GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירלה גל: אם אני מסתכלת על העליה מצרפת שאנחנו כולנו כמהים לה וזה לא שאנחנו שמחים שיש גילויי אנטישמיות בצרפת, אבל זה ברור לנו שחלק מהמניעים לעליה ארצה הם פועל יוצא ממה שקורה באותן ארצות שבהם הם נמצאים.
מירלה גל: חובתנו לעשות את המקסימום על מנת שאלה שרוצים להגיע ארצה יגיעו ויקבלו את סל הקליטה הטוב ביותר ואני לא מתכוונת רק לאותו סל שניתן להם בשדה התעופה.
מירלה גל: אם זה החזרת המשכנתאות, אם זה מענקים כאלה או אחרים ואם זה הרחבת סלי ה קליטה לאותם עולים ממדינות מצוקה, אני חושבת שזה חובה על כולנו לדאוג שכל אותם אלמנטים יוחזרו על מנת לקדם את העליה ולטייב את הקליטה של אלה שמגיעים ארצה.
מירלה גל: אני אתייחס במשפט אחד לעולי אתיופיה, אין ספק שביטול המענקים יפגע קשה מאוד ביציאה שלהם ממרכזי הקליטה ואין ספק שככל שתהליך הגיור יתמשך כך הסיכוי שהם ישארו במרכזי הקליטה הולך וגובר.
מירלה גל: יחד עם זאת אנחנו מבחינתנו לפחות בשנת 2003 הצלחנו להשיג תוספת של מאה מליון שקל שבחלקה הקטן מיועד קודם כל ליציאה של אותן משפחות שנותרו באתרי הקרוואנים לפתרון קבע וזה אמור להיעשות עד סוף השנה הזאת, אני מאוד אשמח לבשר לכם בסוף השנה שאתרי הקרוואנים נסגרו ועל כך אנחנו עובדים בראש וראשונה.
מירלה גל: לגבי יתרת הסכום אנחנו בדיונים כרגע עם האוצר, אבל יחד עם זאת חשוב להבין שגם המאה מליון האלה יתנו פתרון ל- 300 משפחות של עולים ולא הרבה מעבר לזה וזה לא סוף פסוק, בשנה הבאה נצטרך לגייס משאבים נוספים כי אחרת לא תהיה שום דרך שבה נוכל להוציא את אלה שנמצאים במרכזי הקליטה.
מירלה גל: אנחנו יצאנו במכרזים נוספים לפתיחת מרכזי קליטה במרוצת השנה הקרובה לעולים אתיופיים ואני מקווה שזה ייצר פתרונות לאוכלוסיה הזאת.
אסתר טובול: צר לי לראות את המצב של הקהילה בצרפת, אני לא מדברת על הקהילה שהיא מאורגנת, אני לא מדברת על כל מי שקשור לקהילה.
אסתר טובול: אם אנחנו רוצים להגדיל את מספר העולים החדשים מצרפת חייבים להגדיל את מספר השליחים.
אסתר טובול: זה גורם ישיר לתוצאה.
אסתר טובול: נוסף על כך, שליחי תנועות נוער אינם קשורים לנושא העליה וקליטה.
אסתר טובול: מצב תנועות הנוער בצרפת מאוד מידרדר, חינוך ציוני, לימוד השפה העברית לא קיים בצרפת בכלל, אנחנו יודעים שיש אולפן פה אולפן שם, אין חוברת אחת בצרפת בנושא ציונות בשפה הצרפתית שהיא היום עדכנית ויצאה בחמש השנים האחרונות.
אסתר טובול: אמרת שאתם עומדים לדון עם משרד הקליטה בנושא מרכיבי הסיוע לעולים החדשים, ארגוני העולים הבטיחו לסייע בנושא הזה, אנחנו נשמח לתרום מהנסיון והמקצועיות שלנו ולהשתתף בועדה הזאת.
אסתר טובול: בנושא תקציב אנחנו יודעים שכל הסוכנות היהודית הולכת להיפגע וגם התאחדויות העולים יפגעו, אנחנו עומדים בפני קיצוץ של בערך 10% לגבי התקציב של השנה הנוכחית, המצב מאוד קשה עבורנו כאשר אנחנו יודעים שמשרד הקליטה מקצץ את התמיכות של השנה, אנחנו יודעים מה יהיה תקציב ההתאחדויות ואם בכלל נוכל להגיש את התמיכות והבקשות של הפרוייקטים שלנו.
30095: בענין הקליטה אני שואל את המנכ"לית, לגבי המאה מליון שקל נאמר לנו לפני כמה חודשים ועד עכשיו הענין לא יצא לפועל.
30095: אנחנו עוד מעט מגיעים לסוף דצמבר ואז הכסף יחזור לאוצר בלי לנצל אותו.
דניאל קהאן: אנחנו כל הזמן מדברים על כסף שאיננו, אני חושב שיש תוכניות חלופיות שאפשר לעשות באותה כמות של כסף אם לא בפחות.
דניאל קהאן: אנחנו ארגון של מתנדבים ואנחנו מסתדרים עם כמות של כסף מועטת, אני מוכן לפעם הבאה להביא תוכניות חלופיות שעולות פחות כסף ומשיגות תוצאה יותר טובה.
דניאל קהאן: אני מבקש את רשות הועדה להגיש את התוכניות.
