GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירלה גל: זה שרת הקליטה שהגיעה להסכם לעשות את הקיצוץ מסעיף תקציבי שלא פוגע בפעילויות.
מירלה גל: אז זה לא אומר שלא עשינו.
מיכאל נודלמן: בכל המשרדים ככה.
מיכאל נודלמן: בכל המשרדים.
מיכאל נודלמן: אתם לא יוצאים מן הכלל, כל המשרדים ככה.
מירלה גל: לא, לא כל המשרדים, אני מאד מצטערת.
אריה קורת: אבל אתה מודע לכך שהסיוע למדענים עולים קוצץ?
אריה קורת: אתה מודע לכך שכל הנושא של קורסי ערב קוצץ?
אריה קורת: אתה מודע לכך שכל הפעילות - - - קוצצה?
מיכאל נודלמן: אני יודע יותר מכם מה קוצץ.
אריה קורת: נו, יפה.
אריה קורת: אז אתה יודע שזה קוצץ.
אריה קורת: זה לא שלקחנו רק תחום אחד וקיצצנו אותו.
מיכאל נודלמן: אבל אתם קיצצתם ככה שאי אפשר לחיות.
מיכאל נודלמן: אי אפשר לחיות.
מיכאל נודלמן: מדענים אתם לא קיצצתם ככה שאי אפשר לחיות.
אריה קורת: סליחה, לא, אני רוצה שתבין ונציג האוצר עד לכך.
מיכאל נודלמן: אני מבין.
אריה קורת: תפתח את הספר הירוק, תראה מה התקציב הבסיסי שהמשרד קיבל.
אריה קורת: 5.2 מיליון.
אריה קורת: זה התקציב, רבותיי.
אריה קורת: זה תקציב משרד הקליטה לנושא התמיכות.
אריה קורת: זה שהמשרד דאג במשך השנים למצוא את האפיקים הפנימיים כדי להגדיל את התקציב, את זה אתה לא מציין.
אריה קורת: התקציב הבסיסי - - -
מיכאל נודלמן: נו, בסדר, אבל מה-5.2 אתם קיבלתם עכשיו רק 3.8 מיליון.
מיכאל נודלמן: כן?
אריה קורת: כי היה קיצוץ.
מיכאל נודלמן: נו, זה אומר שאתם מחפשים תוספת לתקציב.
מירלה גל: כל השנים.
מירלה גל: כל השנים התקציב עמד על כארבעה-חמישה מיליון.
מירלה גל: זה שהצלחנו בשנים קודמות, כפי שאריה אמר, להשיג עוד תקציבים או פנימיים או חיצוניים - - -
מיכאל נודלמן: היוזמה שלנו בזה גם לא קטנה.
אריה קורת: בסדר גמור.
אריה קורת: אנחנו רוצים גם השנה שתעזרו לנו.
אריה קורת: מאה אחוז, בסדר.
מרינה סולודקין: המטרה שלנו היא לעזור לבסיס המקוצץ שיש לנו - - -
מירלה גל: ולהשיג תקציבים נוספים.
מרינה סולודקין: להשיג תקציבים נוספים והיום יש לנו דיון איך לעשות את זה.
מרינה סולודקין: זה מאד חשוב, טוב שאתה כועס, מיכאל, יש לך זכות לכעוס - - -
מיכאל נודלמן: אני מבין מה זה.
מיכאל נודלמן: מה זה שאין תקציבים מטעם משרד הקליטה.
מרינה סולודקין: זה מות כל הארגונים.
מיכאל נודלמן: לא כולם, אבל הרוב.
מרינה סולודקין: נציגת משרד ראש הממשלה, מלה טאבורי, את יכולה לומר משהו בנושא, בשלב הזה?
מלה טאבורי: באופן כללי לגבי הארגונים וחשיבותם בתמיכה לעולים, אנחנו כמובן מברכים ואין ספק שזה חשוב מאד ליד המערכת הממשלתית ויש חשיבות לכניסה למערכת אירגונית ודמוקרטית.
מלה טאבורי: יש לזה ערך חינוכי, חברתי בכל התחומים.
מלה טאבורי: לגופו של הנושא, זה לא בתחום שלי, אז אין לי מה להוסיף.
מרינה סולודקין: בסדר.
מרינה סולודקין: אני שוב רוצה להדגיש למה המצב עם הארגונים זה מצב חירום.
מרינה סולודקין: פעם ראשונה קיצצו לציבור הזה כאזרחי מדינת ישראל.
מרינה סולודקין: בפעם השניה קיצצו כעולים חדשים – אנחנו יודעים מה עשו עם תוכניות של דיור, מה עשו לאלה שמגיעים עכשיו לארץ עם ההטבות והזכויות שהיו להם – ופעם שלישית, אנחנו אומרים שיש גם קטגוריות מאד מאד חלשות בתוך ציבור העולים ואלה האמהות החד-הוריות.
מרינה סולודקין: אני כל בוקר מבקרת במחנה האוהלים.
מרינה סולודקין: ועכשיו אנחנו עדים לכך שמתחילות הפגנות של אמהות חד-הוריות עולות בערים שהן גרות בהן, זה לא היה קיים לפני כמה ימים.
מרינה סולודקין: אז מכה נוספת תהיה אם חלק מהארגונים לא יהיו בבמה הציבורית.
