GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני איש שלום: מפני שהיא ברוסיה, וכעבור זמן קצר ביותר אותה חיילת הוזמנה למשרדו של מפקד היחידה והופתעה למצוא שם את אמא שלה, חוץ מהמקרה האפיזודי הזה רוב החיילים שפנו בבקשות לראש הממשלה באותם מסגרות ביקשו מראש הממשלה לעשות להם פרוטקציה להתקבל ליחידות לוחמות, כי לא קיבלו אותם לגבעתי או לגולני.
קולט אביטל: שאתה הוא זה שנותן לנו אבל פנייתי אליך הייתה בנושא אחר.
קולט אביטל: אני רוצה להבין, אם אתה מרוצה ואתה אומר שאתה מרוצה, מכך שאנשים שמסיימים את בית הספר מתקבלים באהדה בידי בתי הדין, ואני גם רוצה להבין מה מרתיע אנשים.
קולט אביטל: האם תנאים מחמירים?
קולט אביטל: מה בדיוק הבעיה שאותם השמונת אלפים לא מתקרבים לסף?
בני איש שלום: קבוצה של כשלושים ושישה חיילים כפי ששמענו.
בני איש שלום: בתוך זמן קצר אנחנו עומדים היום על כמה מאות והקורס הבא,
קולט אביטל: שמשתתפים בקורס נתיב, סך הכל מעוניינים בגיור מתוכם ארבע מאות אחד עשרה.
קולט אביטל: אני עדיין לא תופסת על מה אתם מדברים פה.
בני איש שלום: חיילים.
בני איש שלום: לאחר המחזור הראשון של שלושים ושישה חיילים בתוך זמן קצר ביותר המספר קפץ, הוכפל עד למספרים האלה שרשומים כאן, שמתקרבים כבר לאלף חיילים שעברו את הקורס הזה, מבקשים לעבור, וכפי שאתם רואים כאן מתוך כחמש מאות חיילים שאינם יהודים ארבע מאות ואחד עשר מבקשים להתגייר.
בני איש שלום: זה שמונים ושניים אחוזים, שזה שיעור מרשים מאוד.
בני איש שלום: ככל שאנחנו מתקדמים עם קורסי נתיב הפניות גוברות והולכות.
קולט אביטל: להתגייר, לפי הערכתך, כמה זמן זה ייקח עד שייפתחו להם תיקים, כמה זמן זה ייקח עד שיעברו את התהליך?
בני איש שלום: נתיב שהם מעוניינים להתגייר הם מוזמנים לעוד שני סמינרים קצרים של עשרה ימים כל אחד בקיבוץ דתי, ובסיום שני הסמינרים האלה הם מוכנים מבחינת ההכשרה לעמוד בפני בית הדין הצבאי לגיור.
בני איש שלום: בית הדין מקבל את הנתונים, הוא צריך להזמין אותם, ולגייר אותם בתהליך שאני מקווה שיהיה קצר ככל האפשר.
בני איש שלום: ככל שהמספרים יגדלו אני מניח שהרכב אחד של בית הדין לא יספיק וכדי למנוע מצב של סחבת או המתנה של כמה חודשים או חצי שנה יתכן שאז, כאשר יהיה לחץ של פונים, הרב הצבאי הראשי יקים עוד הרכב או עוד הרכבים לפי שיקול דעתו ולפי הערכת הצורך.
בני איש שלום: הרושם שלנו עד היום הוא שיש רצון טוב מצד הרב הצבאי הראשי לסייע לנו ואנחנו מקוים שכך התהליך הזה יימשך.
מרינה סולודקין: מאוד במקום, ובזה אני לא מסכימה עם הרב הראשי הצבאי.
מרינה סולודקין: אנחנו מכבדים אחד את השני אבל כל הזמן בויכוח מאוד מאוד עקרוני.
משה גפני: במה את חולקת עליו?
מרינה סולודקין: שני אני רוצה לומר לכם שהגענו עם יולי אדלשטיין לנשיא המדינה כדי לומר את דברינו ואחר כך קיבלנו שאלה מאוד מעניינת מנשיא המדינה.
מרינה סולודקין: והוא אמר מה המצב עם תהליכי הגיור בקהילה שאתם מייצגים.
מרינה סולודקין: גם ממר שרון, ראש הממשלה שלנו, כל הזמן שומעים, ואני מאוד בטוחה שהוא מאמין בזה, שעניין של גיור זה אג'נדה לאומית.
קולט אביטל: שיש הבדל בין מה שהוא אומר לבין מה שעושים.
מרינה סולודקין: כששרון עשה את הקואליציה הוא הוציא מחוץ לשלטון את המפלגות הדתיות והאורתודוכסיות.
מרינה סולודקין: צר לי וקשה לי בלי המפלגות האורתודוכסיות בעניינים חברתיים, אבל בענייני דת ומדינה וליברליזם חשבתי שיהיה קל יותר.
מרינה סולודקין: אבל לא מרגישים בכלל.
מרינה סולודקין: עם כל הויכוח בין מפד"ל לבין מפלגות אורתודוכסיות לא מרגישים את זה על בשרנו, כשרוצים גיור, כשרוצים נישואים אזרחיים לאלה שלא יכולים להתחתן בארץ.