דניאל קהאן: עידוד העליה צריכה להתחיל מפעילות מקומית, היות וצריך להתחיל בפעילות מקומית צריך להתחיל בשיתוף פעולה הרבה יותר רחב עם העולים שעלו ולשתף אותם יותר.
דניאל קהאן: דבר שהוא די שולי לגבי העתיד אבל שצריך לציין אותו, אני חושב שהיו לאחרונה הרבה פליטות פה מחברי כנסת שהועדה צריכה להחליט עליהן כפליטות פה לא רצויות.
דניאל קהאן: אני מתכוון לפליטת פה של חבר הכנסת פורז שתיאר את העליה של בני מנשה כעליה פוליטית.
סלי מרידור: אנחנו מאמינים מאוד בהתנדבות, כמה שנוכל להגביר את ההתנדבות של החברה הישראלית, עולים שעלו אבל לא רק עולים שעלו, גם ילידי הארץ שמוכנים להירתם לטובת קליטה של עולים חדשים, כך נטיב את קליטת העולים ולא רק נחסוך כספים.
סלי מרידור: אני לא רוצה לחסוך אגורה, אני רוצה שיבואו יותר עולים לארץ.
סלי מרידור: לגבי הסוגיה של הירידה, אנחנו לא מופקדים על הסוגיה הזאת, אני חושב שלייחד אותה לעולים חדשים זאת טעות חריפה, יש לצערי ירידה, לשמחתי לא בהיקפים אדירים אבל לצערי ירידה, הירידה היא של ישראלים, חלקם גם כאלה שלא נולדו בארץ, חלקם שנולדו בארץ ואסור לחבר את הירידה לעליה ולעולים.
סלי מרידור: העובדה שיש ישראלים שבוחרים לעזוב את הארץ זה דבר שכואב לי מאוד ומצער אותי, מה אפשר לעשות כדי לצמצם את זה זו שאלה נפרדת.
סלי מרידור: לא שייכת בעיני לסוגיית העליה ואני חושב שבסך הכל האחוז של האנשים שעזבו את הארץ מקרב העולים לארץ הוא מזערי וסך הכל גלי העליה הגדולים של העשור האחרון למדינת ישראל הם סיפור הצלחה ענק מבחינת הצלחת העליה.
סלי מרידור: לגבי העולים מאתיופיה, אני רוצה לומר שני דברים.
סלי מרידור: אנחנו עם העליה מאתיופיה משנות ה- 80 ועוד קודם ולא רק בטיסה, אלא בטיסה ובמרכז הקליטה ועם הנוער בחינוך והלוואי ופרוייקט לאומי אתיופי וגם עם תלמידים מצטיינים בטכניון.
סלי מרידור: גישתנו הבסיסית היא שמי שמוגדר ע"י מדינת ישראל כזכאי עליה אנחנו צריכים לעשות הכל כדי להביא אותו מיד לארץ.
סלי מרידור: ההנחייה המינהלית שלי בתוך הסוכנות היהודית היא לעשות הכל שאדם לא יחכה באתיופיה יותר מחודש מהרגע שבו מדינת ישראל נותנת לו היתר עליה עד רגע שהוא עולה על המטוס לארץ.
סלי מרידור: לכן השאלה העיקרית בסוגיה הזאת איננה מבחינתי מה עושים עם האנשים שנמצאים שם מרגע שהם קיבלו אישור רגע שעלו לארץ כי אני רוצה שנעשה הכל להביא אותם כמה שיותר מהר לארץ, השאלה היא שאלת מדיניות מדינת ישראל לגבי מי מהם מדינת ישראל מוכנה להעלות לאר או לאפשר לבוא לארץ.
סלי מרידור: זאת שאלה נפרדת לשאלה ההיא.
סלי מרידור: אני חושב שלהאריך את הסבל של האנשים ע"י זה שיתנו להם שם, אם בסופו של דבר הכוונה היא להביא אותם לארץ, בעיני צריך להביא אותם לארץ כמה שיותר מהר ולא לשחק או לעשות דברים אחרים.
סלי מרידור: לגבי הנושא של צרפת ודברים שנגזרים ממנו, הגדלנו את מספר השליחים בצרפת, השליחים זה דבר חשוב, הוא לא הדבר היחיד שישפיע על העליה וצריך לחשוב על כלים נוספים, שליחי תנועות הנוער במידה רבה מגוייסים כולם לנושא העליה, אני אישית נפגשתי עם כולם כדי לחדד את הענין הזה.
סלי מרידור: מה שאת אומרת לי קצת מדאיג אותי אז אנחנו נחדד את זה פעם נוספת.
סלי מרידור: סוגיית חומר לימוד עברית וחינוך ציוני אינני מכיר, אנחנו נבדוק את הסוגיה.
סלי מרידור: לגבי ארגוני העולים, אנחנו רואים את ארגוני העולים שותפים מלאים לעשייה שלנו לא רק בהיבט של סיוע לעולים בארץ אלא גם בהיבט של עידוד העליה ע"י עולים שכבר עלו ולכן אני מקווה להגברת סיוע.
סלי מרידור: אינני יכול לדבר בשם משרד הקליטה, אני אבדוק מה שאמרתם לגבי קיצוץ של 10% בתקציב 2003, אני לא מכיר את זה אבל זה לא אומר שזה לא נכון, אני אבדוק את זה.
