GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סנ"צ סוזי בן-ברוך: תני לראות שוב אם הם יעברו את רף הגיוס למשטרת ישראל.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יכול להיות שבינתיים הם למדו עברית.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אנו לא יכולים לתת כאן מענים לדבר הזה.
קולט אביטל: אני רוצה להתקדם בישיבה.
קולט אביטל: נציג המשרד לקליטת עליה, בבקשה.
חנוך צמיר: אני מבקש להתייחס, כמובן מנקודת מבט המשרד, לשלוש נקודות שהועלו במהלך הדיון.
חנוך צמיר: ראשית, משטרת ישראל יודעת זאת, וזה נאמר בהרבה הזדמנויות, כולל באותה פגישה עם המפכ"ל והשרה שלי, שכל מה שקשור בהוראת העברית ושיפורה של העולים החדשים המועמדים להתגייס לשורות משטרת ישראל נשמח להכניס זאת תחת אחריותנו המקצועית והתקציבית.
קולט אביטל: איך זה נעשה באופן מעשי?
קולט אביטל: נניח שמחר הם מפרסמים הודעה לעיתון ואנשים ומתייצבים במשטרה, ויש בעיה עם העברית.
קולט אביטל: האם הם ישלחו אותם לקורס אצלכם?
חנוך צמיר: ברצוני להגיע לנקודה הזאת.
חנוך צמיר: זה ברמה של ההצהרה, אבל זה לא נשאר כמובן ברמת הצהרה ואנו מתכוונים לזה.
חנוך צמיר: באופן יותר מעשי, ממש בימים אלה יש קשר בין אגף התעסוקה של משרדנו ומשאבי האנוש של משטרת ישראל, שלצערנו לא נמצאים כאן, לארגן קורס מסוג זה.
חנוך צמיר: מדובר על קורס שיחיל בתוכו כ-30 משתתפים, והוא יהיה גם עברית אבל לא רק עברית.
חנוך צמיר: תהיה בו התייחסות להחלטת הוועדה הזאת מלפני מספר חודשים שעסקה בעצם באיזו שהיא אוריינטציה והסברה פלוס עברית.
חנוך צמיר: באופן מעשי, הקורס הזה יהיה באחריות משטרת ישראל כי הם הגוף המקצועי שקולט את האנשים, ואנו נעזור להם בשני אפיקים: אפיק איתור וגיוס עד כמה שאנו יכולים והפצת דבר קיום הקורס, ובמימון תקציבי באמצעות התחשבנות בין המשרדים.
תנ"צ מרגלית קרופרו: מה יכלול הקורס?
תנ"צ מרגלית קרופרו: חנוך צמיר: מה שתחליט משטרת ישראל.
דוברת: האם האוריינטציה תהיה יותר לעברית?
קולט אביטל: גבירתי, אתם הגוף המקצועי.
חנוך צמיר: זו שאלה פנימית אצלךְ בבית.
חנוך צמיר: אינני מתיימר להבין: לא בחקירות ולא במפכ"ל עם השרה.
חנוך צמיר: זה הסיכום, ואנו עומדים מאחוריו.
חנוך צמיר: יש לנו גיבוי תקציבי.
חנוך צמיר: אני יודע שהאגפים המקצועיים שלכם ושלנו כבר בקשר, ומדובר בתקופת זמן קצרה מאד לפתוח את הקורס.
חנוך צמיר: שנית, לגבי התעלומה של 13 התקנים של השיטור הקהילתי, ברצוני לתקן את הדברים שנאמרו כאן.
חנוך צמיר: זה הרבה יותר ותיק מאשר תקופתו של יולי אדלשטיין.
חנוך צמיר: זה התחיל בתקופת השרה יולי תמיר, ואני חושב שזה היה ב-1999.
קולט אביטל: אתה משמח את נפשנו לראות כמה גלגלי הביורוקרטיה פועלים מהר.
חנוך צמיר: אני צריך לומר את הנתונים כפי שהם.
מרינה סולודקין: זו הבשורה.
קולט אביטל: זו בשורה.
חנוך צמיר: אינני יודע להגיד באופן מדוייק מדוע זה לא קרה בשנים עברו.
מרינה סולודקין: היה חשוב להדגיש זאת.
מרינה סולודקין: זה מ-1996.
מרינה סולודקין: נכנסתי לכנסת, ומיד זה היה ה-נושא.
חנוך צמיר: מאחר והבנתי שזה יעלה בדיון, ניסיתי ללמוד קצת את הפן ההסטורי כאן.
חנוך צמיר: אני מבין שבאיזה שהוא מקום זה נעצר במשרד האוצר, אבל אינני מאשים איש.
חנוך צמיר: בינתיים, עברו הרבה מים בירדן והנסיבות השתנו, כמובן הנסיבות התקציביות והיכולות התקציביות שלנו כמשרד.
חנוך צמיר: יחד עם זאת, אנו בודקים אפשרות בימים אלה האם נוכל לעמוד באותו סיכום.
חנוך צמיר: אינני מתחייב שנעמוד בו, אבל בהחלט מאחר והוא היה קיים ואף אחד לא מתכחש לו- - -
דובר: גם על השיחה בין המפכ"ל והשרה?
חנוך צמיר: זה עלה, וזאת ההבטחה, וזה קורה ממש בימים אלה.
חנוך צמיר: מדובר בבדיקה האם נוכל לעמוד באותו סיכום.