מרינה סולודקין: אנחנו רואים שהרבנות הצבאית לא מבינה את המשימה הלאומית.
מרינה סולודקין: אני מבינה שזה קשה לשמוע, אבל מה לעשות, איש אחד לא יכול, יש ביטוי ברוסית, לחיות על דרך של זרם כעץ, לחסום את הזרם המאוד גדול של מיליון איש, עם כל הכבוד לכולם.
מרינה סולודקין: אז מה שאני אומרת שאחרי דיון כאן, אולי אנחנו צריכים כוועדה להגיע לראש הממשלה ולומר שאנחנו חושבים שצבא הוא מקום מאוד מתאים לצעירים לעבור את הגיור, אבל מרגישים שיש קשיים ויש אנשים שלא מבינים את זה ולא רוצים לעזור.
מרינה סולודקין: אז אני מבקשת ישיבה עם ראש הממשלה בנושא של גיור.
קולט אביטל: הראשיים.
משה גפני: את הדברים של הרב הראשי וקצין חינוך ראשי.
משה גפני: אני יכול לשער מה היה הויכוח, אם אני טועה אז תתקני אותי.
משה גפני: קודם כל אני לא חושב שראש הממשלה הוא טוב ותמים, מהניסיון שלי, ואני אומר את זה לא רק פוליטית.
משה גפני: אני אומר את זה באופן ענייני, אני ישבתי איתו בקואליציה הרבה שנים, הייתי חבר טוב שלו, זאת אומרת הייתי מדבר איתו כל הזמן.
משה גפני: הוא כל הזמן אמר כן כן כן ולא עשה שום דבר.
משה גפני: אז אם זה הפתרון שלך בנושא של גיור.
משה גפני: אבל צריך שיהיה פתרון אמיתי.
משה גפני: ראש הממשלה הוא לא הכתובת.
משה גפני: זו עצה ידידותית.
מרינה סולודקין: התורה וש"ס.
קולט אביטל: גדול, שמונת אלפים חיילים שחלקם הגדול כן מוכנים להצטרף לעם היהודי, והשאלה באיזו דרך, באיזו שיטה, באיזו צורה, אפשר להפוך את תהליך הגיור, לנצל את עובדת היותם בצה"ל כדי לסייע בידיהם, כשהם יוצאים לאזרחות לצאת כאזרחים יהודים לכל דבר, ואיך אפשר לזרז את התהליכים, להקל על התהליכים, להפוך אותם ליותר מושכים, ליותר ידידותיים.
קולט אביטל: אני משתמשת במונח הזה מבלי לרצות לפגוע באיש.
משה גפני: עם הרב הצבאי הראשי שלא צריך לדון על זה אבל אני מסכים איתך שכן צריך לדון על זה.
משה גפני: באמת, אני לא אומר את זה בהומור.
משה גפני: הרב הצבאי הראשי צודק, הנושא של הגיור הוא נושא רגיש, במיוחד בצבא, אני לא בטוח שצריך על זה דיון ציבורי, אבל הכנסת היא גוף שמפקח גם על עבודת הצבא, ובסדר, זה המצב, שני הצדדים צודקים בעניין הזה.
משה גפני: אני חושב שאמרתי את זה באחד הדיונים הקודמים כאן אבל אני אגיד את זה בקצרה.
משה גפני: הנושא של הדת היהודית בכלל, הדת היהודית היא איננה דת מסיונרית.
משה גפני: אני חושב שאצלך בוועדה אמרתי את זה.
משה גפני: אצל הדרוזים למשל אין בכלל גיור, אין מושג כזה.
משה גפני: מי שלא נולד דרוזי לא יהיה דרוזי לעולם.
משה גפני: הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
משה גפני: אין דבר כזה.
משה גפני: מי שנולד, נולד.
משה גפני: להצטרף לא מצטרפים.
משה גפני: לעומת זאת הנצרות היא מסיונרית בעקרון, היא רוצה שכולם יהיו נוצרים.
משה גפני: ומי שלא נוצרי אז יש לו בעיה לפי דבריהם עם העולם הבא וכו'.
משה גפני: על כל פנים היהדות היא איננה כזאת.
משה גפני: זה לא כל מי שלא נולד יהודי לא יכול להיות יהודי.
משה גפני: הוא יכול להיות יהודי, אבל היהדות מטבעה מקשה עליו את הכניסה ליהדות.
משה גפני: היא פשוט מקשה עליו.
משה גפני: השאלה אם באמת הוא מתכוון ברצינות, השאלה אם זה לא דבר רגעי, השאלה אם זה לא משהו זמני, השאלה אם זה לא ניצול היהדות לצרכים שונים ומשונים.
משה גפני: אני לא מתייחס דווקא לתקופה שלנו, אני מתייחס לכל התקופות מאז היותנו דת.
משה גפני: זה העקרון של היהדות.
משה גפני: יש פה מצב, והדיון שאת מקיימת הוא דיון מורכב ומסובך מאוד בתוך הבעיה המורכבת עצמה, מכיוון שהבעיה המורכבת עצמה, אמרה חברת הכנסת סולודקין, הגיעו לכאן לארץ מאות אלפי עולים שהם אינם יהודים.
משה גפני: יכול להיות אפילו מיליון.