סלי מרידור: לגבי 2004 אני לא רוצה להגיד שום דבר, דיברנו קודם על סוגיית המקורות הכספיים, אני לא רוצה להתחייב מראש לכן לא אוסיף על זה.
קולט אביטל: לכל מי שהעלה פה את נושא הירידה, זה לא הנושא שעמד לדיון היום.
קולט אביטל: לא הפרופיל של היורדים, לא כמות היורדים, לא איכות היורדים ולא התוכניות להחזיר אותם.
קולט אביטל: זה נושא שהוא בטיפולו של משרד הקליטה, בזמנו הוקמה יחידה, היו פעולות של בתים ישראלים בחו"ל, אין תקציב יותר לנושא הזה, הוא קוצץ לחלוטין.
קולט אביטל: אני יכולה להגיד דבר אחד שנכון לגבי עולים ושנכון לגבי יורדים, מה שמעסיק היום את רוב העולים פרט אולי לעולים ממקומות מצוקה, זה מקומות תעסוקה בארץ ולכן אם אני רוצה להגיד דבר אחד ותסלחו לי אם הוא פוליטי, אבל הוא חייב להיות פוליטי, אנחנו פה אחד מהדברים שנרצה לחזור עליהם זה שכולנו יחד נקרא שוב לממשלה להחזור בה מכוונתה או ממדיניותה לקצץ את סל ההטבות לעולים כולל המשכנתאות ויתר ההטבות, אבל אנחנו חושבים שיחד עם תוכנית הקיצוצים למיניהם לא תהיה לנו עליה אלא אם תהיה מדיניות של יצירת מקומות עבודה.
קולט אביטל: זה נכון כשאני שומעת על העולים מצרפת, זה נכון כשאני שומעת על העולים מארה"ב, גם מרוסיה.
קולט אביטל: אנשים שבאים היום הם אנשים שרובם עם מקצועות, אתמול הייתי בבאר שבע ופגשתי קבוצה של 50 עולים מברית המועצות לשעבר מביניהם יותר ממחצית מורות שלמדו עברית בארץ שיש להם תעודת הסמכה להוראה והן לא מוצאות מקומות עבודה, הן מתחננות שיתנו להן תפקיד כלשהו באיזה שהוא בית ספר.
קולט אביטל: קשה מאוד לעודד עליה ולחשוב על עוד דרכים למשוך עולים אלא אם נשכנע את הממשלה לעבור למדיניות של יצירת מקומות עבודה ושל צמיחה.
קולט אביטל: הועדה מברכת את הסוכנות היהודית על פעילויותיה לעידוד העליה וקליטת העולים ומעודדת הקמת צוותי חשיבה על דרכים שונות וחדשות לקרוא לעולים להצטרף אלינו.
קולט אביטל: הועדה מביעה דאגה לנוכח צמצום מימדי העליה מברית המועצות לשעבר, מארגנטינה ומצרפת.
קולט אביטל: הועדה קוראת לממשלה להחזיר את סל ההטבות לעולים שקוצץ במסגרת התוכנית הכלכלית.
קולט אביטל: לדעת הועדה הפגיעה בסל ההטבות לעולים מהווה גורם מכריע בפגיעה במימדי העליה.
קולט אביטל: אני רוצה להציע לסלי דבר נוסף, לפחות בשמי, אני רוצה שהסוכנות היהודית תבדוק אפשרות לאמץ את המודל של "נפש בנפש" או לעשות מהמודל הזה דגם דומה למה שקורה עם תוכנית תגלית, דהיינו שזאת תהיה שותפות, שליש תקציב סוכנות, שליש תקציב ממשלה ושליש ממקורות פרטיים.
קולט אביטל: יש היום 4,000 עולים שמחכים בתור ואין מקורות מימון להביא אותם.
קולט אביטל: אם אפשר היה לחשוב על דגם של שותפות בדיוק כמו עם תוכנית תגלית גם לגבי הבאת תוכניות נוספות של עולים מארה"ב, אני חושבת שאולי הדבר הזה היה עוזר לנו להביא הרבה יותר עולים מארה"ב כולל עד סוף השנה הזאת.
קולט אביטל: מכמה שאני בדקתי יש 4,000 אנשים היום בארה"ב שמוכנים לעלות וכל אותם המקורות הכספיים שעמדו לרשות נפש בנפש אזלו.
קולט אביטל: אז אם אפשר לחשוב ולהרחיב את היריעה.
אריה אזולאי: מארה"ב ולא מצרפת?
מרינה סולודקין: בוקר טוב.
מרינה סולודקין: אנחנו מתחילים ישיבה מאד חשובה בנושא התאחדויות וארגונים של עולים.
מרינה סולודקין: אני מאד מודה ליושבת ראש הוועדה, קולט אביטל, שהסכימה לישיבה הזו לפי יזמתי.
מרינה סולודקין: חשבתי שבזמן הקיצוצים הגדולים ובזמן שהוא מאד קרוב לאסון חברתי, חשוב מאד שתהיה עזרה נוספת, לא רק ממשרדי הממשלה, אלא גם מהתאחדויות וארגוני עולים.
מרינה סולודקין: יש כמה דברים שאנחנו עדיין לא יודעים.
מרינה סולודקין: לכן הזמנו לישיבה זו את המנכ"לית המכובדת של משרד הקליטה, אני רואה כאן גם נציגים של משרד האוצר, גם את היועצת המשפטית והפקידות הבכירה של משרד הקליטה.
