GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מסרט וורקו: זה שראש העיר מצהיר היום שיש לו את היכולות והוא כן יכול להחזיר את הילדים, זה עדיין תלוי ברצון וביכולות של אותם הגופים התומכים והמפעילים את התוכניות האלה ולא החוזק של הרשות.
מסרט וורקו: נכון שיש את הרצון הטוב של ראש העיר, ואנחנו מברכים על כך, אבל יכול מאוד להיות שכל גוף המפעיל את התוכניות האלה, אם זה משרד הקליטה או האגודה לקידום החינוך וכו', יקום ויגיד "אני מפסיק כאן ועובר לרשות אחרת", ראש העיר יישאר שוב עם הבעיה של התגבור הלימודי והפעילויות החברתיות שהילדים זוכים בהם, הן במסגרת הקיבוצית והן במסגרת הרשות, ולכן צריך לקחת גם את זה בחשבון.
מסרט וורקו: הייתי רוצה להתחבר לדבריה של תמר דסטה לגבי דו"ח שושני.
מסרט וורקו: אני חושב שהבעיה כן טמונה שם ויש לבדוק ולדון בעניין הזה, שאולי צריך להתנות את קבלת ההחלטות בתגבור ובהוספות תקציביות כאשר מדובר בקהילה האתיופית, שלפחות את התוכניות הטובות האלה כן כדאי להשאיר.
נתן טל: אני רוצה להוסיף פאן שלא הועלה פה, ולהגיד למה זה חשוב לתנועה הקיבוצית שילדים מאתיופיה ומחבר העמים יתחנכו אצלה, ולא מהטעמים הכלכליים שכמובן לא צריך לזלזל בהם.
נתן טל: אני חושב שלכולנו יש אחריות על החברה בישראל, המעורבות של האוכלוסייה הותיקה בחיי החברה הישראלית.
נתן טל: האוכלוסייה בתנועה הקיבוצית, היא מטבעה אוכלוסייה ותיקה ומבוססת בתרבות הישראלית, ואם היא לא תיחשף במפגש היום יומי של הורים, ששמענו פה את החוויה החינוכית שילדיהם זכו שם, והילדים שלה לא ייחשפו במערכות הראשוניות האלה ברמה שוויונית עם אוכלוסיות שבאות מאתיופיה ומחבר העמים, הם יגדלו "נכים" למעורבות חברתית בחברה הישראלית.
נתן טל: לכן יש לזה חשיבות לא רק כדי לקבל את אוכלוסיית העולים מאתיופיה ואת אוכלוסיית העולים מחבר העמים, אלא יש חשיבות לאוכלוסייה הישראלית להיחשף במקומות הכי רגישים ובמקומות הכי נכונים, ששם אפשר לבנות את החברה מחדש, החברה האינטגרטיבית של מדינת ישראל.
נתן טל: אני חושב שמאוד חשוב להדגיש זאת, פתחנו את חצרות הקיבוצים ופתחנו את בתי הספר שלנו לא רק לעולים אלא גם לאוכלוסיות נוספות.
דפנה איתן: אנחנו יודעים עם כל הדברים הטובים שנאמרו פה, על רקע מצב מערכת החינוך בארץ, מה קורה אצלנו.
דפנה איתן: הרי מדובר על מסורת, מדובר על המשך, מדובר על אחים שנכנסים לבית הספר אחרי אחיהם הגדולים, ולא רק לבית הספר היסודי אלא גם למסגרות ההמשך.
דפנה איתן: ישנם כל כך הרבה אירועים, ובמשך השנים אנחנו שומעים את בני העדה על הרבה מאוד הישגים.
עמיהוד בהט: יחד עם זה, אין ספק שמגרונו של ראש העיר מדברת מצוקה אמיתית ואני מרגיש חובה לומר זאת.
עמיהוד בהט: קריית ביאליק, זו באמת דוגמא לקליטה מעולה של עולים, ומעשה הקליטה שנעשה בקריית ביאליק, לא מוכיח על נטרול מוחלט של כל השיקולים, אלא רק השיקולים הכלכליים.
עמיהוד בהט: הם בהחלט דומיננטיים, אבל צריך להגיד זאת כדי להיות הגון סביב השולחן.
עמיהוד בהט: דבר נוסף, הרי יש הבדל עצום בין לקחת ילדים באמצע הדרך ולהחזיר אותם הביתה, לבין למנוע.
עמיהוד בהט: גם לגבי המניעה אנחנו חושבים שהיא לא נכונה, אבל בודאי שלא נוכל סתם לטרטר ילדים הלוך חזור ואת זה אנחנו לא עושים לאף תלמיד, בין אם זה ילד עולה או ילד ותיק.
עמיהוד בהט: אנחנו במשרד החינוך, אמורים לבדוק את הנתונים התקציביים המהווים את "החור בתקציב" הזה.
עמיהוד בהט: קיים פה אלמנט של הסעות וגם אלמנט של אגרות חוץ, יכול להיות שנוכל לפתור את נושא אגרות החוץ.