משה גפני: כל כך יודעים מכיוון שהיות ותעודת הזהות הפכה להיות מסמך לא מחייב, אני לא נכנס למספרים, שלוש מאות אלף, בלאו הכי הבעיה היא בעיה.
משה גפני: המציאות הזאת שיש פה מאות אלפי עולים שעל פי חוק השבות הם עלו לארץ, והם גרים כאן והם אזרחים והם תושבים ומגיעות להם כל הזכויות, לפי חוק השבות על אחת כמה וכמה זה הרי ברור, לפי חוק הכניסה מגיע להם קצת פחות, אבל המציאות היא שהם גם משרתים בצבא, הם חיים כאן והכל בסדר, ובעצם לא יכול להיות מצב שבנאדם שמוסר את נפשו למען המדינה בסוף הוא רוצה להיות יהודי ואומרים לו רק רגע, אנחנו עושים לך קשיים.
משה גפני: זו הבעיה המאוד מאוד קשה שאיתה אנחנו צריכים להתמודד.
משה גפני: עכשיו צריך לקחת בחשבון שמבין כל העולים האלה שאינם יהודים רק שישה אחוז מבקשים להתגייר.
משה גפני: זאת התוצאה הסופית כאשר הם מגיעים לכאן.
משה גפני: אפילו יבקשו ממני, אני לא מבין בזה בכלל.
משה גפני: אני רק אומר, הבעיה הראשונה שהעולה החדש מתמודד איתה זה עם הגיור ועם העבודה ועם כל הדברים האלה שהממשלה הרעה הזאת לא נותנת לו, ובגלל זה לא הצבעת בעד התכנית הכלכלית.
משה גפני: הגיור מעניין אותו כמו השלג דאשתקד.
משה גפני: מעניין אותו אם יש לו מחר פרנסה, כן או לא.
משה גפני: והעובדה, התוצאה הסופית היא ששישה אחוז מבקשים להתגייר.
משה גפני: יש כאלה שבכלל לא מתחילים בהליכים כאלה, הם עוד לא יודעים אפילו שזה קשה.
משה גפני: ואני לא בטוח, יש מקומות שזה בכלל לא קשה.
משה גפני: יש מקומות שזה קשה.
משה גפני: עכשיו בא הרב הצבאי הראשי ואומר בצדק, לטעמי הוא אפילו יותר מידי ידידותי.
משה גפני: הוא מאוד ידידותי, הוא איש ידידותי, זאת המציאות, אדם נחמד.
משה גפני: הוא אומר אני פועל על פי קריטריונים.
משה גפני: את יודעת מה, לא הקריטריונים היהודיים.
משה גפני: הקריטריונים הצבאיים.
משה גפני: והקריטריונים הצבאיים אומרים שגיור צריך להיעשות על פי ההלכה.
משה גפני: ככה אמרה מדינת ישראל.
משה גפני: ובנושא הזה של קריטריון על פי ההלכה אין בקריטריונים שירות צבאי שהופך אותו ליהודי.
משה גפני: אין, מה לעשות.
משה גפני: אפשר לשנות את זה.
משה גפני: אבל צריך לשנות את הקריטריון הזה.
משה גפני: ואין סמכות שתשנה את זה.
משה גפני: אז נכון שעצם העובדה שהוא משרת בצבא זה מעיד שהוא רוצה להשתייך למדינת ישראל, הוא רוצה להיות ישראלי, זה נכון.
משה גפני: זה אחד מהתהליכים שבו הוא מביע את נכונותו אכן להיות חלק מהעם היהודי.
משה גפני: זה לא תנאי, אין תנאי כזה.
משה גפני: המציאות שבנאדם בא, גוי, ואומר אני רוצה להצטרף, זה באמת אחד הדברים שהוא אמר.
משה גפני: מה עושים מכאן ואילך, מה שעושים מכאן ואילך הרב הצבאי הראשי פועל על פי ההלכה היהודית ועל פי חוקי המדינה.
משה גפני: ועל פי החוק הצבאי.
משה גפני: אלא אם כן ישנו את זה.
משה גפני: אז יכול להיות באמת כפי שאמרה חברת הכנסת סולודקין אולי תהיה ממשלה כזאת שאין בה אורתודוכסים והיא תשנה את הכל.
משה גפני: דרך אגב הליכוד לא יתן את זה.
משה גפני: שלא תהיה פה אי הבנה.
משה גפני: המשמעות של העניין, כיוון שאם יפרקו את כל הקריטריונים של העם היהודי, אין לנו יותר מדינה.
משה גפני: הרי תחשבו מה יהיה עוד דור אחד, אני הלכתי רחוק, מכיוון שזה יכול להיות כמה שנים ספורות.
משה גפני: למועדון שותי הבירה יש קריטריונים להיכנס.
משה גפני: ולא פורצים את זה כל כך מהר.
משה גפני: יש גבולות, כל מדינה שמכבדת את עצמה, להוציא מדינות עולם שלישי, יש לה קריטריונים.
משה גפני: שינסה מישהו להיכנס לארצות הברית.
משה גפני: במיוחד היום.
משה גפני: ובמיוחד אם הוא ישראלי.
משה גפני: חכה שם בשגרירות אני לא יודע כמה זמן, רק בשביל להוציא ויזה עושים לו את המוות.