חנוך צמיר: שלישית, מאחר וכולנו מסכימים על זה שנושא הנוער, הצעירים, הנוער בסיכון, הנוער על הגדר, הנוער העבריין, כבד מאד וחשוב מאד, אנו מביאים זאת לביטוי בפעילות ובאופרציות מאד מאד מוגדרות וזה לא נשאר רק ברמת הסיסמא.
חנוך צמיר: זה קיבל מפנה וביטוי בתכנית העבודה שלנו כבר בשנת 2003 באיגום משאבים בקואליציות בין משרדים, בין גופים, בין ארגונים ועם רשויות מקומיות, ורק כך נוכל לטפל בנושא הזה.
חנוך צמיר: כבר ב-2003 בכ-300-400 פעולות, שמיועדות לדברים שאמרתי, השתתפו כבר אלפי בני-נוער.
חנוך צמיר: בתקציב 2004 סומן תקציב מיוחד שלא היה קיים, ואנו מעריכים שהוא יהיה כשבעה מליון שקלים במפורש ובמדוייק בנוסף לקיים, בנוסף לפעילות הקיימת, לפרוייקטים שייבנו וכבר עובדים עליהם בשיתוף עם כל הגופים הרלוונטיים.
חנוך צמיר: לסיכום: עברנו לשלב תרגום החשיבות ברמה האופרטיבית.
חנוך צמיר: אנו נלווה זאת גם במעקב ובבקרה, ואני מקווה שנוכל לדווח גם על שיפורים.
קולט אביטל: מה שאנו שומעים בוועדה הזאת, ולא רק בתחום זה, זה כל מיני נושאים וכל מיני החלטות שרק מקבלים שוב ושוב איזה מין מיחזור.
קולט אביטל: אני באמת באה לכאן לא כדי להתקיף אותךָ, אבל אומרים לנו: "אנו החלטנו, אבל זה 'תקוע' באיזה שהוא מקום באוצר", ועובדה שזה כבר 'תקוע' כמה שנים.
קולט אביטל: לפני שהגעתי לכנסת, בכל זאת עבדתי בכמה מערכות.
קולט אביטל: אני יודעת שמי שעובד על איזה שהוא נושא ויש לו עניין לקדמו לא משאיר זאת משנה לשנה ולא אומר "זה 'תקוע'" אלא ממשיך ללחוץ כדי שהדבר הזה ייצא מה'תקיעה' שלו, כי אין מה לעשות; לפעמים, דברים נופלים בין כסאות, ואם אין מישהו שממשיך כל הזמן ללחוץ - זה לא קורה.
קולט אביטל: מר אריאב, אולי על הנייר יש לך 300 מתנדבים ואולי הכוונה טובה, אבל אם אין סיסטמה עם כוננות, עם מספרי טלפון, כדי שאנשים יידעו שבימים האלה והאלה יש כוננות ואם יהיה טלפון תוך חצי שעה או שעה האדם צריך להתייצב, שוב הדבר ישאר בגדר נייר.
קולט אביטל: אם אנו רוצים להזיז את העגלה הזאת, יש גם לתרגם את הדבר הזה למישהו שיש לו עניין לדחוף.
קולט אביטל: אם לא יהיה מישהו שיש לו עניין לדחוף, נמשיך להפגש פה פעם בחודשיים.
קולט אביטל: אנו, ככנסת, לא יכולים להפוך לגוף אקזקיוטיבי שמתחיל לטלפן לאוצר לבדוק למה הדברים 'תקועים' ולמשטרה - לבדוק למה 300 אנשים נמצאים רק על הנייר ואין סיסטמה ליד זה איך מגייסים אותם בהתראה טלפונית.
קולט אביטל: עבדתי פעם בסיסטמה הזאת במשרד ממשלתי, וידעתי ש-X ימים בשבוע יש כוננות ובשיחת טלפון אחד גייסו אותי ובאתי ב-23:00 בלילה.
קולט אביטל: כך זה קורה, אם באמת רוצים לגייס את האנשים.
קולט אביטל: בקשה - אני לא באה כדי להגיד לכם שאתם עושים זאת בכוונה, שאינכם מעוניינים או שיש לכם דעות קדומות.
קולט אביטל: אינני מאשימה כאן אף אחד, אבל אני רוצה לראות תוצאות.
קולט אביטל: זו מטרת הוועדה הזאת.
קולט אביטל: עברו מספיק שנים כדי שבישיבה הבאה נתחיל גם לקבל דיווח על תוצאות.
קולט אביטל: זאת ההערה שלי כרגע לפרוטוקול.
אלי זרחין: אני אלי זרחין, יושב-ראש האגודה הישראלית למען ילדים עולים ועובד בפורום למנהיגות ישראלית מתנדבת.
אלי זרחין: גבירתי היושבת-ראש, חברי-הכנסת הנכבדים, גבירותי ורבותי, האגודה שלנו קיבלה בשנה שעברה יותר מ-100 פניות של בני-נוער עולים, כולם דוברי רוסית, שנפתחו נגדם תיקי פ"א, ואף אחד מהם לא הגיע למשפט.
אלי זרחין: כשד"ר סוזי בן-ברוך מציגה נתונים גדולים כאלה, היא לא מדברת על עולים שהורשעו בפשע.
אלי זרחין: היא מדברת על נערים שנגדם פותחים תיקים.