מרינה סולודקין: יש כאן גם נציגים מאד מכובדים של ארגוני עולים ממדינות שונות.
מרינה סולודקין: הייתה כאן בכנסת ישיבה, ביזמתי, עם רוב ההתאחדויות וארגוני העולים בשבוע הקודם.
מרינה סולודקין: בישיבה זו היו נוכחים כמעט כל חברי הכנסת מהקואליציה.
מרינה סולודקין: שמענו מראשי הארגונים מה הם חושבים על המצב הכלכלי במדינה, מה הם יכולים לעשות ואם בכלל יהיה להם תקציב – שלגבי זה אנחנו עוד נרצה לשמוע.
מרינה סולודקין: אחרי הישיבה החתימו הארגונים מכתב לראש הממשלה ולשרת הקליטה – זה המכתב שלכם.
מרינה סולודקין: אני ראיתי רק את הגרסה האחרונה של המכתב הזה – ועכשיו אני חושבת שזה יהיה הגיוני אם המנכ"לית של משרד הקליטה, מירלה גל, תוכל לומר לנו מה המצב, מה אפשר לעשות ואיזו עזרה יכולים לתת למשרד ולארגונים חברי ועדת העלייה והקליטה של הכנסת, שהם שותפים למפעל המפואר הזה שנקרא קליטת עלייה במדינת ישראל.
מירלה גל: בפתח דברי אני רוצה לציין את החשיבות הגבוהה מאד שאנחנו רואים בהתאחדויות ובארגוני העולים למיניהם, שעושים באמת עבודה יוצאת מן הכלל, החל מרגע הגעתו של העולה לארץ וכלה בליווי לאורך שנים של עולים על כל המצוקות שלהם.
מירלה גל: גם בתחומים החברתיים-תרבותיים, גם בפעילות עם עולים שהם נפגעי טרור ואני חושבת שלא ניתן היה לקלוט את העולים בצורה שבה הם נקלטים בלי העבודה שנעשית על ידי ההתאחדויות והארגונים האלה.
מירלה גל: יחד עם זאת, לצערי, נאלצנו לקצץ השנה בתקציב שלנו ארבע פעמים.
מירלה גל: בשנים 2000-2003 עמד תקציב התמיכות על כארבעה עד חמישה מיליון שקל לשנה, אבל הצלחנו גם להסב תקציבים וגם לקבל תקציבים נוספים, בסיוע ראש הממשלה וגורמים אחרים, כך שבשנת 2000 עמדנו על 13.4 מיליון שקל, 2001 היה 13.3 מיליון וב-2002 – 9.3 מיליון שקל.
מירלה גל: זאת, כאמור, אחרי שקיבלנו תוספות תקציביות.
מירלה גל: השנה, לצערנו, כפי שציינתי, נאלצנו לקצץ בתקציב ארבע פעמים ובסופו של דבר אנחנו עומדים היום על 3.8 מיליון שקל תקציב לתמיכות.
מירלה גל: אין לי ספק שזה תקציב שלא מספיק על מנת לכסות את כל הפעילות שנדרשת מן הארגונים האלה ואנחנו פנינו, גם השרה וגם אנוכי למנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר אביגדור יצחקי, על מנת לנסות ולאתר לנו תקציבים נוספים.
מירלה גל: אני יודעת שהמנכ"ל ניסה, לצערי עד היום לא קיבלנו את התוספת הזו, אולי ידידינו מהאוצר יוכלו להרחיב קצת, אבל נכון לרגע זה לא קיבלנו תקציב.
מירלה גל: לכן, אנחנו אמורים לצאת עם 3.8 מיליון שקל, שאין לי ספק שאם אנחנו צריכים לתת באמצעותם התייחסות לארגונים שעוסקים בחברה, בחינוך ובנפגעי טרור, הסכום לא מספק.
מירלה גל: אנחנו במשרד באמת עשינו את המקסימום, אבל המקסימום הזה לא מספיק על רקע הקיצוצים ואני חושבת שיש מקום לכך שהאוצר יקצה תקציבים נוספים על מנת שניתן יהיה לחלק אותם לאותן התאחדויות וארגונים שעושים, באמת, עבודת קודש.
מירלה גל: בנוסף לכך, אני רוצה לציין שלא רק שהארגונים נפגעו בתקציב, אלא גם מאחר שהשנה ועדת העזבונות לא מחלקת כסף, יש לזה משמעות נוספת מבחינת הקיצוץ הכולל לארגונים.
מרינה סולודקין: בבקשה, שאלות מחברי הכנסת ואחר כך מהארגונים.
מיכאל נודלמן: אין שאלות, יש רק מה להגיד.
מיכאל נודלמן: אני מסכים עם מה שהמנכ"לית אמרה, שאלה ארגונים חשובים במדינה דמוקרטית, במדינת עלייה ועולים מרגישים בארגונים האלה כמו בבית והם נקלטים יותר מהר, אבל: שנה אחת בלי תקציב, הכל נגמר!
מיכאל נודלמן: אני עכשיו מדבר על השיטה בה עובד משרד הקליטה, אם יש כסף.
מיכאל נודלמן: אבל אם אין כסף – כסף קטן, אפילו.