משה גפני: אז מה, אנחנו נהיינו מדינה כזאת מופקרת.
משה גפני: נכון, יש בעיות רגישות שצריך לפתור אותם, וצריך לפתור אותם באופן ידידותי,
קולט אביטל: בכל זאת איזה שהוא חלון הזדמנויות, של שירות צבאי של שנתיים, שנתיים וחצי, שבו האנשים האלה הם כחומר ביד היוצר, פחות או יותר.
קולט אביטל: הם עוברים תהליכים חינוכיים, לא רק בנושא היהדות.
קולט אביטל: הם עוברים תהליכים של הזדהות עם העם היהודי, של לימוד, של יהדות, וציונות והיסטוריה, והם עוברים תהליך שבסופו של דבר, אם הם מוכנים להקריב את עצמם בשבילנו, בשביל כולנו, הם מביעים בזה רוצה אני.
קולט אביטל: מוכן אני.
קולט אביטל: אז השאלה שלי, הרי אני לא אומרת לך תגמיש את הקריטריון.
קולט אביטל: לא אמרתי לך.
קולט אביטל: אני רוצה להפוך את העניין הזה ליותר נגיש, ליותר פתוח, ליותר ידידותי, בדרך הפניה, בדרך ההתייחסות, בדרך העברת החומר.
משה גפני: בעבודת הרבנות הצבאית הראשית, אני באמת חושב שצריך להיות נגיש והכל.
משה גפני: אני רוצה שתדעי דבר אחד, הרי את מתכוונת לטובת העולים ואת מתכוונת לטובת החיילים.
משה גפני: תראי, הרב הצבאי הראשי נמצא בנקודה הכי רגישה שיכולה להיות.
משה גפני: מכיוון שאם תהיה אצלו איזו שהיא סטיה מההלכה במידה כזאת או אחרת תהיה קבוצה גדולה בחברה הישראלית שתגיד שהגיורים שלו לא שווים שום דבר.
משה גפני: קבוצה גדולה.
משה גפני: אני לא מדבר על חרדים.
משה גפני: קבוצה גדולה בציבור במדינת ישראל שיגיד הגיורים של הרב הצבאי הראשי לא שווים שום דבר.
משה גפני: הוא צריך ללכת על חבל דק, לא ליפול ימינה ולא ליפול שמאלה.
משה גפני: ולכן אני מחזק את ידיו בעניין הזה ואני מקווה שהוא אכן יהיה נגיש, ושיהיה ידידותי כמו שהוא יודע להיות, אבל שישמור על ההלכה.
קולט אביטל: לא מעמידה אותך במבוכה, בכל זאת הייתי רוצה לשמוע ממך, כדי שנוכל להתקדם ואולי לבוא אחד לקראת השני ,למה אתה מתכוון, למה היית רוצה להגיע כשאנחנו אומרים יותר ידידותי.
23591: אם הם רוצים להצטרף או לא, ככה זה יתפס בעיניהם.
23591: אני לא נכנס לתרגום ההלכתי של העניין, אני אומר את זה לעצמי, שבסך הכל, בלי קשר לתהליך הגיור, כל אחד ייקח את זה לאן שהוא רוצה, שאם אנחנו נגיד שבמדינת ישראל רק מי שלא מדליק אור בשבת אנחנו נהיה מוכנים בסוף להכיר בו כיהודי גם אם הוא בא לפה מכוח חוק השבות אז אני חושב שכולנו יחד נפסיד.
23591: ואני יודע שהאמירה הזאת שלי היא אמירה לא טריוויאלית, אני חי בתוך קהילה דומה לאיפה שחי הרב הצבאי הראשי, אני אומר את הדברים גם כמובן שם, ולשמחתי או לצערי אני יודע שיש לזה שותפות גדולה מאוד בכל המקומות, רק כנראה שאסור להגיד את זה בקול רם לחלק מהאנשים.
23591: אני אומר את זה בקול רם, ואני מקווה שיגידו את זה יותר.
23591: ואני אומר את זה באמת, אני מאוד מבין גם את מה שאומר הרב הצבאי הראשי באשר למקום שלו ולרגישות שהוא מחוייב יותר ממני, יש לי יותר מסימפטיה לעניין הזה, במיוחד שבקצה התהליך, כמו שאמר פרופ' בני איש שלום אנחנו נהנים בזמן הזה משיתוף פעולה של הרבנות הצבאית.
23591: ואיך הדברים יוצאים החוצה ואיך לא יוצאים החוצה זה לא עסק שלי.
23591: ואני אומר עוד פעם, גם אחרי מה ששמעתי כאן בוועדה אני מבין את הרצון של הרב הצבאי הראשי שהדברים ישמרו על פרופיל נמוך במה שצריך ובמה שלא.
23591: יחד עם זאת אני חושב שמאוד חשוב שיהיה פרופיל גבוה לחשיבות העניין, לצורך שלנו ליצור אוירה שחיילים רוצים להתגייר.
23591: למרות שהדת היהודית היא לא דת מסיונרית ואנחנו לא נבוא למישהו ונגיד לו בוא תעשה טובה, תתגייר, צריכים ליצור אוירה כזאת שהחיילים מכירים בחשיבות או הם גאים, או מתוך תחושה של גאווה ורצון להזדהות ולהשתייך רוצים להצטרף לעניין הזה.
