GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מקס רוזנפלד: לכן, הפרויקט הזה אישית אצלי שינה - אני לא יכול להגיד ממש גישת עולם, אבל גישה חדשה לגמרי.
קולט אביטל: אני לא יכולה להגיד שום דבר לגבי כל היתר, אבל אני יודעת שאתה יוצא לחיים מצויד עם פתיחות מאוד משמעותית ואני מאוד שמחה על זה.
קולט אביטל: תודה, כל הכבוד.
מקס רוזנפלד: תודה רבה.
גל שפירא: תבוא לכנסת.
קולט אביטל: לכנסת זה לא תמיד עוזר.
קולט אביטל: בבקשה את רצית להגיד כמה מילים.
קולט אביטל: שתי גברות ואנחנו תיכף נתקרב לסוף.
קולט אביטל: גם את רצית להגיד מילה, סליחה.
היפה סבאג: שמי היפה סבאג ואני ממכון ואן ליר בירושלים.
היפה סבאג: אנחנו יודעים שעניין של קבלת האחר והשונה, לכבד יותר ולהיות וסובלני, זאת לא התנהגות שמעוצבת כתוצאה מתוכנית חד פעמית או תוכנית של שנתיים.
היפה סבאג: זה תהליך ארוך, זה גם תהליך של מערכת החינוך.
היפה סבאג: כל המערכת צריכה לטפל בזה.
היפה סבאג: זה נושא שצריך ללמד אותו ולהנחיל אותו דרך כל המקצועות הלימוד, כמו ספרות, תנ"ך, היסטוריה וכדומה.
היפה סבאג: לצערנו הרב אנחנו יודעים שזה לא כך.
היפה סבאג: מה שמכון ואן ליר עושה בנידון - פשוט יש לנו תוכנית.
היפה סבאג: תוכנית שנקראת: ערכים ואזרחים לטיפוח ערכי הדמוקרטיה, הסובלנות, הכבוד ההדדי, קבלת השונה והאחר, דו קיום.
היפה סבאג: התוכנית מופעלת במאתיים בתי ספר ברחבי הארץ, בחטיבות ביניים ובחטיבות עליונות והיא מופעלת בכל המגזרים.
היפה סבאג: היא מופעלת במגזר הממלכתי, ממלכתי-דתי וערבי, בכל רחבי הארץ, כבר שנים.
היפה סבאג: זה תהליך לימוד.
היפה סבאג: התוכנית הזאת מופעלת בתוך שעורי האזרחות ובתוך שיעורי החברה.
היפה סבאג: אנחנו מפתחים חומרים שהם חומרי תמיכה לספרים הקיימים, שדרכם אנחנו מעלים דרך סוגיות מהחברה, סוגיות אקטואליות לפעמים, את הדיון הערכי הזה.
היפה סבאג: ככה התלמידים נחשפים לאחר ולשונה, אם הוא נכה, או עולה חדש, עובד זר או נשים.
היפה סבאג: התוכנית גם בנויה בצורה של למידה פעילה, כך שהתלמידים בעצמם לומדים וחווים דרך הפעלות.
היפה סבאג: היא גם מציעה מפגשים.
היפה סבאג: לא די לנו שתלמידים יכירו את האחר, אלא צריך גם להפגיש ביניהם.
קולט אביטל: גברתי, תציגי את עצמך.
סוניה מיכאלי: דוקטור מיכאלי סוניה, מהאחד באוקטובר מדענית ראשית במשרד הקליטה.
סוניה מיכאלי: מספטמבר 1991 פסיכולוגית, יועצת חינוכית, ברשת אורט, התיכון ליד האוניברסיטה, מכללת אורט, מפקחת ארצית בעליית הנוער לפרויקט עלייה - - - מפקחת ארצית במשרד החינוך, במנהל לחינוך התיישבותי בעליית הנוער, שכולל גם את יוהנה ז'בוטינסקי בתוך המפגש התרבותי הזה.
סוניה מיכאלי: אני רואה את עצמי כגשר בין משרד הקליטה ומשרד החינוך ואני רוצה להגיד לכם שהדבר האחרון שחשבתי זה שאני מתישהו אחזור למשרד הקליטה.
