GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: יודעים שיש 38,000 אנשים, כי הם אלה שפנו למוסדות היהודיים.
קולט אביטל: יש שלושה-ארבעה מוסדות שמעניקים סיוע ועזרה לקהילה, לכל אותם אנשים נזקקים ונצרכים.
קולט אביטל: 38,000 האנשים האלה שפנו לעזרה, נשאלו שאלות כמו, האם אתם מעוניינים לעבוד, האם אתם מעוניינים לעלות לישראל ולמצוא שם עבודה.
קולט אביטל: מבין האנשים האלה, הסוכנות היהודית מביאה לקורסים מקצועיים, להכשרה מקצועית וללימודי עברית במרכז מסוים בבואנוס-איירס, הכול על חשבון הסוכנות היהודית, כולל נסיעה באוטובוסים, כי לאנשים האלה אין אפילו פרוטה לאוטובוס מחוץ לעיר.
קולט אביטל: באות משפחות שלמות, וביניהן אנשים שלומדים מקצועות שהוחלט עליהם תוך בדיקה בארץ, שהם המקצועות הדרושים בארץ - פחחות רכב, מכונאות רכב, קצבים, עובדים בבתי מלון, עובדים ועובדות בגריאטריה.
קולט אביטל: כאשר הייתי בארגנטינה הגיע, למשל, נציג של רשת "ישרוטל" עם מאגר של משרות, עם הבטחה שאנשים שיעלו יקבלו את המשרות האלה.
קולט אביטל: כך גם, נדמה לי, נחתם הסכם עם יושב-ראש איגוד המוסכים, ואנשים שעברו את ההכשרה המקצועית שם יקבלו עבודה במוסכים בארץ.
קולט אביטל: תוך כדי ההכשרה יש גם כיתות לעברית, אולפנים.
קולט אביטל: המרכז הזה הפך לתוסס, גם תנועות הנוער פעילות ומגיעות לשם.
קולט אביטל: חזרתי פחות או יותר מעודדת מהמגמה הספציפית שראיתי שם.
קולט אביטל: עם זאת, אני אחטא לאמת אם אני לא אגיד לכם שגם נפגשתי, לפחות עם כמה שליחים מאוד מרשימים - כפי שאתם יכולים להבין חלוקת העבודה היא בין מרכז לבין פריפריה, מה שנקרא "אינטריור", כל ערי השדה - ויש שליחה אחת מבין אלה שפגשתי שמאוד הרשימה אותי.
קולט אביטל: בחורה רוסייה, שעשתה הסבה מקצועית ועובדת יפה מאוד בארגנטינה, בחורה בשם הלנה קוברסקי.
קולט אביטל: היא באמת אישה מאוד מרשימה, זה סך הכול גורם נחת להיות מסוגלים לבוא ולהגיד לכם שפוגשים גם אנשים שעושים עבודה מצוינת.
קולט אביטל: והבחורה הזאת סיפרה לי על כל תלאותיה, כשהיא מגיעה לערי שדה, כאשר היא נתקלת, קודם כול, במשפחות שחוזרות מכאן, עם הסיפורים, סיפורי חוסר הטיפול הנכון בעולים, כשהם מגיעים לארץ, עם היתקלות בביורוקרטיה.
קולט אביטל: פה אנחנו נכנסים ללב הדיון שיהיה לנו פה היום.
קולט אביטל: מצד אחד, יש רצון ומשקיעים מאמצים אדירים כדי לאתר עולים ולהביא אותם לארץ, מצד שני, ניתן סיוע בעבר, חלק מהסיוע הזה עומד להתבטל, אם לא התבטל כבר, ועל כך דנו מול הממשלה, ואולי נדון בזה עוד היום.
קולט אביטל: אני חשה שהבעיה העיקרית לחוסר המוטיבציה היא לא כן או לא מידת הסיוע או סכום הכסף שיקבלו מהסוכנות היהודית או מהממשלה או מסל הקליטה, אלא תהליכי הקליטה בארץ וההיתקלות, לצערנו, בשתי בעיות עיקריות.
קולט אביטל: היתקלות בבעיות ביורוקרטיות מאוד קשות, והיעדרה של תשתית אמיתית, במשרדי הממשלה או במקומות אחרים, לקלוט אותם מבחינה אמיתית וחברתית; חוסר היכולת לתקשר בספרדית עם פקידות, שאולי הקדישה בשנים האחרונות את מרב מאמציה לקלוט את העלייה מרוסיה, ולכן שימת הלב העיקרית היא לדבר ברוסית או קורסים לרוסים או כתוביות ברוסית או כותרות ברוסית, וחוסר היכולת להיקלט על-ידי גופים שמלווים את הקליטה בצורה רצינית בארץ.
קולט אביטל: זה גורם נוסף.
קולט אביטל: זה הרושם שלי.
קולט אביטל: שמעתי על מקרים מאוד ספציפיים של עולים, שחזרו לשם עם סיפורים קורעי לב.
קולט אביטל: בסך הכול יכול להיות שהסיפורים עצמם הם לא כל כך קורעי לב, אבל הצרה היא, שמרגע שאנשים חוזרים למקומות כאלה, קשה מאוד לבוא ולתבוע מאחרים לעלות לארץ.
קולט אביטל: עד כאן מה שרציתי לדווח לפורום הזה.