23591: ובעניין הזה מבחינתי שהרב הצבאי הראשי לא יתעסק עם זה, ואין לי עם זה בעיה שלא.
23591: ואני מבין גם מה שהוא אומר על קורס נתיב בעניין.
23591: אני מקבל את זה כתפקיד שלי.
23591: לא כתפקיד דתי, בגלל שאני לא נושא במשרה דתית, כתפקיד לאומי, ליצור אצל החיילים בצבא הגנה לישראל, חיילים של המדינה היהודית, רצון להשתייך לצבא ולמדינה הזאת עמוק ככל האפשר.
23591: ולעם היהודי.
23591: אני חושב שזה תפקיד שלי.
23591: ובעניין הזה אני אמשיך לעשות ואני יותר אופטימי.
23591: אני חושב שהשישה אחוז, אני לא חושב שהם נכונים, אבל שישה אחוז זה אומר כשאנחנו כצבא עמדנו בצד ואמרנו או.
23591: קיי.
23591: , אם אתה רוצה תפנה לאיזה ערוץ מאוד צר, שאתה לא הכרת אותו גם מספיק, רק אם התעקשת להכיר אותו, בגלל שזאת ההלכה הנקוטה בידי מי שמופקד עליה.
23591: והתפקיד שלי הוא להביא לקורסים האלה מאות ואלפים, ואני חושב שאנחנו נביא לשם מאות ואלפים, ובמהלך הקורסים האלה לא ליצור כפייה או מסיונריות אלא ליצור הפוך, ליצור פתיחות מושכת, שהם יגידו רוצה אני.
23591: ופעם שהוא יגיד רוצה אני ואחרי זה הוא גם יגיד יודע אני, בגלל שאנחנו גם הכשרנו אותו ולימדנו אותו ואחרי זה גם אנשים של הרבנות הצבאית ילמדו אותו את מה שעוד חסר, יעמוד בפני בית הדין, בתנאים שבית הדין יקבע, וגם הוא, אני אומר את זה פה, לא חי בחלל ,יש בתי דין שחיים במקום אחר, בתי הדין שאנחנו עובדים איתם, כמובן כולל הרבנות הצבאית יושבים בתוך העם הזה.
23591: לכן אני חושב שההתקדמות שאני רואה בעניין הזה היא קודם כל ההכרה, שלא הייתה קודם לצערי הרב קיימת כאן.
23591: אני אספר לכם חוויה, אני ישבתי בוועדה הזאת, באולם יותר גדול, היה יותר בלגן, בי' באדר, השישי לשלישי 2001.
23591: נכנס חבר כנסת, לחץ לי את היד, אמר כל הכבוד, לפני שהתחילה הוועדה.
23591: מה שעושה קצין חינוך ראשי, כל מיני דברים.
23591: הסתכלתי על יושב ראש הוועדה, אמרתי למה הזמינו אותי לפה, לשמוע אותי, ולא משנה מה אמרת.
23591: דברים שלא נאמרו בשום מקום.
23591: למחרת אני יוצא מהבית בחמש בבוקר, שומע ציטוטים.
23591: קצין חינוך ראשי: "חיילים לא יהודים פחות טובים מחיילים יהודים", נמאס לנו מהקצין חינוך ראשי הזה, שיתפטר, מי צריך אותו כבר, עם כל מה שהוא עושה בצבא, זה לא תפקיד, שילך וכו'.
23591: לידיעות אחרונות לקח שבוע, כתבו התנצלות.
23591: משהו מאוד חריג בעיתון.
23591: מפה לא שמעתי, חבר הכנסת, דרך אגב, לא היה בדיונים.
23591: הוא אמר את מה שאמר ויצא, הוא באמת כנראה מיהר.
23591: אבל זאת הייתה האוירה.
23591: אני חושב שמה שחשוב לנו היום, ואני שומע את זה עכשיו מקונסנזוס רחב מאוד, כולל כמו שנאמר פה מהרמטכ"ל מבחינתי, וגם מעל הרמטכ"ל, מראש הממשלה, ופה גם בוועדה.
23591: החשיבות של אותם פעילויות.
23591: אני חושב שתשומת הלב לעניין הזה היא חשובה.
23591: אני חושב שתשומת הלב בציבור העולים החדשים, שהוא הולך ועולה מבחינתי, לרצון, כשיש פתיחות כזאת, כשיש נכונות של הצבא להקצות משאבים לעניין הזה גם בתקופה לחוצה כל כך.
23591: אני חושב שיחסית יש מקום לאופטימיות, על אף שהאתגר, כמו שנאמר פה, של הרצון, הוא לא שישה אחוז, הוא הרבה יותר, אבל הוא עדיין אתגר שאנחנו צריכים לחשוב איך עליו להתקיים.
אלי זרחין: הוא דיון מאוד חשוב, אני מאוד מצטרף לדבריו של קצין חינוך ראשי שעם הצוות שלו אנחנו עובדים באופן קבוע.
אלי זרחין: האגודה ישראלית למען ילדים עולים עובדת עם מלש"בים די הרבה.
אלי זרחין: אני מעריך שבין עשרה לחמישה עשר אחוז מהאנשים שאנחנו עובדים איתם הם אינם יהודים לפי ההלכה, אינם רשומים כיהודים.