עמיהוד בהט: הנושא של "דו"ח שושני" וההשלכות של "דו"ח שושני", אני מציע שלא נהיה פזיזים בקבלת ההחלטות וגם לא בהסקת המסקנות, כי בסה"כ כולנו כולל משרד החינוך לומדים את העניין עכשיו תוך כדי התחלת הסיפור, כי הסיפור עוד לא התחיל.
דני ז'ק: אבל כשמשרד החינוך שולח דו"ח לעיריית קריית ביאליק ולכל המחוז, שאנחנו ראשונים בבחינות הבגרות, זה כבר לא דבר שמישהו קבע ישוב כי יש לו אינטרס אלא זה דו"ח של משרד החינוך.
דני ז'ק: ואם משרד החינוך שולח לעיריית קריית ביאליק דו"ח שאנחנו העיר שאין בה נשירה מבתי ספר, זו דוגמא.
דני ז'ק: לכן החינוך בקריית ביאליק ל- 35 הילדים הוא ברמה א' ובקיבוץ אפק הוא ברמה ב', אני שולל זאת מכל וכל ויש לנו עוד מאות ילדים גם מארגנטינה וגם ממדינות אחרות בעולם.
דני ז'ק: אם זה נוח להורים, ואני לא נגד, שישלחו את הילדים אבל לא על חשבון ילדים אחרים.
דני ז'ק: אם יש לי בבית ספר בצור שלום 39 ילדים ועוד 3 לכתה א', אז יש לי שתי כתות כאשר בקריית ביאליק יש לי רק כתה אחת.
דני ז'ק: לכן הסיכום שלי הוא, אם ההורים מעוניינים ואומרים שאותם ה- 35 ילדים ימשיכו בקיבוץ אפק, שימשיכו אבל שמשרד החינוך ייקח את כל העלויות.
קולט אביטל: אני חושבת שזה היה דיון טוב, וזו הפעם הראשונה שאני רואה שקיימת תחרות על מי רוצה לקלוט יותר טוב את העולים.
קולט אביטל: לעומת ערים אחרות, ויש כאלה, שלא מוכנות לקלוט עולים וגם לעומת בתי ספר, ודנו על זה פה בועדה, שלא רוצים ואומרים "לא בבית ספרנו".
קולט אביטל: קודם כל אדוני ראש העיר, זה שאצלך רמת החינוך גבוהה וזה שהתלמידים מצליחים בבחינות הבגרות וזה שאתה רוצה לקלוט כמה שיותר עולים, אנחנו מסירים בפניך את הכובע ומשבחים גם את העיר, גם אותך וגם את כל הניהול, ואנחנו שמחים על כך.
קולט אביטל: יחד עם זאת, אנחנו התכנסנו פה גם כדי לבדוק את טובתם של הילדים האלה.
קולט אביטל: מדובר כאן בקבוצה קטנה, ואני מקווה שמסגרות כאלה רק תלכנה ותגדלנה, מה שלא צריך לפגוע בך או בעיר שלך, וגם איתך הצדק.
קולט אביטל: מה שאני רוצה להציע כאן כהחלטה, או בעצם להגיד ,מאחר וחברי הכנסת שאיתם התייעצנו הם שותפים להחלטה הזאת: הועדה רואה בפעילות החינוכית שנעשתה בקיבוצים לקליטת תלמידים עולים, מפעל חינוכי חשוב.
קולט אביטל: הועדה קוראת לראש העיר קריית ביאליק לראות את טובת הילד לנגד עיניו ולהשאיר את העולים מאתיופיה בקיבוץ אפק.
קולט אביטל: הועדה קובעת שהעברת הילדים ממסגרת אחת למשניה, אינה רצויה ופוגעת בתהליך החינוכי של הילד.
קולט אביטל: יחד עם זאת, אנחנו קוראים למשרד החינוך לפתור את כל הבעיות האלה, כנראה שלא רק בעיר קריית ביאליק אבל לנו יש קודם כל עניין עם ראש העיר שפנה אלינו בנושא הזה.
קולט אביטל: לא יתכן שמצד אחד אנחנו נעשה את הכל למען הילדים, ואני בעד זה, ונעמוד על חופש הבחירה ונקבע שכל מה שטוב לילד טוב לנו ובזה אנחנו באמת רוצים, ושבאמת כפי שאומר ראש העיר זה יהיה על חשבונו ויגרם לו הפסד על ידי כך, גם אם זה נחשב לתרומתו לקליטת עליה.
קולט אביטל: לכן אנחנו מבקשים, ואנחנו נרצה לעקוב אחר העניין הזה, לפתור את הבעיה ולפתור את קריית ביאליק מחובותיה ומעכשיו והלאה שנדאג למסגרת תקציבית שנותנת מענה גם לבעיה הזאת.
קולט אביטל: העליה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: אנחנו נדרשים לנושא הגיורים לעיתים די קרובות, כשאותנו מעניין נושא גיורם של אותם העולים שהופכים לאזרחים טובים במדינת ישראל ורובם עוברים דרך צה"ל.
קולט אביטל: אנחנו כבר קיימנו על כך כמה דיונים ובסופו של דבר היום אנחנו רוצים להתמקד בתהליך הגיורים בתוך צה"ל, כשברור לכולנו שכל אותם החיילים שבאים, מוכנים לשרת בצה"ל, מוכנים להתגייר בתוך המסגרת הצבאית, אנחנו שמענו שחלקם נתקלים בבעיות והייתי רוצה, שאנחנו נתחיל לבדוק את הסוגיה.