קולט אביטל: אתנו היום נציגי הסוכנות היהודית, משרד החוץ, משרד האוצר, המשרד לקליטת עלייה, משרד החינוך, משרד הפנים, משרד הרווחה, משרד התעשייה, וכן מרכז השלטון המקומי והמוסד לביטוח לאומי, וכמובן נציגים של התאחדות עולי אמריקה הלטינית ונציגי ארגון "אלטרנטיבה לבורל", שאני אבקש מהם בהמשך, לדבר, כדי לראות באיזה כיוונים אולי יכולים להיות פתרונות.
קולט אביטל: הישיבה הזאת הוכנה בשיתוף עם נציגי התאחדות עולי אמריקה הלטינית, ואני אבקש ממר צבי אשכנזי לפתוח ולסקור בפנינו קצת מן הבעיות שהעלית, נדמה לי, בפני שרת הקליטה, ושטרם קיבלת תשובה עליהן.
קולט אביטל: אני רוצה לבקש גם מנציג הסוכנות היהודית, הסמנכ"ל, לתת אולי סקירה על המאמצים שהם עושים, וכיצד הם רואים את הדברים.
קולט אביטל: אם אני לא טועה, בשנתיים האחרונות עלו כ-7,000 עולים, אבל ממה שאנחנו מבינים, יש גם נתונים שבסביבות 1,000 חזרו לארגנטינה.
אריק פודר: לא מתוכם.
קולט אביטל: זה מתוך מה שראיתי בעיתונות.
אריק פודר: זה לא מתוכם, וזה גם לא מה שפורסם במעריב.
קולט אביטל: בהמשך אני אעמוד על טעותי.
קולט אביטל: מר אשכנזי, בבקשה.
צבי אשכנזי: תודה לך.
צבי אשכנזי: בכמה מילים אני רוצה להציג את הבעיה.
צבי אשכנזי: פנינו בחודש ספטמבר לשרת הקליטה, ובעקבות כך שלא קיבלנו תשובה, פנינו לחברת הכנסת קולט אביטל.
צבי אשכנזי: בשנתיים האחרונות עלו מארצות אמריקה הלטינית 10,000 עולים: 7,500 בשנת 2002 וכ-2,500 השנה, כשבחודש דצמבר לבד יעלו כ-600-700 עולים.
צבי אשכנזי: בשנתיים, בערך כ-10,000 עולים.
קולט אביטל: אנחנו מדברים בעיקר על ארגנטינה ואורוגוואי?
צבי אשכנזי: לא, על כל אמריקה הלטינית, כאשר 85% מהם מארגנטינה ואורוגוואי.
צבי אשכנזי: כרגע הבעיות הן אצל כל העולים מכל אמריקה הלטינית, ולא רק אצל אלה שבאו מארגנטינה ואורוגוואי, שהיתה בעיה בוערת בשנה האחרונה.
צבי אשכנזי: אודות לסוכנות היהודית העולים קיבלו סיוע מיוחד.
צבי אשכנזי: הם עלו בעקבות המשבר הכלכלי שהיה, בארגנטינה במיוחד, והתפשט ליתר המקומות, ליתר ארצות אמריקה הלטינית.
צבי אשכנזי: הסוכנות היהודית התגייסה, וגייסה הרבה מאוד כסף מיהדות העולם, והעולים קיבלו הטבות מיוחדות.
צבי אשכנזי: אנחנו בארץ, כהתאחדות, כעמותה, כמוסד התנדבותי, גייסנו הרבה מאוד מתנדבים, ומרגע שהם מגיעים לארץ, מרגע שהם יורדים מהמטוס, אנחנו מקבלים אותם.
צבי אשכנזי: יש מתנדבים שלנו בשדה התעופה, דוברי ספרדית.
צבי אשכנזי: מכיוון שבמשרד הקליטה, למעט בן-אדם אחד, אין דוברי ספרדית, והיו ימים שהגיעו מאות עולים, מתנדבים שלנו עזרו בתרגום, עד לקבלת כל המסמכים הדרושים.
צבי אשכנזי: ליווינו את העולים למונית, שלוקחת אותם למרכז הקליטה, ובמרכז הקליטה עצמו, מתנדבים שלנו מקבלים אותם עם מפתח של החדר ומזון שיספיק לכמה ימים.
צבי אשכנזי: הם מגיעים בדרך כלל בשעות הלילה המאוחרות, לכן אנחנו דואגים שיהיה להם לפחות כוס קפה, עוגיה, חלב לילדים.
צבי אשכנזי: למחרת, המתנדבים שלנו מלווים אותם לסידורים הראשונים: פתיחת חשבון בבנק, תעודת זהות – כל הסידורים הראשונים שהעולה צריך.
צבי אשכנזי: מכיוון שהזמן שהם נמצאים במרכז הקליטה הוא רק כחודשיים מתחיל הלחץ מיד בשבועיים או בשלושת השבועות הראשונים לחיפוש דירה.
צבי אשכנזי: המתנדבים שלנו מלווים אותם, עד כמה שאפשר, לשכירת דירות ללא דמי תיווך.
קולט אביטל: מה העזרה שהם מקבלים בדיור אחרי החודשיים הראשונים?
צבי אשכנזי: בשנה הראשונה לא מקבלים שום החזר כספי לדיור, הכול כלול בסל הקליטה.
קולט אביטל: סל הקליטה כולל 300 דולר לחודש לשכר דירה, האם זה למשפחה או לאיש?
חנוך צמיר: אין סכום מדויק.
חנוך צמיר: בסל נלקחה בחשבון גם ההוצאה לדיור.
