GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
4635: מה שמדאיג אותי יותר זה הנושא של הקניית הנושא הציוני לדור הצעיר שלנו.
4635: הבעיה היא מבית של הבטחת דור ההמשך.
4635: לדאבוננו הרב גילינו מה שוודאי היה ידוע לסוציולוגים עוד מקדמא דנא, שחינוך לא עובר דרך הגנים ולא מה שמובן היה לדור ההורים שלנו והוקנה לדור שלנו מובן לבנינו ובנינו מכסים את העולם הגדול שנפתח בפניהם מגואה והולנד ועד קוסטה ריקה, ולכל אחד יש את הדוגמאות הפרטיות שלו, מטובי בניו שחונכו ובם ילדים נהדרים אוהבי משפחה ואוהבי הבית, רק לא כל כך ברור להם למה דווקא ישראל.
4635: העובדה שהמהפכה הציונית צמחה מתוך מרד נעורים בגולה, המהפכה הנגדית היום צומחת מתחושה, אני יודע את זה מהבית הפרטי שלי, מכשלונות חינוכיים שלי ואני מודה ביום חגיגי זה, ממהפכת הנגד של הגלובליזציה, שהעולם פתוח והשפה השלטת היא אנגלית והחבר'ה מדברים את זה בכל העולם ועולם המושגים הוא עולם משותף לגלובל כולו ולא רק למדינת ישראל.
4635: ופתאום יש לנו בעיה לחנך בתוך הים הכללי גם לטיפה הקטנה שלנו, ישראל הקטנה והציונות שלנו והתמודדות היא מאוד לא פשוטה.
4635: אחרי שקראתי את מדינת היהודים, נדמה לי שהמושגים שהרצל מדבר עליהם הם לא מושגים שהדור הצעיר שלנו מדבר אחרת, רק צריך לתת להם מינוחים אחרים, טרמינולוגיה אחרת והתכנים יכולים להיות תכנים מאוד דומים.
4635: זו הדרך היחידה שבה הצליחו להבקיע לבת הפרטית שלי שבאה לשאול בעקבות זה, מה זה ציונות.
4635: זה כלי אדיר איך להגיע לנוער בטכניקה שלו, בשפה שלו ובעברית שלו וזה מנוף לקיים דיון על ציונות.
גילה פינקלשטיין: אנשים פה הזכירו את הפן האישי שלהם ואני רוצה להזכיר את הפן האישי שלי.
גילה פינקלשטיין: בתעודת הזהות שלי כתוב פרידה גילה פינקלשטיין.
גילה פינקלשטיין: אני פרידה, אישה שלא קיימת.
גילה פינקלשטיין: לאבי שבא מבית של 11 ילדים שנרצחו בשואה היתה אחות שקראו לה פרידה שרצתה לעלות למדינת ישראל וכתבה לו שהיא רוצה לעלות והוא אמר לה החיים במדינת ישראל מאוד קשים, את בחורה עדינה וכדאי שתחכי שיהיו חיים יותר קלים במדינת ישראל ואז תעלי.
גילה פינקלשטיין: היות והוא אמר לה לחכות גם היא נרצחה יחד עם אחיה אחיותיה וההורים שלו ותמיד היתה לו התחושה בימי השואה, עברנו מאוד קשה את הימים האלה בבית, שהוא זה שהיה יכול להציל את אחותו והוא אמר לה החיים קשים ותחכי.
גילה פינקלשטיין: ומסתבר שגם עכשיו אחרי שעברו כל כך הרבה שנים, החיים עדיין קשים והמהפכה הציונית שהתקדמה ועשתה היא עדיין באמצע התהליך.
גילה פינקלשטיין: אנחנו באמצע הדרך, כי אם יש לנו 13 מליוני יהודים שחיים ברחבי העולם ורק קצת יותר מחמישה מליון במדינת ישראל, זו הצלחה אדירה אבל עדיין אנחנו באמצע הדרך.
גילה פינקלשטיין: מוכרחים להיות מציאותיים.
גילה פינקלשטיין: הציונות עוד לא הצליחה לפתור את הבעיה היהודית, יש לנו בעיה דמוקרטית ואנחנו כל יום מדברים מה יהיה אם לא יעלו כל התפוצות ואנחנו מנסים לשכנע.
גילה פינקלשטיין: במוסדות החינוך בישראל בתי הספר אימצו בתי ספר בחו"ל.
גילה פינקלשטיין: בת"א אימצנו בתי ספר בלוס אנג'לס וכשמגיעות הקבוצות אני לוקחת אותם משדה התעופה, אני שואלת אותם מה ישראל עבורכם?
גילה פינקלשטיין: והם אומרים כייף.
גילה פינקלשטיין: אחרי חודש אני מלווה אותם לשדה התעופה, הם חוזרים ואני אומרת עוד כמה שעות אתם תגיעו הביתה, ואז הם צועקים מה פתאום, הבית שלנו הוא כאן, אנחנו נגיע להורים שלנו, למשפחות שלנו.
גילה פינקלשטיין: וזו ההצלחה ואנחנו כולנו יודעים שהסיסמה היא ציונות זה לעשות וחלק מהעשייה זה אותו קשר עם התפוצות, קשר מאוד חזק שצריך לחזק אותו כדי שלא תהיה לנו בעיה דמוגרפית.
