GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנה גרינברג: אני מאוד מתחברת לאדון שדיבר לפני בקשר לנושא של פער התרבות של התעסוקה.
חנה גרינברג: משנת 1999, כ-400 עולים מדרום-אמריקה, ואני חייבת לציין שהעולים שהגיעו ב-1999, 2000 ו-2001 רכשו דירות, מסודרים, עובדים, באמת קליטה יוצאת מן הכלל, והעולים האלה עוזרים לנו היום בקליטתם של העולים החדשים.
חנה גרינברג: הקליטה של שנת 2002 היא קליטה קשה מבחינת האנשים שהגיעו, מבחינת פער תרבות התעסוקה, שלא היו רגילים לעבוד בתנאי תעסוקה כמו כאן בארץ, במיוחד כאן אצלנו באזור ים-המלח.
חנה גרינברג: מה שכן היה טוב בקליטה, שיש לנו מרכז קליטה שהוא בית-ספר למלונאות.
חנה גרינברג: עולים שהגיעו במסגרת התוכנית של בית-הספר למלונאות, גמרו את כל המסלולים, זה מרכז קליטה "יפית", עם תמיכה, עם הכול.
חנה גרינברג: כל מי שמסיים שם את המסלול, מוצא עבודה.
דוד שכס: אני אומר לחברי הכנסת, אנחנו דנים בבעיות מקרו ומיקרו.
דוד שכס: המקרו מאוד משפיע, והציונות צריכה לבנות כלכלה.
דוד שכס: אתם צריכים לקבל תמיכה מאתנו, כי אחרת נעסוק בקטנות בלבד.
דוד שכס: צריך קצת פרופורציה.
דוד שכס: ההצעה של הארכת תקופת מרכז הקליטה היא מצוינת, וצריך לבדוק אותה, ועל-פי ניסיון קיים, גם בשישה חודשים נוצר מתח במקום, וצריך טיפול, ואני אפרט בהצעה הקונקרטית.
דוד שכס: צריך שלוש קבוצות לצורך אבחון: המקרים הסוציאליים הקשים, יש הצעה של צבי, ועדה פרטנית שתטפל.
דוד שכס: אני קורא לה "ועדה מקצועית-ציבורית"; הקבוצה המצליחה, לפרסם אותה ולתמוך בהם, ושיעזרו בקליטה; הקבוצה האמצעית היא הקשה, והיא דורשת מאמץ, כי הפרופורציה בין הכסף המושקע לעבודה איכותית קהילתית הדרכתית היא לא נכונה.
דוד שכס: זה כמו אינטרנט, הוא כל כך גדול, וכשאני צריך עזרה, אני לא מקבל.
דוד שכס: פה צריך לחפש תוכנית שתגיד את הדברים הבאים: בונים גיאוגרפית-קהילתית צוותים בין-משרדיים כדי למנוע ביורוקרטיה, שבהם יהיה תפקיד מרכזי לנציג הציבור.
דוד שכס: יכול להיות שהריכוז יהיה בידי משרד הקליטה, שזה טבעי, אבל עם נציג ההתאחדות.
דוד שכס: זה מכריח את ההתנדבות להעלות את הרמה ולא רק לשלוח מלווים לתרגום, אלא לקחת את מיטב אנשיה, שיהיו בצוותים האזוריים לטיפול מונע ירידה ולשיפור הקליטה הטוטלית, ויתאמו בין המשרדים, ויהיה צוות שעובד, לא רק פרטני.
דוד שכס: אפשר להקים קבוצות עולים לקליטה עצמאית פעילה.
דוד שכס: לא עכשיו, זה דורש תוכנית.
דוד שכס: עכשיו צריך לכבות את השריפה של המשפחות הנזקקות.
חנוך צמיר: זו הצעה שבהחלט נבחן ברצינות.
חנוך צמיר: היא נשמעת טוב.
דוד שכס: אני מתנדב.
קולט אביטל: נודה לך אם תגיש לנו נייר על זה.
קולט אביטל: הטיפול באמת צריך להיות גם קהילתי.
קלאודיה כץ: יש שני דברים אופרטיביים שאנחנו הולכים לעשות ביציאה מכאן.
קלאודיה כץ: הראשון, בתחילת שנת 2002 פעלה מינהלת תעסוקת עולי ארגנטינה אצלנו במשרד, בראשותי.
קלאודיה כץ: אני הולכת לחדש אותה, ויישבו בה כל הגורמים העוסקים בכך.
קלאודיה כץ: התחלנו במגעים, עובדים ביחד, נמשיך לעבוד.