קולט אביטל: אני שמחה שאיתנו הבוקר קצין חינוך ראשי והרב הראשי לצה"ל, תודה שבאתם.
קולט אביטל: נתחיל בסקירתו של קצין חינוך ראשי, אם תרצה לתת לנו מספר נתונים ולהגיד אילו בעיות קיימות או באילו בעיות נראה לך שאתה נתקל ושבהם כדאי שאנחנו נתמקד.
23591: העליה בצה"ל.
23591: אני חושב שאי אפשר לפתוח את הנושא הזה בלי איזו שהיא התייחסות למספר העולים ולאיכות שלהם בצה"ל.
23591: מי שירצה להסתכל על המאורעות של השנתיים וחצי האחרונות שהמדינה נמצאת בהם ולחשוב שהצבא היה קטן בעשרים וכמה אחוזים, בין עשרים לעשרים וחמישה אחוז, אני חושב שהמדינה הייתה נראית אחרת, באמת הרבה יותר גרוע.
23591: אני חושב שהמספרים האלה והאיכויות, שזה לא המקום להרחיב עליהם, אבל רק עצם המספר כשלעצמו וההימצאות של החיילים העולים בכל היחידות של הצבא ,כולל כמובן ביחידות הלוחמות, מראה את החשיבות ואת היתרון ואת התודה, אני לא יודע מה להגיד על זה, על מה שאנחנו בצבא חשים כלפי העליה המבורכת הזאת.
23591: כוללת, מה התפקיד של הצבא בתוך החברה המיוחדת שלנו ועל השירות המיוחד הזה כאן כשכולם עוברים בתוך הצבא הזה, מה אנחנו יכולים או מה אנחנו חייבים לעשות.
23591: נדלקו לי שתי נורות אדומות.
23591: נורה אחת, שאני מוכרח להודות זה על סמך המספרים של ספרי הברית החדשה שאנחנו נתבקשנו לספק לחיילים.
23591: אנשים שאלו אותי למה אתם מספקים?
23591: אנחנו צבא של חברה דמוקרטית, כל מי שיבקש להישבע על הברית החדשה אנחנו ניתן לו להישבע על הברית החדשה.
23591: אני מודה שכקצין חינוך ראשי, עצם הבקשה מהווה בעיני אתגר.
23591: אני לא מדבר על החיילים שאומרים אני נוצרי או אני מוסלמי אלא על החיילים שלא אומרים ככה ובאו לפה בכוח חוק השבות, אני חושב שאנחנו צריכים לעשות איזה שהוא תהליך חינוכי ,לפחות שיבינו מה האופי של המדינה הזאת, ואחרי זה שישקלו לפי רצונם הפרטי והחופשי על מה הם רוצים להישבע.
23591: אבל המספרים שעמדו אז, בערך בו זמנית, כשהחלטנו להיכנס לעניין הזה באופן חינוכי, היו מספרים של הרבה מאות, אפילו בבסיס אחד.
23591: אני לא רוצה ליפול פה באחוזים, אני אומר שבבסיס אחד של מחנה אלון, שהוא בסיס שעוברים בו למעלה מאלף חיילים אני נדרשתי לתת כל שנה, מאות ספרי ברית חדשה.
23591: ונתתי.
23591: אני צריך להגיד פה שגם הרבנות הצבאית היא רבנות של צבא בחברה דמוקרטית, וזה מה שאנחנו נותנים לחיילים כשהם מבקשים את זה מאתנו.
23591: הסוגיה השניה שעלתה זה סוגיית המספרים של החיילים העולים שלא רשומים כיהודים.
23591: ואני מקפיד לא לומר חיילים שאינם יהודים אלא חיילים שאינם רשומים כיהודים, כיוון שאני יודע שחלקם לפחות אומר לך אני יהודי וחלקם סבל במדינות שממנו הוא בא בשל היותו יהודי.
23591: ובסוגיות האלה יש שתי סוגיות שמאפיינות ושצצות כל פעם בעולמנו בצורה כועסת, חוץ מהבעיות הכלכליות, אחד זה נושא הגיור ושני זה נושא הקבורה, שלא לשמו התכנסנו היום.
23591: אני צריך להגיד את השורה התחתונה שגוף שמגייר בצבא זאת אך ורק הרבנות הצבאית אבל יש חיילים שמתגיירים, אם הם רוצים בכך, גם במוסדות אזרחיים , כמו שיש חיילים שמי שרוצה להתחתן יכול ללכת לרב של היחידה ומי שרוצה יכול לפנות לרב אחר.
23591: כשהתחברו הנתונים האלה, כשיש לנו למעלה מעשרים אחוז מהצבא עולים חדשים, אלפים מהם, שבעת אלפים, שמונת אלפים חיילים אינם רשומים כיהודים,
קולט אביטל: בית ספר תיכון בארץ?
23591: חלקים גדולים מהם כן.
23591: אלפים מהם סיימו את התיכון בארץ.