גילה פינקלשטיין: אם תחשבו כל פעם שאתם באים לתפוצה במדינה שונה ומשכנעים, ואני הולכת מבית כנסת לבית כנסת, מקהילה לקהילה, אם כולם ישכנעו את המשפחות שלהם, את השכנים שלהם ותהיה עליה, נפסיק לדבר על אותה בעיה דמוגרפית שקיימת.
גילה פינקלשטיין: אתגר ציוני נוסף זה עם הפנים לעיירות הפיתוח, החוליות החלשות שלנו, שזה חזון הציונות מאז ומתמיד וכמו שאמר הרצל אם תרצו אין זו אגדה.
אילן שלגי: היות ובעולם יש היום 13 מליון יהודים ואנחנו פה בארץ קצת מעל לחמישה, אפשר אולי לומר שהאתגר של הדור שלנו שפעם כינו אותו דור ראשון לגאולה, אם אנחנו נצליח לראות בימינו שמגיעים לכאן עוד מליון יהודים, הרוב יהיה כאן.
2482: והדבר צריך לבוא מהכנסת והדרישה לי מיו"ר ועדת החינוך וחברת הכנסת קולט אביטל, הדרישה שלי כיו"ר המועצה הציונית לא לקיים דיונים שהם דיונים ערכיים כל היום, צריך לקחת תקופה של שנה ובשנה הזאת אנחנו צריכים לפרוט את הדברים לאופן מעשי, מה עושים.
2482: אני רוצה לקבל ממשרד החינוך תוכנית עבודה איך הם הולכים לפעול בכל מקום ומקום בארץ.
2482: אני רוצה לראות מה עושה יו"ר הכנסת וועדות הכנסת, לא רק ועדת החינוך, בנושא הציוני.
2482: אני רוצה תוכנית עבודה גם של הכנסת, אני רוצה לראות תוכנית עבודה של הממשלה.
2482: הגוף הביצועי, איך הממשלה מכינה תוכנית לאו דווקא משרד חינוך, יש לנו עוד משרדים נוספים.
2482: שי חרמש נתן דוגמה של הנוער עם השיר דג נחש, גם הבת שלי יודעת יותר טוב ממני מה זה דג נחש, וכשאני מדבר איתה בכיתה יב' מה עושים אני יכול לומר גם כאחד מראשי העיר הוותיקים בארץ, מי שבא מהרמה של שירות לציבור מהרמה המקומית של שלטון מקומי מבין שמעבר לכל ההצהרות צריכים ללכת למטה, לשורשים, ולראות איך מרימים את העסק הזה.
2482: הציונות היום אולי יותר חשובה מכל דבר אחר.
2482: ההגדרה של הציונות וההנחלה שלה.
2482: בעידן פוסט ציוני כשאני רואה מתוך הביתה הזה אנשים שישבו כאן ואנשים שמכהנים כאן בתפקידים רמים מדברים על פוסט ציונות, הם במו ידיהם כורתים את הענף שעליו מדינת ישראל יושבת.
2482: אין דבר כזה פוסט ציונות.
2482: הרצל אמר, קראתי פעם לציונות אידיאל אין סופי ואני מאמין באמת כי לאחר השגת ארצנו, ארץ ישראל, לא תחדל מהיות אידיאל.
2482: כי בציונות כפי שאני מבין אותה כלולה לא רק השאיפה אל כברת ארץ מובטחת כחוק בשביל עמנו האומלל, אלא גם השאיפה לשלמות מוסרית ורוחנית.
2482: זה נאמר במרץ 1904 ע"י הרצל.
2482: אני אומר את הדברים האלה כאן בכנסת הזאת, כשמתוך הרכב ועדות של 20 חברי כנסת ישנם פה חמישה, אני רוצה לקוות שבמליאה היום בדיון יהיו עוד כמה חברי כנסת, כי ההתנהגות האישית שלנו, של מי שעומד בראש ציבור, היא מקרינה יותר מכל דבר אחר את היחס ואת הרצינות לנושא הזה של הציונות.
יגאל יאסינוב: אני לא רק חבר כנסת, אני ציר בקונגרס הציוני ושם אני חבר בסיעה חדשה שמייצגת שינוי תנועה רפורמית ותנועה עולמית של הנוער הציוני.
יגאל יאסינוב: הדבר החשוב בעיני הוא שאנחנו לא נשכח להיות ציוניים.
יגאל יאסינוב: ישראלי זה לא אומר ציוני כמו שציוני לא אומר יהודי ולא אומר ישראלי.
יגאל יאסינוב: הרבה מאוד מהציוניים האמיתיים הם נוצרים מארה"ב שהם תורמים לא פחות מהיהודים הדתיים שגרים במדינות אחרות או כאן.
משה בן עטר: יש כמובן ירידה הולכת ומתמשכת במעמדם של הנושאים שבהם אנו עוסקים בחברה הישראלית, יתכן שזה חלק מתהליך הגלובליזציה והרצון של החברה הישראלית לעסוק בנושאים כאלה ואחרים ולא להתמקד בזה.
משה בן עטר: סיפר לי פעם עוזי נרקיס שהיה אלוף פיקוד המרכז במלחמת ששת הימים, שב- 1948 ירושלים לא היתה מסוגלת להעמיד גדוד קרבי אחד כי אחוז המשתמטים בה היה גדול.