קלאודיה כץ: השני, קיימנו ירידי תעסוקה לכלל האוכלוסייה, הם היו מוצלחים מאוד.
קלאודיה כץ: במהלך תחילת 2004 נקיים יריד תעסוקה ארצי לעולי ארגנטינה ואורוגוואי, אולי גם כינוס ובדיקה.
קלאודיה כץ: נעשה משהו מאוד רציני למקומות עבודה.
קלאודיה כץ: לגבי סדנה לחיפוש עבודה, אין שום בעיה לעשות את זה.
חנה גרינברג: זו בעיה תקציבית בעיקר.
קלאודיה כץ: זו לא בעיה.
ליאון אמירוס: כדי שלא נצא מהוועדה עם הרגשה שרק דיברנו על פילוסופיה ועל כל מיני תוכניות, אנחנו אומרים שהבנו מכאן שהבעיה היא תעסוקה, בעיקר לאנשים מבוגרים, בעיקר לעולה מגיל 60, שהוא היום בבאר-שבע, למשל, והוא צריך לצאת ולחפש עבודה באשקלון או בערד.
צבי אשכנזי: דיור.
ליאון אמירוס: מובן שדיור חשוב, אבל לפחות בנושא התעסוקה לאנשים המבוגרים, צריך להקים וועדה או לנסות להשקיע את כל מאמצינו לאנשים האלה, שחלקם הורים לעולים החדשים הצעירים, שכאשר הם חוזרים - בא כל כדור השלג הזה.
ליאון אמירוס: בלי לטפל בנושא הזה, דהיינו, בפנסיונר שגר בקרית-ביאליק או בבאר-שבע, לא נוכל להתקדם.
ליאון אמירוס: לדעתי, זו הנקודה שבה יש לטפל על מנת להציל את העלייה של ארגנטינה בתקופה שלנו.
יגאל יאסינוב: מובן שהוועדה שלנו חייבת להגיש משהו בנושא, והנושא קשה ופוגע לא רק באותם עולים שעלו, שחשבו לעלות והחליטו לא לעלות, או שהחליטו לעזוב.
יגאל יאסינוב: אנחנו מדברים פה על דבר שעלול לפגוע בציונות, וזה נכון מה שנאמר כאן.
יגאל יאסינוב: לצערי הרב, לא שמעתי כאן על בעיה נוספת שקיימת, שהיא הבעיה, שלא כל עלייה רואה את מימוש חלום הציונות, אלא שבר, שבר נפשי, שבר במשפחות, וכמובן פגיעה בחיים.
יגאל יאסינוב: יכול להיות שאם היינו נותנים לאותם עולים מארגנטינה להרגיש פה בבית חם, ולא רק לעמוד מול קשיים כלכליים, העניין הציוני והחלק הציוני היהודי היה גובר, ואנשים היו יכולים, כמו שעשו החלוצים הראשונים, להיות במצב קשה, אבל לדעת שיש אידיאל, שיש מחלה שקוראים לה ציונות, שהיא בעצם עוזרת להם להמשיך הלאה.
יגאל יאסינוב: אני לא רוצה לפתוח פה דיון בנושא, אבל אני רוצה להזכיר, שלצערי הרב טיפלתי בבעיה שהיתה בנצרת עלית עם קהילת יוצאי ארגנטינה, שרב העיר פגע בהם קשות, ואנשים עדיין מרגישים את עצמם זרים.
יגאל יאסינוב: רב העיר אמר לעיתונות ש-70% מהעולים הם גויים.
צבי אשכנזי: בנצרת עלית יש בעיה מיוחדת עם כמה עולים, שהם באמת גויים.
יגאל יאסינוב: הבעיה היתה שהם הרגישו התנתקות מהשכנים.
יגאל יאסינוב: הייתי עולה, אני רק קצת יותר מעשר שנים בארץ, ואני זוכר את זה עדיין.
יגאל יאסינוב: זה קשה כשפוגעים.
יגאל יאסינוב: זה אחד מהדברים, חוץ מהעניינים של משכנתה, כסף, אולפן, מרכז קליטה.
יגאל יאסינוב: אני הצלחתי בלי מרכז קליטה, אני רוצה להגיד שהדבר הראשון – ופה אני רוצה להגיד תודה לסוכנות – עם התוכנית שלכם לזהות יהודית, זה הדבר שצריך להמשיך בו בגדול.
יגאל יאסינוב: אם כל עולה יהיה קצת יותר ציוני, הוא גם יוכל קצת יותר לסבול פה.