אלי זרחין: אני שואל: עד כמה קל לפתוח תיק לנער עולה, כשבינתיים הוא צבע שחור למשל, וזה לא סתם מקרים?
אלי זרחין: אולי חוקר שגר ביישוב, נניח ברמלה או בראשון-לציון, יזמין את אבא תושב ראשון ויגיד לו: "בנך הלך מכות בבית-הספר.
אלי זרחין: אסור לעשות זאת" ותיק לא נפתח?
אלי זרחין: כשבזמנו, עליית הנוער ואחר כך קידום נוער במשרד החינוך רצו לקלוט עולים, הם קבעו רף אחר לגמרי לאנשים.
אלי זרחין: הם גייסו אנשים לפנימיות ועובדי קידום נוער שלא באו מתחום קידום הטיפול.
אלי זרחין: בקרב נוער עולה שוטר הוא אוייב.
אלי זרחין: אני רוצה להתחבר לשם נושא הישיבה: "שיתוף פעולה".
אלי זרחין: יש בית-ספר, שאת מכירה ואתמול היה כאן, שלוש שנים כל תלמידי בית-הספר דוברי רוסית.
אלי זרחין: פעם אחת לפני ארבע שנים עשו פרוייקט "בית-ספר בטוח", וילדים נרשמו אצלנו בתור ועמדו ארבע שעות מול השוטר במקום שעה אחת.
אלי זרחין: המשטרה לא מוכנה להכנס לבית-הספר.
אלי זרחין: אין לה כוח-אדם.
אלי זרחין: פותחים תיקים.
אלי זרחין: אני מוכן להעביר לכם אחר כך פרטים מדוייקים.
אלי זרחין: המשטרה חייבת לפתוח תיק כביכול.
אלי זרחין: פותחים תיקים, סוגרים תיקים, בניגוד לחוק, ואפילו לא מודיעים.
קולט אביטל: אנו לא יכולים עכשיו לפתוח את כל הישיבה מחדש.
קולט אביטל: לא התבקשת לתת פה סקירה.
קולט אביטל: אני מבקשת שתקצר.
קולט אביטל: מכיון שאנו פה בישיבה כשמפה אנו רוצים לצאת עם איזה שהם רעיונות, אם יש לך הצעה - בבקשה.
אבי זרחין: אני מציע לקבוע קריטריונים מיוחדים לאנשים לא עד גיל 26 - אנשים בעלי הכשרה והשכלה.
אבי זרחין: אני מעדיף שאלה שכבר זמן מסויים נמצאים בארץ, שיכולים לקבל גם סיווג וגם לעבור מבחנים, יכנסו לתפקידים.
אבי זרחין: כשהמשטרה רוצה לגייס אנשי מחשבים, היא מגייסת מעל גיל 40.
אבי זרחין: כשהיא החליטה לגייס עובדים סוציאליים, היא גייסה כאלה מעל גיל 35.
אבי זרחין: זה שיקול של המשטרה.
אבי זרחין: דבר אחרון אני רוצה להגיד הוא למר אריאב, שנפגשתי איתו ואני יודע שהוא לא גזעני.
תנ"צ ראובן אריאב: תודה.
קולט אביטל: מה אתה רוצה?
קולט אביטל: גם הוא עולה חדש.
תנ"צ ראובן זרחין: לא אני, אלא אבי.
אבי זרחין: הוא אמר:
אבי זרחין: בוא ונשים שורה יוצאי חבר העמים, ערבים, אתיופים ועבריינים סתם.
אבי זרחין: הוא לא מתכוון להגיד: עולים וותיקים.
אבי זרחין: יש אתיופים, רוסים, ערבים, ועבריינים סתם.
תנ"צ ראובן אריאב: לא.
תנ"צ ראובן אריאב: אם כך, אני מתנצל.
תנ"צ ראובן אריאב: נאמר פה על העליה הרוסית.
קולט אביטל: גם היה פה איזה הקשר.
קולט אביטל: לא צריך להגזים.
קולט אביטל: תנ"צ ראובן אריאב: אני מודה, שאני לא גזעני.
אורי קונפורטי: אני אורי קונפורטי, ואני מייצג את הסוכנות היהודית.
אורי קונפורטי: מכיון שאנו עוסקים בשיתוף פעולה, רציתי אולי לחדד נקודה.
אורי קונפורטי: יש לנו, למשרד הקליטה ולסוכנות היהודית, פרישה של מקצוענים של מרכזי קליטה, של מרכזי תעסוקה, מרכזי קליטה שפרושים לאורך כל הארץ.
אורי קונפורטי: הם פרושים במקומות עתירי עולים.
קולט אביטל: כמה אנשים כאלה יש לכם?
קולט אביטל: האם גם הם יכולים להיות אנשי קשר?
אורי קונפורטי: יחד עם רכזי התעסוקה יש לנו בסביבות עשרים.
אורי קונפורטי: זה לא כולל את המוסדות ואת מרכזי הקליטה, שהם בסביבות עוד כ-20 מוסדות.
אורי קונפורטי: אם אנו ניצור את החיבורים הנכונים בשטח בין השיטור הקהילתי, בין היחידות שלכם, למקצוענים שלנו, זה יהיה אחרת.
אורי קונפורטי: יש פה אינטרס משותף והאנשים נמצאים בשטח, והחיבורים לא קיימים.