משה בן עטר: אנחנו מדברים הרבה מאוד על הדור של 48, אבל גם אז היו בקעים בחברה הישראלית.
משה בן עטר: יש היום חולשה כללית, אחוז המשתתפים וההולכים לתנועות הנוער נמצא בעקומה מתמדת, אנחנו מדברים על 8-9%, אם הייתי אומר את המספרים האלה לתנועות הנוער הם היו כועסים עלי, אבל אלו המספרים וכאשר בגיל של 14-18 כמעט מחציתם באים מבני עקיבא.
משה בן עטר: ראינו את זה גם בתהליך רחב מאוד שעברנו עכשיו עם כינוס הקונגרס הציוני הישראלי שקיימה המועצה הציונית לפני כחודש של 1,700 צירים שייצגו חתך נרחב של כל החברה הישראלית ועברו תהליך שלם, אנשים שמבקשים להגיד הציונות פה, הציונות נמשכת.
משה בן עטר: יש אמנם מגמות שמסכנות את קיומה של מדינת ישראל, צריך לבנות פה חברת מופת ברוח דבריהם של הוגי הדעות הציוניים הראשונים, כי הציונות המדינית של הרצל הגיעה לכלל מימוש למרות שהציונות לא סיימה את תפקידה.
משה בן עטר: יחד עם זאת אנחנו רואים שישנה נסיגה בעמדות של ציבורים רחבים בחברה הישראלית, הצעיר הישראלי היום מכיר פחות את בן גילו מחו"ל ובמידה רבה מאוד זה חלק מהירידה במעמד של החינוך היהודי במערכת החינוך ואנחנו הרבה פעמים מדברים על ריבוי המפגשים וחשוב מאוד ליצור את הקשר עם העם היהודי, אי אפשר לנתק את זה מסוגיית הקשר הכולל שלנו עם העם היהודי, אי אפשר לנתק את זה מסוגיית החינוך היהודי.
משה בן עטר: אנחנו לא עוסקים בזה וגם מערכת החינוך לא עוסקת בזה באופן מבוקר אינטלקטואלי עקבי מסודר, יש ירידה גם בשעות ההוראה בנושאים האלה ואני חושב שצריך יותר לשים דגש על איך אנחנו בונים את התוכניות המשותפות.
משה בן עטר: אני רוצה לברך את אילן שלגי שיחד עם המועצה הציונית אנחנו עכשיו בעיצוב של חוק הרצל כדי לצקת תכנים למה שקרוי הנצחת זכרו של חוזה המדינה ודרך זה לעסוק בעקרי הציונות, בהחדרת התודעה הציונית ותחושת השייכות בקרב הצעירים למדינת ישראל.
משה זילכה: ביחד לדברים של שי חרמש לגבי חו"ל.
משה זילכה: אני מאוד מודאג מזה וזה לא רק ענין של דיבורים, אנחנו יכולים להמשיך לדבר.
משה זילכה: חינוך לציונות זה לא רק ענין של עליה, אלא גם זהות עם מדינת ישראל וכך עשינו כי לא כולם עלו.
משה זילכה: אבל היתה פעילות.
משה זילכה: כאשר בשנת 70 היו באנגליה במסגרת הזאת אנגליה וסקנדינביה שעסקתי בנושאים הללו, הרבה שליחים ועסקו בחינוך לציונות ויהדות.
משה זילכה: במפגש שבא ספיר ז"ל הוא אמר כאשר כינס את הנציגים הישראלים, הוא אמר כמה אנחנו אוספים באנגליה וזה היה אז 11 מליון שטרלינג.
משה זילכה: היות והייתי נציג תנועות הנוער אמרתי, היום יש 420 אלף יהודים באנגליה, ואם אנחנו נשקיע מליון מתוך 11 מליון שאני אוכל לבוא לאותם היהודים הללו שתהיה פעילות בקרב הנוער, היום כמובן יש פחות יהודים.
משה זילכה: אם אני משקיע אז יש לי פעולת ציונות.
אפרים לפיד: הממשלה קיבלה החלטה בועדת התיאום המשותפת לסוכנות ולממשלה להשתתף בנושא החינוך היהודי בעולם כי לכולם ברור שהחינוך היהודי ציוני בעולם, עם ישראל במרכז, הוא יעד בעדיפות.
אפרים לפיד: אנחנו מביאים את אותם פעילים לישראל לתקופות קצרות וארוכות, האידיאלי כמובן להביא אותם לתקופות יותר ארוכות, ואלה שאנחנו לא מביאים אותם, בעיקר בשנים האחרונות, אנחנו היום מציינים גם 16 שנה לתחילת האינתיפאדה, בשנים האחרונות באים פחות לישראל ואנחנו מביאים את ישראל לשם.
אפרים לפיד: רק בשבוע שעבר יצאו 13 קציני צה"ל בדרגות סגן סרן כדי להביא את ישראל לשם, אנחנו שולחים כמעט 1,800 מדריכים למחנות קיץ וחורף ברחבי העולם היהודי והפעילות של ישראל במרכז היא מאוד דומיננטית.