קולט אביטל: עושים זאת לרוב, כי לא היה לנו גל גדול של עליה בזמן האחרון.
קולט אביטל: יש להניח שהם מגיעים לצבא אחרי תהליך חינוכי כלשהו, ובכל זאת נשבעים על הברית החדשה.
23591: מבחינתי, כלובש מדים, אני שואף לעשות את הדבר הזה או בתוך הצבא או בגופים מוכרים על ידי המדינה שנמצאים בתוך הקונסנזוס, ולכן פניתי, פנו אלי, לא משנה כרגע איך זה בא, אל המכון ללימודי היהדות, שהוא מכון משותף, הוא תוצאה של ועדת נאמן, אבל מבחינתי זה המכון שממשלת ישראל מקצה לו משאבים או מכירה בו לצורך המשימה החשובה והמאוד רגישה הזאת.
23591: רגישה מכל הצדדים, רגישה מהצד של החייל ורגישה מהצד של הזרמים האחרים או של מכונים אחרים או של כל מי שעובד סביב העניין הזה.
23591: אני חושב שכל מי שלא ער לעניין הזה, שאלת הרוב היהודי של מדינת ישראל, אם תהיה זכות השיבה או לא תהיה זכות השיבה היא לא מעניינת אותו, אנחנו בכל מקרה לא נהייה מדינה יהודית אם לא נדע לטפל באתגר הנפלא הזה מבחינתי, שעומד לרשותנו עם המאגר הזה של העולים ועם תהליך הרישום שלהם.
23591: ככה נכנסנו לעניין הזה.
23591: התחלנו את הקורס, אז, עם שלושים וכמה, אנחנו דרך אגב פתחנו קורס ללימודי יהדות, יחד עם המכון.
23591: אני צריך לומר שכל הזמן יש תהליך שמובילה אותו הרבנות הצבאית הראשית, שהוא היה אז וממשיך להיות, שבו פונה חייל לרב ביחידה שלו, והרב יפרט את זה בהמשך.
23591: אני מודה שאני חושב שהמציאות שניצבת בפנינו, ואני אומר את זה גם אחרי התייעצות עם רבנים, היא כזאת שאנחנו לא יכולים לחכות בקצה ההר ומי שרוצה להיות יהודי שיתחיל להזיע.
23591: אלא אנחנו צריכים לעשות פעולות מלמדות, פותחות, נקרא לזה איך שאנחנו רוצים, בהתחשב במציאות שעם ישראל נתון בתוכה, על כל המרכיבים של אותה מציאות.
23591: לכן הקורס הזה ללימודי יהדות הוא קורס שאת התכנים שלו אנחנו קובעים עם המכון, אנחנו מלמדים בו ציונות, יהדות, והוא פתוח לעולים חדשים שרשומים כיהודים ושאינם רשומים כיהודים, אנחנו לא בודקים את זה.
23591: מבחינתי הלוואי וכל צבר היה עובר את הקורס הזה, הלוואי וגם אני הייתי עובר את הקורס הזה, גם כן הייתי לומד דברים חדשים, שהם חשובים, ומבקר במקומות מעניינים בארץ.
23591: ומי שרוצה, אחרי חודשיים של לימוד, להמשיך לתהליך הגיור, יש לו תהליך המשך, שבו הוא מוכן לדרישות ההלכתיות של בית הדין.
23591: אנחנו התחלנו את התהליך הזה עם בתי דין מחוץ לצבא, מסיבות של הרבנות הצבאית, בשלבים הראשונים כך היא העדיפה.
23591: כיוון שהיו בתי דין שהבינו את צו השעה מחוץ לצבא אז אנחנו שמחנו לשתף איתם פעולה.
23591: בשביל לסכם את העניין הזה, אני מניח שאני עוד ארחיב על זה ותהיה לי הזדמנות לדבר גם בהמשך, אם התחלנו את הקורס הזה עם שלושים ושישה בחורים, היום יש לנו מאות בחורים ובחורות בתוך הקורסים האלה.
23591: יש לנו למעלה מכמה מאות חיילים.
23591: אם סיימו את הקורס מעל שבע מאות, רשומים כיהודים ולא רשומים כיהודים, מעל ארבע מאות חיילות וחיילים הביעו את רצונם להמשיך בסמינרי ההמשך ולהתקדם לקראת תהליך הגיור.
23591: שבצבא הבנות זה אחוז קטן, גם בין העולים והעולות, בתוך הקורסים האלה אנחנו מודעים ליתרון של הבנות, לדומיננטיות שלהם בקביעת העתיד, ההמשך, ואנחנו ערים לעניין הזה.
23591: ואנחנו מקוים שהמספרים, אני אישית יכול להגיד שאני מקווה, אני מדבר פה גם בשם הרמטכ"ל על ההסתכלות החיובית שלו על העניין.
23591: זה קורס שכמובן אתה לא מוציא פקודות ללכת.
23591: הולכים לקורס הזה, לא כמו לסדרת חינוך שיש לה פקודה אלא רק מי שרוצה הולך לקורס הזה מקרב העולים.
23591: יש אחוז גובר והולך של רצון להצטרף לקרוס הזה.
23591: אני מקווה שאנחנו גם נדביק את הקצב של הבקשות להתגייר.