אלי זרחין: הייתי מגדיר את זה אחרת, מאוד רוצים להצטרף לעם היהודי.
אלי זרחין: יש בעיה להתגייר.
אלי זרחין: יש בעיה לבנאדם שרוצה להצטרף לעם היהודי, וגדל ברוסיה כיהודי בגלל שהיה שם משפחה יהודי, נראה כיהודי, לבוא לכאן ולהבין שכדי להיות יהודי אתה צריך לשמור מצוות, שיהודים עצמם לא שומרים.
אלי זרחין: שבתי ספר למשל מצאו דרך להתמודד עם תלמידים כאלה בשיעורי תנ"ך.
אלי זרחין: אין בעיה שם.
אלי זרחין: אם אפשר להביא את זה, לימודי תנ"ך לתלמידים לא יהודים לומדים ועוברים בגרות בתנ"ך בציונים מאוד גבוהים.
אלי זרחין: אני מציע למצוא איזו שהיא דרך, ואני חושב שזה תפקיד באמת של הרבנות הראשית, ולא בדיוק של חיל חינוך, למצוא דרך בין הרצון הגדול של הצעירים העולים להצטרף לעם היהודי וקושי מאוד גדול לעבור תהליך הגיור כפי שהוא קיים היום.
אלי זרחין: אני מאמין שיש דרכים שונות להיות יהודי.
אלי זרחין: אני מדבר על הרבנות בכלל, אבל הצבא זה חלק מזה.
אלי זרחין: אני מאמין שהצבא זו מסגרת כשרה, חייל שנמצא בצבא, בעיקר חייל קרבי שרוב הזמן הוא בצבא, יכול לקבל דברים שבבית שלו עם הורים עולים הוא לא יקבל.
אלי זרחין: ואני חושב שצריך לנצל את זה.
אלי זרחין: בשלוש שנים שהוא נמצא שם צריך לנצל את האופציה הזאת ולאפשר לו להיכנס לעם היהודי גם בתנאים שלנו.
אלי זרחין: תודה.
משה אדוריאן: מבוגרים.
משה אדוריאן: גם למשרד החינוך יש מסלול של אולפני גיור שאני ממונה עליהם.
משה אדוריאן: זה לא בדיוק דומה למה שהמכונים עושים, כי הם קולטים גם יהודים ולא יהודים, אנחנו מלכתחילה במסלול של גיור.
משה אדוריאן: אני רוצה לומר שלוש נקודות בקצרה.
משה אדוריאן: ראשית יש לנו חיילות במסגרות שלנו שהם בנות שמשרתות בקריה או במקומות שהם מסיימות את העבודה שלהם בשעה ארבע או חמש ובאות אחר כך ללמוד, ולומדות במסלול הרגיל שאנחנו מציעים ,כשנה במסגרת של שמונה שעות שבועיות.
משה אדוריאן: הדרך.
משה אדוריאן: מתשעים אחוז.
משה אדוריאן: הם עוברות מסלול רגיל, אלה בנות שגרות בבית, לא נמצאות בשום מסגרות שמגבילות אותם או יכולות להגביל אותם בעניין הזה.
משה אדוריאן: וזה היה דיון שקיימנו בזמנו בנושא של הגיור והגיוס.
משה אדוריאן: הנקודה השניה, לי מאוד חשוב שהתנאים שנדרשים מאותם חיילים שעוברים את הגיור בצה"ל יהיו זהים לתנאים שאנשים עוברים אצלנו, מכיוון שאם תהיה איזו שהיא אבחנה, ואני מקווה שאין אבחנה כזאת, הם יבואו ויאמרו בעצם למה לא עשו את זה במסגרת הצבא, עכשיו דורשים מאתנו כביכול משהו אחר או משהו שונה.
משה אדוריאן: אז חשוב שהתנאים יהיו שווים.
משה אדוריאן: הנקודה השלישית, צריך לומר לאלה, שלא ניגשו בכלל לתהליך הגיור בצבא או מסיבות כלשהם התחילו ולא סיימו אותו, שידעו שגם לאחר השיחרור יש להם את האופציה הזאת.
משה אדוריאן: שיקבלו, כמו שמקבלים מידע על לימודים או על כל דבר אחר שהם יכולים לעשות לאחר השיחרור, שידעו שגם במסגרת משרד החינוך יש להם אפשרות להצטרף לאולפן גיור, לא נחסמה בפניהם הדרך.
קולט אביטל: שאתם המסגרת שמלווה חלק גדול מהחיילים האלה מיום עלייתם תן לנו גם איזה שהם מספרים, אתם מלווים את האנשים האלה בתהליכי הגיור, כמה מהם וכו'.
ישעיהו יחיאלי: לארץ, לא מרגע התגייסותם.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו היום מתמקדים בעיקר בתקופה הצבאית אבל בעצם השאלה עוד מן ההתחלה.
ישעיהו יחיאלי: ולכן הפתרון המוצע להם הוא לעשות גיור במהלך לימודיהם.
ישעיהו יחיאלי: לפני הצבא.