2411: אני מסכים עם מה שאמר מר משה בן עטר, יש צורך לאחד את הכוחות ולאגד את הכוחות ואנחנו שמחים על הפעילות המשותפת של המועצה הציונית הישראלית עם המזכירות הפדגוגית של משרד החינוך לטובת החינוך הציוני גם בארץ וגם קשרי חוץ ואני רוצה להזכיר, כמעט ולא נאמר פה, הרצל בנוסף לגדולתו כחוזה המדינה גם ירד לשורשים של האנטישמיות והסיבות השליליות, לא רק החיוביות, אלא גם הסיבות השליליות שצריך לקחת אותם בחשבון כשמקימים רעיון מהסוג הזה.
קולט אביטל: להגשמת מטרה זו תובעות הועדות ממשרד החינוך להקדיש מספר שעות לימודים רב יותר בבתי הספר לנושאים הציוניים, לתמוך בתנועות הנוער הציוניות ולאפשר להן למלא תפקידים חדשים בהפצת החינוך לציונות ובקליטת עליה.
קולט אביטל: הועדות פונות למשרד החינוך והתרבות ודורשות לסייע, לדרבן ולעודד גופים נוספים דוגמת המועצה הציונית הישראלית והקמת מועצה ציונית לנוער אשר עוסקים ויעסקו בענייני חינוך לציונות בחברה הישראלית.
קולט אביטל: בפנסיות על ציבור העולים.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שבמסגרת הרפורמות והגזרות הכלכליות השונות, ישנה הצעה של האוצר לרפורמה בפנסיות.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שהטיעון של האוצר הוא שהרפורמה הזאת חיונית בגלל הגירעונות שנוצרו בקרנות הפנסיות.
קולט אביטל: ולכן מה שמציע האוצר הוא מצד אחד, במסגרת חוק לשנת 2003, להעלות את גיל הפרישה לגיל 67 ולהשוות אותו בין גברים לנשים.
קולט אביטל: אנחנו התכנסנו כדי לדון, לא רק בפגיעות בכלל ציבור הישראליים, אלא מה שאנחנו נתרכז בו היום כאן, זה הנושא של הפגיעות בציבור העולים.
קולט אביטל: למען הסדר הטוב, אני חושבת שכדאי לתת פה קצת סטטיסטיקות.
קולט אביטל: אנחנו מדברים על כך שבקרב עולים שעלו מאז שנות ה90-, ז"א בעשור האחרון, כמעט 14 שנים האחרונות, רק 38% מכלל ציבור העולים הזה מבוטח בקרנות פנסיות.
קולט אביטל: שאנחנו מדברים על קרנות פנסיות, אנחנו מדברים על כך שהציבור הזה יכול להיות מכוסה ע"י אחת מ4- תוכניות פנסיות שונות.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שמבין הציבור כאמור, רק 38% מכוסים בקרנות פנסיות כלשהן.
קולט אביטל: אבל לא זאת הסטטיסטיקה היחידה, כי אנחנו דיברנו עכשיו על כלל ציבור העולים.
קולט אביטל: אנחנו צריכים לדבר ולהתמקד יותר בציבור יותר מצומצם, אלה שהגיעו לגיל 65, גיל הפרישה העכשווי ומעלה.
קולט אביטל: מקרב ציבור זה רק 2% מציבור העולים, יש לו כיסוי כלשהו של פנסיות.
קולט אביטל: זאת סטטיסטיקה אחת.
קולט אביטל: זאת לא כל התמונה.
קולט אביטל: התמונה אומרת שבסה"כ חלק גדול יותר מ50%- מהישראלים היום, כ2- מיליון אנשים אינם מכוסים בתכניות פנסיה כלל והסיפור הוא כואב, ודאי כאשר אנחנו מדברים על ציבור אנשים שאיננו מועסק היום.
קולט אביטל: ציבור של אנשים שעובדים בעבודות מזדמנות ואינם יכולים להגיע לשום תכנית פנסיה.
קולט אביטל: ושאתם הבעיות רק תמשכנה אם אנחנו כולנו נמשיך כך.
קולט אביטל: ואם ברפורמה שאותה מציע האוצר לא תהיה צמודה לזה גם איזה שהיא תכנית חובה של פנסיה לכולם.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שאם אנחנו נגיע לאותה המסקנה או לאותו הפתרון שנהוג במדינות אחרות, העלאת גיל הפרישה לגיל 67, הדבר הזה ייטיב אולי עם קבוצה קטנה של אנשים שיוכלו להמשיך לעבוד ולצבור נקודות.
קולט אביטל: אבל הוא לא ייטיב, להפך הוא יגדיל את הפער ובסה"כ יעלה את הבעיות הרבה יותר בקרב ציבור העולים, כל אותם העולים שאינם מכוסים.
קולט אביטל: מקרב הציבור העולים, רוב העולים, יותר מ400- אלף איש מועסקים היום.
קולט אביטל: רק מיעוט של כ- 50 ל60- אלף מובטלים.
קולט אביטל: אבל למרות זאת, גם בקרב 400 אלף שעובדים היום, וחלקם עובדים עבודות מזדמנות, אין כיסוי ואין תוכנית פנסיה.
קולט אביטל: ולכן הסיפור של הפנסיות לעולים הוא סיפור כאוב.
קולט אביטל: בעבר היו סידורים בין הממשלות בשנות סוף 80 ותחילות שנות ה90- היו הסכמים בין ההסתדרות לבין הממשלה.
קולט אביטל: לגבי ציבור עולים חדשים נתנו להם אפשרות לצבור פנסיה.