מרינה סולודקין: בגלל זה הכעס והכאב שלנו.
מרינה סולודקין: עכשיו אני רוצה לתת את רשות הדיבור לכמה ארגונים שמייצגים את הציבור.
מרינה סולודקין: אנחנו נמשיך עם זה.
מרינה סולודקין: בבקשה, נציג ארגוני האתיופים.
מרינה סולודקין: מי מכם מדבר?
מרינה סולודקין: רק אחד.
תמר דסטה: אני באה מארגון שלא מקבל, מתוך בחירה, את התמיכות של משרדי הממשלה.
תמר דסטה: אני אעדיף שמישהו שכן מקבל ידבר.
אריה קורת: יש גם כאלה.
מרינה סולודקין: מצוין.
מרינה סולודקין: מישהו מכם, בבקשה.
טמייט מולו עלם: אני מארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.
טמייט מולו עלם: יש לי שאלה, בעצם, לנציגים של משרד הקליטה.
טמייט מולו עלם: הייתי רוצה לדעת מהם הקריטריונים של משרד הקליטה לחלוקה של התקציב לעמותות ולארגונים שפועלים בישובים שונים, אם יש קריטריונים מסוימים.
טמייט מולו עלם: השאלה השניה היא אם יש בקרה על התקציבים האלה, שהולכים לארגונים ולעמותות.
טמייט מולו עלם: האם אתם יכולים לדעת אם כסף שהגיע לארגון מסוים הלך באמת למה שהוא ביקש.
אריה קורת: תספר להם.
מיכאל נודלמן: ועוד איזו בקרה.
מיכאל נודלמן: יש בקרה.
מיכאל נודלמן: עשר שנים לפני שהם נותנים את הכסף.
מירלה גל: אתה רוצה להתייחס?
אריה קורת: קודם כל, לגבי התבחינים.
אריה קורת: יש תבחינים למשרד, הם מפורסמים ברשומות, הם מפורסמים באינטרנט וכל שנה לקראת תהליך התמיכות כל ארגון מקבל את התבחינים.
אריה קורת: הדברים אחידים, שקופים, שוויוניים וקיימים.
אריה קורת: לגבי הבקרה והפיקוח – אני חושב שהמשרד עושה את זה טוב - - -
מיכאל נודלמן: יותר מדי טוב.
אריה קורת: יותר מדי טוב, אתה שומע.
אריה קורת: יש לנו מנגנון פיקוח ובקרה מאד צמוד.
אריה קורת: אני יכול לתת לכם נתון אחד.
אריה קורת: נכון להיום, העמותות שקיבלו בשנת 2001-2002 סיוע נבחנו, והן חייבות למשרד בחזרה כארבע-מאות אלף שקל, מתוך בדיקה שנעשתה אחרי דו"חות הביצוע.
אריה קורת: זאת דוגמה עדי להמחיש לך עד כמה יש ליווי ובקרה בהוצאת הכספים.
מירלה גל: אני רק רוצה להשלים, לפחות לגבי התחומים, כדי שתדע באיזה תחומים אנחנו תומכים.
מירלה גל: התחום החברתי, שזה תרבות ורווחה, חינוך ונפגעי טרור.
אריה קורת: אלה הסעיפים שהיו כל השנים.
אריה קורת: ראשי פרקים.
מרינה סולודקין: עכשיו אני נותנת רשות הדיבור לאלה שלא דיברו באסיפת הארגונים שהייתה לנו.
שושנה רון: אני רוצה לקוות שההצהרה של ראש הממשלה לפני שבועיים בשדה התעופה בן-גוריון, שהעלייה קודמת לביטחון, תהיה בהתאם להצהרות האחרות שלו שצריכים לבחון אותן במבחן העשייה, במבחן התוצאות, ולא תישאר בגדר הצהרה בעלמא.
שושנה רון: כך הוא אמר בפירוש: העלייה קודמת לביטחון.
מירלה גל: אני יכולה להוסיף שהוא אמר שזה צורך אסטרטגי-קיומי של המדינה.
שושנה רון: יפה.
שושנה רון: אז אני שוב אומרת שאני מקווה שזו לא תהיה הצהרה בעלמא.
מרינה סולודקין: אבל חשוב שהוא מצא לנכון דווקא עכשיו להגיד את זה.
שושנה רון: כן, אבל זה גם חשוב שזה יעמוד במבחן התוצאה, כמו שתמיד, לא אחת, הוא מכריז.
שושנה רון: אז בבקשה.
שושנה רון: וזה לתשומת לב הנציגה של ראש הממשלה.
שושנה רון: שרת הקליטה כאן, במקום הזה, לא אחת הכריזה ואמרה שהעלייה היא מרכיב מרכזי בחוסן הלאומי שלנו.
שושנה רון: אמרה.
שושנה רון: בבקשה.
שושנה רון: אני מייצגת את ברית יוצאי בוכרה ואני חברת הנהלה במועצת ארגוני העולים.
שושנה רון: אנחנו לא רואים במשרד הקליטה אויבים.
שושנה רון: להפך: הם היו בני ברית שלנו לאורך כל השנים וכאלה אנחנו רואים אותם גם היום.
שושנה רון: מה שאני רוצה להדגיש: כל שרי הקליטה, בלי יוצא מן הכלל ולא חשוב מאיזו סיעה פוליטית הם היו, אמרו לא אחת שמשרד הקליטה לא מטפל באופן ישיר בעולים.