יגאל יאסינוב: למדינה קשה, אין מאיפה להוציא יותר כסף, יש רק הסכומים שקיימים, ואנחנו לא יכולים היום להדפיס עוד כסף ולהביא לקהילה אחת או קהילה שנייה, ואני לא רוצה להגיד שלקהילה אחת צריך לתת ולקהילה שנייה לא.
יגאל יאסינוב: מגיע, לחלק מהעולים יותר, ובצדק, וזה צריך להימשך, כי קשה לאדם להגיע אחרי שהוא קיבל כבר מכה, ההתרסקות שהיתה עם הכלכלה בארגנטינה.
יגאל יאסינוב: קשה לו להגיע.
יגאל יאסינוב: יש 85 מיליוני שקלים לעידוד העלייה.
יגאל יאסינוב: אם חלק מהם תוסיפו למרכזי קליטה, זה יהיה מבורך.
צבי אשכנזי: אני חייב להתייחס לנושא שהעלה חבר הכנסת.
צבי אשכנזי: מחוסר זמן אנחנו לא יכולים לפרט את כל הנושאים, אבל אנחנו מנסים לתת הרגשה שהם חוזרים הביתה.
צבי אשכנזי: זו הכוונה שלנו.
יגאל יאסינוב: לא אמרתי לא, אמרתי שצריך לעשות יותר.
קולט אביטל: אני רוצה לסיים את הישיבה הזאת, שהיא ישיבה ראשונה, ודאי לא ישיבה אחרונה.
קולט אביטל: אני רוצה לקרוא לכם את ההחלטות שלנו: בישיבתה היום, רואה ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בחומרה את בעיות קליטתם של עולי אמל"ט, בעיקר ארגנטינה, זאת, לאור ההשקעה האדירה שבהבאתם ארצה.
קולט אביטל: הוועדה קוראת לממשלה, או לסוכנות היהודית, להאריך את תקופת שהותם במרכזי הקליטה.
קולט אביטל: הוועדה קוראת לממשלה, למשרד הקליטה ולשירות התעסוקה לתת קדימות ביצירת צוותים לאיתור מקומות עבודה.
קולט אביטל: הוועדה קוראת לממשלה לתת סיוע לגופים הוולונטריים אשר מסייעים, הן בקליטת העלייה והן בחיפוש מקומות עבודה.
קולט אביטל: הוועדה פונה לסוכנות היהודית להגביר את החינוך היהודי הציוני בבתי הספר באמל"ט.
קולט אביטל: פעם זה היה, וחבל שזה נעלם.
קולט אביטל: בסופו של דבר, לא נמלא את תפקידנו אם לא נגיד שנילחם בכל האמצעים שרק אפשר בנושא התקציבי, כדי שלא יקוצצו כל אותן התוספות שניתנו, ושבוטלו החל מה-1 בינואר 2004.
קולט אביטל: זה נעשה כמאבק של קבע.
קולט אביטל: אני חוששת, ואני חושבת שזה מה ששמענו כאן מכולם, שהבעיה היא לא רק במענק הראשוני הזה.
קולט אביטל: אם היינו מצליחים, דבר ראשון, לשים את כל כובד המשקל בנושא התעסוקה, על כל ההיבטים שהוזכרו כאן, כולל הניסיון, מצד אחד, כפי שהוא נעשה על-ידי הסוכנות היהודית, להכשיר אנשים, כולל הניסיון של שירות התעסוקה לאתר את מקומות העבודה המתאימים ולתת את ההכשרה, וכולל הסדנה הבין-תרבותית הזאת, כדי למלא את הפער התרבותי, אני חושבת שהיינו מצליחים הרבה יותר, ושזה היה מייתר במידה מסוימת את כל הסיוע שאחר כך יהיה צריך לתת לכל אותם אנשים שלא ימצאו עבודה.
קולט אביטל: לכן, הבעיה היותר נקודתית היא בנושא התעסוקה.
קולט אביטל: עם זאת, אני כן רוצה לציין, ולכן דיברתי על ארגוני העולים ועל יתר הארגונים, ונרצה לקבל את הנייר, שהקליטה האנושית היא הדבר החשוב ביותר.
קולט אביטל: אין צל של ספק שאיפה שמלווים את המשפחות האלה בשימת לב אנושית, הדבר דרוש, ולכן נצטרך לעודד את הגופים ואת הצוותים שיוכלו לעשות את זה ברמת הגופים הוולונטריים, ברמת העיריות, ברמת הגדלת התקנים אולי לחיפוש מקומות עבודה, אבל אולי גם בתחום הקהילתי.