אורי קונפורטי: אם נעשה זאת נכון, ואולי בעבודת מטה, ונוריד זאת במשותף לשטח - יכול להיות שנשדרג את העניין ונגיע לתוצאות טובות יותר.
קולט אביטל: אני מבינה גם, שהרכזים שלכם דוברי אותן השפות.
אורי קונפורטי: רובם, 90%.
קולט אביטל: כלומר, הגישור הזה יכול גם לסייע ולפעמים גם להיות מאגר של אנשים שיכולים לעזור לפעמים בתרגום.
אורי קונפורטי: אמת.
אורי קונפורטי: הרכזים עוסקים בתחום עליה.
אורי קונפורטי: אם זה בנושא התנדבות, הם מרכזים פרוייקטים.
אורי קונפורטי: הם גם חולשים על תקציבים.
אורי קונפורטי: הם אמורים לקדם את כל נושא העליה אצלם ובין היתר גם בתחום העניין הזה.
קולט אביטל: זה קונסטרוקטיבי מאד.
קולט אביטל: אני מבקשת מהמשטרה או מנציגיה לרשום את הנקודה הזאת.
מרינה סולודקין: היושבת ראש קולט אביטל, אנו מודים לך על כך קיום הישיבה החשובה, וזו רק התחלה לעבודה שאנו עושים.
מרינה סולודקין: אמרו לי שהיום אני אגרסיבית יותר מכרגיל, ואני רוצה לומר לכם שאנו, קהילת יוצאי ברית-המועצות, משלמים ביוקר.
מרינה סולודקין: אנו משלמים, תרתי משמע, בדם.
מרינה סולודקין: כנראה שהדם שלנו יותר זול מדם של אחרים.
מרינה סולודקין: תיק חייל שנרצח, יאן שפשוביץ - יש נרצח ואין רוצחים, והסיבה היא: חקירה מגמתית ורשלנית.
מרינה סולודקין: רצו לסגור את התיק.
מרינה סולודקין: דובר: האם מדובר על הבחור באיזור כפר כנא?
מרינה סולודקין: לא, מדובר על מקרה באשקלון.
מרינה סולודקין: תיק נוסף הוא תיק ארתור בוצ'ין, בן 18 שנתנו לו מכות רצח ועכשיו הוא נכה קשה 100%.
מרינה סולודקין: בפעם הראשונה סגרו את התיק נגד אלה שנתנו לו מכות, ואחר כך פתחתי את התיק דרך היועץ המשפטי רובינשטיין, ושוב אין תוצאות.
מרינה סולודקין: אני מאד אוהבת פתרונות יצירתיים, אבל אנו לא בשלב של מתנדבים ומגשרים.
מרינה סולודקין: עברנו את השלב הזה, ואנו רוצים כניסת אנשי מקצוע למשטרת ישראל כשווים.
מרינה סולודקין: התחלתי לעסוק בזה בבית-המחוקקים, ורציתי להעביר את החוקים: אחוז שוטרים דוברי שפה בערים שיש ריכוז מסויים.
מרינה סולודקין: לא נתנו לי ואמרו: "אנו, משטרת ישראל, נעשה זאת בדרכים שלנו.
מרינה סולודקין: אנו מבינים שבאשדוד האוכלוסיה מהווה 40% ובאשקלון - 30%.
מרינה סולודקין: " כך אמרו לי, כשלא העבירו את החוק שלי ב-1997.
מרינה סולודקין: עכשיו, אנו ב-2003.
קולט אביטל: תגישי.
מרינה סולודקין: אגיש שוב.
קולט אביטל: זה יעזור.
קולט אביטל: זה רק יביא יותר תקנים למשטרה.
מרינה סולודקין: המשבר בקהילה עמוק מאד, יש חוסר אמון במשטרה, ועכשיו מתפתח גם חוסר אמון במדינת ישראל כמדינה דמוקרטית.
מרינה סולודקין: אני חושבת, שאנו ביחד צריכים לתת פתרון לזה.
קולט אביטל: חברת-הכנסת סולודקין, ברמת ההחלטות אני מציעה כך: ראשית, רשמנו לפנינו את נכונות המשטרה להגדיל את התקנים.
קולט אביטל: שנית, רשמנו לפנינו את ההחלטות שהתקבלו במשרד לקליטת העליה על קיום קורס לדוברי רוסית, כאשר הקורס יהיה במשטרה.
קולט אביטל: אנו גם נבדוק יישום של ההחלטה הזאת.
קולט אביטל: נקים פה איזו שהיא יחידה בינינו למעקב אחרי ההחלטות האלה.
קולט אביטל: שלישית, אנו מצפים לישיבה עם המפכ"ל תוך חודש ימים, כדי לשמוע כיצד מתקדמת המשטרה בגיוס אנשי מקצוע לתוך שורותיה.
יגאל יאסינוב: האם אנו יכולים לקבל מהמשטרה את הקריטריונים לגיוס עולים?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בפגישה הבאה עם אגף משאבי אנוש נאמר מה הם הקריטריונים.
דוברת: בפגישה הבאה.
דוברת: אנו נבקש.
קולט אביטל: אני נועלת את הישיבה.
קולט אביטל: תודה לכולם.
קולט אביטל: אני פניתי לשרה ציפי ליבני לפני מספר חודשים, ומידי פעם הייתי מקבלת טלפון מהעוזרת שהנושא נמצא בטיפול מול השלטונות ומול שלטונות החוק.
