
אברהם שרנופולסקי: השאלה היא מה אתם מתכננים השנה ובשנה הבאה בקשר לפרויקט של בתי טכנולוגיה.
שפרה לווינסקי: שאלה קצרה בנושא ירידי תעסוקה.
שפרה לווינסקי: מברכת על היוזמה, מבקשת ליידע ולשתף עד כמה שאפשר את ארגוני העולים, שזה בעצם מטה לחמם ועבודתם היומיומית מול העולה הפרטני.
אלכסנדר ברמן: יש שתי בעיות עם התמיכה של משרד הקליטה בעמותות.
אלכסנדר ברמן: בעיה ראשונה היא שעכשיו, בשנת 2003, נקבל רק בנובמבר התחייבות.
אלכסנדר ברמן: זה לא בסדר.
אלכסנדר ברמן: השאלה היא מה יהיה ב-2004?
אלכסנדר ברמן: אפשר לקבל התחייבות או לא?
תמר דסטה: אני מהאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.
תמר דסטה: היושבת ראש הזכירה כבר בעיה אחת, בנושא של התיאום בין משרד החינוך וגורמי העלייה והקליטה.
תמר דסטה: נקודה שנייה שאני רוצה להזכיר במסגרת הקליטה היא שאנחנו עדים לכך שלא מעט מהעולים נשלחים למרכזי קליטה שנמצאים בשטח של הקיבוצים.
תמר דסטה: הם מרוחקים ממרכזי ערים וזה יוצר איזשהו גטו.
תמר דסטה: ברגע שהם יוצאים לדיור קבע הם כאילו בזה הרגע נחתו מאתיופיה.
תמר דסטה: הם לא מצליחים להתארגן ללכת לעיר, להסתובב, לדואר, לבנק, הם לא רוכשים את המיומנות הזאת במסגרת הקיבוץ.
30095: בתחום הדיור, מההסבר של השרה, אנחנו יודעים שהעזרה הראשונה היא למשפחות.
30095: יש עולים – לא מספר קטן – שהם זוג קשישים או קשישים בודדים או צעירים בודדים, שכרגע אין להם מענה בעניין המשכנתא.
30095: אני אשמח לשמוע מה התוכנית של משרד הקליטה לאוכלוסייה הזו.
30095: יש עולים מועמדים שנמצאים במצב קשה.
30095: מצד אחד משרדך פועל בצדק לעודד עלייה מארצות אחרות, לבקש מהיהודים לעלות לישראל.
30095: מצד שני אנחנו רואים שלגבי עידוד עלייה מאתיופיה, אפילו המשרד נותן תירוץ של תקציבים כדי לחסום את העלייה משם.
30095: לכן זה לא מקובל עלי וזו גישה לא נכונה.
30095: הממשלה אחראית לבצע את החלטותיה.
בלה גולדברג: כבוד השרה, את אמרת שהסכום הכללי של התמיכות הגיע כבר לשישה מיליון.
בלה גולדברג: אני לא הבנתי - - -.
בלה גולדברג: כשהגשנו אמרו לנו שזה שבעה.
בלה גולדברג: זה הגיע לשישה?
קולט אביטל: מה שאלתך?
קריאה: מה הסכום?
ציפי לבני: לשנת 2003?
בלה גולדברג: את אמרת.
בלה גולדברג: כן.
בלה גולדברג: פשוט – זה היה חדש ורציתי לדעת מה הסיבה.
בלה גולדברג: כשהגשנו אמרו לנו שזה שבעה מיליון ועכשיו זה ירד לשישה והאם ניתן כבר עכשיו לתכנן מערכים לתכנון תמיכות בשנה הבאה?
בלה גולדברג: זה יהיה, אולי, יותר אפקטיבי.
נחליאל דיסון: שמענו כאן מהסקירה שיש בעצם שינוי במגמה של משרד הקליטה, להתרכז בעידוד עלייה מצפון אמריקה.
ציפי לבני: להוסיף, להוסיף.
ציפי לבני: זה לא בא על חשבון עלייה משום מקום אחר.
ציפי לבני: הם לא היו מספיק על המפה, לדאבוני.
נחליאל דיסון: יש התרכזות יותר בנושא הזה.
נחליאל דיסון: השאלה היא: השם של משרד הקליטה היה לפני שנים "משרד העלייה והקליטה".
נחליאל דיסון: בעצם, שינו אותו ל"משרד לקליטת העלייה".
נחליאל דיסון: השאלה אם זו מגמה ובעצם חוזרים למצב הקודם, שבו המשרד עוסק גם בעלייה וגם בקליטה.
נחליאל דיסון: אולי כדאי לשנות את השם בחזרה.
דני טופז: השם, מאז הקמתו בשנת 1968, הוא: "המשרד לקליטת העלייה".
קולט אביטל: אף פעם לא שינו.
קולט אביטל: תמיד "המשרד לקליטת העלייה".
ציפי לבני: אבל השאלה שלו לא נוגעת רק לשם, היא נוגעת לתוכן.
ציפי לבני: אני הבנתי את השאלה.
נחליאל דיסון: כן.
נחליאל דיסון: שאלה שנייה: לגבי הנושא של כל מיני תוכניות שנעשות, כמו מאגרי מידע לגבי עולים בארץ ועולים פוטנציאליים מחוץ לארץ, לגבי נושאים של תעסוקה, ירידי תעסוקה – כל הנושאים האלה, או חלקם לפחות, מבוצע על ידי התאחדויות העולים.