מיכאל נודלמן: אף אחד לא מקבל כסף גדול – אי אפשר להחזיק אנשים, גרעין, של ארגונים וזה ילך לאיבוד.
מיכאל נודלמן: יש ארגונים כמו אחדות עולים בראשות סופה לנדבר מתקופת גולדה מאיר והפורום הציוני - הכי גדולים - שנופלים.
מירלה גל: אני חושבת שאני אמרתי בצורה הברורה ביותר - - -
מיכאל נודלמן: בסדר, גם אני יכול לדבר - - -
מירלה גל: לא, לא - - -
מיכאל נודלמן: יש לי זכות לדבר.
מיכאל נודלמן: ולדרוש.
מיכאל נודלמן: אתם שלטון.
מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לשמוע אוצר וכולי.
מיכאל נודלמן: אתם השלטון, אתם אחראיים על העלייה, זו בעיה שלכם, אנחנו יכולים לעזור, אבל להגיד לנו שאין – אני רק אומר לכם מה יהיו התוצאות אם לא יהיו תקציבים.
מיכאל נודלמן: זה דבר ראשון.
מירלה גל: אנחנו נחלק את התקציבים, אבל - - -
מיכאל נודלמן: שלושה מיליון זה לא תקציב, זה צחוק.
מיכאל נודלמן: אנחנו כל שנה פה נלחמים שיהיו לא פחות מ-13 מיליון.
מיכאל נודלמן: נכון?
מרינה סולודקין: מיכאל נודלמן: דבר שני – השיטה.
מרינה סולודקין: השיטה, אפילו בשנים טובות:
מרינה סולודקין: במאי יש פרסום שצריכים לתת תוכניות.
מרינה סולודקין: נותנים תוכניות, מקבלים תשובה, עובדים על זה.
מרינה סולודקין: תמיד נותנים תוכניות שהן יותר ממה שמקבלים.
מרינה סולודקין: בסוף השנה, בנובמבר, יש שמועה שתקבל, למשל, על תוכנית אחת, ארבעים או עשרים אלף שקל.
מרינה סולודקין: אתה צריך לעבוד עם קהילה, שלחת למשרד הקליטה את כל המסמכים ורק בנובמבר אתה מבין באיזה בור אתה, באיזו בעיה אתה.
מרינה סולודקין: עד נובמבר אתה לא יודע שום דבר.
מרינה סולודקין: וזה בימים טובים.
מרינה סולודקין: חבר הכנסת נודלמן הוא גם הנשיא של הפורום הציוני.
מיכאל נודלמן: את יודעת, אני לא צריך להיות נשיא.
מיכאל נודלמן: זה לא נותן כבוד גדול, רק מביא בעיות.
מיכאל נודלמן: אבל, בן אדם שמבין מה זה ארגון ציבורי, מבין שהיחס של הממשלה ומשרד הקליטה לארגונים ציבוריים פוגע מאד במנהיגים ובאנשים שעובדים בארגונים.
מיכאל נודלמן: כי הם כמו כולם: יש להם דירות, יש משכנתא, הם צריכים להחזיר משכנתא.
מיכאל נודלמן: הם בערפל והם לא יודעים: יהיה כסף או לא יהיה כסף.
מיכאל נודלמן: כך אי אפשר, אי אפשר.
מירלה גל: כפי שציינתי, אנחנו במשרד באמת רואים חשיבות גדולה מאד בתמיכות.
מירלה גל: לכן אנחנו ממשיכים בניסיונות שלנו להשיג תקציבים נוספים, אני מאד מאד מקווה שנצליח.
מירלה גל: נכון לרגע זה, לצערי אני לא אשת בשורות, כי עדיין לא קיבלתי את התקציבים הנוספים.
מירלה גל: את מה שיש לנו אנחנו נחלק ונעשה את זה בהקדם האפשרי, אבל יחד עם זאת, מתוך רצון שלנו להגדיל את התקציב, לא יצאנו עד היום עם הפרסום על מנת לאפשר ליותר ארגונים לזכות בנתח יותר גדול מהתקציב.
מיכאל נודלמן: כל שנה, אני יודע, נשאר כסף.
מיכאל נודלמן: אתם צריכים לראות איפה נשארים כספים ולהעביר מסעיף אחד לסעיף שני ואני אעזור לכם בוועדת הכספים.
מיכאל נודלמן: אחר כך תעשו מלחמות עם משרד האוצר.
מירלה גל: תעזור לנו להשיג עוד תקציבים.
מירלה גל: אנחנו יחד אתך בעניין הזה.
מירלה גל: אני רוצה, אגב, לציין שבהחלטות הממשלה שהתקבלו השנה היה סעיף ספציפי שנגע לתמיכות.
מירלה גל: נדרשנו לקצץ גם בתמיכות.
מירלה גל: יחד עם זאת, אנחנו לפחות, כמשרד, מנסים להשיג תקציבים נוספים משום שהסכום שעומד לרשותנו כרגע הוא לא סכום גבוה.
מירלה גל: על זה אין חולק.
מירלה גל: אנחנו לא חולקים עליכם.
מיכאל נודלמן: זה לא יותר קל לעבוד בארגונים הציבוריים עם מילים כאלה.
מיכאל נודלמן: היום כמעט אוגוסט ואין תקציבים, אין תוכניות, אין שום דבר.
מיכאל נודלמן: איך אפשר לעבוד?