ישעיהו יחיאלי: במהלך שלוש השנים האלה מי שרוצה בתהליך כזה יכול לעשות אותו במהלך לימודיו בנעלה, ויש לנו בעניין הזה להערכתי בין מאה חמישים למאתיים כל שנה שעושים את זה במהלך הלימודים.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו מדברים עכשיו על אלה שהיו במסלול החינוך הממלכתי בזמן לימודיהם, שבתוך המסלול הזה לא מתאפשר להם מסלול גיור, ואז האפשרות שלהם היא במסגרת צה"ל.
ישעיהו יחיאלי: וכך נולד בעצם מבחינתנו ההשתתפות המאסיבית של בוגרי נעלה בקורסים שקצין חינוך ראשי הזכיר, כשהמסלול הראשי הוא נתיב אבל יש לו גם תת מסלול שנקרא דביר, שהוא בעצם נולד עבור בוגרי נעלה, מייד בצאתם מבית הספר הם נכנסים למסלול לימודים כחיילים.
ישעיהו יחיאלי: זה לא דבר מובן מאליו.
ישעיהו יחיאלי: זאת השקעה אדירה של ימי שירות, של חיילים שבזמן הזה היו צריכים לשרת.
ישעיהו יחיאלי: והם בזמן הזה בעצם לומדים, ופה דיברת על ידידותיות, הנה דבר ידידותי, שבאים לחייל ואומרים לו תשמע, מתוך השלוש שנים כך וכך שבועות אתה יכול לשבת וללמוד בבית ספר באופן וולונטרי דברים שלא למדת מספיק במהלך שלוש השנים בארץ, זאת היא הליכה לקראת, ועל זה באנו להודות.
ישעיהו יחיאלי: ויש פה באמת שיתוף פעולה מצויין של המכון, קצין חינוך ראשי ובתחנה הסופית הרבנות הצבאית הראשית.
ישעיהו יחיאלי: הראשונה באו מנעלה לנתיב ארבעים וחמישה, אנחנו השנה עם מאה שמונים.
ישעיהו יחיאלי: פי ארבעה.
ישעיהו יחיאלי: במהלך של שנה אחת.
ישעיהו יחיאלי: וזה לא דבר מובן מאליו.
ישעיהו יחיאלי: אלה ילדים שלומדים בקיבוצי הקיבוץ הארצי וכיוצא בזה ולבוא אליהם עם תהליך כזה פירוש הדבר שזה אטרקטיבי, זה ידידותי.
ישעיהו יחיאלי: אני מוכרח לומר משהו, חבל שחבר הכנסת גפני עזב כאן, אני חושב שהאמירה שהיהדות איננה מסיונרית היא אמירה נכונה אבל היא לא קשורה לאוכלוסיה הזאת.
ישעיהו יחיאלי: אנחנו לא עוסקים פה במיסיון, אנחנו עוסקים פה באוכלוסיה שהיא תופסת את עצמה כיהודית ,הרבה פעמים שמות המשפחה הם יהודיים, כל מעגל ההשתייכות.
ישעיהו יחיאלי: ולכן ההלימה בין זה לבין, סליחה על הביטוי, הגוי מהרחוב שבא להתגייר היא איננה הלימה.
ישעיהו יחיאלי: יש כאן מצב אחר לחלוטין.
ישעיהו יחיאלי: אני שמח שצה"ל לקח את האתגר הזה.
ישעיהו יחיאלי: הלוואי שהאזרחות תיקח כך.
עודד וינר: ולשמאלך שני תתי אלופים, כל אחד מופקד על תחום אחר בצבא, ושניהם עושים פעולות ברוכות.
עודד וינר: אלי שטרן מופקד על חינוך, על הסברה, על תרבות, והוא עושה את זה יוצא מן הכלל, ויבוא על הברכה, אבל הוא לא מופקד על גיור.
עודד וינר: והפעולות שהוא עושה להעמקת השורשים ולהגברת החינוך וכן הלאה הם תחום פעולתו.
עודד וינר: באים פה בטענות כאלה ואחרות.
עודד וינר: הזה במלוא הרצינות, והרבנים הראשיים החדשים, במיוחד הרב הראשי המופקד על הגיור נפגש, כולל היום, עם ראש הממשלה ועם מנכ"ל משרדו, כדי לפתור את הדרכים ואת היעילות של המערכת על כל שלוחותיה.
עודד וינר: על פי ההלכה.
עודד וינר: ולכן שני הצדדים רואים עין בעין את הנושא הזה.
עודד וינר: אני לא שמעתי שהרבנות הצבאית הראשית, שמגיעים אלינו הדים כאלה, מהווה איזה שהוא מחסום או פקק בדרך לגיור.
עודד וינר: מדובר פה על ארבעים ואחד תיקי גיור שנפתחו ברבנות הצבאית ואני לא שומע שזה מה שחוסם או המערכת חסומה בגיורם.
עודד וינר: לצערנו, אנחנו היינו רוצים שיהיו הרבה יותר.
עודד וינר: אני רוצה שיהיה ברור, הרב הצבאי הראשי שפועל בשיתוף פעולה עם הרבנות הראשית לישראל ופועל על פי כל כללי ההלכה והוא גם משקיף בכל דיוני המועצה, מועצת הרבנות הראשית, פועל בהתאם למה שהוא יכול.
עודד וינר: אתם שואלים על הזיקה בין הרבנות הראשית לרבנות הצבאית הראשית.
עודד וינר: בדרך.