סוניה מיכאלי: בתור עובדת – בכלל לא חשבתי.
סוניה מיכאלי: אבל בתור עולה חדשה בנושא קליטה – קולט, את יודעת מה גיליתי עכשיו?
סוניה מיכאלי: השם שלך.
סוניה מיכאלי: את לא במקרה פה.
קולט אביטל: פתאום, כן.
קולט אביטל: אבל זה לא שייך.
סוניה מיכאלי: זה אסוציאציות, סטריאוטיפים, כמו שדיברו כאן.
סוניה מיכאלי: בכל דבר יש מטרת-על ותת-מטרה.
סוניה מיכאלי: ובזכותך אני ישבתי עם מקס וחשבתי שתת-מטרה שגלי ואילה לא חשבו עליה בכלל – הם חשבו לקבל את השונה ובעצם הילדים יוצאים עם ציוד, עם הערכה עצמית קודם כל.
סוניה מיכאלי: בדרך לתת את הביטחון העצמי למישהו אחר אנשים רוכשים את ההערכה העצמית.
סוניה מיכאלי: הבנתי את זה כאן ב"שורה שנייה".
סוניה מיכאלי: גם אני יוצאת מכאן עם רכוש.
סוניה מיכאלי: ובעצם, אם הילדים למדו להקשיב, אז אני כפסיכולוגית יכולה לומר שלהקשיב זה לתת לאחר להשמיע דברים.
סוניה מיכאלי: הם כבר לא צריכים את העצות שלנו.
סוניה מיכאלי: בארץ ממהרים לתת עצות.
סוניה מיכאלי: עליית הנוער זה המקום שקלט אותי, כעובדת.
סוניה מיכאלי: ואני רוצה להגיד שלפגוש את הבן-אדם הנכון שקולט אותך בזמן הנכון, במקום הנכון, זה פשוט מזל.
סוניה מיכאלי: אני חשבתי שהילדים מיוהנה ז'בוטינסקי שפגשו את האנשים האלה, יש להם מזל.
סוניה מיכאלי: אני רק רוצה לחדד כאן משהו.
סוניה מיכאלי: יש הרבה מאד תוכניות, תוכניות מאד טובות, גם ואן-ליר וגם ברשת אורט והייתי גם בהשתלמויות שלך לפני 12 שנה ומאד אהבתי אותן.
סוניה מיכאלי: אני חושבת שהצורך של הילדים זה לראות את המגוון.
סוניה מיכאלי: והדבר הכי חשוב: לא עמותות של דוברי רוסית ולא אנשי חינוך באו להטיף את המוסר, באו שני צעירים צברים.
סוניה מיכאלי: בעיני, זה הדבר הכי חשוב.
סוניה מיכאלי: דיברתי אתם וראיתי את הפרויקט ואת התוכנית.
סוניה מיכאלי: הם הפכו רעיון – היום אני במשרד הקליטה, אני עובדת בנושא עידוד עלייה והלוואי שכל עשור יהיו לנו כאן עולים.
סוניה מיכאלי: מי יקלוט אותם?
סוניה מיכאלי: מי יהיה מסוגל לקלוט אותם?
סוניה מיכאלי: רק אנשים כאלה.
סוניה מיכאלי: ואני חושבת שהקבוצה הזאת, אנחנו יכולים לסמוך עליה ואני מאד רוצה שיהיו עוד יותר.
קולט אביטל: אנחנו חייבים פחות או יותר לחתור לכיוון סוף המפגש הזה, והייתי רוצה שנהיה הרבה יותר ממוקדים בשאלה מה אנחנו רוצים לעשות הלאה.
קולט אביטל: סליחה, את רצית לדבר ואני תכף אתן לך.
קולט אביטל: כיוון שאת היום במשרד הקליטה וכיוון שחווית את החוויות שחווית כבר, לנו כאן בוועדה הזאת יש עניין לדעת שקיימת החלטה ושיש משהו שנקרא "איגום משאבים".