מירלה גל: יהיו תקציבים, אני מקווה שיהיו תקציבים גבוהים.
מרינה סולודקין: גם אנחנו מקווים ומצטרפים לחלומות, ואולי למציאות.
מיכאל נודלמן: אני לא חושב שמישהו לא רוצה שיהיו, אבל צריך לעבוד עם יותר מרץ.
מיכאל נודלמן: אני אומר שאם לא יהיו תקציבים, הרבה ארגונים ייפלו ואי אפשר אחר כך לשקם ארגונים כאלה.
מרינה סולודקין: ולבנות מחדש זה גם יהיה קשה.
מרינה סולודקין: חבר הכנסת יגאל יאסינוב, אחר כך נציג של משרד האוצר.
יגאל יאסינוב: גבירתי היושבת ראש, אני רוצה קודם כל להגיד אני יושב ראש אחד מהארגונים, של פורום יוצאי ברית המועצות לשעבר, ליד מפלגת שינוי.
יגאל יאסינוב: הפורום היחיד בישראל שמתוקצב אך ורק מכספי מפלגת שינוי ואנחנו איננו צריכים את התמיכות, את התקציבים.
מיכאל נודלמן: אתם ארגון פוליטי, נו.
יגאל יאסינוב: כן, אנחנו ארגון פוליטי, אבל זה אינו הנושא.
יגאל יאסינוב: עכשיו אני רוצה להגיד כך: בלי תמיכה כספית, כל הארגונים האחרים יכולים למות.
יגאל יאסינוב: הם יכולים לסגור את עצמם תוך כמה חודשים והסיבה היא פשוטה: אי אפשר להחזיק ארגון פעיל בלי להוציא כספים.
יגאל יאסינוב: אני לא מדבר על סכומים, אני לא מדבר על פרוייקטים.
יגאל יאסינוב: אני מדבר על אחזקה יומיומית, אני מדבר על הוצאות שוטפות.
יגאל יאסינוב: בעצם, מה שאתם נותנים, זה מינימום של מינימום.
מרינה סולודקין: השיטה לא מממנת את המבנה והאחזקה.
יגאל יאסינוב: זה מה שאני אומר: אתם נותנים מינימום של מינימום.
יגאל יאסינוב: המבנים האלה, המשרדים, שבשבילם הביאו כסף מתרומות אחרות, יהיו ריקים.
יגאל יאסינוב: הבניין יהיה, הוא יעמוד, ואז אנחנו נעמוד בפני בעיה אחרת לחלוטין: למה צריכים מועדון עולים אם הוא סגור?
יגאל יאסינוב: בעצם, איך שאני רואה, המטרה פה היא סגירת הארגונים.
יגאל יאסינוב: בעיני, צריך לקצץ במספר הארגונים ואני חושב גם שאנחנו צריכים לפנות לארגונים ולקרוא להם להתאחד, כי זה יעזור להם לקצץ בהוצאות ולעבוד יחד, אבל למוטט ארגונים אפשר תוך יום אחד.
יגאל יאסינוב: למה אתם בכלל צריכים לתת את ה-3.8 מיליון שקל?
יגאל יאסינוב: אל תתנו.
מרינה סולודקין: יאסינוב.
יגאל יאסינוב: למה?
יגאל יאסינוב: כדי שהם יעמדו ריקים?
יגאל יאסינוב: או שתחליטו על ארגון אחד ותתנו לו.
יגאל יאסינוב: ואז יהיה מינימום שעובד.
יגאל יאסינוב: כי אחרת זה לא יעבוד, לא תהיה בזה שום תועלת וזה יהיה צחוק.
יגאל יאסינוב: זה צחוק בעיני ואנחנו נשלם.
יגאל יאסינוב: יושב פה נציג של ארגון הויתרנים.
יגאל יאסינוב: כמה ויתרנים כאלה עדיין חיים?
יגאל יאסינוב: כמה?
יגאל יאסינוב: מי יודע כמה יהיו בעוד שנה.
יגאל יאסינוב: אז לקצץ בתקציב שלהם, זאת אומרת - - -
אריה קורת: ברשותך, הם קיבלו תוספת.
אריה קורת: אז רק ברשותך, הדוגמה היא לא טובה.
אריה קורת: תיתן אולי דוגמה אחרת.
יגאל יאסינוב: בסדר גמור, הדוגמה היא לא טובה, אבל אני רוצה להזכיר לכם שאותם מבוגרים, אותם ויתרנים, אותם מקבלי קצבת זקנה לעולים מבוגרים, הם ברובם נתמכים על ידי הארגונים האלה.
יגאל יאסינוב: כי הצעירים כמעט ולא.
יגאל יאסינוב: יש פה ושם, אבל רובם אנשים מבוגרים, זאת אומרת, שאנחנו פה היום או שצריכים לתת יד ולקצץ להם אולי את השמחה האחרונה שלהם בחיים, או להגיד שהציונות נגמרה, אין לנו יותר ציונות, אנחנו לא צריכים אותם, אנחנו צריכים עלייה צעירה שאנחנו לא נצטרך לתמוך בה.
יגאל יאסינוב: עוד דבר אחד: יש לי הצעה מאיפה לקחת כסף.
יגאל יאסינוב: תעשו טיפ טיפה סדר.
יגאל יאסינוב: אני מביא רק דוגמה: מקבץ הדיור בנהריה עומד ריק כמעט שנתיים.