עודד וינר: ארבעים ואחד תיקים, וגם אם היה כפל כפליים.
קולט אביטל: מעט מאוד.
עודד וינר: שהיא יוצרת.
עודד וינר: כי המערכת פתוחה, והיא הייתה מסוגלת לקלוט עשרות מונים יותר.
קולט אביטל: מסכימים על אותם ההגדרות.
קולט אביטל: אתה מדבר בהגדרה שאנחנו מבינים אותה, והקושי הוא באותה הגדרה כשמדובר על כל אחד מהתהליכים הקשים שהרבנות האורתודוכסית דורשת בגיור.
קולט אביטל: זאת הבעיה.
עודד וינר: הגיור מבחינה הלכתית.
עודד וינר: זו שאלה אחרת.
קולט אביטל: לומר כמה מילות סיכום?
קולט אביטל: מקווה שהוא מקובל גם על חברי חבר הכנסת ברונפמן למרות שהוא הגיע רק עכשיו.
קולט אביטל: קודם כל אני חושבת שנתחיל בכל החיוב שהוועדה מברכת את צה"ל שרואה בגיור אתגר, אנחנו מברכים במיוחד את פעולותיו המוצלחות של קצין חינוך ראשי ואת הקורסים שמתקיימים ורושמים בפנינו בשמחה ובסיפוק שלקורסים יש ביקוש רב ושאנחנו רוצים לעודד כמה שרק ניתן, ובסך הכל גם מטרת הדיון הזה היא לתת חשיפה לנושא הזה.
קולט אביטל: והחשיפה הזאת ניתנת באמצעי התקשורת והחשיפה החיובית ניתנת גם באמצעי התקשורת הרוסיים, אז אני חושבת שאנחנו רואים בנושא הזה גם אתגר וגם ברכה.
קולט אביטל: אנחנו גם רוצים לקרוא לצה"ל לנקוט בדרכים להגברת המוטיבציה.
קולט אביטל: אולי נקרא לזה כבוד הרב מה שאתה קראת המעטפת הפנימית, דהיינו מה שאנחנו רוצים זה ליצור פתיחות והליך יותר ידידותי שנותן לאנשים האלה את המוטיבציה לרצות להתגייר.
קולט אביטל: אנחנו לא באים לומר לך כיצד ומהם ההליכים ומהם הקריטריונים שלפיהם אתה מגייר אותם לפי ההלכה.
קולט אביטל: לא זאת המטרה שלנו.
קולט אביטל: המטרה שלנו היא ליצור את המוטיבציה ואת הפתיחות ואת התהליך היותר ידידותי בתוך הצבא.
קולט אביטל: יש לנו פה דוגמאות של דברים מוצלחים.
קולט אביטל: ולכן אנחנו קוראים להגברת המוטיבציה ולתהליכים יותר פתוחים.
רומן ברונפמן: אם אני אתייחס.
רומן ברונפמן: אני אקרא את החומר.
קולט אביטל: איתנו יו"ר הסוכנות היהודית והמנכ"לית של המשרד לקליטת עליה, יש לנו סדר יום כפול היום.
קולט אביטל: מצד אחד אנחנו רוצים לשמוע סקירה מסלי מרידור, מצד שני יש לנו הצעה לסדר בקשר למשבר העלייה של דניאל בן לולו.
קולט אביטל: אני חושבת שאולי זה פתיח לנושא שעליו אנחנו צריכים לדבר.
דניאל בן לולו: אני שמח מאוד להופיע כאן בפניכם היום, יש לנו בעיה קשה מאוד שאני לא חושב שהיתה צריכה להיות, בעיה של עליה לארץ ישראל.
דניאל בן לולו: כשהייתי עוד ילד קטן, ארץ ישראל בשבילנו היתה מקור לגאווה, זה היה משהו שכל אחד ואחד רצה מאוד להגיע אליה ואני חושב שזה לאו דווקא במרוקו אלא בכל מקום בעולם.
דניאל בן לולו: אני ישבתי גם עם היו"ר קולט אביטל וגם עם השרה לשעבר יולי תמיר וביקשתי מהם כל מיני נתונים על העבר אבל יש לנו את בעיה היום ומה בעצם לעתיד, כשאנחנו רואים שלאורך כל הדרך קשה מאוד לשכנע עולה מכל מקום לעלות לארץ.
דניאל בן לולו: זה לא היה קל לשכנע אותי כשהייתי ילד כי לא ביקשתי כלום, ביקשתי רק לעלות לארץ, רציתי מאוד להגיע לארץ ועליתי והתחנכתי כאן בארץ.
דניאל בן לולו: אבל היום, בגלל מה ששומעים בארץ, בגלל מה שקוראים בעיתונים, בגלל מה ששומעים בטלוויזיה ובתקשורת על הבעיות הקשות הקיימות במדינת ישראל, צריך לעשות משהו ואני קורא פה ליו"ר הסוכנות שעושה עבודה נפלאה, וכל החברים בסוכנות, שעושים עבודה נפלאה, אני מבקש לנסות ולהוציא איזה מין "עשרת הדברות" שאותם אפשר לומר לאותם אנשים שרוצים לעלות בארץ, מה אנחנו יכולים לעזור להם כדי לבוא ולהיקלט כאן בארץ.