קולט אביטל: לפני כמה חודשים התכנסנו כאן בעקבות דיווחים על הומלסים.
קולט אביטל: תן לי לסיים משפט ותדבר.
יגאל יאסינוב: תסיימי, אני לא הפרעתי לך, רק הרמתי את היד.
יגאל יאסינוב: מותר לי?
קולט אביטל: אוקיי, תרים אצבע.
יגאל יאסינוב: אני רק רציתי שכולם ידעו שאני ביקשתי ראשון, כי זה עניין שיטתי, זו פשוט שיטה לא לתת לי לדבר.
קולט אביטל: אני לא פותחת ישיבה של גן ילדים.
יגאל יאסינוב: כן, בטח.
קולט אביטל: ב-14 ביוני קיימנו כאן ישיבה בעקבות דיווחים שהיו גם בתקשורת על כך שחלק גדול מההומלסים בתל אביב, בירושלים ובמקומות אחרים הם אנשים שצורכים סמים ואלכוהול.
קולט אביטל: תוך כדי ישיבה הסתבר לנו מהנתונים שחלק מהם עולים חדשים.
קולט אביטל: בעקבות הישיבה הזאת הסתבר לנו שגם כאשר ידוע לנו על בואם של אנשים שהם מסוממים או אלכוהוליסטים לא תמיד משרד הקליטה יודע מבעוד מועד כדי להתארגן, לפעמים למשרד הקליטה זה נודע כאשר האנשים האלה נמצאים כבר במטוס ארצה ולכן אין שום דרך להתארגן.
קולט אביטל: אנחנו ביקשנו מתת ועדה לבדוק את התופעה, האם אנחנו יודעים על בואם של אנשים מראש, מה המדיניות שלנו, מה צריכה להיות המדיניות שלנו, האם אנחנו יכולים להתארגן לפני שהם באים, האם יש לנו מידע לפני שהם באים והאם אנחנו יכולים להתארגן אחרי שהם באים.
קולט אביטל: דבר אחד ברור - מתוך מה שאני שמעתי מהעיריות עצמן, הניסיון שלהן להכניס אותם ההומלסים המסוממים למסגרות של גמילה לא צלחו, ובמובן לא צלחו.
קולט אביטל: לכן השאלה היא לא רק סוג הטיפול שאנחנו מנסים לתת להם אחרי שהם מגיעים לארץ, השאלה שנשאלה היא אם יש לנו כלים כלשהם להתמודד עם התופעה לפני שהם מגיעים לארץ.
קולט אביטל: לא נשאלת שאלה בדבר זכותם לעלות לישראל, זו זכות שמוקנית להם על פי חוק, השאלה היא איך אנחנו מטפלים בתופעה הזאת.
קולט אביטל: גם אמרתי באותה ישיבה שאלה בעיות שחייבים להתמודד איתן, אין פה שום עניין של הדבקת סטיגמות, לא לקבוצה זו ולא לקבוצה אחרת.
קולט אביטל: לכן השאלה היא אם אנחנו מסוגלים כחברי כנסת להתמודד ולשאול את השאלות הנכונות ואולי לנסות להמליץ על התשובות הנכונות.
קולט אביטל: מר קן-תור לקח על עצמו לעסוק בעבודה הבינמשרדית כדי לבחון את התופעה, אבקש ממנו לתת לנו דיווח קצר על עבודת הוועדה, לשם כך התכנסנו.
קולט אביטל: לאחר מכן נשמע את חברי הכנסת.
מרינה סולודקין: מר קן-תור מייצג את "נתיב"?
צבי קן-תור: אני מייצג כרגע את הצוות שהתמנה על ידי ועדת העלייה.
יגאל יאסינוב: מנהלי "נתיב" אישרו לך?
צבי קן-תור: נראה לך שאחרת הייתי עושה את זה?
יגאל יאסינוב: אני רק שאלתי אם אתה עושה את זה בידיעת "נתיב" או לא.
קולט אביטל: הוא לא עושה את זה כעבודת מחתרת.
צבי קן-תור: אם תיתן לי אני אומר.
יגאל יאסינוב: באיזו מחלקה אתה עובד?
צבי קן-תור: אני אספר על עצמי את הכל.
צבי קן-תור: בעקבות ישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות ב-12/5, שדנה בטענות על העלאה בלתי מבוקרת של אלכוהוליסטים ומכורים לסמים ממדינות חבר העמים קראה הוועדה לממשלה להקים צוות בינמשרדי הכולל את משרד העלייה והקליטה, משרד הרווחה, משרד הבריאות, לשכת הקשר והסוכנות היהודית, על מנת לבחון דרכים לעלייה מבוקרת ומתוכננת של עולים המכורים לסמים ואלכוהול.