נחליאל דיסון: השאלה היא למה לא נשב עם התאחדויות העולים ונעשה דיון – כמו שהולכים לעשות עם עולים מאתיופיה – עכשיו, לפני שעושים את כל הפעילות.
נחליאל דיסון: חלק מהדברים כבר נעשים, חבל להמציא את הגלגל מחדש.
שושנה רון: קודם כל, אני רוצה להודות לשרה על הסקירה היסודית שלה, אבל באיזשהו מקום, מכל הסקירה, יש לי הרגשה שאנחנו, ארגוני העולים, לא כל כך באנו לידי ביטוי.
שושנה רון: לא הייתה התייחסות מספיקה.
שושנה רון: אנחנו, בצורה בלתי אמצעית, פועלים חזיתית עם כל הבעיות של העולים.
שושנה רון: אני מאד מאד שמחה עכשיו לגבי התוספת של התמקדות בעלייה, בעיקר מארצות הרווחה, אבל הנושא המרכזי הוא התעסוקה.
שושנה רון: אנחנו לא חיכינו לשינוי או להדגשים על תעסוקה, ואנחנו, דרך מועצת ארגוני העולים, מקיימים מטה תעסוקה לכל דבר: אנחנו מקבלים הצעות עבודה במגוון תחומים, החל בהיי-טק וכלה בפועלי ניקיון, ויש לנו קשר דרך אמצעי התקשורת למובטלים בפוטנציה בקרב העולים.
שושנה רון: מה שאני שואלת הוא: האם תהיה התייחסות בתמיכות לארגונים לקראת השנה הבאה.
שושנה רון: כי אנחנו עובדים ועושים עבודה יסודית ביותר.
שושנה רון: הנושא השני, בעניין נוער בסיכון.
שושנה רון: הפרויקט הזה קיים כבר שנים וזה נושא חינוכי מאד חשוב.
שושנה רון: מה שאני רוצה לדעת: האם יהיה דגש על מי שעושה את העבודה בין ילדי העולים שנוטשים את מערכת החינוך – שמגיעים בערך ל-25% - לבין מציאת הפתרונות לאותו נוער עולים, ואלה המגשרים.
שושנה רון: בפרויקטים הקיימים ההתייחסות אליהם הייתה די שולית והם עושים את העבודה הטובה ביותר, כי הם מכירים את השפה והם נכנסים למשפחות.
שושנה רון: הייתי רוצה מאד שתתנו את דעתכם על כך שתהיה התייחסות לגבי המגשרים שעושים את הפעולה כדי למנוע הידרדרות של נוער לסמים, לפשע, וכולי.
שושנה רון: לסיכום: הייתי רוצה לקוות שיהיה דגש רב יותר בשנה הבאה על הפעילות שלנו בנושא תעסוקה וגם על נושא של מגשרים בנוער בסיכון.
קולט אביטל: אם תרשי לי, אני רוצה להוסיף שאלה: קודם כל, ממה שאני מבינה מציבורים שונים של עולים, נכון שאת נתת אינטרנט ומוקדי מידע, אבל עדיין קיימת בעיה לעולה לקבל איזשהו פרסום אחד, בסיסי, יסודי, שאנשים יכולים לפתוח אותו כמו ספר מעודכן.
ציפי לבני: יש.
קולט אביטל: לא מעודכן.
קולט אביטל: אני מספרת לך על אנשים שמכתתים את רגליהם כבר שנה וחצי לחפש פרסום כזה.
קולט אביטל: לא מעודכן, אין לאן לפנות, לא יודעים מספרי טלפון.
יגאל יאסינוב: את מדברת על חוברת?
קולט אביטל: חוברת.
קולט אביטל: דבר שני – שוב, עולים שנקלטו בעבודה בארץ, קבוצות מאד רחבות של עולים, אמרו לי שבסך הכל הליכי הקליטה טובים, מוצלחים, אין להם תלונות, פרט לדבר אחד: כל הנושא של רישיונות נהיגה.
קולט אביטל: אנשים שנהגו עשר שנים בחוץ לארץ, בתי הספר פה מכשילים אותם, מוציאים מהם כספים בלי סוף ומשרד התחבורה לא מתייחס לנושא הזה.
קולט אביטל: האם יש מישהו במשרד שלך שיוכל לטפל גם בנושא הזה?
ציפי לבני: טוב.
ציפי לבני: יש מעט זמן להרבה שאלות.
ציפי לבני: אני אשתדל לענות למה שאני יכולה ברמה העקרונית, ואחר כך אתן את רשות הדיבור, באמת, לאנשי המקצוע של המשרד.
ציפי לבני: אז ברמות העקרוניות, לפי סדר הדוברים: מרינה – פשוט לא היית בתחילת הדיון.
ציפי לבני: אני, את "המלחמה" בנושא התקציבי, סיימתי ביום ההצבעה על התקציב ואני חושבת שאפילו סיימתי אותה בהישגים יפים ולכן אני לא רואה טעם לחדש אותה.
מרינה סולודקין: מאד חשוב לדעת שיש גורמים פוליטיים שעכשיו, לפני הבחירות, אומרים בכלי התקשורת בשפה הרוסית שהם החזירו את המענקים למשכנתא.
מרינה סולודקין: בגלל זה אני שואלת אותך.
ציפי לבני: את יכולה להגיד ברמה ספציפית יותר?
מרינה סולודקין: אני אגיד לך אחר כך.