חנוך צמיר: אדם יכול לשכור דירה ב-300 דולר, הוא יכול לשכור דירה ב-400 דולר.
קולט אביטל: אין דירות ב-300 דולר.
חנוך צמיר: זו היתה רק דוגמה.
חנוך צמיר: מה שאני מנסה לומר, שאין סכום מדויק לשכר דירה.
חנוך צמיר: יש סל, וכל אדם עושה בו שימוש לפי שיקול דעתו.
קולט אביטל: כמה יש בסל?
חנוך צמיר: זה תלוי בגודל המשפחה.
קולט אביטל: תן לנו דוגמה למשפחה של אבא, אימא ושני ילדים.
חנוך צמיר: בסביבות 40,000 שקלים.
אביטל טוך: הסל מכסה חצי שנת מחיה, ושנה שכר דירה.
אביטל טוך: בחצי השנה השנייה יש בממוצע 2,400 שקלים לחודש מחייה.
קולט אביטל: הם מקבלים 40,000 כשהם באים לחצי שנה, ועוד 2,400 לכל חודש במחצית השנה השנייה.
אביטל טוך: זה בממוצע למשפחה של ארבע נפשות.
אביטל טוך: זה כולל גם שכר דירה, וזה, מלבד הסיוע המיוחד של הסוכנות בשנה הראשונה.
מאוריסיו בלטר: 2,400 שקלים הם מקבלים אם הם לא עובדים.
מאוריסיו בלטר: אם הם עובדים, הם לא מקבלים במחצית השנייה כלום.
אביטל טוך: אם הם עובדים, הם לא מקבלים.
אביטל טוך: גם אני לא מקבלת.
קולט אביטל: אם אדם מוצא עבודה, הוא מקבל את סל הקליטה לשישה חודשים, ואחרי שישה חודשים הוא לא מקבל סיוע לדיור.
חנוך צמיר: אם הוא עובד, הוא לא מקבל, מלבד הסיוע הנוסף של הסוכנות היהודית.
קולט אביטל: אם הוא לא עובד, 2,400 שקלים אמורים להספיק למשפחה שלמה?
קולט אביטל: זה כבר הכול מן הביטוח הלאומי וכן הלאה?
מאוריסיו בלטר: אין ביטוח לאומי בשנה הראשונה.
קולט אביטל: מה הם מקבלים מהסוכנות היהודית?
30083: התוכנית המקיפה, שכוללת את כל מרכיבי הסיוע, במסגרת התוכנית המיוחדת, התמיכה לעולה בודד נעה בין 6,000 דולר ל-22,500 דולר למשפחה של ארבע נפשות.
קולט אביטל: לכמה זמן?
30083: מדובר על עד שלוש שנים, כאשר חלק מזה מיועד לסיוע בהתארגנות הראשונית, ולאחר מכן יש המרכיב של התמיכה ברכישת דירה, התמיכה בתעסוקה.
קולט אביטל: התמיכה ברכישת דירה היא מכם או מהממשלה?
30083: היא בשותפות.
30083: כל התוכנית הזאת נעשתה ביחד עם משרד הקליטה ועם משרדי הממשלה השונים.
קולט אביטל: עכשיו היא בוטלה.
30083: כל אלה שעלו ויעלו עד ה-31 בדצמבר 2003, התוכנית הזאת שרירה וקיימת לגביהם.
30083: אלה שיעלו לאחר מכן, זה לא תופס לגביהם.
30083: כל אלה שנמצאים במסגרת הזאת, שעליהם מתקיים הדיון, ודאי שהתוכנית הזאת שרירה וקיימת לגביהם.
קולט אביטל: אתה מדבר על אלה שכבר עלו או שיעלו עד ה-1 בינואר 2004, וכל מי שיעלה אחרי התאריך הזה, כל המענק והסיוע לדיור לא יהיה קיים.
30083: הסוכנות היהודית מעוניינת שהתוכנית הזאת תימשך.
קולט אביטל: אני יודעת, גם הלכתם לבג"ץ בעניין הזה.
קולט אביטל: אני פשוט מנסה לבדוק את העובדות, כי בתקציב של משרד הקליטה זה לא היה.
קולט אביטל: יותר נכון, זה צריך להיות בתקציב משרד השיכון, אם אני לא טועה.
חנוך צמיר: כפי שאמר אלי כהן, חברי, התוכנית היא תוכנית אחת, היא נעשתה מתוך ראייה כוללת, והיא נשענת על החלטות ממשלה, שבהן יש גם החלק של הסוכנות היהודית.
חנוך צמיר: יש הסיוע השוטף והרגיל של משרד הקליטה, שהוא לא מיוחד, כמו לכל עולה, ויש הצבע המיוחד של התוכנית המיוחדת, שמורכב בעיקרו משני כיוונים.
חנוך צמיר: הוא מורכב ממענק מיוחד, מעבר לסל הקליטה, שהוא תקציב סוכנותי, וניתן באמצעות החלטות של ועדה משותפת, הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה- - -
קולט אביטל: 40,000 שקלים.
חנוך צמיר: סל הקליטה הוא כ-40,000 שקלים למשפחה של ארבע נפשות.
חנוך צמיר: זו הרוטינה, אין בזה שום דבר מיוחד.
חנוך צמיר: אני מנסה להבליט את הדברים השונים, המיוחדים.