קולט אביטל: באמת יכולים לעבור את בתי הדין הרבניים שקיימים וכמה נדחים בשל העובדה שהם למדו בקורס הזה.
קולט אביטל: ממידע שהגיע אלי ישנו קושי, ישנה בעיה שאחרי שאנשים עוברים את הקורס המשולב שהתכנים נקבעים על ידיכם, על ידי צה"ל ועל ידי המכון, הם נתקלים בבעיות מאוד גדולות והתהליך שהם עברו לא תמיד נחשב למספק את הרבנות.
23591: הוועדה מדברת.
23591: אני כחייל יכול להגיד רק שבתי הדין שאנחנו עובדים איתם, ובכוונה אנחנו עובדים עם מספר בתי דין מצומצם, אולי מצומצם מדי.
23591: עם הרבנות הצבאית, לשמחתי הרבה, אין לנו כל בעיה היום, ושיתוף הפעולה אנחנו מתברכים בו ואני מאמין ומקווה שנמשיך להתברך בו.
23591: אין לי סיבה להאמין אחרת.
23591: בתי הדין מחוץ לצבא, לצערי הרב אנחנו עובדים רק עם שני בתי דין, יודעים פה את השמות, שמות ששמעתי שכבר סיימו את תפקידם, לא יודע אם יש לזה קשר או אין לזה קשר.
23591: אבל אני לא נתקל בבעיות.
23591: בתי הדין האלה שאני עובד איתם הם רואים בברכה את פעולתו של הצבא לצורך העניין הזה והם מגיעים לבית דין כמו שבית הדין מחליט לשאול ולבדוק.
23591: וזה שאלות של רבנים, זה לא שאלות שלי.
ישראל וייס: קצין חינוך ראשי.
ישראל וייס: ראשית כהגדרתו - חיילים שאינם רשומים כיהודים.
ישראל וייס: הגדרתי - חיילים שאינם מוגדרים כיהודים על פי ההלכה.
ישראל וייס: בעיית הקבורה ששטרן העלה איננה במקומה.
ישראל וייס: היא לא מן הנושא, ואם תרצו אפשר לפתח על העניין הזה גם דיון, אם כי אני חושב שהוא מוצה.
ישראל וייס: אין צורך להעלות את זה כאן, אני חושב שהגענו לידי הסכמה חיובית.
ישראל וייס: עליו, שטרן ביקש להציג בפני המתגיירים תהליך גיור הרבה יותר ידידותי.
ישראל וייס: כאיש צבא זאת קריאת תגר על העשייה שלי.
ישראל וייס: המשמעות מכך שאני לא מבצע את התהליך באופן הזה.
ישראל וייס: הערה אחרונה, התהליך צריך להתחשב בכך שהחייל מוכן להקריב את חייו.
ישראל וייס: אני מבקש לציין שגם הדרוזים והצ'רקסים והמוסלמים ואחרים מקריבים את חייהם, ועדיין זה לא עושה אותם ליהודים.
ישראל וייס: זה בעניין הזה.
ישראל וייס: והוא יהיה אזרח נאמן למדינתו לבין כניסתו לעם היהודי.
ישראל וייס: אלה שני דברים שונים לחלוטין.
ישראל וייס: אני מבקש להתחיל ברשות
ישראל וייס: כם במספרים, כיוון שקראתי את המספרים שמונחים כאן על השולחן והם מבחינתי לא עומדים בקנה אחד עם המספרים שמונחים אצלי.
ישראל וייס: מספר תיקי הגיור שנפתחו ברבנות הצבאית מתחילת השנה עולים למאה שלושים ושבעה.
ישראל וייס: מתוכם גויירו בפועל שישים ושלושה.
ישראל וייס: מספר נרשמים לגיור ממסלול קורס נתיב ארבעים ואחד, שהם כלולים דרך אגב במאה שלושים ושבעה שאמרתי בראשונה.
ישראל וייס: מספר המתגיירים בפועל של קורס נתיב מאז תחילת השנה שמונה עשר.
ישראל וייס: מתוך ארבעים ואחד שנרשמו.
ישראל וייס: אני מניח שבשבוע, שבועיים, שלושה הקרובים יצטרפו עוד מגויירים מקורס נתיב.
ישראל וייס: אני מכאן דרך אגב יוצא לישיבת בית דין להמשיך את עבודתי בעניין הזה היום עם קורס נתיב.
ישראל וייס: וזה מכניס אותנו מעט לפרופורציות, כיוון שכפי ששטרן אמר ישנם היום שני מסלולים שמביאים אותנו אל היעד הזה של הגיור.
ישראל וייס: מסלול אחד הוא מסלולה המסורתי של הרבנות הצבאית, מאז כינונה, שם גויירו בממוצע, פחות או יותר, כמאה מתגיירים בשנה.
ישראל וייס: חברת הכנסת שאלה על הפרופורציות המיניות, תשעים אחוז חיילות, עשרה אחוז חיילים.
ישראל וייס: היום הפרופורציה כנראה משתנה מעט בגלל כניסתו של קורס נתיב.
ישראל וייס: התלמידים הללו לומדים, הייתי אומר, תוך כדי שירות.