קולט אביטל: הנושא שלנו הבוקר הוא נושא הקמת האנדרטה, לזכר הנספים בדרך לארץ מבין הקהילה האתיופית.
קולט אביטל: הייתי מספר פעמים במקום שבו מתכנסים היום האתיופים בקיבוץ רמת רחל, ובמשך שנים הם נקשרו למקום הזה ומאוד רצו להישאר.
קולט אביטל: אני מבינה שנמצא סידור אחר, ואני מניחה שזה תוך הסכמה איתם, ואני גם קיבלתי שיחת טלפון מנציגי הסוכנות היהודית שהם בתמונה ושהם משתפים פעולה ושהם מעמידים לרשותכם את המקום.
קולט אביטל: מכיוון שאנחנו מתקרבים לסוף הסיפור ולפתרון שנראה סביר, הייתי רוצה לבקש מהשרה ציפי ליבני, להגיד לנו מה הסיכום ומה הצפי מבחינה זאת.
ציפי לבני: אני גם הייתי ביום ירושלים באתר ההנצחה ברמת רחל, ובעצם מאז כניסתי לתפקיד קיימתי שורה של דיונים אצלי בלשכה, שחלקם עסקו בניסיון למצוא גם דרך בין קיבוץ רמת רחל לבין העותרים.
ציפי לבני: במהלך הדיונים, אני מוכרחה להודות שהגעתי לאיזושהי מסקנה עם עצמי, שבעצם אני בכלל לא חושבת שזה עניין שאיזה ארגון כזה או אחר צריך להילחם עליו.
ציפי לבני: אני גם לא חושבת שיום הזיכרון היה צריך להיות מאורגן למרות שעשו זאת ע"י הארגונים האתיופים למיניהם.
ציפי לבני: סיפור העלייה שלהם הוא כל כך מדהים וכל כך הרבה נותרו מאחור, וזה פצע פתוח בתוך הקהילה הזאת, לכן אמרתי שהטקס צריך להיות ממלכתי איפה שלא יהיה.
ציפי לבני: הוא צריך להיות מאורגן ע"י המדינה וממומן על ידה ולא נתון לצרכים של ארגונים כאלה ואחרים.
ציפי לבני: אחר כך גם חשבתי, שהמקום צריך להיות מקום מכובד כשלעצמו.
ציפי לבני: כשאני נכנסתי לעניין היו אלטרנטיבות שחשבו עליהם בשכונת גילה, מקום שהוא יפה אבל חשבתי שצריך להוליך את זה למקום שהוא באמת המקום שמסמל גם את עניין העלייה שלהם, וזה "הר-הרצל".
ציפי לבני: בעקבות כך פניתי להסתדרות הציונית העולמית, בעצם יש את חבר הנאמנים המנהל את הר-הרצל, ובתקופה הזאת ביקשתי את הסכמתם להקים שם את האנדרטה, וסליי מרידור גם הסכים באיזשהו תהליך הדברות גם איתם, זה הדבר הנכון לעשות אותו.
ציפי לבני: בעצם אני כבר מזה זמן הייתי עם איזושהי הסכמה עקרונית שידעתי שאני הולכת לקראתה, אבל עוד לא היה את זה בטאבו.
ציפי לבני: יום "הסיגדה" נראה לי יום מתאים כדי להשלים מבחינה סמלית את כל התהליך, וזה חל אתמול, וקיבלנו לא רק הסכמה עקרונית מההסתדרות הציונית אלא גם איתור של קרקע מתאימה, אנחנו כינסנו את ועדת השרים לענייני קליטה וקיבלנו שתי החלטות עקרוניות: 1 – הטקס יהיה טקס ממלכתי.
ציפי לבני: כמובן שהועדה לעניין טקסים וסמלים תחליט עפ"י הנוהלים שלה איך עושים את זה, אבל זה כבר החלטת ממשלה.
ציפי לבני: 2 – מקום האנדרטה יהיה בהר-הרצל.
ציפי לבני: ביחס לאיתור, אתמול עוד נדרש תיאום אחרון עם מינהל מקרקעי ישראל, ועכשיו אנחנו כבר נמצאים עם הודעה ממנהל מקרקעי ישראל שהנושא מקובל עליהם, ומרגע זה הדבר הופך להיות עניין טכני של הקמת האנדרטה.
ציפי לבני: אני הבנתי במהלך התקופה שיש זיקה וקשר מאוד מיוחד לאותה אנדרטה ברמת רחל, בגלל שאין קברים ואין מדובר באנשים שנפטרו בדרך, לכן יש איזו תחושה של קשר למקום הזה דווקא.
ציפי לבני: במהלך הדיונים עם הקיבוץ, השגתי את הסכמתם שקודם כל לא יגעו במקום ברמת רחל.
ציפי לבני: האתר לא ייהרס, אלא הוא יישאר כפי שהוא כך שמי שרוצה מבני העדה לבוא לשם ולהזדהות באופן פרטי, הוא יוכל לעשות זאת.
ציפי לבני: אנחנו גם קיבלנו הסכמה לפרק זמן של 7 שנים, ולקחנו גם טווח ביטחון עד שתוקם האנדרטה במקום אחר, שיוכלו לקיים שם את הטקסים.
ציפי לבני: יש עוד שני דברים מאוד קטנים שלא הסתיימו, שבעייני הם מאוד זניחים, בעניין של הויכוח שבין רמת רחל לבין אותם עותרים, אבל התהליך של הר הרצל הוא תהליך עצמאי מכל השאלות האלה שקשורות לסיום או מחיקת העתירה בבג"צ.