שושנה רון: את הטיפול הזה משאירים לעמותות.
שושנה רון: כך היה וכך זה יהיה.
שושנה רון: אם זה כך, אז בבקשה, ממה נפשך?
שושנה רון: למה תקציב התמיכות הוא תמיד פונקציה של סחר-מכר בין משרד הקליטה לבין נערי האוצר?
שושנה רון: למה זה לא נמצא בגוף התקציב?
שושנה רון: נושא נוסף - אם העוגה מצומצמת ושרת הקליטה לא אחת, בפגישות האחרונות שלנו אתה, אמרה שהנושאים שיתוקצבו יצומצמו ואחד מהם זה חינוך, אז אני רוצה להדגיש כאן לכל הנוכחים איזה תוצאות יכולות להיות בנושא של חינוך לגבי נוער עולה.
שושנה רון: לפי הנתונים הסטטיסטיים, כיום, כל נער עולה רביעי נוטש את מערכת החינוך.
מרינה סולודקין: עשרים וחמישה אחוזים.
שושנה רון: כן.
שושנה רון: כל ילד רביעי.
שושנה רון: אז מה ההשלכות של מה שאנחנו עושים?
שושנה רון: כדאי שכולנו נדע: יש לנו מגשרים ואם אנחנו מטפלים בנוער שלא יעזוב את מערכת החינוך, שלא ייטוש, על ידי המגשרים שמונעים מהם הידרדרות לסמים ולפשע, אז בבקשה, לא יתנו לתמיכות – יעשירו את התקציב לבתי הסוהר.
שושנה רון: זה מה שאנחנו רוצים?
שושנה רון: יש לנו חוגי העשרה בצפון ירושלים, בשכונת נווה יעקב.
שושנה רון: במקום שהילדים ישוטטו ברחובות, אנחנו נותנים להם חוגי העשרה כדי לרתום אותם למקום ולפעילות תרבותית – אני רק מביאה כמה ציורים.
שושנה רון: אני כבר לא מדברת על זה שעולים עם הבעיה הקשה ביותר, אם הם לא מכים שורשים בארץ, הם מתחילים לחשוב על עזיבת הארץ ואנחנו מנסים, דרך פעילויות חינוכיות, לעשות הכל כדי שהם יישארו כאן, כדי שיכו שורשים, על ידי זה שאנחנו מקיימים סדנאות וימי עיון על ההיסטוריה הגיאוגרפית של הארץ.
שושנה רון: מדובר, שוב, על עוגה מצומצמת?
שושנה רון: תנו לאותן עמותות שיש להן ניסיון מוכח בעשייה, במינהל תקין, להמשיך לפעול.
שושנה רון: השיטה הייתה עד עכשיו שקל מול שקל?
שושנה רון: עד עכשיו, בשיניים, אנחנו מחזיקים את אותן פעולות חינוכיות, אבל השקל שלנו כבר נגמר.
שושנה רון: איפה אתם?
שושנה רון: לכן אני אומרת שמכאן צריכה לצאת הכרזה לתבוע מראש הממשלה את המעורבות שלו, כיוון שעד לפני שנה הוא היה שר הקליטה.
שושנה רון: אם נמוטט את כל מערכת התמיכות לעמותות, אנחנו פוגעים באושיות שעליהן מוקמת המדינה.
שושנה רון: אני לא רוצה להשתמש בסופרלטיבים, אבל אנחנו נפגע בעלייה.
שושנה רון: והעלייה, זאת ציונות.
מרינה סולודקין: תודה לשושנה, אבל אני מעדיפה לא לדרוש, לבקש.
שושנה רון: אני לא יודעת אם יש לזה אותה קונוטציה אם מבקשים.
שושנה רון: אנחנו בפירוש דורשים.
שושנה רון: דורשים לטובת העולים ולטובת המדינה.
מירלה גל: אני רוצה לציין שעשינו את הבדיקות לגבי התמקדות בתחום אחד על מנת שבאמת רק אותן עמותות שעוסקות בתחום הספציפי תקבלנה את התמיכה ואחרי בדיקה עם משרד המשפטים לצערי התשובה היא שזה לא ניתן, לפחות לא השנה.
שושנה רון: זה רע מאד.
מרינה סולודקין: מישהו מההתאחדויות של דוברי אנגלית, בבקשה.
נחליאל דיסון: אני מ-AACI – התאחדות עולי אמריקה וקנדה.
נחליאל דיסון: אני חייב לומר שזה נשמע פשוט סיפור קפקאי, כשמדובר בהצהרות.
נחליאל דיסון: מדברים על הצהרה, כמו שושנה פה הצהירה.
נחליאל דיסון: ראש הממשלה אומר שהעלייה זה דבר ראשון במעלה, נשיא המדינה לא חוסך ולא מפסיק להגיד שהעלייה היא דבר ראשון במעלה, אנחנו רואים צניחה דרסטית בעלייה השנה מול המספרים שהיינו רגילים אליהם, הצהרות על חשיבות ומצד שני – תראו מה קורה בשטח.
נחליאל דיסון: הישיבה הזאת הייתה צריכה להתהפך: אתם הייתם צריכים לבוא אלינו לארגונים, משרד הקליטה, ולשאול: מה אתם צריכים בשביל להתקיים?
נחליאל דיסון: אתם על הדופק.