חנוך צמיר: הדברים השונים, המיוחדים, מורכבים בגדול מהקטע של עד 20,000 דולר למשפחה, שוב כפונקציה של גודל משפחה, מה שציין אלי כהן, כשיש תת-כותרות על-פי התארגנות, דיור, תעסוקה וכן הלאה, ויש הקטע של משכנתה מיוחדת, שזה יוצא מתקציב משרד השיכון.
חנוך צמיר: אגב, כל מה שאני אומר נכון, כפי שנאמר כאן, למי שיעלה עד ל-31 בדצמבר 2003, כשגובה המשכנתה המיוחדת הוא כ-82,000 שקלים למי שיבצע את הרכישה עד סוף 2004.
קולט אביטל: אין כבר מענק.
חנוך צמיר: בתוך זה מרכיב המענק הוא כ-27,000 שקלים, והיתרה היא הלוואה בריבית של כ-4%, ההלוואה הרגילה.
קולט אביטל: המענק קיים עד סוף 2004?
חנוך צמיר: לגבי 80,000 השקלים המיוחדים האלה זה קיים.
חנוך צמיר: זה לא קיים במשכנתה הרגילה, כי זה תוספת למשכנתה הרגילה.
חנוך צמיר: כל אחד זכאי למשכנתה הרגילה.
30083: הזכויות האלה שניתנו לעולים עומדות להם כל עוד הם נמצאים בקטגוריה של התקופה שהועמדה לרשותם.
30083: זה שהממשלה הפסיקה את זה ב-31 בדצמבר, זה לא אומר שמפסיקים להם את הזכויות שהוענקו להם.
קולט אביטל: מה שאתה אומר, שלא מפסיקים רטרואקטיבית.
קולט אביטל: אבל אני שואלת, כי זה חשוב לכולנו, וגם לפרוטוקול, האם מה-1 בינואר 2004 אתה אומר שבכל זאת תמשיך להיות משכנתה מיוחדת בסך 82,000 שקלים?
חנוך צמיר: למי שעלה עד 31 בדצמבר 2003.
קולט אביטל: מי שעלה אחרי ה-1 בינואר?
חנוך צמיר: הוא לא יהיה זכאי לה.
קולט אביטל: זאת אומרת, שכל מי שעולה החל מה-1 בינואר, יקבל את המשכנתה כהלוואה, אבל כיוון שהוא יזדקק, אם הוא ירצה לקנות דירה, להרבה יותר כסף, המשכנתה תהיה יותר גדולה, אבל גם ההחזר שהוא ייאלץ לשלם יהיה יותר גדול, כאשר אנחנו לא בטוחים שהוא יוכל להחזיר, כי זה תלוי אם תהיה לו עבודה או לא.
קולט אביטל: האם אני מדייקת?
חנוך צמיר: אני רוצה להבהיר נקודה אחת.
חנוך צמיר: הסיוע המיוחד לדיור נשען על המשכנתה הרגילה.
חנוך צמיר: משכנתה רגילה הוא ימשיך לקבל, הוא לא יקבל את ה-80,000 שהזכרתי קודם לכן.
חנוך צמיר: המשכנתה הרגילה, שהיא פונקציה של גודל המשפחה, מרכיב המענק בה בוטל.
קולט אביטל: מרכיב המענק בוטל, ולכן נאמר לכולנו, כולל לוועדה הזאת, בוועדת הכספים, שמה שיינתן, זאת משכנתה מוגדלת.
קולט אביטל: הבסיס של מה שנאמר לנו בוועדת הכספים, שאם קודם עולה חדש היה צריך להחזיר משהו כמו 780 שקלים לחודש על חשבון המשכנתה, עכשיו הוא ייאלץ להחזיר בסביבות 1,400-1,500 שקלים בחודש.
חנוך צמיר: קצת פחות.
מאוריסיו בלטר: זה תקף לכל העולים שלא קנו, לא רק לעולים חדשים.
חנוך צמיר: זה לכולם, לאו דווקא לעולים מאמריקה הלטינית.
קולט אביטל: זה אומר שאדם שלא עובד, או שהוא עולה חדש, זה הופך לדבר שהוא לגמרי פרוהיביטיבי.
קולט אביטל: גם אם תיתן לו את ההלוואות הטובות ביותר, מניין הוא יכול להחזיר את הכסף?
קולט אביטל: ואז אנחנו יושבים פה ורואים את העולים החדשים שזרקו מהדירות, כי הם לא יכלו לשלם את המשכנתה.
צבי אשכנזי: הנושא של המשכנתה כרגע הוא לא רלוונטי, מכיוון שלעולים אין הכסף אפילו להתחיל לחשוב על דירה.
צבי אשכנזי: רוב העולים שהגיעו משתכרים די יפה.
צבי אשכנזי: הבעיה שבגללה פנינו לשרת הקליטה היא בעיית החלשים - האנשים המבוגרים שעדיין לא הגיעו לגיל הפנסיה, האמהות החד-הוריות, החולים.
צבי אשכנזי: פה יש בעיות רציניות מאוד.
קולט אביטל: האם יש לך נתונים באחוזים לגבי הציבור שעלה, בממוצע, עד גיל 50-55, כמה מתוכו מועסקים וכמה ממתינים לעבודה?
צבי אשכנזי: הבעיות הקשות בשנה האחרונה הן של כ-500 משפחות, שקיבלנו מהן פניות.
צבי אשכנזי: אני מתאר לעצמי שיש עוד כמה משפחות, אבל אלה הבעיות הרציניות, הבוערות כרגע, ובזה אנחנו חייבים בשלב מסוים לטפל באופן פרטני.