יגאל יאסינוב: כספים יצאו?
מירלה גל: לא.
יגאל יאסינוב: מה אתם?
מירלה גל: לא שילמנו.
יגאל יאסינוב: רגע רגע, מה אתם?
יגאל יאסינוב: מה עם הכספים?
יגאל יאסינוב: לאן הם הלכו?
יגאל יאסינוב: הם נשארו בתקציב בסעיף מקבץ דיור.
יגאל יאסינוב: ובשנה וחצי האלה הם היו יכולים לשמש לנושא אחר.
יגאל יאסינוב: או שהעברתם אותם למקום אחר, אז תגידו לנו לאן ולמה הכסף הזה שימש.
יגאל יאסינוב: אני אומר לכם: צריך פשוט ללכת שלב שלב ולבדוק איפה לקצץ.
יגאל יאסינוב: דרך אגב, כשאין לנו עלייה בקצב כמו בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים, אני לא חושב שאנחנו צריכים להחזיק כמות כזו של עובדים במשרד הקליטה.
יגאל יאסינוב: זה לא מוצדק בעיני.
יגאל יאסינוב: הם יושבים שם, אין עולים?
יגאל יאסינוב: את מי הם מקבלים?
מיכאל נודלמן: זה לא יהיה.
מיכאל נודלמן: עזוב את זה, זה לא יהיה.
יגאל יאסינוב: אני גם רוצה לדעת מהו הסכום שיוצא להחזקת העובדים.
יגאל יאסינוב: מהו מספר העובדים מקבלי קהל ומה מספר העובדים לא מקבלי קהל במשרד הקליטה ואני רוצה להשוות את זה.
יגאל יאסינוב: לסיום, אני חייב להתנצל, כי אני חייב לברוח לוועדת הפנים, כי היום יש עוד ניסיון אחד לגמור את הציונות במדינת ישראל: להרוס את המבנה הישן של הכנסת ובמקומו לבנות עוד בית מלון או קניון, אז אני פשוט חייב לברוח.
יגאל יאסינוב: אני עוד אחזור.
יגאל יאסינוב: מרינה, כל החלטה שתחליטי מקובלת עלי – כי אנחנו כבר דנו בעניינים האלה.
יגאל יאסינוב: אני אנסה לחזור, תודה רבה.
מירלה גל: חבל רק שאתה משאיר אותנו עם שאלות ולא נמצא כאן לקבל את התשובות.
יגאל יאסינוב: לא, לא.
יגאל יאסינוב: אני אקבל את התשובות.
מיכאל נודלמן: הוא משאיר אותי לשמוע.
מיכאל נודלמן: אני יודע איך אתם לא נותנים כסף, איך אתם מחפשים סיבות כדי לא לתת כסף, אני יודע, חברים, אני מכיר.
מירלה גל: אני חושבת שההאשמה הזאת היא לא כל כך במקום, מפני שאני פתחתי - - -
מיכאל נודלמן: ארגון ציבורי – עושים בו מה שרוצים.
מירלה גל: אני פתחתי את דברי באמרי שאני חושבת שהארגונים עושים עבודה יוצאת מן הכלל טובה, אנחנו מנסים להשיג תקציבים נוספים.
מירלה גל: יחד עם זאת אני חושבת שלא רלוונטי הנושא של מקבץ דיור במקום כזה או אחר, מה גם שבפתח השיחה שלנו, לפני שהתחיל בכלל הדיון, אתה בעצמך פנית אלי בנושא של מקבצי דיור וציינת את החשיבות שלהם.
מירלה גל: אבל זה לא רלוונטי לדיון הזה, מה גם שמהותית לא יצא כסף למקבץ כל עוד לא אכלסנו אותו.
מרינה סולודקין: מצוין, הערה נכונה.
מיכאל נודלמן: הוא אמר שבתקציב אפשר לבדוק ולמצוא כמה מיליונים, כדי להעביר מסעיף אחד לסעיף שני.
מיכאל נודלמן: לסעיף תמיכות לארגונים.
מיכאל נודלמן: לזה הוא מתכוון.
מיכאל נודלמן: ואני מסכים אתו בזה.
מירלה גל: אני רק רוצה להזכיר שאנחנו מטפלים בעולים לא רק מהרגע שהם נחתו בארץ, אז גם אם יש כרגע צמצום בעלייה, אנחנו עדיין מטפלים בתחומים רבים, בעולים שנמצאים כאן עשר שנים וחמש עשרה שנה.
מירלה גל: דוגמה נתת את מקבצי הדיור – הקשישים שזכאים למקבצי דיור, אנחנו מטפלים בהם חמש-עשרה שנה.
מירלה גל: לכן, זה פחות רלוונטי אם השנה עולים פחות או יותר מאשר בשנה שעברה.
שושנה רון: את צודקת.
מרינה סולודקין: אני מאד מודה לך.
מרינה סולודקין: נציג משרד האוצר, איזה בשורות יש לך בשבילנו?
יגאל גידרון: נראה לי קצת מוזר שמשרד הקליטה מציג את זה כאילו האוצר עשה קיצוץ ומשרד הקליטה נורא לא נעים לו.
יגאל גידרון: אני ומשרד הקליטה נמצאים כאן כנציגי הממשלה.
יגאל גידרון: זה כבר נראה לי נורא מוזר, ההתבטאות הזאת.