צבי קן-תור: ב-3/6/03 הנחה מנהל משרד ראש הממשלה, מר אביגדור יצחקי, להכין את הצוות אשר בראשו יעמוד נציג לשכת הקשר "נתיב".
צבי קן-תור: אני סגן ראש לשכת הקשר.
צבי קן-תור: ב-14/7, בעקבות בקשה שלנו, הוזמנו לפגישה על ידי יו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת, ח"כ קולט אביטל, בה היא הבהירה את כוונותיה ואת משימות הצוות בארבע שאלות: עד כמה ניתן לגלות מראש שההורים נרקומנים/אלכוהוליסטים, האם מבחינה משפטית ניתן לדרוש מהם לעבור בדיקות מוקדמות וטיפולים מוקדמים, כיצד לשפר את ההתראה או את הקשר בין הגורמים המטפלים בעלייה וכיצד לטפל בעולים המזוהים כמכורים.
צבי קן-תור: הצוות כלל אותי, סגן ראש "נתיב" ויו"ר הצוות, מר שמואל פינצי מהביטוח הלאומי, ד"ר אנטולי מרגוליס ממשרד הבריאות, שרה כהן מהמשרד לקליטת עלייה, רקפת בן-גיא ממשרד העבודה והרווחה, מירה קידר מהסוכנות היהודית ומיכאל גינקר מהמרכז לשלטון מקומי.
צבי קן-תור: לדיוני הצוות הוזמנו גם נציגי הרשות למלחמה בסמים - ד"ר חיים מל וד"ר רחל בר-המבורגר, אנשי הרשות למלחמה בהתמכרויות ושיקום מעשי לדרי רחוב בעיריית תל-אביב יפו - המנהל ד"ר בני אברהמי, אסנת כהן ויואב בן-ארצי, האחראי על תחום הטיפול והשיקום ברשות העירונית.
צבי קן-תור: כן השתתפו ממשרד הקליטה, מאגף התקשוב במשרד ראש הממשלה, היועץ המשפטי של "נתיב", שליחי "נתיב", ראש המחלקה הקונסולרית בשגרירות הגרמנית בישראל, מפקחת ממשרד הבריאות, נציג משרד החינוך ויאנה טולצ'ינסקי.
צבי קן-תור: מהנתונים שנמסרו לצוות על ידי הרשות למלחמה בסמים התברר כי 0.2% מהאוכלוסייה, קרי - כ-12,000, משתמשים.
צבי קן-תור: מהמוסד לביטוח לאומי למדנו כי בשנת 2003 קיבלו כ-4,500 איש גימלה להבטחת הכנסה בעילה של התמכרות ומהם כ-20% עולים חדשים.
צבי קן-תור: אני מדגיש שזה אחוז שתואם את מספרם באוכלוסייה.
צבי קן-תור: עם זאת, לא ניתן בידינו לקבל נתונים בדוקים בנושא המכורים ובהעדר נתונים קשה היה לנתח את התופעה ולהצביע על סיבותיה וכן על מועד תחילת השימוש בסם או באלכוהול, כלומר טרם העלייה או לאחר העלייה.
צבי קן-תור: הצוות מצא כי באמצעים הקיימים היום קשה לגלות מראש שהעולה הפוטנציאלי מכור לסמים או לאלכוהול, אלא אם כן עברו פלילי, הוא ישב בבית סוהר ונעשו לו בדיקות בתחום הסמים.
צבי קן-תור: הסתבר לצוות כי מבחינה חוקית לא קיימת סמכות לחייב מועמד לעלייה לעבור בדיקות מוקדמות או טיפול מוקדם, לעקב או למנוע עלייה בשל כך.
צבי קן-תור: דרישה שכזאת מחייבת שינוי החוק.
צבי קן-תור: על כן, כל הדורש "עלייה מבוקרת" חייב לשקול את נושא שינוי חוק השבות.
צבי קן-תור: במקביל, על מנת לשפר את הטיפול במכורים, יש צורך בשינוי התקציב המוקצה לטיפול ושירותים מחד לחינוך ומניעה מאידך.
צבי קן-תור: הצוות מצא כי העדכון ההדדי בהבאת המידע ברמה הלאומית לוקה וכי יש לשפר את הנושא.
צבי קן-תור: מידע הקיים בידי גופים העוסקים בעלייה אינו מועבר ליעדים המסוגלים לסייע בקליטה.