צבי אשכנזי: פה זה לא עניין של תקציבים.
צבי אשכנזי: פה לא מדובר בתקציבים מיוחדים.
קולט אביטל: אלה לא בעיות של תעסוקה?
צבי אשכנזי: גם בעיות של תעסוקה.
צבי אשכנזי: לאדם מעל גיל 50 או 55 או 58 אין שום אפשרות לקבל עבודה היום.
קולט אביטל: ואז הוא חי מ-2,400 שקלים לחודש.
חנוך צמיר: ולאחר מכן, בשנה השנייה, הוא עובר לטיפול הביטוח הלאומי.
צבי אשכנזי: ברור שאין לו מספיק לתשלום שכר דירה.
צבי אשכנזי: פה דיברו על עלות שכר דירה, ויש תופעה, כמו ברמלה, למשל.
צבי אשכנזי: לפני שהגיעו לרמלה עולים מארגנטינה, שכר הדירה עמד על 300 דולר.
צבי אשכנזי: שכנעו אותם להגיע לרמלה, משום ששכר הדירה נמוך, ואפשר לעבוד גם בתל-אביב.
צבי אשכנזי: מאז שעברו לרמלה, העולים מארגנטינה, שכר הדירה עלה מעל 500 דולר.
חנוך צמיר: אלה כוחות השוק.
חנוך צמיר: יש ביקוש לדירות, המחיר עולה.
קולט אביטל: יש פה נציגים של השלטון המקומי.
קולט אביטל: יש לכם דרך לעבוד מול עיריית רמלה כדי לראות מה ניתן לעשות במקרים כאלה.
קריאה: יש פה מרעננה ומקרית-ביאליק.
צבי אשכנזי: על שכר הדירה ברעננה, בכלל אין על מה לדבר.
נחמה אפרתי: יש מרכז קליטה, ואני מזכירה את מרכז הקליטה בהקשר של שכר דירה, מכיוון שהמשפחות שמגיעות, לרוב הפרופיל של העלייה היא עלייה של משפחות עם ילדים, הילדים נקלטים בבתי הספר העירוניים, והורים לא רוצים לגרום למשבר נוסף, אז בשיניים הם ישלמו את אותם 700 דולר ברעננה כדי לא לגרום למשבר.
נחמה אפרתי: זה לא מדויק שעולים נמצאים חודשיים במרכז קליטה, יש בהחלט קריטריונים שונים ומשונים של הסוכנות היהודית, והיא מאפשרת לעולים להישאר גם שנה במרכז קליטה.
נחמה אפרתי: בהחלט, כאילוץ, הם נשארים ברעננה, הם אולי היו רוצים בפנטזיה, אבל הם נשארים כדי לא לגרום לילדים למשבר נוסף.
צבי אשכנזי: דווקא ברעננה יש בעיה רצינית מאוד במרכז הקליטה עם עורכי-דין ורואי-חשבון, שאין להם שום אפשרות לעבוד פה במקצוע, וביניהם יש הרבה מאוד שרוצים לעזוב את הארץ.
קולט אביטל: האם מישהו מכם יכול לתת הסברים על התופעה של 1,000 משפחות או 1,000 האנשים שירדו?
קולט אביטל: האם אנחנו יודעים מה קרה?
קולט אביטל: האם מישהו היה בקשר אתם?
דוד שכס: זה ממש מתאים לוועדה הזאת, כי על ההצלחה של העולים הנקלטים, שהם הרוב, שומעים במכתבים ובאופן קצת וירטואלי, אבל את היורדים פוגשים עם הסיפורים קורעי הלב, וזה משפיע בצורה מאוד שלילית.
דוד שכס: אני חושב שצריך טיפול מונע, אבל זו כבר הצעה.
דוד שכס: הסוכנות נטתה להציל אנשים במצב קשה, וגם להגדיל את הסכומים.
דוד שכס: השליחים בדרך כלל היו אחראים, אבל שלחו לארץ גם אנשים, שאחר כך התגלה שהם היו חלשים מאוד.
דוד שכס: יש שכבה של אנשים שלא יכולים לעמוד בתחרות של החברה הקפיטליסטית החופשית, אבל 1,000 המקרים הסוציאליים, או החמורים, שצבי אשכנזי מעלה, הם לא אותם אנשים.
קולט אביטל: על זה נדבר מיד.
קולט אביטל: שאלתי שאלה ספציפית מאוד.
דוד שכס: יש תהליכים של הגירה בכל העולם, של דחיפה ומשיכה.
דוד שכס: הדחיפה מארגנטינה, מתוך ייאוש, היתה גדולה מאוד, המשיכה של התקווה ושל ההקלות בארץ היתה גדולה מאוד.
דוד שכס: הדברים השתנו, ובכל תהליך של הגירה זה קיים.
דוד שכס: ארגנטינה - תפסת את זה יפה - משתקמת איכשהו, יש כבר תקווה, ובישראל, בעיקר חוסר התעסוקה, וגם בעיות נוספות - ונדבר על אפשרויות פתרון - כל כך מעיקות על העולים, וכשאותו אדם או אותה משפחה בעלי תקווה, שהגיעו לכאן, מגיעים לייאוש בגלל חוסר עבודה, או שכר דירה שהם לא יכולים לשלם וקצת אטימות ביורוקרטית, זה תהליך טבעי מאוד, והוא לא נורא חמור, אבל הוא עלול להתגבר, כי המצב שם השתפר, ואנחנו לא יודעים מה קורה פה עם התוכניות הכלכליות.