יגאל גידרון: כולנו נציגי הממשלה.
יגאל גידרון: היו באמת שלוש הפחתות בתקציב משרד הקליטה, שלמיטב זכרוני נעשו בשיתוף משרד הקליטה ועל פי סדרי העדיפויות של משרד הקליטה.
יגאל גידרון: הליך הקיצוץ נעשה בדרך כלל כך שהמשרד מבקש באיזה עניינים, באיזה סעיפים, יבוצע הקיצוץ.
יגאל גידרון: כלומר: זה נעשה בשיתוף פעולה ובסך הכל מהווה צירי עדיפויות של המשרד, למיטב הבנתי.
יגאל גידרון: אני לא חושב שנכון יהיה לצפות כרגע, במצב הכלכלי הקיים, לקבל איזושהי תוספת שתעזור ולכן אני רוצה להתחבר למה שאמרו חברי הכנסת.
יגאל גידרון: יש דברים מאד תמוהים במשרד, למשל: חמישה מחוזות שהמשרד בנוי מהם, כשאנחנו מדברים היום על, אני מניח, עשרים אלף עולים שיגיעו השנה, אני מאד מקווה.
יגאל גידרון: אז נראה לי שהדבר הנכון יהיה לחפש את המזור דווקא באותם עניינים ולאו דווקא לצפות לתוספת ממקום זה או אחר.
מרינה סולודקין: אז לא לצפות לכסף ממשרד ראש הממשלה?
יגאל גידרון: אני אינני יודע ואינני מעורה במהלכים האלה מול מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
שושנה רון: אומרים שראש הממשלה מצהיר אחרת.
שושנה רון: עלייה קודמת לביטחון.
מירלה גל: ראש הממשלה מצהיר שהעלייה קודמת לכל דבר אחר ורואה בה ערך עליון.
שושנה רון: איך זה עולה בקנה אחד עם הדברים שנאמרים פה?
יגאל גידרון: אין שום סתירה בין הדברים, אני מאד מתנצל.
אריה קורת: לפני שנשמע את נציגי הארגונים, אני חייב לומר משהו לנציג האוצר.
אריה קורת: אל"ף, לא כל כך מקובל שדיונים בין המשרדים ייעשו מעל הבמה הזאת.
אריה קורת: אני מניח שאם יש לך השגות, אז יש לך ערוצים במשרד לנהל אותן.
אריה קורת: אני מניח שאתה גם יודע שיש תקציב גמיש למשרד ותקציב קשיח.
אריה קורת: מאד פופוליסטי לבוא היום ולומר, קצצו בכוח אדם ותביאו לתמיכות.
אריה קורת: רבותיי, אני לא רוצה להתבטא במילים, מה זה אומר.
אריה קורת: זה חלק מתקציב קשיח וזה תקציב גמיש.
אריה קורת: ואתה יודע שלא ניתן להעביר - - -
יגאל גידרון: לצמצם מבנים זה תקציב כוח אדם.
אריה קורת: רגע, אבל זה השולחן לדון עכשיו איפה אפשר לקצץ?
יגאל גידרון: - - -
אריה קורת: בואו נחזור לבעיה האמיתית, של כולם.
אריה קורת: יש נתונים, יש מציאות, בואו נבדוק איך מנתון זה, ממציאות זאת, אנחנו יוצאים ביחד.
אריה קורת: לחבר הכנסת נודלמן, אני שמעתי - - -
מיכאל נודלמן: אבל הוא אומר שאתם עשיתם את הקיצוצים.
מיכאל נודלמן: אתם קיצצתם.
מיכאל נודלמן: זה סדר העדיפויות שלכם.
אריה קורת: זה סדר העדיפויות שלנו, נכון.
מיכאל נודלמן: עכשיו אתם באתם לפה: "תעזור לנו".
אריה קורת: קיצוצים עשינו, רבותיי, בנושא מדענים עולים, בנושא קורסים להסבה, בתחום הבריאות, בתחום הרשויות.
אריה קורת: היינו פה, ישבנו פה לפני חודש עם מחזיקי תיקי הקליטה, קמה קול צעקה כואבת, כי גם הם קוצצו.
אריה קורת: היו קיצוצים לאורך כל הפרוייקטים שלנו – ואתה יודע את זה – כל סוגי הסיוע וכל תחומי הסיוע.
מיכאל נודלמן: אני רואה מה מקצצים עכשיו המשרדים בקיצוץ הרביעי, אני רואה.
אריה קורת: כל תחומי הסיוע נפגעו, כולל האפיק של התמיכות.
מיכאל נודלמן: אבל לא מקצצים במקום ששם הארגונים יכולים למות.
מיכאל נודלמן: אתם לא מבינים את זה.
מירלה גל: אני רוצה לציין שבקיצוץ האחרון משרד הקליטה עשה את הקיצוץ בתקציב הקשיח שלו ולא בפעילויות.
מיכאל נודלמן: זה אני יודע.
שושנה רון: זה היה בשנה שעברה.
אריה קורת: לא, לא.
אריה קורת: זה היה השנה.
מיכאל נודלמן: זאת הייתה פקודה.
מיכאל נודלמן: אתם לא עשיתם טובות למישהו, זאת הייתה פקודה משר האוצר, שאתם צריכים לקצץ מההוצאות שלכם, מהמשרדים.
מירלה גל: לא, סליחה.