קולט אביטל: לנסות לראות, בצורה רצינית, איך אפשר לקחת דגם של תוכנית כזאת ולראות מה המושכלות, מה הניסיון שנצבר כאן, איך ניתן להפיק לקחים ואיך אפשר להביא את זה ליותר בתי ספר, אולי לכלול את זה ביותר השתלמויות מורים.
קולט אביטל: איך אנחנו יכולים להביא את התוכנית ליותר ויותר בתי ספר, כל אחד בשיטתו.
קולט אביטל: אני יודעת שמה שואן-ליר עושה כבר שנים - אני חושבת שזה התחיל, בזמנו, עם הפרויקט לחינוך לדמוקרטיה עם אלוף הר-אבן - זה סיפור מאד ממושך ועובדה היא שלמרות שכל הפרויקטים האלה קיימים, הבעיות עדיין קיימות.
קולט אביטל: אנחנו עוד לא הצלחנו להנחיל את זה לחברה הישראלית.
קולט אביטל: לכן חשוב מפגש כזה לא רק כדי להציג פרויקט, אלא כדי לראות עם איזה סוג החלטות מערכתיות אנחנו יוצאים מכאן.
קולט אביטל: בבקשה, גברתי, ואחר כך אנחנו נגיע לסוף הישיבה.
יעל שלף-זאבי: אני ממשרד הקליטה.
יעל שלף-זאבי: החשיבות של הנושא – כולם פה הסכימו לגביה ולגבי הצורך לשזור בין העולים לבין הוותיקים, תוך מציאת איזשהו בסיס סולידריות כלשהו לחברה שאנחנו בונים פה ביחד.
יעל שלף-זאבי: יש שני כיוונים שהייתי רוצה לקבל עליהם תשובות או להתייחס אליהם.
יעל שלף-זאבי: קודם כל – מדוע הפרויקט הופסק?
יעל שלף-זאבי: בהתחלה צוין שזה לא הופסק מסיבות תקציביות, אז מדוע הוא הופסק?
יעל שלף-זאבי: דבר שני קשור לתחום שמשרד הקליטה יותר מטפל בו, שזה התחום הבלתי-פורמלי אחר הצהרים, מחוץ לשעות הלימודים.
יעל שלף-זאבי: האם הפרויקט הזה יושם במסגרות נוספות, כמו תנועות הנוער שמאד מנסות לשלב את העולים בפעילויות שלהן?
יעל שלף-זאבי: כמו כמו בפעילויות בין העולים לוותיקים שמתקיימות במתנ"סים?
יעל שלף-זאבי: או אולי בכל מסגרת אחרת, או אפילו יצירת מסגרת חדשה שבה אפשר יהיה להפעיל את הפרויקט ובאמת לראות, מבחינתנו, איך אנחנו משלבים את זה בתחום הבלתי פורמלי ולא רק במסגרת הבית-ספרית.
קולט אביטל: לגבי שאלתך השנייה אני חושבת שהתשובה טמונה כבר בעצם השאלה.
קולט אביטל: אני חושבת שהרעיון הוא רעיון נכון ואני חושבת שיחד אתכם, משרד הקליטה, משרד החינוך ותנועות הנוער, צריך לנסות להציל את המסגרת הזאת, כי זה מקום אידיאלי.
קולט אביטל: אמנם לא כל הנוער מגיע לתנועות הנוער, אבל תנועות הנוער והצעירים שמגיעים לשם עושים גם עבודה קהילתית ולכן חשוב לשלב אותם.
קולט אביטל: לגבי שאלתך הראשונה, אנחנו בכוונה לא רוצים להיכנס פה לוויכוחים פוליטיים – לא כרגע.
קולט אביטל: אבל הפרויקט הופסק, אם אני לא טועה, מסיבות פוליטיות.
קולט אביטל: ממה שהבנתי, הסגל, מנהלי בית-הספר, רצו להמשיך אותו, הכסף היה, מי שאחראי לעמותה החליט להפסיק אותו מסיבות אלה ואחרות.