דוד שכס: אנחנו צריכים טיפול מונע.
קולט אביטל: לטיפול המונע נחזור יותר מאוחר.
חנוך צמיר: ברשותך, היושבת-ראש, אני אנסה להרחיב, ואני אתאר את קטע הקליטה בכללותו.
חנוך צמיר: קודם כול, שאלת קודם על מאפייני העלייה.
חנוך צמיר: הפילוח לפי גילאים מאוד משמעותי לדיון הזה, ואני מדבר כמובן על העלייה של השנתיים האחרונות.
חנוך צמיר: מגיל אפס עד 17.5 הגיעו כ-27%; בין 18 ל-34 – 24%; 35-45 - 15%.
קולט אביטל: עד גיל 35 זה יותר ממחצית העולים.
חנוך צמיר: זה הרבה יותר, אנחנו מעל 60%.
קולט אביטל: הציבור הצעיר הוא מעל 60%.
חנוך צמיר: אם תתני לי להוסיף לזה גם 45-54 זה כבר עוד יותר, כי זה 13%.
קולט אביטל: בגילאים בין 45 ל-54 מתחילה להיות בעיה למצוא עבודה.
חנוך צמיר: לשאלתך, באופן יותר מדויק, 66% זה עד גיל 45.
חנוך צמיר: בין 55 ל-64 – 9%.
חנוך צמיר: מעל גיל 65 – 12%, שזה שיעור שדומה, פחות או יותר, גם לעליות האחרות, והוא גבוה אולי באחוז אחד משיעור הגילאים האלה בקרב האוכלוסייה הוותיקה.
קולט אביטל: האם אתם יודעים כמה מאלה עלו עם ילדיהם, כמשפחות?
חנוך צמיר: אין לי הנתון מתחת ליד, אבל אפשר לתת תשובה מדויקת לשאלה, ואני מתחייב להעביר את זה ליושבת-ראש.
קולט אביטל: מכל הקבוצה הזאת, תגיד לנו כמה מהם נקלטו ובאיזה גילאים.
חנוך צמיר: אני חושב שמרבית האנשים בתהליכי קליטה שונים, בשלבים שונים, שהם חיוביים.
חנוך צמיר: מי שבקורס או מי שעושה השמות כאלה או אחרות כרגע, אני רואה את כיוון הקליטה שלו כסביר.
חנוך צמיר: למרבית העולים, בשלב הזה, שנה עד שנתיים בארץ, אני מדבר על העלייה של השנתיים האחרונות, אני חושב שנבנו מסלולי קליטה סבירים.
חנוך צמיר: אני לא רוצה להגיד שהם מצוינים, זה תלוי כמובן במצב הכלכלי, אפשרויות התעסוקה וכן הלאה.
חנוך צמיר: עם זאת, אנחנו יודעים לזהות, בעזרת הפריסה שלנו בשטח, של הסוכנות היהודית ושל ההתאחדות, קבוצה מסוימת של אנשים, שעליה בעיקר דיבר צבי אשכנזי – אגב, אנחנו מחליפים מידע, ואנחנו יודעים על מי מדובר ברמה הפרטנית – שהיא קבוצה קשת קליטה בהגדרה, כי היא מכילה בתוכה אוכלוסיות שהן קשות קליטה: גילאים מתקדמים מאוד, חולים, בעיות בריאות וכן הלאה.
חנוך צמיר: זו קבוצה שתלווה אותנו, לצערי, אני לא מבטיח פה פתרונות פלא.
חנוך צמיר: גם בפגישה שהיתה לנו בשבוע שעבר עם התאחדות עולי אמל"ט הבטחנו בדיקה פרטנית מול כל שם שמופיע באותה טבלה, אבל אני לא רוצה להשלות אף אחד, כי אלה מקרים קשים בהגדרה, ונצטרך להישען על תשתיות השירותים של מדינת ישראל, אם זה בריאות, אם זה ביטוח לאומי, טיפולים רפואיים וכל מה שקשור לזה, ועדיין זה סיפור קשה.
חנוך צמיר: הייתי מבקש שלא יתקבל הרושם שזה מצבה של כל קליטת העלייה של השנתיים האחרונות מארגנטינה, כי אנחנו עושים עוול לעלייה עצמה.
חנוך צמיר: רוב האנשים במסלולי קליטה סבירים, ואפילו הייתי אומר, אופטימיים לגבי העתיד.
חנוך צמיר: מעבר לתוכנית הסיוע המיוחדת, שפורטה כאן קודם לכן- - -
קולט אביטל: היא עומדת להסתיים.
חנוך צמיר: היא עומדת להסתיים, אבל היא מאוד רלוונטית לגבי מרב האנשים שהגיעו.
קולט אביטל: מה קורה עם אלה שיגיעו עכשיו?
חנוך צמיר: ההחלטה הפורמלית היא שהם נשענים על מערכת הסיוע הרגילה, ואין תוכנית מיוחדת.
חנוך צמיר: אני יודע שיש שיחות, אבל הן עדיין ברמה של שיחות, לא מעבר לזה, ואני לא יכול להתחייב, לנסות, ואולי להרכיב בכל זאת תוכנית סמי מיוחדת גם לעולי 2004, אבל הדברים האלה כרגע בבדיקה, ואני לא רוצה שייווצר הרושם שאכן זה עומד לקרות.