נחליאל דיסון: מה אתם צריכים היום, מה העולים צריכים היום, כדי שהדבר הזה יצליח.
נחליאל דיסון: במקום זה אתם באים אלינו: תבקשו מאתנו, תתחננו, אולי תשכנעו אותנו ואם תשכנעו אותנו – יושבת פה היועצת המשפטית – תביאו לנו את הקריטריונים המדויקים.
נחליאל דיסון: אנחנו צריכים ליצור את הקריטריונים לחלק לנו את הכסף?
נחליאל דיסון: תיצרו אתם.
נחליאל דיסון: זה תפקיד שלכם, של מדינת ישראל, לשבת ולהחליט מה הקריטריונים, איך עושים את זה ואיך מעבירים כספים לארגונים האלה כדי שתהיה עלייה ולא שיבוא ראש הממשלה ויצהיר הצהרות, תבוא שרת הקליטה ותשב על כל מיני נושאים חשובים, תצהיר הצהרות בנושא העלייה אבל תשב כל הזמן על נושאים כאלה ואחרים.
נחליאל דיסון: מאד חשוב ליישב מיליון יהודים בנגב – מאיפה הם יבואו?
נחליאל דיסון: איפה ההתעסקות הרצינית בנושא של עלייה?
נחליאל דיסון: למה ממשלת ישראל לא באה אלינו, כנציגי העולים, ואומרת: תגידו מה אתם צריכים.
נחליאל דיסון: למה כל זה לא קורה?
נחליאל דיסון: למה זה הפוך?
נחליאל דיסון: אני רוצה תשובה, למה אנחנו צריכים לבוא להתחנן, למה ממשלת ישראל לא באה אלינו ואומרת לנו: מה אתם צריכים כדי שנוכל להרים את הדבר הזה.
נחליאל דיסון: זו השאלה שלי.
נחליאל דיסון: זוהי ואין בלתה.
מרינה סולודקין: היועצת המשפטית של משרד הקליטה, בבקשה.
טובה פינקלשטיין: אני רק רוצה להעמיד דברים על דיוקם ועל אמיתותם.
טובה פינקלשטיין: אנחנו את הקריטריונים הכנו לפי הבנתנו וישבנו על זה שבעה נקיים וישבנו עם משרד המשפטים ויש לנו קריטריונים שלהערכתנו הם קריטריונים מצוינים.
טובה פינקלשטיין: אתם באתם וביקשתם סיוע מיוחד להתאחדויות עולים.
טובה פינקלשטיין: זאת הייתה הבקשה שלכם.
טובה פינקלשטיין: אתם ביקשתם לעשות אבחנה בין התאחדויות העולים לבין ארגונים אחרים שעוסקים בקליטת העלייה.
טובה פינקלשטיין: אמרנו לכם: תעזרו לנו למצוא מאפיינים שיבחינו בין התאחדות עולים לבין עמותה אחרת שעוסקת בקליטת העלייה, כי אנחנו לא מצאנו דבר כזה.
טובה פינקלשטיין: ולצערי הרב, למרות שיחות רבות שהיו בינינו, גם אתה לא הצלחת.
טובה פינקלשטיין: אנחנו לא רואים אבחנה בין ההתאחדות שלכם לבין ארגון אחר שעוסק בקליטת עלייה.
נחליאל דיסון: את מבלבלת פה שני דברים.
טובה פינקלשטיין: לא, לא.
אריה קורת: לא.
אריה קורת: היא לא מבלבלת.
אריה קורת: זה לא נכון.
נחליאל דיסון: סליחה, נאמרו פה שני דברים.
נחליאל דיסון: הייתה בקשה אחת שאנחנו דנו בה, כדי לראות איך ארגונים שמטפלים בעולה מרגע קליטתו ונחיתתו בארץ, לכל אורך הדרך, כולל כל הטיפול הפרטני בהווה, למצוא איך ניתן לטפל בהם.
נחליאל דיסון: אני לא מדבר כרגע על התאחדויות.
טובה פינקלשטיין: דיברנו על התאחדויות.
נחליאל דיסון: בפועל, ההתאחדויות הן שעושות את הדברים האלה.
נחליאל דיסון: זה דבר אחד.
נחליאל דיסון: אני מדבר, אבל על דבר נוסף.
נחליאל דיסון: זה הדבר החשוב ביותר כי ממנו ייגזר גם הטיפול בעולים.
נחליאל דיסון: כיצד הופכים את התמונה?
נחליאל דיסון: הבנתי מה שאת אומרת, אבל כיצד הופכים את התמונה שממשלת ישראל באה לארגונים ושואלת:
נחליאל דיסון: איך נעזור לכם לממש את החזון הגדול שהוא אסטרטגי וכולי.
נחליאל דיסון: דרך אגב, תוך חמש עשרה שנה יהיה פה רוב לא יהודי.
מרינה סולודקין: את המסר קלטנו.
מרינה סולודקין: אתה צודק מצד הארגונים, שמענו את תשובת המשרד, הזמנים מאד מאד קשים – את זה כולנו מבינים – ואנחנו צריכים להציל את כל המפעל של הארגונים וההתאחדויות.
מרינה סולודקין: בבקשה, גברת רימה אקלסר, ארגון למורים מבוגרים.
רימה אקסלר  (מתרגמת: העמותה שלנו קיימת כבר 13 שנה ועוסקת בבעיות שונות.