קולט אביטל: לצערי, זה נושא שלא נתון בידיי.
קולט אביטל: אנחנו יכולים לנסות לטפל בו בדרכים אחרות, אבל החשיבות של הפרויקט היא מעבר לפוליטיקה.
קולט אביטל: זה מה שאני מנסה היום להביא כאן, גם לאלה שמשתתפים בדיון וגם לאלה שנמצאים בבית.
קולט אביטל: מסיבות אלה ואחרות אני לא רוצה שניכנס כאן לוויכוח הפוליטי.
קולט אביטל: אני הייתי רוצה לשאול את נציגת משרד החינוך ואת המדענית הראשית במשרד הקליטה אם אנחנו יכולים לצאת מכאן עם איזושהי החלטה לנסות להפיק את התועלת מסוג פרויקט כזה, לנסות לעשות אולי איזשהו מעקב, לקבל תמונה שלמה ומלאה יותר.
קולט אביטל: בכמה בתי ספר יש התייחסות או יש תוכניות שנוגעות, לא רק לנושא הסובלנות, אלא לנושא קבלת השונה.
קולט אביטל: אני שומעת על 80 בתי ספר ואני שומעת על 200 בתי ספר, אבל אני שומעת על בית-ספר אחד.
קולט אביטל: יכול להיות שיש יותר.
קולט אביטל: אז אל"ף, הייתי רוצה שנהיה מסוגלים לקבל תמונה שלמה יותר.
קולט אביטל: בי"ת, הייתי רוצה להציע כאן כהחלטה של כולנו – ואני מדברת במקרה הזה גם בשם חברת הכנסת סולודקין - שננסה לשלב את סוג הניסיון שנרכש כאן בתוך תוכניות לימודים בבתי ספר נוספים.
קולט אביטל: ודאי שמשרד החינוך יבוא ויאמר לנו מהי התוכנית בתחום הזה.
קולט אביטל: כי בלי תוכניות מהסוג הזה לא נצליח לשלב את העלייה – ואני לא אומרת לקלוט אלא לשלב את העולים – בתוך החברה הישראלית, וגם החברה הישראלית לא תדע להתמודד עם האתגרים שעומדים בפניה.
קולט אביטל: לכן, אני אודה גם על קבלת מידע, גם על – אני מציעה שיתקיים איזשהו מפגש משותף ושבעוד חודש, אולי, תחזרו אלינו, כדי שנקבל מידע בוועדה הזאת, מה הפרויקטים הקיימים, מה התוכנית, מה הכוונה לעשות הלאה מבחינת היכולת שלנו לכלול כמה שיותר בתי ספר בסוג תוכניות כזה.
קולט אביטל: אני פותחת את הישיבה.
קולט אביטל: אנו נפגשים היום, וזו לא פגישה ראשונה וכנראה גם לא האחרונה, לא רק כדי לשמוע סקירה אלא כדי לראות כיצד אנו מתקדמים בטיפול בעבריינות בעיקר בקרב בני-נוער בעליות השונות.
קולט אביטל: נפגשנו כאן קודם, ובוועדה הזאת התקבלו כמה החלטות שלמיטב הבנתנו היו יכולות לעזור הרבה בטיפול בעבריינות הזאת.
קולט אביטל: חלק מההחלטות הללו נגעו לתגבור הקשר וליצירת אוירה אחרת של אמון בין המשטרה לבין העולים, ומשבר האמון הזה קיים, וחלק מההחלטות היו הרבה יותר ספציפיות.
קולט אביטל: גם לפני שנכנסתי לוועדה הזאת, היתה פה ישיבה עם קודמי בתפקיד, חבר-הכנסת צבי הנדל, לגבי הצורך לגייס מכל המאגר של האנשים שעסקו בנושאים האלה, בעיקר במדינות חבר העמים, את הידע שלהם.
קולט אביטל: היה אמור להיות שיתוף פעולה לבין משרד הקליטה בנושא הכשרת כמה מבין האנשים האלה בשפה העברית ובקורסים מקצועיים.