חנוך צמיר: לשאלה שלך.
חנוך צמיר: אם עלו כ-7,000 איש ב-2002 רק מארגנטינה, וב-2003 יעלו כ-1,000, ואנחנו נוגעים ב-10,000 יחד עם אורוגוואי, עיקר העלייה נהנית מהסיוע המיוחד.
חנוך צמיר: מעבר לסיוע הפרטני, מערכות הקליטה, ואני יודע שזה נכון גם לגבי הסוכנות היהודית, נתנו היבטים נוספים של סיוע מיוחד.
חנוך צמיר: למשל, בקטע התעסוקתי – אם תרצו, אפשר לפרט.
חנוך צמיר: נמצאת פה גם גברת קלאודיה כץ, שהיא ראש אגף לקליטה בתעסוקה אצלנו במשרד – היו היערכויות מיוחדות לקראת האוכלוסייה הזאת מתוך הכרת הפרופיל של העולים.
חנוך צמיר: נערכו קורסי רישוי, ירידי תעסוקה, קורסים מיוחדים לעברית, השתלמויות ערב, קורסים מיוחדים לפלסטיקה ודברים נוספים, מענקים מיוחדים לקליטה בתעסוקה.
חנוך צמיר: במקרה יש פה לקט שנעשה עם התנועה הקיבוצית, אבל זו רק דוגמה.
קולט אביטל: מה זה קורסים לפסלטיקה?
חנוך צמיר: תעשיית הפלסטיקה.
חנוך צמיר: זה נעשה עם התנועה הקיבוצית ועם "בית ראשון במולדת".
חנוך צמיר: אלה קורסים מוצלחים מאוד.
צבי אשכנזי: אחרי שנה, כשהמפעלים הפסיקו לקבל את הסיוע הממשלתי, פיטרו את כולם.
חנוך צמיר: זה יכול להיות.
קולט אביטל: אנחנו פה כדי לנסות לבדוק את הבעיות עד הסוף.
קולט אביטל: אולי באמת אנשים מחזיקים עובדים כל עוד שהם מקבלים עבורם סיוע ממשלתי, ואחר כך מפטרים אותם.
חנוך צמיר: אני אעשה שקר בנפשי אם אני אגיד שזה לא נכון, אבל זה נכון רק בחלקו.
חנוך צמיר: בחלק ניכר מקידומי התעסוקה, לאחר מכן האנשים כן נשארים במערכת.
חנוך צמיר: להגיד שאין מעסיקים שמנצלים את זה, זה לא יהיה נכון.
חנוך צמיר: אין ספק שזה לא 100%.
חנוך צמיר: שוב, זה הביטוי למדיניות עם הפנים ועם התוכנית המיוחדת לעולי ארגנטינה.
חנוך צמיר: למשל, בנושא קהילה.
חנוך צמיר: בוצעו פרוייקטים מיוחדים באמצעות רשויות, בסדר גודל של כ-100,000 שקלים רק השנה.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שכל הכספים שנועדו לרשויות מקומיות כבר לא קיימים בתקציב.
חנוך צמיר: יש לנו בעיה ב-2004, לא נברח מזה.
חנוך צמיר: השרה שלי ישבה לפני שבוע על הכסא הזה, ואמרה את הדברים בצורה הכי ברורה, הכי כנה והכי שקופה.
חנוך צמיר: אני רוצה בכל זאת לספר על העשייה, גם בקטע של הקהילה.
חנוך צמיר: פרוייקט פל"א המפורסם, למשל, הכנסנו גם לילדים בני הקהילה הארגנטינאית, ועדת תמיכות, קרן העזבונות- - -
שפרה לויצקי: ועדת תמיכות?
קולט אביטל: שאלתן משהו?
שפרה לויצקי: צריך לשים דברים בפרופורציה.
שפרה לויצקי: יש 30,000 שקלים.
חנוך צמיר: יש 36,800 שקלים.
שפרה לויצקי: הארגנטינאים לא קיבלו סיוע מיוחד מוועדת התמיכות.
חנוך צמיר: אני כרגע מציין את המקורות ומסלולי הסיוע שלנו לקראת העלייה הזאת.
קולט אביטל: אם זה תיאורטי- - -
חנוך צמיר: זה לא תיאורטי, זה סכום שעבר.
קולט אביטל: הם טוענים שהם לא קיבלו.
צבי אשכנזי: קיבלנו 30,000 שקלים.
חנוך צמיר: גברתי, אני אחראי על מה שאני מוסר.
צבי אשכנזי: מתוך תקציב של 5 מיליון קיבלנו 30,000 שקלים.
חנוך צמיר: שפרה לויצקי, אנא, אל תתקני אותי ברמה הזאת, כי אני מוסר מידע מדויק לוועדה.
חנוך צמיר: 33,800 שקלים זו היתה הקצבת התמיכות השנה, שנת 2003, להתאחדות עולי ארגנטינה.
חנוך צמיר: אתם יכולים להגיד שזה לא מספיק, אני לא אתווכח אתכם.
חנוך צמיר: אני מדבר כרגע על הנתונים.
חנוך צמיר: נכון, לגבי שנת 2004 המצב יותר קשה, אף אחד לא ברח מזה, והצגנו את זה בצורה שקופה מאוד.
חנוך צמיר: לגבי התוכנית שלנו כמשרד, אולי בכל זאת ננסה להתארגן קצת שונה אל מול המצב.