רימה אקסלר  (מתרגמת: אנחנו לא העמותה היחידה שכמעט, באופן טוטאלי, ויתרה על התמיכה של הממשלה.
רימה אקסלר  (מתרגמת: ממשרד הקליטה במשך 12 שנה קיבלנו רק עשרת אלפים ₪ והודות להמלצות של משרד הקליטה קיבלנו כסף מוועדת עזבונות.
רימה אקסלר  (מתרגמת: כל הכסף לשירותים שאנחנו מספקים לאוכלוסייה מבוגרת, לילדים בסיכון ולמורים מבוגרים, אנחנו מקבלים מתרומות בחו"ל.
רימה אקסלר  (מתרגמת: הניסיון מוכיח שגם ועדת הקליטה של הכנסת וגם משרדי הממשלה לא תמיד מכירים בחשיבות הפעילות שלנו.
רימה אקסלר  (מתרגמת: אנחנו באים אליכם לא בבקשה שתתנו לנו, אלא שתיקחו מאתנו בצורה חכמה.
רימה אקסלר  (מתרגמת: אבל בינתיים לא קיבלנו תשובה ולא אוזן קשבת, ואני מדברת לא רק בשם העמותה שלי, אלא גם בשם עמותות קטנות אחרות.
רימה אקסלר  (מתרגמת: לעמותות קטנות יש משאבים פנימיים שונים, בואו תשתמשו בנו בצורה חכמה, תכירו אותנו ונחשוב ביחד על פתרונות.
מרינה סולודקין: תודה רימה, יש לך מסר?
רימה אקסלר  (מתרגמת: אני רוצה להציע איזה שינויים אפשר לעשות בעמותות עצמן, כדי לנצל אותן בצורה יותר טובה.
רימה אקסלר  (מתרגמת: יש כמה דברים של ניהול עמותות שלא היו אפקטיביים ואני מבקשת שנהיה שותפים לקביעת קריטריונים לייעול עבודת העמותות.
מרינה סולודקין: שלא יהיה פיצול בעמותות.
רימה אקסלר  (מתרגמת: אחת העמותות עובדת עם שלושים וחמישה איש.
רימה אקסלר  (מתרגמת: עמותות יכולות להעסיק מספר מסוים של אנשים, אחרת זה גובל בבזבוז.
מרינה סולודקין: זה לא משרד הקליטה, שאנחנו פונים אליו.
מרינה סולודקין: זה משרד האוצר ומשרד העבודה והרווחה, שיש להם כללים והם לא נותנים לנהל בצורה שאתם רוצים.
מרינה סולודקין: בלה גולדברג: היא מדברת על ההבדל בין עמותה לחברה.
מרינה סולודקין: היא מבקשת לשתף אותנו כדי לשמור על העמותות ויש לה המון מתנדבים, מה שהיא לא הזכירה.
מרינה סולודקין: מישהו מעמותת עלם?
שמחה גתהון: אני רוצה לדבר על נושא של נוער עולה בסיכון.
שמחה גתהון: - - - משך שנים בתוכניות שונות.
שמחה גתהון: השנה, אני מאד מאד מודאגת.
שמחה גתהון: אנחנו מטפלים ביותר משלושת אלפים בני נוער עולים בכל הרמות.
שמחה גתהון: לפני חודש וחצי אמרה שרת הקליטה שאחד הנושאים, אחד היעדים שלה, זה בני נוער.
שמחה גתהון: מאד שמחתי לשמוע, אבל לאור הקיצוצים שיש, אני לא בטוחה שבשנה הבאה נקבל את התקציב הקיים.
שמחה גתהון: היום יש לנו הזדמנות להגיד גם לנציגי משרד האוצר וגם לנציגי משרד הקליטה שנמצאים פה: יש צורך לשבת ולדון בנושא של נוער.
שמחה גתהון: נוער זה דור העתיד של המדינה הזו ואם לא נטפל בהם היום ונעזור להם, השיקום שלהם יעלה כפליים.
שמחה גתהון: המשרד ייקח על עצמו את הנושא הזה, הנושא הזה קרוב ללבו, אני שמחה לכך, אבל אני מאד מאד מודאגת.
שמחה גתהון: המספר שלהם עולה ועולה, הגיל של הילדים יורד ויורד, עד לפני שנתיים היה גיל 12, עכשיו גיל 9, בעליות האחרונות.
שמחה גתהון: לכן אני פונה למנכ"לית משרד הקליטה ולכל מי שיושב פה: צריך דיון נפרד בנושא של נוער.
מירלה גל: קודם כל, אני רוצה לומר למען הסר ספק: המשרד לקליטת העלייה מטפל בעולים שמגיעים לארץ בכל התחומים.
מירלה גל: אם זה דיור, אם זו תעסוקה, אם זה רווחה, אם זה חינוך – כל התחומים.
מירלה גל: העבודה שנעשית על ידי ההתאחדויות והארגונים נעשית לצד עבודת משרד הקליטה ולא באה להחליף אותה.
מירלה גל: כפי שציינתי בתחילת דבריי, אנחנו רואים חשיבות גדולה מאד בעמותות האלה, בארגונים, אבל יחד עם זאת, התפקיד של ממשלת ישראל הוא לטפל בעולים החדשים.