ציפי לבני: בכל מקרה יש לי גם את החלטת האסיפה הכללית של הקיבוץ, שקובעת שלא יהרסו ולא יפגעו באתר והוא יישאר כפי שהוא, ואני חושבת שזה הישג נוסף לא פחות חשוב לגבי אלה שמרגישים את הקשר דווקא לרמת רחל.
ציפי לבני: מה שיקרה מכאן והלאה, וזה גם חלק מההחלטה שהתקבלה אתמול בדיון, יוקם עכשיו צוות ויהיה תכנון ומראש הודעתי שאני מתכוונת לשתף את בני העדה בתכנון האנדרטה, כי אני חושבת שצריך לתת ביטוי למה שהם מרגישים כלפי המקום ולא רק למה שאנחנו חושבים.
ציפי לבני: אני מניחה שתוך מספר חודשים נסיים את שלב התכנון, ואז נוכל להתחיל לבנות את האנדרטה.
ציפי לבני: ההערכה היא שביום ירושלים הקרוב, הטקס עדיין יתקיים ברמת רחל אבל אני מקווה ששנה לאחר מכן זה יהיה במקום החדש.
ציפי לבני: אבל אני מניחה שהשנה אנחנו נהיה כבר במצב שבו רואים התקדמות בשטח ולא רק ניירות של החלטות ממשלה.
ציפי לבני: מאחר וזה היה בעיניי אירוע שבאופן אישי עבורי הוא היה מאוד חשוב ואפילו מאוד מרגש, היה לי גם חשוב שזה יימסר לבני העדה.
ציפי לבני: אתמול היה להם את החג, ובאותה הזדמנות זה נמסר להם.
ציפי לבני: בזה אני רואה סגירת מעגל ראשון, ועכשיו צריך לבצע את הדברים.
קולט אביטל: מכיוון שבמשך השנים חלק מהתביעות היו שזה דווקא יהיה שם ודווקא שיישאר שם, השאלה המתבקשת היא האם קיימת הסכמה מצד הארגונים עצמם?
קולט אביטל: השאלה הנלווית היא, מכיוון שמדובר בתכנון ולא רק בתכנון פיזי אלא בסופו של דבר יש בכך היבט תקציבי, האם לעניין הזה כבר יש גם תקציב או שאנחנו "נתקע" בדרך מחוסר תקציב?
ציפי לבני: לפני קבלת ההחלטה, דיברתי אתמול גם עם עורכת הדין שייצגה את הארגונים בבג"צ והיא הודיעה לי שהם מאוד מברכים ושמחים על האתר בהר-הרצל.
ציפי לבני: אני מוכרחה לומר שבדיונים איתם, כל עוד זה לא היה מבחינתי ודאי ב- 100% לא רציתי לומר את המילים האלה כדי לא ליצור רמת ציפיות שלאחר מכן לא נוכל לעמוד בה, אבל משהבנתי שכבר סגרנו וכבר ניתנה הסכמת ההסתדרות הציונית אז הם יודעו והם מאוד מרוצים מזה.
ציפי לבני: אני שוב אומרת, הדברים שנשארו פתוחים בינם לבין הקיבוץ הם באמת דברים שוליים שכנראה נסיים זאת עם עוד מפגש אחד, שזה רק נועד להסדיר את תקופת הביניים והישארות המקום, כאשר ממילא מהקיבוץ כבר יש לי את ההתחייבות שהם לא יגעו בקיים.
ציפי לבני: ה- 7 שנים יאפשר, במקרה ויש עיכובים, לערוך את הטקס הממלכתי ביום ירושלים, אבל האנדרטה עצמה נשארת לתמיד בלי שום קשר לשאלה אם יהיו או לא יהיו שם טקסים, כי הבנתי שיש בזה משהו רגשי.
ציפי לבני: אני גם דיברתי עם אדיסו מסאלה מאיחוד הארגונים האתיופים, אשר הביע הרבה מאוד שמחה מהפתרון הזה.
ציפי לבני: כך שגם מבחינת הארגון שהלך מול רמת רחל וגם נציגות הארגונים שבינם לבין עצמם היו מסוכסכים, כולם מאוד מאושרים מהפתרון הזה.
ציפי לבני: ביחס לתקציב, הצלחתי אתמול לקבל החלטה כולל השתתפות של נציג האוצר בדיון.
ציפי לבני: בישיבת ועדת השרים ללא התנגדות האוצר, מתוך ידיעה שזה יצטרך להיות מתוקצב.
ציפי לבני: בעבר, מאחר ותוכננה בכל מקרה איזושהי אנדרטה, היה גם תקצוב מסויים לעניין כך שאפילו יש לנו מסגרת ויש תקנה במסגרת תקציב המשרד שלי לצורך הזה, כך ששם אנחנו לא אמורים להיתקע.
ציפי לבני: אני חוזרת שוב על מה שאמרתי, ההסכמה להחלטה אתמול ניתנה גם על דעת נציג האוצר שהיה בדיון וברך על זה.
ציפי לבני: יותר מזה, יש הרי דברים שאני לומדת תוך כדי, ודווקא אתמול שמעתי שמבחינת חלק מבני העדה דווקא קרבה לגברים זה דבר שמטריד אותם.