קולט אביטל: אם אינני טועה, לפני כחודשיים או קצת יותר קיימתי מפגש עם מפכ"ל המשטרה בדיוק על הנושאים האלה, והסתבר לי ממנו שהמשטרה מצידה נתקלת בבעיות בגיוס אנשים כאלה משורות העולים.
קולט אביטל: מצד שני, אנו יודעים שיש ארגונים שמסוגלים להביא את האנשים הטובים שמוכנים לשרת בתפקידים שונים.
קולט אביטל: פניתי לשרת הקליטה בפגישה בלתי-פורמלית, והיא טענה לפחות באוזניי שהנושא הזה לא מוכר לה.
קולט אביטל: לכן, אני פותחת במין תחושה שאנו יושבים פה, מקבלים החלטות ובסופו של דבר מתחלפים שרים ופקידים והדברים אינם מיושמים.
קולט אביטל: הבוקר אפשר היה לשמוע ב"קול ישראל" את הכתבה ואת הדרך הלגלגנית שבה הציג הכתב לענייני משטרה את נושא הישיבה הבוקר.
קולט אביטל: הוא קצת צחק על זה שאנו מדברים על שיתוף פעולה עם המשטרה, אבל זה בדיוק נושא ישיבה זו.
קולט אביטל: אנו סבורים שהמפתח לטיפול יותר נכון ולהידברות יותר טובה עם אנשים ובעיקר עם נערים זה לנסות למצוא אפיקים, דרכים ואמצעים להגיע אליהם בדרך אחרת.
קולט אביטל: זה לא רק עניין של שפה.
קולט אביטל: זה אולי גם עניין של גישה.
קולט אביטל: אנו שמחים שיש פה ייצוג בכיר של משטרת ישראל.
קולט אביטל: המפכ"ל היה אמור להגיע, והוא התנצל שלא יוכל להגיע היום אבל התחייב בפני מפורשות שלישיבה הבאה הוא יגיע, ואנו, בהחלט, סבורים שכך צריך להיות.
קולט אביטל: הוא רואה בישיבה הזאת היום ישיבת הכנה.
קולט אביטל: נמצאים פה גם נציג המשרד לקליטת העליה ונציגי ארגון המייצג את אלה שמתוכם, לדעתנו, ניתן, בצורה זו או אחרת, לגייס כוח-אדם מעולה לשורות המשטרה.
קולט אביטל: נפתח בסקירה קצרה של המשטרה, וכיון שיש לנו נושאים רבים ודוברים רבים, נבקש מכם, אם ניתן, לקצר.
קולט אביטל: תחילה, חובה נעימה היא לתת את זכות הדיבור לחברת-הכנסת סולודקין.
מרינה סולודקין: אני עומדת על כותרת הישיבה: "הגברת שיתוף הפעולה וחיזוק האמון בין אוכלוסיית העולים ממדינות חבר העמים ומשטרת ישראל".
מרינה סולודקין: הייתי מופתעת מאד, ואני מתבטא בצורה עדינה מאד, ממה ששמעתי ברדיו שאנו מתכוונים לדבר על אלימות עולים.
מרינה סולודקין: נושא הישיבה ברור מאד.
מרינה סולודקין: יש משבר אמון עמוק מאד בין משטרת ישראל לבין יוצאי חבר המדינות.
מרינה סולודקין: יש הרבה טענות לאוכלוסיית העולים מחבר המדינות כלפי המשטרה.
מרינה סולודקין: לפי הנושא, אנו התכוונו לדבר גם על עבריינות של המשטרה שמכה.
מרינה סולודקין: אלה לא טענות לסוזי בן-ברוך, כי זה נושא אחר.
מרינה סולודקין: במדור שהיא יושבת בו לא מכים עולים, אבל זה בלתי נסבל שנותנים מכות לנשים בהרבה ערים בצפון וגם באשקלון.
קולט אביטל: יש ראש עיר חדש, והוא טוען שהוא רוצה לעשות סדר ונקיון ולהלחם בעבריינות.