מירלה גל: לגבי הקריטריונים שיהיו בשנה הבאה - אני מניחה שתהיה הלימה בין היעדים שהמשרד הציב לעצמו מבחינת הטיפול בעולים לבין התמיכות שיקבלו אותן התאחדויות וארגונים.
מירלה גל: אני יכולה כבר לתת לכם היום את היעדים.
מירלה גל: בישיבת הממשלה ביום ראשון הציגה שרת הקליטה את היעדים של משרד הקליטה לשנה הקרובה: קודם כל, העצמת השפה העברית, טיפול בנוער עולה בדגש על נוער עולה בסיכון ונושא התעסוקה.
מירלה גל: מטבע הדברים, ההתאחדויות עוסקות בעיקר בתחום של הנוער העולה ובאלמנטים מסוימים של סיוע במציאת תעסוקה, פחות אולי בנושא השפה העברית.
מירלה גל: אין ספק שאנחנו הולכים לתת דגש גדול מאד על הנושאים האלה, גם ברמת התקציב של המשרד, כך שאני מקווה שאותם ארגונים שעוסקים בזה באופן פרטני, יוכלו להיעזר בנו – אם לא דרך תמיכות, אז אולי דרך קניית שירותים.
מירלה גל: כי אם יש כאלה שניתן לקנות מהם את השירותים בתחומים האלה, בהנחה שהם עוברים את התהליכים המשפטיים, מכרזים וכיוצא באלה - טובה ודאי יכולה לפרט לגביהם טוב יותר ממני – הם ודאי יוכלו להשתלב במסגרת הזאת.
מירלה גל: אני רוצה יחד עם זאת לציין נקודה נוספת.
מירלה גל: אני חושבת שבמצב הנוכחי גם הארגונים צריכים לעשות איזשהו מאמץ על מנת להתאחד וליצור, אולי, פחות ארגונים ופחות התאחדויות.
מירלה גל: אסור לנו לשכוח שחלק מהכספים, כפי שצוין כאן, הולכים למה שנקרא תקורה, מבנים, העסקת כוח אדם ואם הארגונים היו יכולים להתאחד לפחות בחלקם - אני יודעת שזה נעשה אצל קבוצה מסוימת, זה אולי נעשה פחות אצל אחרים.
מירלה גל: אני חושבת שזה צריך לבוא מתוככם ולא מאתנו, כי אולי הדבר הזה יאפשר הפניית משאבים לפעילות עצמה.
מרינה סולודקין: נציגת הסוכנות, אחריה נציגת שילוב ואחר כך נציגת מועצת ארגוני העולים.
מרינה סולודקין: בבקשה.
ציפי פינקוס – הכט: מתוך זה שהסוכנות עובדת הרבה שנים עם ארגוני עולים והתאחדויות עולים, יש לה מדיניות ועיקרון שהיא מתקצבת ארגון אחד מכל ארץ מוצא וזה שונה מהמדיניות של הממשלה, שמתקצבת ארגונים לפי - - -.
ציפי פינקוס – הכט: אנחנו בהחלט ממליצים ומעודדים את הארגונים שיש להם אותו סדר יום ליצור שיתופי פעולה, לחסוך תקציבים של מינהלות, לחסוך תקציבים של תקורה ולהשקיע יותר בפעילויות.
ציפי פינקוס – הכט: אנחנו עובדים על שני תחומים מאד מוגדרים שמתורגמים לרשימה של 32 פעילויות שאנחנו מבקשים מהארגונים לבצע בתוך הפעילות הכוללת שלהם.
ציפי פינקוס – הכט: התחומים הם עידוד עלייה וקליטה ראשונית.
ציפי פינקוס – הכט: אני מקשיבה פה לדיון ונראה לי שאם היינו צריכים לחשוב על תבחינים שאולי יכולים לעשות איזשהו מיון נוסף לארגונים השונים שעובדים עם עולים, צריך אולי לחשוב על עידוד עלייה, שצריך לשלב אותה בעבודה.
ציפי פינקוס – הכט: אני חושבת שיש לארגונים ערך מוסף גדול מאד בנושא הזה ואנחנו היום נהנים ממנו.
ציפי פינקוס – הכט: ברור לנו שאם לא תהיה קליטה אז גם לא תהיה עלייה.
ציפי פינקוס – הכט: בסדר העדיפויות שהמשרד החליט עליו, של העצמת השפה, הנוער והתעסוקה, אסור לשכוח שהארגונים האלה, ברשת שהם עובדים בתוכה, יש להם יתרונות נוספים ואם אנחנו לא נעזור להם להעצים את זה, לא נוכל להגיע למימוש עידוד העלייה והקליטה הראשונית.
ציפי פינקוס – הכט: אז אולי צריך לעשות חשיבה נוספת איך בתוך הכותרות הגדולות האלה משלבים גם פעילות שתורמת ליעדים האלה.
ציפי פינקוס – הכט: התקציב של הסוכנות היהודית לתחום ההתאחדויות מצטמק, לצערי, גם הוא.
ציפי פינקוס – הכט: זה לא משהו שנשאר קבוע.
ציפי פינקוס – הכט: השנה התקציב עומד על 2.7 מיליון דולר.
ציפי פינקוס – הכט: הסוכנות היהודית היא הגוף היחיד שבעצם מסייע לארגונים בקיום שלהם.