קולט אביטל: אם הציבור בבית, בארץ, ציבור של ישראליים צובר בערך 2% לשנה - לגבי ציבור העולים ניתנה הזדמנות אז אפשרות לצבור 4% במשך 10 שנים.
קולט אביטל: כך שהציבור הזה שעליו אנחנו מדברים, ה38%- נהנה מאותן ההטבות של אותן השנים.
קולט אביטל: ההטבות האלה כאמור בוטלו.
קולט אביטל: אבל זאת היתה העדפה מתקנת וזאת היתה התחשבות אז בציבור העולים, רק התוכנית הזו בוטלה ואני מבינה שהטעונים של האוצר היום הם, שדווקא בגלל חלק מהתוכניות האלה לעולים, גם ההטבות שניתנו אז לעולים, גורמות לגירעון.
קולט אביטל: זה והעובדה שתוחלת החיים עלתה, כל אלה הם בין הגורמים לגירעונות.
קולט אביטל: אנחנו התכנסנו הבוקר כדי לנסות לאמוד את הפגיעה בציבור הזה ולראות באיזה מידה ומה ביכולתנו לעשות כדי לצמצם עד כמה שניתן למינימום את הפגיעה בציבור העולים.
קולט אביטל: כמובן הפגיעה היא בציבור רחב יותר.
מרינה סולודקין: לעולים חדשים שהגיעו אחרי גיל 45.
מרינה סולודקין: הטעות הכי גדולה של האוצר שברפורמות שיש לכם הגיון ורציונל, רפורמות כלכליות.
מרינה סולודקין: האוצר לא יכול להבחין שהוא כל הזמן פוגע בעולים ובכל המושג של מדינת ישראל שקולטת עלייה.
מרינה סולודקין: מה שאנחנו צריכים להשיג אחרי הישיבה הזו, עמדה איך להחליש את הפגיעה באלה שהגיעו בגיל מוקדם למדינת ישראל.
גדעון בן ישראל: שיש דיון בנושא כה חשוב.
גדעון בן ישראל: אבל אני רוצה לומר כמה דברים שאולי הם לא בדיוק בנושא, אבל הם קריטיים לגבי הנושא שאנחנו דנים בו.
גדעון בן ישראל: הבעיה הגדולה שקשורה בעולים היא העדר תכנית של פנסיית חובה בישראל.
גדעון בן ישראל: זו הבעיה הכי חמורה משום שאם לא תהיה תוכנית פנסיית חובה בישראל, אנחנו צפויים לכך שכל אלה שהגיעו והם היום עובדים בתעשייה או בעבודות מזדמנות, לא תהיה להם פנסיה.
גדעון בן ישראל: יש מו"מ בין ההסתדרות למעסיקים מזה כמה שנים על תכנית של פנסיית חובה.
גדעון בן ישראל: הממשלה כל הזמן התנגדה לתכנית הזו.
גדעון בן ישראל: אולי יש סיכוי עכשיו שהממשלה תסיר את התנגדותה למו"מ בין ההסתדרות לבין הממשלה.
גדעון בן ישראל: ורק השבוע מדובר על חידוש המו"מ להנהגת פנסיית חובה.
גדעון בן ישראל: ואני חושב שהועדה קודם כל יכולה לתרום תרומה חשובה בכך שהיא תקבל המלצה ברורה שהיא תומכת בתוכנית הזו ומאיצה באלה שעוסקים בעניין לסיים את הנושא של פנסיית חובה מוקדם ככל האפשר.
גדעון בן ישראל: לדעתי זה דבר אחד בעל חשיבות גדולה במאקרו של כל הנושא.
גדעון בן ישראל: דבר שני, ישראל היתה פעם מדינה עם הפנים אל העלייה.
גדעון בן ישראל: ואני הייתי בין אלה בשעתו, שאני נושא בחטא כבד, שאמרנו שאחרי 10 שנות עבודה, יקבלו 40% העולים פנסיה.
גדעון בן ישראל: אני אחד הפושעים האלה שבשעתו קיבלו את זה.
גדעון בן ישראל: היום האוצר וכולם מלקים אותנו איך העזנו לסכן את הפנסיה, איך העזנו לעשות מעשה נורא כזה.
גדעון בן ישראל: מעל כל במה מאלצים מאלפים אותנו הכלכלנים.
גדעון בן ישראל: פה גם כן צריך לחשוב מחדש, מה עושים עבור העולים.
גדעון בן ישראל: לא ייתכן שמדינה שעניין קליטת עלייה הוא נושא כל-כך מרכזי בתוכה, לא תחפש פתרונות ותשובות שנוגעים באופן מיוחד בעולים.
גדעון בן ישראל: דבר שלישי, מאחר ואוכלוסיית העולים היא האוכלוסייה החלשה ביותר.
גדעון בן ישראל: כל פגיעה שנעשית היום היא יותר קשה בקרב העולים.
גדעון בן ישראל: אם אנחנו עכשיו נאבקים נגד הגזירה הזו של הורדת רבע מיליארד מסל התרופות, כלומר זה אומר שאנשים יצטרכו לקנות תרופות רבות שהם לא בסל, איך הם יעשו את זה?
גדעון בן ישראל: אנחנו היום ראינו את הפרסום שעלה רק בימים אלה, שכל אדם חמישי לא קונה את התרופות כי אין לו.