קולט אביטל: מרינה סולודקין: היה מקרה שאחרי חקירת המשטרה התאבד נער בן 13 בנצרת, אבל זה היה לפני שלוש שנים והפיקו מסקנות לגבי מה עשו לא נכון.
קולט אביטל: היה לנו גם ויכוח עם השר הקודם, שלמה בן-עמי.
קולט אביטל: אם אנשים הגיעו, אנו יכולים לשמוע אותם מהם על בריונות נוער, אבל זה לא הנושא שאנו רוצים לדבר עליו.
קולט אביטל: לגבי שיתוף הפעולה, יושבים כאן אנשים שמייצגים את עמותת "מגן וחרב", שהם שוטרים וחוקרים לשעבר מברית-המועצות.
קולט אביטל: במשך כמה שנים כולנו מנסים להכניס אותם למערכת, ואינני יכולה לומר שזה נעשה עם הרבה הצלחות.
קולט אביטל: היושבת ראש אביטל, אמרת שלא הצליחו לגייס שוטרים מחבר המדינות, וזה לא נכון.
קולט אביטל: היו אפילו חוקים האומרים: "לא רוצים לתת לכם להכנס למערכת".
קולט אביטל: ציטטתי פחות או יותר מה שנאמר לי: לגבי חלק היה גיוס, אבל לגבי אותם אנשי הקשר בין הקהילה לבין המשטרה עליהם דובר לא הצליחו והנושא 'תקוע'.
מרינה סולודקין: יחד עם חברי חבר-הכנסת יגאל יאסינוב, שגם פועל מאד בנושא משבר האמון בין המשטרה לבין אוכלוסיית העולים מחבר המדינות, אנו מוכנים לשמוע 10-15 דקות דברים שאנו יודעים בנושא עבריינות נוער, אבל אנו רוצים לדבר ברוב הדיון על דברים אחרים שקשורים למשטרה: תיקים שתפורים לאנשים חפים מפשע, חסרונות וכשלון בהתגייסות נוער מחבר המדינות אחרי הצבא למשטרה, וכן כל מיני מכשולים כשלא נותנים לנו לבנות יחסים נורמליים במשך שבע שנים.
מרינה סולודקין: בנוסף, זו לא יכולה להיות תנועה חד-צדדי.
מרינה סולודקין: זה יהיה, רק כאשר גם כשהמשטרה תבין שיש משבר מאד עמוק.
קולט אביטל: אני בטוחה שמשטרת ישראל יודעת בדיוק מהי כותרת הדיון היום, ולכן אני סבורה שהיא גם באה לתת לנו כמה תשובות.
קולט אביטל: אבקש אחר כך את התייחסות המשרד לקליטת העלייה, כי היו פה החלטות שחייבו גם את המשרד הזה ואיננו יודעים עד כמה ההחלטות האלה יושמו.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: על מנת ליישר את ההדורים, ברצוני לומר שלא באנו לדבר רק על נוער.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: לא שמעתי הבוקר את הכתבה ברדיו, אבל נדבר בכלל על נושא שיתוף הפעולה של האוכלוסיה יוצאת חבר העמים עם משטרת בישראל בפרט, ועל אחת כמה וכמה אוכלוסיית העולים בכלל עם משטרת ישראל.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: לפני מספר חודשים הקים המפכ"ל ועדה בנושא מגזרים מיוחדים, שבודקת את כל נושא יחסי שיתוף הפעולה, יחסי הגומלין, של משטרת ישראל עם כל המגזרים המיוחדים במדינת ישראל, וביניהם כמובן גם יוצאי חבר העמים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הוועדה נמצאת כמעט בשלבי סיום עבודתה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בדקנו את כל המגזרים המיוחדים, אך נדבר עתה רק על יוצאי חבר העמים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: היא בדקה את תמונת המצב העכשוית של יוצאי חבר העמים במדינת ישראל, כלומר מה אחוזי המעורבות שלהם גם בפן החיובית, מעורבות בקהילה, ולכן גם הוקם אגף קהילה ומשמר אזרחי לפני חמש שנים במשטרת ישראל, ולא בכדי הוא נקרא "אגף קהילה" שכן אחת המטרות העיקריות היא לחבר את כל הקהילות לתוך משטרת ישראל.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יושב כאן סגן ראש אגף הקהילה, שיסקר את כל הפרוייקטים החדשניים שנעשו בתקופה האחרונה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בדקנו את תמונת מצב הקליטה מנקודת מבט שלנו, ויצאנו בקריאה לא קטנה לכל יוצאי חבר העמים להתגייס למשמר האזרחי.