ציפי פינקוס – הכט: כי יש פה ארגוני מתנדבים, יש פה הרבה מאד תשומות וללא התשומות הארגוניות לא נוכל ליהנות מזה.
ציפי פינקוס – הכט: גם על פי חוק העמותות כל עמותה כזאת מחויבת בהוצאות, אם זה לרואה חשבון, אם זה לעורך דין ולכל מה שמתבקש מזה.
ציפי פינקוס – הכט: אם לא נסייע במימון של העלויות האלה, הארגונים האלה לא יהיו קיימים.
ציפי פינקוס – הכט: אי אפשר להתעלם מזה.
ציפי פינקוס – הכט: אני בוודאי חושבת שאסור שיהיה בזבוז ואסור שמצד אחד יהיו כפילויות ומצד שני יהיו פערים בטיפול, אבל אני חושבת שבעבודה משותפת אנחנו ללא ספק יכולים להגיע לצמצום הוצאות בתחום הזה של התקורות ופינוי תקציבים לנושא של הפעולות.
ציפי פינקוס – הכט: אני שמחה להגיד שעברנו כברת דרך מאד גדולה ואני חושבת שהעמיתים שלי שיושבים פה בחדר, יש להם הרבה מאד קבלות והישגים, שחשוב שנזכור אותם ולא נשפוך את התינוק עם המים.
מרינה סולודקין: תודה רבה לנציגת הסוכנות.
מרינה סולודקין: אנחנו בהחלטות שלנו נפנה לסוכנות בקריאה, אם אפשר, להוסיף ולא לקצץ בתמיכות בהתאחדויות לאור מה שקורה במדינה ובמשרד הקליטה.
ציפי פינקוס – הכט: סליחה, אם אני יכולה עוד להוסיף, מה שמפריע לי – ואני אולי יכולה להגיד פה את דעתי המקצועית, לאו דווקא מפני שאני עובדת בסוכנות היהודית.
ציפי פינקוס – הכט: כדאי שנשים לב לכך שצריך להיות קשר בין ההצהרות למעשים.
ציפי פינקוס – הכט: זה מה שאני כל הזמן שומעת: אנחנו מצהירים, מצהירים, מצהירים – כשזה מגיע לתכל'ס, אנחנו נשארים עם הצהרות שהן גם מאד מתסכלות וגם כאזרחים קשה לנו איתן.
ציפי פינקוס – הכט: כי אי אפשר לבוא ולהגיד עלייה לפני ביטחון ולא לעשות עם זה שום דבר.
ציפי פינקוס – הכט: אפשר לפנות לסוכנות, אבל אתם בוודאי יודעים שהסוכנות תורמת, או מגייסת, את כל המשאבים שהיא יכולה, אבל גם פה כנראה יש איזשהו גבול שלא ניתן מעבר לזה לגייס.
מרינה סולודקין: השאלה שלך היא מאד במקום.
מרינה סולודקין: אנחנו כאן כדי להפעיל לחץ פוליטי על הממשלה ואני רואה את התפקיד של חברי הכנסת וגם של הוועדה, לייעץ לממשלה וגם לבקר את המדיניות.
מרינה סולודקין: כאן, בוועדת העלייה והקליטה, אנחנו מאד מאמינים בכל השנים שאנחנו וקודמינו כאן, שכוח ישראל בעלייה ולא בשום דבר אחר.
מירלה גל: יש לי הערה.
מירלה גל: בוועדת התיאום האחרונה שהתקיימה בין הממשלה לסוכנות היהודית ביוני האחרון, נקבע שייעשה סקר – זו הייתה יוזמה של שרת הקליטה – על מנת לראות מהם המניעים, מה מביא את העולה הפוטנציאלי להגיע ארצה.
ציפי פינקוס – הכט: יש לנו מחקר במחלקה.
ציפי פינקוס – הכט: אשמח להעביר לך.
מירלה גל: אני יודעת שיש לכם מחקר ובכל זאת, הסוכנות - - -
ציפי פינקוס – הכט: לא, בסדר.
ציפי פינקוס – הכט: בסדר.
ציפי פינקוס – הכט: אנחנו יודעים.
ציפי פינקוס – הכט: מה שמאד משפיע זה ההד החוזר מכאן.
ציפי פינקוס – הכט: המכתבים והטלפונים.
ציפי פינקוס – הכט: לא הפעילות של שליחים שלנו ודברים כאלה.
מירלה גל: אין ספק שקליטה טובה תביא בעקבותיה עוד עולים ויחד עם זאת יש עוד גורמים שאסור לנו להתעלם מהם וכדאי שנדע מהם על מנת לעודד את העלייה לארץ.
מירלה גל: בעיקר שיש לנו תחרות מאד גדולה עם גרמניה – כמה שזה עצוב – וקנדה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו הפסדנו השנה בתחרות הזאת, לפחות בנושא של עולי ברית המועצות לשעבר, ואני חושבת שכדור שני לניצולי שואה זו בושה וחרפה ואוי ואבוי גם לנו שההגירה לגרמניה היא יותר גדולה מהעלייה למדינת ישראל.
מרינה סולודקין: מה שאנחנו עושים כאן זה לנסות לשנות את הכיוון, לתקן את המצב ולהיות הכי חריפים והכי מצליחים שאנחנו יכולים.
מרינה סולודקין: עמותת שילוב, בבקשה.
בלה גולדברג: תודה.