גדעון בן ישראל: אז בין העולים יתברר יש אחוז הרבה יותר גבוה שאינו מסוגל, והוא צריך להחליט בין ארוחה לבין תרופה.
גדעון בן ישראל: היות ואנחנו מכירים את התופעה הזו, התופעה הזו כבר מזה זמן.
גדעון בן ישראל: ולכן המאבקים שהיום מתנהלים, כולם יפגעו בעולים יותר מאשר הם יפגעו באוכלוסיות אחרות.
גדעון בן ישראל: ואנחנו לא רואים שיש איזשהו ניסיון מצד הממשלה לחשוב על בעיית העולים כבעיה מיוחדת שמחייבת תשומת לב ומחייבת איזה שהם פתרונות אחרים.
גדעון בן ישראל: המדיניות של הסתדרות הגמלאים היא להילחם בנושא הזה ולראות בעולים אוכלוסייה מועדפת, אוכלוסייה חלשה שצריך לעשות כל מאמץ על-מנת לחזק אותה.
גדעון בן ישראל: אנחנו נשמח לעמוד לרשות הועדה בכל מאמץ וניסיון שהיא תעשה במישור הזה.
קולט אביטל: חשוב לגבי ציבור של עולים חדשים.
קולט אביטל: וזה אולי מראה את ההבדל בין מדינה שבאמת חושבת איך לקלוט עלייה לבין האמצעים שננקטים היום, שלא לוקחים בחשבון שבא ציבור שחשוף לחיים חדשים בלי שום רשת ביטחון.
אביה ספיבק: היה לי יותר זמן אז הייתי יכול להכין דברים יותר מעניינים.
אביה ספיבק: אשתדל לתת לכם סקירה בלי מצגת.
אביה ספיבק: הנושא הוא עליית תוחלת החיים.
אביה ספיבק: אנחנו מדברים על דחיית גיל הפרישה והאמירה היא שבאמת תוחלת החיים עולה.
אביה ספיבק: זה לא איזשהו דבר שאנחנו ממציאים וזה גם לא דבר רע.
אביה ספיבק: עם תוחלת החיים גם עולה הבריאות.
אביה ספיבק: כלומר אם תוחלת החיים עולה בממוצע בישראל בכל עשור בשנה וחצי.
אביה ספיבק: אז אנשים שהתחילו לעבוד לפני 40 שנה חיים יותר ב6- שנים מאשר הם חשבו.
אביה ספיבק: למשל, אימא שלי שהיא כיום בת 90, עשתה ניתוח להחלפת פרק הירך בגיל 70 ברגל אחת.
אביה ספיבק: והניתוח בזמנו היה מאוד כואב והיא לא רצתה לעשות ניתוח בצד השני, כי היא אמרה שהיא חושבת שהיא לא תחיה עוד הרבה זמן.
אביה ספיבק: כלומר, כל התפיסה של האנשים לגבי אורך החיים שלהם, היתה לגמרי שונה מאשר התפיסה היום.
אביה ספיבק: מה אנחנו הכלכלנים, (גדעון בן ישראל דיבר עלינו בצורה שלילית כמו האנשים האלה מחשבי החשבונות שיש להם רק מוח ואין להם לב).
אביה ספיבק: לפחות במקרה שלי, אני מקווה שזה לא נכון.
אביה ספיבק: ) מה אנחנו אומרים לגבי העלאת גיל הפרישה.
אביה ספיבק: שאם אנשים חיים יותר ואם הם בריאים יותר - הרי זה מתקבל על הדעת שבמידה וזה ניתן, במידה וזה סביר, שהם גם יעבדו יותר.
אביה ספיבק: כלומר, המגמה העולמית של העלאת גיל הפרישה היא לא איזה שהיא גחמה כדי לאסוף יותר כסף וכדי לשפר מצב אקטוארי, זה דבר שנובע מעצם החיים עצמם, מעצם ההתארכות של החיים.
אביה ספיבק: אבל השאלה כמו בכל הדברים האלה, של שינויים חברתיים.
אביה ספיבק: השאלה איך עושים את זה.
אביה ספיבק: אחד הדברים החשובים לשינויים חברתיים הוא לעשות אותם בהדרגה.
אביה ספיבק: באחד המסמכים שהכינו בכנסת, יש סקירה של שינויי גיל הפרישה בארצות שונות שהוגש לחה"כ כץ.
קולט אביטל: ממיליון עולים.
אביה ספיבק: לשנות את גיל הפרישה באופן הדרגתי.
אביה ספיבק: אם ניקח את ארה"ב לדוגמא, הולכים לעלות את גיל הפרישה של הביטוח הלאומי מ65- ל67- והולכים לבצע את המהלך הזה על-פני 25 שנה.
אביה ספיבק: את ההעלאה של שתי השנים על-פני 25 שנה.
אביה ספיבק: בישראל מדברים על לעשות את המהלך הזה על-פני 6 שנים לעלות מגיל 65 לגיל 67.
אביה ספיבק: חלק גדול מהסיפור הוא איך אתה מבצע את המהלך.
אביה ספיבק: צריך לבצע את המהלך גם בהדרגה וגם ברגישות למי שצריך לטפל בו.
אביה ספיבק: למקרה הזה, האוכלוסייה של העולים.