ציפי לבני: אני חושבת שעצם העובדה שזה יהיה בהר-הרצל, זה החלק המשמעותי ופחות השאלה איפה זה יהיה בתוך ההר, כל עוד זה מקום שהוא גם מכובד וגם מאפשר את ההתכנסות.
ציפי לבני: כי למרבה הצער, לא כל המקומות שם מאפשרים שתהיה התכנסות מכובדת.
ציפי לבני: הכוונה היא, שההסתדרות הציונית והמינהל יסיימו תוך מספר ימים את הקצאת הקרקע.
שלמה אקלה: דובר כאן על ארגונים שונים, שלא יווצר פה מצב של רווח פוליטי ובהמשך הייתי מאוד מבקש שתהיה ועדת היגוי של כל נציגי הארגונים.
תמר אדסטה: אני דווקא רוצה להתייחס, לנקודה של כל עניין הארגונים האתיופים.
תמר אדסטה: צר לי, אבל אני שייכת אליהם ולא פעם כאבתי כי הסיפור הזה נוגע לי באופן אישי.
תמר אדסטה: כאב לי לראות איך אנשים משתמשים בזה, ולא נכון הוא שלמה שאתה אומר שהיה או לא היה, כן היה ושיחקתם בזה כמו ששיחקתם.
תמר אדסטה: התקבלה פה החלטה ממלכתית, העניין הזה יוצא מהידיים שלכם, תנו לנו את היום הזה שהוא היום היחיד.
תמר אדסטה: יש כאן החלטה ממלכתית, וזה צריך להיות טקס ממלכתי בידי המדינה והוא צריך לצאת מהידיים של הארגונים האלה, כי זה עניין רגשי שונה ולא בתחום חינוך או דיור.
קולט אביטל: אני חושבת שזה באמת חשוב, זה האפשרות לקדם את הנושא ולהקים את האנדרטה.
קולט אביטל: אני חושבת שחשוב מכל הבחינות שהאנדרטה לא תתוכנן על ידי מישהו או מישהם שאין להם נגיעה לקהילה עצמה.
קולט אביטל: לכן, אני מברכת על זה שיש החלטה שבתוך הועדה שתתכנן את האנדרטה, יהיה ייצוג של הארגונים האתיופים.
קולט אביטל: לכן, אני לא יכולה לשים את עצמי במקום משרד ממשלתי, אבל הצעתי והמלצתי היא שאתם ביניכם תקימו איזשהו ארגון או ועדת היגוי משותפת.
קולט אביטל: אני לא חושבת שאתם יכולים לצפות ממשרד ממשלתי, להקים אתכם או לבחור אתכם.
קולט אביטל: תבואו בדברים האחד עם השני, ותחליטו ביניכם.
קולט אביטל: זאת המלצתי, ואם השרה ציפי ליבני תחשוב אחרת ותחליט שכדי לא להיכנס לכל הסיפור הזה היא תרצה למנות, זה כבר סיפור אחר.
קולט אביטל: אבל המלצתי היא שדווקא סביב העניין הזה, כל הארגונים צריכים להתאחד ולנסות ולבחור ועד מייצג.
קולט אביטל: עיתוי הישיבה שלנו היום מתאים מאוד למה שהתפרסם באמצעי התקשורת.
קולט אביטל: ודאי שמעתם שהיום התפרסם בכנסת, ביוזמתה של ח"כ גבריאלי, דו"ח על נתונים חדשים על פשיעה של בני נוער.
קולט אביטל: כבר התכנסנו כמה פעמים ודנו בנוער האתיופי.
קולט אביטל: הנתונים ששמענו לאחרונה מדאיגים גם בהקשר הכולל, ביחס ליתר האוכלוסייה, אך מה שמדאיג יותר, כשמתייחסים לנתונים ולסוג הפשיעה אין ספק שההרגלים האלה והפנייה הזו לפשיעה ולסמים או לאלכוהול היא תוצאה ישירה של העדר קליטה נכונה בארץ.
קולט אביטל: אני כמעט בטוחה שההרגלים האלה לא הובאו עם העולים כשהם הגיעו הנה מאתיופיה.
קולט אביטל: באתיופיה אין הרגלי שתייה, אין הרגליי סמים ואין פשיעה.
קולט אביטל: זה משהו שלצערנו אנחנו, כחברה ישראלית, הנחלנו לעולים.
קולט אביטל: כמו שאני מדבר במונחים מאוד כוללניים.
קולט אביטל: הרוב נובע מאי קליטה נכונה, מנשירה מבתי ספר, ממשבר של סמכות בתוך המשפחות, ממשבר בין הדורות ומיציאתם לרחובות ללא מסגרות מתאימות אחרות.
קולט אביטל: אצלי נדלקה נורה אדומה לאחר ששמעתי על מחקר שהתפרסם באוניברסיטה העברית.
קולט אביטל: הזמנו הנה את ד"ר אדלשטיין מהאוניברסיטה העברית להציג לנו את ממצאי המחקר.
קולט אביטל: אחר כך נשמע גם על דו"ח דומה שנעשה על ידי הג'וינט.
ד"ר ארנון אדלשטיין: אמנם אני עובד באוניברסיטה העברית אך היוזמה למחקר הזה באה מתוך הרשות למלחמה בסמים ומשרד הקליטה, שבאו בצורה מאוד אמיצה, מתוך תפיסה של "בואו נבדוק מה קורה" במקום לטאטא את הדברים מתחת לשטיח.