ישראל וייס: זאת אומרת הם נמצאים ביחידותיהם, התלמידות לומדות עם מורות שאנחנו מממנים, והחיילים לומדים עם אנשי הדת בצבא.
ישראל וייס: הם יוצאים נניח לסוף שבוע הביתה אז הם נפגשים עם המורה וכן הלאה.
ישראל וייס: זאת אומרת אין כאן מציאות של התנתקות מהיחידה אלא תוך כדי שירות הם עוסקים בלימודיהם.
ישראל וייס: בתהליך הזה, אם אני מתייחס לחלון הזמן שחולף מיום פתיחתו ועד סיומו, כמו דרך אגב בתהליך של קורס נתיב, אני חושב שחלון הזמן פחות מושפע על ידי ,יותר מושפע על ידם.
ישראל וייס: ברצותם מאריכים, ברצותם מקצרים.
ישראל וייס: החבל הזה מצוי אצלם.
ישראל וייס: קורס נתיב, כפי שנאמר, הוא איקס חודשים, תחת הכותרת של זהות יהודית, ומי שרוצה יש לו שתי פעימות נוספות, בלי להיכנס ללוחות זמנים בעקרון בקיבוצים דתיים שם הם לומדים אך ורק את חוליית הגיור.
ישראל וייס: אחרי שהם מסיימים את התהליך הזה של הזהות היהודית ושתי הפעימות בקיבוצים הדתיים אני ברצון ובאהבה פותח בפניהם את שעריי.
ישראל וייס: אני שם כאן סימן שאלה, אני באמת באמת חפץ לגייר את המבקשים להתגייר, אולם בשני תנאים.
ישראל וייס: התנאי הראשון שהם ירצו באמת להצטרף לעם היהודי.
ישראל וייס: התנאי השני שיקבלו עליהם את מצוותיו.
ישראל וייס: אם יש מישהו שמבקש להתנות אי אלו התניות, שמקבץ זה של מצוות אני מקיים ואחר לא, הוא לא יכול להיכנס לבית הדין שלי.
ישראל וייס: אני דרך אגב מופיע בפני כל קורס נתיב כזה, בפני כל החיילים, יהודים ושאינם, בעצם משתי סיבות.
ישראל וייס: סיבה אחת על מנת להוריד את סף הפחד שיש להם ממני, יש איזה שהוא כנראה עדיין סטראוטיפ ותוית זיהוי שמודבקת ואינני יודע מאיזה טעם, אז אני נחמד, כמו תמיד, ככה אשתי אומרת לפחות, ידידותי, מתחשב בכל הגורמים, אבל פוסק על פי ההלכה היהודית.
ישראל וייס: ואם בא אלי מישהו ואומר לי תראה, אני מוכן אבל בלי כשרות, אני רוצה לאכול עדיין חזיר, הוא לא יכול להיכנס אלי, כמו גם אני לא יכול לקיים שבת עדיין, אז תמתין עד שתגיע לידי בשלות וכן הלאה.
ישראל וייס: אני רוצה להדגיש שאני מאוד בעד קורס נתיב.
ישראל וייס: מהחומר האנושי שמגיע אלי, אני אומר לכם, אני מופתע לטובה.
ישראל וייס: אני מופתע לטובה, ואני בהזדמנות הזאת מזמין את יושבת ראש הוועדה להצטרף אלי לאחד הדיונים של הגיור לראות כיצד הוא מתרחש.
ישראל וייס: אני קובע שהצבא הוא בעצם המקום שמקנה את התנאים האופטימליים, הייתי אומר האטרקטיביים ביותר לחייל שמבקש להתגייר, חייל או חיילת.
ישראל וייס: שימו לב, במשך כמה חודשים הצבא מסכים להוציא את החייל מיחידתו, הם מוצאים מן היחידות, נמצאים באולפנא הזאת של פרופ' איש שלום, ולא בעזה, ולא ביו"ש וכן הלאה.
ישראל וייס: דע עקא, הם לא באים במספרים שלפחות אני חשבתי שיבואו.
ישראל וייס: והשאלה הזאת צריכה להיות מונחת על השולחן.
ישראל וייס: שטרן דיבר על שבעת אלפים, שמונת אלפים חיילים שאינם מוגדרים כיהודים על פי ההלכה.
ישראל וייס: ואני שואל איפה הם האלפים.
ישראל וייס: אפשר לשאול את השאלה הזאת גם באזרחות.
ישראל וייס: מדובר על שלוש מאות, שלוש מאות חמישים אלף גם באזרחות.
מרינה סולודקין: מוצג הדבר בצורה ידידותית היא כן במקומה.
מרינה סולודקין: והיא לא נעשית לא כביקורת ולא כרצון לפגוע, אלא אם אנחנו רוצים למשוך אלינו ציבור ולהגיד לו בחרת להיות חלק מעמנו, בחרת להצטרף לצה"ל, אתה מוכן להקריב את החיים, אני חושבת שאנחנו בגלל איזה עניין של הסברה, או של הסברת פנים, או של דרך יותר אנושית או פחות מקשה, פחות מציבה את האיסורים, אני לא יודעת בדיוק איך להגדיר את זה, אבל תבין למה שאני מתכוונת.