חנוך צמיר: ננסה בשנת 2004 להתארגן על-פי הריכוזים הגיאוגרפיים, אפרופו הפתיח שלך.
חנוך צמיר: התאמה של לשכות, סניפים, כוח-אדם וכן הלאה, וננסה לפתוח נקודות מגע יותר אינטימיות, תרבותיות, עם דוברי ספרדית, במספרים גדולים יותר מאשר השנה.
קולט אביטל: כמה דוברי ספרית יש במשרד הקליטה?
חנוך צמיר: יש.
חנוך צמיר: אני לא יודע להגיד את המספר כרגע.
חנוך צמיר: אנחנו עומדים לעשות כנס גדול של עולי ארגנטינה, כדי לראות את הדברים קצת יותר מקרוב.
חנוך צמיר: ציינתי את עניין צוותי העבודה, מתוכנן יריד תעסוקה גדול מיוחד לעולי ארגנטינה, וכפי שציינתי קודם, הבדיקה הפרטנית כבר לקראת סיומה של אותה טבלה שעליה מדבר צבי אשכנזי, כשאני מודיע מראש שהמקרים קשים, ולא בטוח שיהיו פתרונות פלא.
קולט אביטל: מבין החומר שמנפיק המשרד לקליטת העלייה בשפות, האם אתם מפיצים בקרב העולים את אותו המידע שמופץ בקרב עולי רוסיה לשעבר בשפה הרוסית?
קולט אביטל: האם יש אותן החוברות גם בספרדית וכולם מקבלים את המידע?
יולנדה שטראוס: סליחה, יש אפילו אתר.
יולנדה שטראוס: אתר האינטרנט שבמשרד, תורגם גם לספרדית מאז שהתחיל הפרוייקט.
קולט אביטל: בזמנו דיברה השרה, ואני יודעת שזה היה קיים גם קודם, על מוקד טלפוני שפועל ממשרד הקליטה בשפות שונות.
קולט אביטל: הוא קיים גם בספרדית?
חנוך צמיר: מוקד המידע הטלפוני מתקיים, וגם בשפה הספרדית.
ליאון אמירס: אני מטעם התאחדות עולי אמריקה הלטינית.
ליאון אמירס: הבנתי מוועדת הקליטה של הכנסת הקודמת, כשישבנו בנושא של תושבים חוזרים, שיש תקציב למשרד הקליטה, מה שנקרא "עידוד עלייה".
ליאון אמירס: האם הכספים האלה, שהבנתי שהם סכומים אדירים- - -
קולט אביטל: אלה לא סכומים אדירים.
קולט אביטל: 85 מיליוני שקלים.
יגאל יאסינוב: זה סך הכול 300 מיליוני שקלים בשלוש שנים.
חנוך צמיר: זאת תוכנית שנתית.
ליאון אמירוס: התאחדות עולי אמריקה הלטינית מקבלת 30,000 שקלים, בהשוואה לזה סכומים כאלה הם סכומים אדירים.
ליאון אמירוס: האם לא ניתן לכוון לפחות חלק מהסכומים האלה לנושא של פעילות בעלייה עצמה ולא כל כך לעידוד עלייה?
ליאון אמירוס: האם ניתן לעשות זאת?
דוד שכס: אתה מתכוון למניעת ירידה.
חנוך צמיר: לפני שאני מתייחס.
חנוך צמיר: נאמר פה המספר 1,000, 1,000 יורדים.
חנוך צמיר: וזה הפך להיות כאילו דיברה בעשרת הדברות.
חנוך צמיר: זה הופיע בתקשורת, אני יודע, אבל הנתונים שלנו נמוכים יותר, ואנחנו לא יודעים על 1,000 עולים שירדו.
חנוך צמיר: על-פי ההערכות שלנו, ואני חושב שההתאחדות מצטרפת להערכות שלנו, זה סדר גודל של בין 400 ל-500, וגם זה הרבה, אבל אני מציע שלא ניתפס ל מספר 1,000, שהפך להיות מנטרה שכולנו חוזרים עליה.
חנוך צמיר: לגבי השאלה של האדון שאני לא מכיר, 85 מיליוני שקלים לעידוד העלייה, זו תוכנית תלת-שנתית.
חנוך צמיר: בתקציב 2004 יהיה סדר גודל של 30 מליון פלוס, חלקו ילך נטו לפעולות עידוד עלייה מעבר לים, וחלקו בהחלט ילך לתחומים מוגדרים של מה שאתה קורא "שיפור הקליטה", כי אנחנו רואים את המעגל הזה יחד – קליטה טובה, תביא עידוד עלייה.
חנוך צמיר: לכן חלק מהכספים ילכו גם לכיוונים האלה, אבל אלה לא רק כספים שמיועדים לעולי ארגנטינה או לעידוד עלייה מארגנטינה.
חנוך צמיר: המשרד כרגע נערך, הוא בונה תוכניות שונות אל מול הקהילות השונות.
קולט אביטל: כדי להיות הוגנת, חבר הכנסת יאסינוב, אני רוצה להגיד שבישיבה שקיימנו, לפני שבוע או פחות מזה, בוועדת הכספים אמרה השרה לקליטת העלייה שמתוך 86 מיליוני שקלים, חלק גדול יוציאו על ירידי תעסוקה, למשל.
קולט אביטל: זה ילך לתחום התעסוקה, לא סתם לפעולות יחצנות, אלא לדברים מאוד ספציפיים, כדי לעודד אנשים.