אביה ספיבק: גם בשבדיה ובגרמניה, בכל המקומות עושים את המהלך של הארכת גיל הפרישה לאט לאט כדי לתת לאנשים זמן להסתגל.
אביה ספיבק: ישראל וגם בהקשר של האחרים.
אביה ספיבק: במדינות האלה שיעור הכיסוי של הפנסיה הוא כזה שאפשר לראות אותו כפנסיית חובה.
אביה ספיבק: אפילו שהוא רק כיסוי בארה"ב של 35% מהשכר הממוצע.
אביה ספיבק: ובישראל הביטוח הלאומי הוא 20% מהשכר הממוצע.
אביה ספיבק: יש לזה הבדל גדול מאוד לאוכלוסיות שחיות בעיקר על הביטוח הלאומי, כמו האוכלוסיות של החלשים, גם בארה"ב וגם בישראל.
אביה ספיבק: אני בעד פנסיית חובה ואני אגיד מה אנחנו צריכים כדי שפנסיית החובה תהיה נכונה.
אביה ספיבק: זה לא מספיק להגיד שאנחנו רוצים פנסיית חובה, אנחנו צריכים גם לשאול איזה סוג של פנסיית חובה אנחנו רוצים.
אביה ספיבק: אם הסתכלתם בדוח של ועדת השופטת נתניהו, יש שם בעצם שני סוגים של המלצות.
אביה ספיבק: המלצה אחת זו ההמלצה לגבי העלאת גיל הפרישה והקצב שהם הציעו.
אביה ספיבק: את הקצב האוצר אימץ בהחלטה שלו.
אביה ספיבק: ההמלצה השניה שלגמרי נעלמה, היא הקמת ועדה מיוחדת שתטפל באוכלוסיות מיוחדות.
אביה ספיבק: אי אפשר שיהיה דבר אחד בלי דבר שני.
אביה ספיבק: אגב, באוכלוסיות המיוחדות, חוץ מהעולים, צריך להביא בחשבון כאשר מוציאים אנשים לפנסיה ומאריכים את גיל העבודה מ65- ל67- גם לגברים וגם לנשים, יש מקצועות שבהם השחיקה היא הרבה יותר גבוהה והשחיקה הזאת צריכה להביא בחשבון בפנסיה מוקדמת.
אביה ספיבק: מקצועות כמו, גננות, מטפלות, מורים ומורות, עובדי כפיים, עובדים עבודה גופנית.
אביה ספיבק: כל האנשים האלה, יש להם הסדרים של פנסיה מוקדמת בתוך התקנונים הקיימים.
אביה ספיבק: והתקנון האחיד שמשרד האוצר הוציא, בעצם לא מאפשר לטפל באוכלוסיות האלה לחוד.
אביה ספיבק: וזאת אחת הבעיות.
אביה ספיבק: בעניין הזה של גיל הפרישה צריך שני דברים.
אביה ספיבק: גם להעלות את גיל הפרישה, גם באופן הדרגתי וגם יש צורך לספק פתרונות לאוכלוסיות שונות ומגוונות שיש להם את הבעיות המיוחדות שלהם.
אביה ספיבק: כי מדובר פה בבני-אדם.
אביה ספיבק: אם מסתמכים על ועדת השופטת נתניהו לצורך הארכת גיל הפרישה, צריך לקחת את כל ההמלצות של ועדת נתניהו ולא רק חלק מועדת השופטת נתניהו.
אביה ספיבק: מה עושה העלאת גיל הפרישה מהצד האקטוארי.
אביה ספיבק: העלאת גיל הפרישה גורמת לכך שקרנות הפנסיה יהיו במצב יותר טוב.
אביה ספיבק: יש לזה פתרון משני צדדים.
אביה ספיבק: גם התקופה שעליה משלמים פנסיה היא יותר קצרה ולכן סך תשלומי הפנסיה יותר נמוכים.
אביה ספיבק: וגם נוספת עוד תקופה מ65- עד 67 לגברים, מ60- עד 67 לנשים, שבה מפרישים עוד כסף לקופה.
אביה ספיבק: אז משני הכיוונים יש שיפור של המצב.
אביה ספיבק: ההשפעה העלאת גיל הפרישה היא לא רק על הקרנות של הפנסיה בהסדר הפנסיה, אלא היא גם על הפנסיה התקציבית.
אביה ספיבק: ש"ח בשנת 1997.
אביה ספיבק: יש לה שני מקורות.
אביה ספיבק: יש לה ביטוח לאומי ויש כל מיני גמלאות, חלק מחו"ל וחלק מכל מיני דברים.
אביה ספיבק: והשכר הממוצע באותה תקופה היה 5,500 ש"ח, ז"א זה נותן לנו איזשהו קנה מידה.
אביה ספיבק: אנשים שיש להם פנסיה בקרב העולים זה אפס מעל 65.
אביה ספיבק: זה פנסיה שאין בה בכלל ערבות ממשלתית לשום מינימום.
אביה ספיבק: זה אומר שבמידה והשוק יהיה גרוע להשקעות, אותם אנשים שהרוויחו שכר מינימום הפנסיה שלהם פתאום יכולה להיות מאוד מאוד נמוכה.
אביה ספיבק: ולכן אני מציע לגבי החלק התחתון של הכנסה, תהיה ערבות מדינה לאיזשהו מינימום.