מרינה סולודקין: כי בסך הכל כל אותם האנשים שכן משרתים בצה"ל משהו מרתיע אותם.
מרינה סולודקין: זה לא האהבה שלהם לנצרות.
מרינה סולודקין: הם חוששים ממשהו.
מרינה סולודקין: הם פוחדים ממשהו.
מרינה סולודקין: הם חוששים מתהליך שהם לא יוכלו לעמוד בו.
מרינה סולודקין: אז פה צריכה להיות בכל זאת איזו שהיא חשיבה.
מרינה סולודקין: וזה מתוך הנחת יסוד של כולנו כאן, שעדיף שכל האנשים האלה יתגיירו, מבחינתנו, מבחינת המדינה, מבחינת הרוב שלה, מבחינת עתידה, מבחינת יכולתם גם להתחתן אחר כך.
מרינה סולודקין: כל אלה סוגיות שהצבא הוא המקום הכי טוב, הכי ידידותי והכי נוח, שבו גם בסך הכל אנשים רוצים להידמות לחבריהם.
מרינה סולודקין: זאת שאלה.
ישראל וייס: ליצור תהליכים שהייתי אומר יפתו אותם להיכנס לתהליך.
ישראל וייס: אנחנו מבקשים את הפתחו לי פתח הראשון.
ישראל וייס: את הבעת הרצון להיכנס לתהליך.
ישראל וייס: ואם הם צועדים את הצעד הראשון מבחינתי הדלת פתוחה.
ישראל וייס: מה שעשה שטרן זה תהליך שמבחינתי מבורך אבל לא אני יכול לעשות אותו.
ישראל וייס: לא אני כרב צבאי ראשי יכול לעשות אותו.
ישראל וייס: והצבא כמו שאמרתי, אני חוזר, הניח בפניהם הרבה מאוד אטרקטיביות, רק שיבואו.
ישראל וייס: אני חוזר וטוען, לפחות על פי המספרים שהצגתי, בראשית התהליך דרך אגב דובר על אלפים.
ישראל וייס: אחר כך דובר על מאות.
ישראל וייס: היום אנחנו מדברים על עשרות.
ישראל וייס: הלוואי שהתהליך הזה במספריו יתחלק.
ישראל וייס: אבל נקודתית צריכים לגלות מחשבה.
ישראל וייס: אני לא רוצה לחזור על זה פעם נוספת.
ישראל וייס: אני לא המעכב.
ישראל וייס: אני לא צוואר הבקבוק.
ישראל וייס: ממני לא פוחדים.
ישראל וייס: תבואו, למה אתם לא באים?
ישראל וייס: יש גם סיבות אחרות, שאני לא רוצה להעלות אותם כאן, למה החיילים הללו לא רוצים להצטרף בהמוניהם, באלפיהם, לעם היהודי.
ישראל וייס: אולי נוח להם בסיטואציה שבה הם נמצאים.
ישראל וייס: אולי יש לגיטימציה ציבורית לעניין הזה.
ישראל וייס: אינני יודע.
ישראל וייס: שהישיבה הזאת מוטב היה שלא תיעשה.
ישראל וייס: משום שהפומביות והעיסוק בנושא, כשאתם מדברים אלי, הייתי מעדיף שאני לא אוזמן לכאן.
ישראל וייס: לעשות טוב במבחן התוצאה לחיילים זה לא יעשה טוב.
ישראל וייס: אני עושה את מלאכתי בשקט, אני מקווה שבאמונה.
ישראל וייס: אני קובע, כל חייל שרוצה להתגייר, במבחן התוצאה, בשורה התחתונה, יגוייר.
ישראל וייס: אז למה לחתות בגחלים, זה לוהט בלאו הכי.
ישראל וייס: אני רוצה רק משפטי סיכום קצרים.
ישראל וייס: אמרתי שאת חלון הזמן יותר משאני קובע קובעים החיילים.
ישראל וייס: אמרתי ואני חוזר ואומר שאני חסיד של מסלול נתיב.
ישראל וייס: כפי ששטרן אמר ליהודים ושאינם.
ישראל וייס: הם מתחברים לארץ הזאת.
ישראל וייס: הם מכים בה שורשים.
ישראל וייס: הם אזרחים יותר טובים.
ישראל וייס: הם חיילים יותר טובים.
ישראל וייס: הם יודעים על מה הם נלחמים.
ישראל וייס: אבל אני מבצע את החיתוך בין קורס נתיב לבין שתי הפעימות הנוספות, שמשמעותם גיור, ואני משבח בזאת את הצבא על המחיר שהוא מוכן לשלם בחודשים שהחיילים הללו אינם משרתים כחיילים, משום ההכרה שלו בחשיבות הנושא.
קולט אביטל: יהדות הערות, סטטיסטיקות.
23591: פותחים אותו.
23591: לדעתי בעזרת השם עד השנה למעלה מאלף יהיו.
23591: מאות מבקשים תהליכי המשך.
קולט אביטל: לבין ארבעים ואחד.
23591: מדבר על אנשים שבסוף הקורס אומרים לנו אנחנו רוצים להתגייר, תרשמו אותנו לקורס הבא.