בלה גולדברג: אני שמחה לראות פה את כל העמיתים ומצד שני, אנחנו חוזרים כבר שנה שלישית על אותו דבר, אז הייתי מאד רוצה, מבחינתי, לסכם ואיכשהו ללכת הלאה.
בלה גולדברג: הכרזות הן בהחלט הכרזות ושמים אותן הצידה.
בלה גולדברג: כולם מסכימים שהארגונים וההתאחדויות הם דבר שהעלייה בלתי אפשרית בלעדיהם, ובמשרד הקליטה כמה פעמים אמרו לנו שאנחנו מתפרצים לדלת פתוחה, אבל קורה מה שקורה.
בלה גולדברג: אנחנו, ועדת התיאום של ארגוני המתנדבים, בנציגות הרחבה, יושבים כבר במשך שנתיים.
בלה גולדברג: ישבנו עם שני המנכ"לים לפניך, מירלה, גם עם בוריס מפציר וגם עם רונן פלוט וגם עם טובה ואריה והצענו דברים שמייעלים, עוזרים ויכולים איכשהו לפתור את הבעיות.
בלה גולדברג: למשל, את זרקת "תתאחדו".
בלה גולדברג: אבל אין קריטריונים שמממנים פרוייקטים משותפים.
בלה גולדברג: למשל, עמותת "שילוב" מפעילה את רוב הפרוייקטים שלה בתחומי נוער בסיכון וחיילים בודדים באמצעות ארגונים חדשים, קטנים יותר, בשיתופי פעולה.
בלה גולדברג: אבל, אריה, מתוך 400,000 שקל שהארגונים חייבים לך, לעמותת "שילוב" הורידו 35,000, דווקא על זה שהיא מפעילה את הפרוייקטים יחד עם ארגונים אחרים, כי זה לא נכנס לקריטריונים.
בלה גולדברג: מתוך 35,000 החזרתי 9,000 וכל היתר בכל זאת הוכחתי שלא עשיתי שום פשע - - -
אריה קורת: את רוצה שנדון עכשיו על "שילוב"?
אריה קורת: אני מציע לא לתת דוגמאות נקודתיות, כי זה מחייב אותי גם לענות.
בלה גולדברג: סליחה, אני לא הפסקתי אותך.
בלה גולדברג: אני חייבת לתת דוגמאות כי אחרת זה נשאר בגדר הכרזות.
בלה גולדברג: אני פשוט אומרת, אם אומרים לנו: תתאחדו, תתייעלו, אל תשלמו לתקורות כדי שכסף יזרום יותר לפעילויות, אז זה צריך להיות מעוגן בקריטריונים.
בלה גולדברג: דבר שני, הובטח לנו כבר אלף פעמים, במשך שנתיים – לי אישית – מכל הגורמים, שנציגי הארגונים ישבו בוועדות לגיבוש קריטריונים, שישתפו אותנו.
בלה גולדברג: אמרו לנו: בבקשה, תשבו בכל הוועדות.
בלה גולדברג: אף פעם לא הוזמנו, רק כשאנחנו מאד מנדנדים פתאום אומרים לנו: זהו, הכל סגור והכל לפי החוקים.
בלה גולדברג: אז שוב אני מבקשת לשתף.
שושנה רון: אנחנו באים מהשטח.
אריה קורת: סליחה, ברשותך.
בלה גולדברג: לא סיימתי.
אריה קורת: אבל נאמרו פה דברים, אז לפחות לפרוטוקול: אני יכול להגיד לכם את המקום ואולי גם את היום שישבנו עם בלה על התבחינים שהוגשו לשנת 2002.
אריה קורת: ובמלוא האחריות, בלה, את ישבת אתנו, עם דפנה זומר על כל פסיק - - -
בלה גולדברג: נכון.
בלה גולדברג: אתך, עם דפנה זומר ועם - - -.
אריה קורת: ושילבנו את כל ההערות שלך.
בלה גולדברג: תודה רבה, לא את כולן.
אריה קורת: - - אז בואי נדייק בעובדות.
מרינה סולודקין: אנחנו לא בדיאלוג, אז תסיימי.
מרינה סולודקין: מה המסר שלך?
בלה גולדברג: המסר: בואו נחפש עוד דרכים לשתף ארגונים בפעילות של משרד הקליטה, ארגונים עם ניסיון, ארגוני שטח.
בלה גולדברג: לשתף, לא רק בתמיכות, בכל מיני אפשרויות, כמו במכרזים.
בלה גולדברג: לנצל את הניסיון ולחשוב על עבודה יעילה ביחד.
בלה גולדברג: ולא להתחשבן, אריה.
בלה גולדברג: אני לא מתחשבנת אתך.
אריה קורת: גם אני לא.
בלה גולדברג: לחפש דרכים גם לנצל את הקריטריונים וגם - - -
מיכאל נודלמן: אם הוא רוצה להתחשבן, הוא יתחשבן גם אם את לא יודעת.
אריה קורת: זה לא הוגן מה שאתה אומר.
מיכאל נודלמן: אני יודע את זה מהפורום.
אריה קורת: אני מוכן – סליחה – שבדיון הבא של ועדת העלייה והקליטה של הכנסת נדון על הפורום הציוני.
אריה קורת: אני מוכן, בבקשה, ברשותך.
אריה קורת: ואז נתחיל פה - - -