מיכאל נודלמן: שאפשר להאריך את גיל הפרישה לפנסיה, אבל יש קבוצות מסוימות שזה פגיעה גדולה בהם וזה העולים החדשים.
מיכאל נודלמן: יש בתוך העלייה אנשים שמגיעים בגיל 50 והם לא מתקבלים לעבודה.
מיכאל נודלמן: והם חיים כל הזמן מהבטחת הכנסה.
מיכאל נודלמן: אח"כ נשים בגילאי 65 עוברים לקצבת גמלה.
מיכאל נודלמן: ומקבלים 150 ש"ח אחד, וזוג 300 ש"ח.
מיכאל נודלמן: מתי שהם מגיעים לגיל פרישה לפנסיה, הגמלאים סיוע לשכ"ד והם מקבלים הטבות, בעיריות, במשכנתא וכד'.
מיכאל נודלמן: ואם אנחנו מאריכים על 7 שנים, אפילו בהדרגה, 3-4 שנים, בגיל מסוים זה פגיעה גדולה מאוד.
מיכאל נודלמן: הנציגים מביטוח הלאומי אמרו אותו דבר מה שאני אמרתי.
קולט אביטל: קיבלו אחרי הפרישה, הולכת ונעלמת.
מיכאל נודלמן: מסוים יש בריאות לא טובה.
מיכאל נודלמן: עכשיו יש פגיעה לסל תרופות ברבע מיליארד ש"ח.
מיכאל נודלמן: זה פגיעה גדולה מאוד ואתמול נפגשתי עם האוצר ודיברתי אתו על זה.
מיכאל נודלמן: לא רק זה, שכ"ד בדיור ציבורי.
מיכאל נודלמן: אף אחד לא יודע על כמה זה, פי שניים אומרים בממוצע.
מיכאל נודלמן: יש פגיעה לסיוע לשכ"ד, 7% רוצים לקחת.
מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על צעירים, אני לא מדבר שאין משכנתאות, אין הטבות שהיו קודם, אני חושב שבלי אוטו אפשר לחיות, אבל בלי ריהוט, בלי מוצרי חשמל, אי אפשר לחיות.
מיכאל נודלמן: זו פגיעה הכי גדולה שיכולה להיות לאנשים שעכשיו מתקרבים לגיל פרישה לפנסיה.
קולט אביטל: התקציבים של משרד הקליטה, אלא בסה"כ לכל העולים.
קולט אביטל: אנחנו לוקחים בחשבון את כל ביטול ההטבות והסיוע שהם קיבלו, שמסתכמות לפי מה שאנחנו יודעים, בכחצי מיליארד ש"ח מהתקציב.
קולט אביטל: וזה אומר, פגיעה בציבור שממילא פגיע, ציבור של אנשים שאם הם באים אלינו, ודאי שאין להם פה, לא דיור ולא משפחה ולא קבוצות התייחסות ולא יכולת להישען על תכניות.
קולט אביטל: ואם גם תכניות פנסיה אין להם והם גם מקצצים בביטוח הלאומי ובסל התרופות, לאן נגיע.
קולט אביטל: מחר נקיים ישיבה עם ועדת הכספים שמיוחדת לנושא הזה של פגיעה בציבור העולים.
עמיר פרץ: הדיון.
עמיר פרץ: אני לא נוהג להיכנס לדיון ולצאת, אבל ביקשתי את רשותה של היו"ר, אמרתי לה שאין לי זמן, אני מעדיף לא לבוא, כי אני לא אוהב שמקשיבים לי ואני אח"כ לא יכול להקשיב לאחרים.
עמיר פרץ: אבל היו"ר ביקשה שאני אבוא.
עמיר פרץ: אני חושב שאנחנו עוסקים באחת הסוגיות החשובות ביותר.
עמיר פרץ: מכיוון שהשאלה המרכזית תהיה האם מדינת ישראל מחליטה שפנסיה זה השקעה ככל תכנית חסכון אחרת, או פנסיה היא מחויבות חברתית.
עמיר פרץ: זאת שאלה מרכזית.
עמיר פרץ: כולנו יודעים שבעבר קרנות הפנסיה והתקנונים שלהם, נתנו עדיפות לעולים חדשים ולא במקרה.
עמיר פרץ: כל עולה חדש מעל 50 היה מקבל באופן מיידי 4% לשנה.
עמיר פרץ: כאשר ברור לחלוטין שהמימון בסופו של דבר היום הושת על קרנות הפנסיה, אבל אין ספק שאז קרנות הפנסיה נתפסו ככלי לשים חלק מהתכנית החברתית הכוללת של מדינת ישראל, כפוף לעובדה שהחסכונות האלה שימוש כחלק ממצבורי ההון של המדינה, בדמות איגרות החוב.
עמיר פרץ: היום נוהגים לומר שאיגרות החוב היו סבסוד לאותם קרנות פנסיה, אבל אם מישהו רק חושב על ימי האינפלציה הצוהלת שבהם היתה אינפלציה גבוהה ובאותה תקופה גם קיבלו מדד 5,57.
עמיר פרץ: ז"א בשנים האלה בודאי ההון של העובדים סבסד באופן מוחלט את התוכניות של ממשלת ישראל.
עמיר פרץ: אין ספק שהעלאת גיל הפרישה יכול להשפיע על העולים החדשים בשני אופנים.