23591: יש הרבה, עשרות, אולי כבר מאות, שהם בתוך קורסי המשך רק הם עוד לא בשלב של פתיחת תיק הגיור.
23591: ולכן המספרים כמו שאמרתי בקצה נמצא בית הדין, ובית הדין מודד אותם לפי תיקי הגיור ולפי האישור.
23591: אבל זה לא סותר את הנתונים שכתובים פה, אני רק אומר, שלא תתבלבלו מהנתונים.
23591: ואני רוצה להגיד עוד דבר, שהמספרים הולכים וגדלים.
23591: גם של האנשים שרוצים להצטרף לקורס וגם של האנשים שמבקשים להתגייר בסוף הפרק שלנו.
23591: אני כמובן ער לעובדה שאותו נהר לא חוצים פעמיים.
23591: אם אנחנו לא נטפל בחיילים כמה שיותר מהר הם מחר משתחררים, ואותם חיילים לא זכו ליהנות מאותו דבר.
23591: כאן אני כמובן חושב שבאמת כמה שאנחנו מתפספסים ניתנת לגיטימציה שבמדינת ישראל ניתן לחיות גם כלא יהודים.
23591: ולצערי הרב מאוד, אני לא אומר את זה כמובן כלפי הצבא, אני לא בטוח שכל העוסקים במלאכה מודעים לתופעות החברתיות והלגיטימיות של אובדן זהות, שהיא חשובה לכולם.
בני איש שלום: הנתונים שאנחנו מסרנו אכן מדברים על התלמידים הלומדים בקורס נתיב ובקורסים הנוספים ואותו מספר שממשיך ומבקש להמשיך בקורסי ההמשך, סמינרי ההמשך.
בני איש שלום: אני חייב לומר שיש לנו בצה"ל כמה קורסים, קורס ראשית, קורס נתיב, קורס דביר, מספר קורסים שמתייחסים לאוכלוסיות שונות או לתקופות שונות בתהליך השירות של החייל בצה"ל.
בני איש שלום: חלקם אנחנו קולטים מייד בתחילת השירות, חלקם חיילים שנמצאים באמצע שירותם וחלקם לקראת סיום שירותם.
בני איש שלום: וזאת כדי שלא נחמיץ באמת את אותם אלה שעברו שירות בצה"ל וביקשו ללמוד ולהיכנס לתהליך הגיור, אבל החמיצו את ההזדמנות של קורס כזה בזהות יהודית והשתחררו בסופו של דבר מצה"ל כשההזדמנות הזאת לא ניתנה להם ולא נוכל למצוא אותם בהמשך.
בני איש שלום: אני חייב לומר שלנו אין תלונות על שיתוף הפעולה עם הרבנות הצבאית.
בני איש שלום: אין לנו תלונות על פעולת בית הדין של הרבנות הצבאית.
בני איש שלום: בית הדין של הרבנות הצבאית בראשותו של הרב ישראל וייס נכנס לשיתוף פעולה איתנו, עם המכון ועם חיל החינוך בהקשר הזה ,עם קורס נתיב, לאחר תקופה שכבר התחלנו בעבודתנו ובשלב הראשון אנחנו פעלנו עם שני בתי דין רבניים לגיור אזרחיים, מחוץ לצה"ל.
בני איש שלום: ורק לאחר מכן הצטרפה הרבנות הצבאית הראשית לתהליך ואנחנו היום שבעי רצון משיתוף פעולה פורה עם הרבנות הצבאית הראשית.
בני איש שלום: את זה חשוב לי לציין כאן ואינני מבין בדיוק את הקו שידידי הרב וייס נקט כאן אבל אני לא אכנס לדיון בכיוון הזה.
בני איש שלום: אני רוצה לומר באופן חיובי לגופו של עניין שהמשימה שעומדת בפנינו היא באמת עובדת מציאותם של כשמונת אלפים חיילים עולים שאינם יהודים בצה"ל.
בני איש שלום: העובדה שהם מהווים בין עשרים לעשרים וחמישה אחוז מכלל החיילים וקרוב לעשרים וחמישה אחוז, עשרים וארבעה פסיק משהו מהחיילים ביחידות הלוחמות, והאחוז היותר גבוה מבין המתנדבים ליחידות המובחרות ,סיירות וכיוצא באלה, מאפיין דווקא את החיילים העולים שאינם יהודים לעומת חבריהם היהודים.
בני איש שלום: כשבדקנו את העניין הזה מסתבר שהתופעה הזאת משקפת הבעת רצון להשתייך.
בני איש שלום: זוהי הפגנת השתייכות.
בני איש שלום: הרצון להיות חלק מהעם הזה.
בני איש שלום: אני יכול לומר לכם שכשאנחנו ביקרנו על פי הזמנתו אצל ראש הממשלה בביתו עם קבוצות חיילים פעמים אחדות כבר, וראש הממשלה שוחח עם החיילים וכאשר יש שיחה עם ראש ממשלה והוא אחר כך שואל את החיילים תבקשו, תשאלו, מה אני יכול לעזור, אני אשתדל וכו', אז חוץ ממקרה אחד או שניים שחיילת אמרה כבר שנתיים לא ראיתי את אמא שלי ,