ד"ר ארנון אדלשטיין: אני חושב שמגיע להם על זה כל הקרדיט.
ד"ר ארנון אדלשטיין: אנו נוכחים בשבועיים האחרונים בפרסומים בעיתונות שלקחו מהמחקר הזה נתונים בכל מיני דרכים לא דרכים וכדי למשוך כותרות או רייטינג מוציאים הרבה דברים מהקשרם, וחשוב שנזכור את זה.
ד"ר ארנון אדלשטיין: לא מדובר במחקר ארצי שניסה לאמוד במדויק את סדר גודל התופעה אלא מדובר במחקר מדגמי, ב-8 מקומות יישוב בהם נמצא הריכוז הגבוה ביותר של בני העדה, כשהמטרה הייתה להבין מה מביא את בני הנוער לשימוש בסמים או מהם המשתנים שאנו יכולים לקשור לשימוש בסמים ולא לנסות ולתת תמונה מדויקת מה האחוז מבני העדה שמשתמשים בסמים.
ד"ר ארנון אדלשטיין: לפי תפיסתי זה כלל לא משנה אם נמצא 18% או 24%.
קולט אביטל: יש בכל זאת הבדלים.
ד"ר ארנון אדלשטיין: האם 18% זה בסדר ו-25% זה מדאיג?
ד"ר ארנון אדלשטיין: זו התפיסה.
ד"ר ארנון אדלשטיין: לכן המחקר ניסה לבדוק באותם מקומות בהם הריכוז הגבוה של בני העדה מהם המשתנים שיכולים להסביר לנו את התופעה והאם המשתנים האלה שונים מהמשתנים שקיימים בקרב הנוער הותיק בארץ.
ד"ר ארנון אדלשטיין: לכן לצאת מזה לכותרות כוללניות זה לא נכון.
ד"ר ארנון אדלשטיין: המחקר הנוכחי הוא המשך של עבודת הדוקטורט שלי שבחנה את עבריינות הנוער האתיופי.
ד"ר ארנון אדלשטיין: כפי שאמרת נכון, אין ספק שהגורמים הבולטים ביותר במצבם של בני הנוער האתיופים כיום הם אובדן גבוה מאוד של סמכות ההורים ונשירה גבוהה מאוד מבתי הספר יחסית לנוער הישראלי הותיק, שהם תוצר של הקונפליקט התרבותי - הבדלי התרבות - שבפועל גם הציבו את בני העדה במעמד נמוך, בעיקר בפריפריה של המדינה ועם סיכוי קטן מאוד להצלחה בהמשך.
ד"ר ארנון אדלשטיין: בסך הכל אנו יודעים על בערך 14 אלף בני נוער בגילאי 12-18, גיל האחריות הפלילית.
ד"ר ארנון אדלשטיין: המחקר דגם 512 בני נוער בשמונה יישובים שבהם הריכוז הגבוה ביותר של בני העדה, כשבפעם הראשונה בחנו את זה בשלוש מסגרות - נוער לומד בפנימיות, נוער לומד בבתי ספר בערים-בקהילה, ונוער משוטט ומנותק.
ד"ר ארנון אדלשטיין: עד היום כמעט ולא הייתה נגיעה בנוער המנותק ואנו יודעים בקרימינולוגיה שנוער מנותק משתמש עוד יותר בסמים ומבצע יותר עבירות והיה חשוב להגיע אל כולם ולא רק למה שנוח לנו.
ד"ר ארנון אדלשטיין: המחקר ניסה לבדוק 4 משתנים תלויים - שימוש בסמים, צריכת אלכוהול, צריכה של תרופות שלא למטרה רפואית ובמידה מסוימת עבריינית.
קולט אביטל: מה ההבדל בין צריכה של סמים לבין צריכה של תרופות שיש להן אותו האפקט?
קולט אביטל: זו לא אותה קטגוריה?
ד"ר ארנון אדלשטיין: אנו מפרידים בין הסמים החוקיים - טבק, אלכוהול ותרופה - לבין הסמים הלא חוקיים - גראס, חשיש, מריחואנה, אקסטזי והסמים הקשים.
ד"ר ארנון אדלשטיין: במדינת ישראל לקבל מרשם מרופא ולקחת כמות גדולה יותר ממה שהוא רשם לנו זה רק שימוש לרעה.
ד"ר ארנון אדלשטיין: ממחקרים קודמים שערכה הרשות למלחמה בסמים נמצא שהחיבור בין עליה ומנותקות לבין שימוש בסמים הוא המתאם הגבוה ביותר שיש, וזה לא מפתיע אותנו.
קולט אביטל: תוכל לומר לנו משהו על הדרך בה הגעת לאותם אנשים, בעיקר לנוער המנותק?
ד"ר ארנון אדלשטיין: בהחלט.
ד"ר ארנון אדלשטיין: לצורך המחקר אספתי סטודנטים יוצאי העדה מתחום החינוך, הקרימינולוגיה והעבודה הסוציאלית, הם היו עוזרי המחקר.
ד"ר ארנון אדלשטיין: הם ישבו איתי לשיחת הכנה, כשהדגש מבחינתי היה שהמחקר לא הולך להיות סטיגמטי ולא זו כוונתו, אלא הכוונה היא כוונה לטובה, על מנת למפות את הבעיה ולמצוא את הפתרונות כדי לעזור.