קולט אביטל: איך?
קולט אביטל: האם נעשה דרך העיתונות?
קולט אביטל: סנ"צ סוזי בן-ברוך: פנינו לכל בתי-הספר בארץ, ונכנסנו לכיתות.
קולט אביטל: יש פרוייקט "מחוייבות אישית" בכיתות י'-י"א בשיתוף עם משרד החינוך, ופנינו לבני-נוער.
קולט אביטל: הראיה היא, שיש לנו היום יותר מ-800 בני-נוער יוצאי חבר העמים כמתנדבים.
קולט אביטל: כמי שחמש שנים היתה קצינת המשמר האזרחי בתל-אביב לפני תפקידי הנוכחי, אני יכולה לומר שאחד הדברים שמאד נהניתי לעשות הוא לגייס את בני-הנוער האלה, וחלקם היום משרתים במשטרת ישראל, במגזר הסיור, במשמר הגבול ובתנועה.
קולט אביטל: בכלל ולא רק לגבי עולים, מתנדב משמר אזרחי, שבנערותו היה מתנדב במשמר האזרחי והלך לצבא ורוצה לחזור אלינו, ליחידות הנוער, מקבל אצלנו עדיפות ראשונה.
קולט אביטל: אינני מסתכלת כלל על רף הגיוס שקבענו מלכתחילה.
קולט אביטל: הוא בעדיפות ראשונה מתגייס ליחידות הנוער במשטרת ישראל, כי מבחינתנו הוא כבר שוטר לכל דבר.
קולט אביטל: דבר נוסף שבדקה הוועדה הוא מה הם מקומות הריכוז של העולים והיכן משטרת ישראל צריכה לתת תיעדוף הן מבחינת דוברי שפות והן מבחינת הפרוייקטים הייחודיים שבנה אגף קהילה ומשמר אזרחי עם כל הגורמים האחרים.
קולט אביטל: אני מוגבלת בעשר דקות, ואני מעדיפה לא להראות את המצגת לגבי מפת השטח שיש לנו פה.
קולט אביטל: אלה הריכוזים הגבוהים, ואלה הריכוזים של העולים החדשים.
קולט אביטל: זה נותן לנו תמונת מצב לגבי איפה המענים המיוחדים שלנו, כמשטרה, לנושא הזה.
קולט אביטל: משנת1990 עלו למדינת-ישראל 900 אלף עולים, שמהווים 14% מסך האוכלוסיה בכלל במדינת-ישראל.
קולט אביטל: יש להבחין בין עולים בגירים, מגיל 18 ומעלה, לבין עולים קטינים שעלו לארץ מ-1990.
קולט אביטל: הגדרת "עולים קטינים" היא בהתאם לשאר המשרדים.
קולט אביטל: לגבי העולים הבגירים, חלקם בפשיעה בחברה הישראלית הוא כמו חלקם באוכלוסיה, כלומר הם לא חריגים מהאוכלוסיה הותיקה.
קולט אביטל: וזאת, להבדיל מהנוער - ושמעתם את הנתונים בוועדה הקודמת, ולא אחזור עליהם אלא רק אזכירם - שחלקו באוכלוסיה הוא 11.8%, וכשאנו סופרים את כמות הנחקרים ב-2003 רואים שחלקם מסך כל הנחקרים הקטינים הוא 20%.
קולט אביטל: זה צריך לצלצל לנו היטב, משום שאם אנו סופרים את כמות החשודים הקטינים שהגיעו למשטרת ישראל הרי שחלקם הרבה יותר גבוה מחלקם באוכלוסיה.
קולט אביטל: התייחסותם למשטרה - בדקנו כמה תלונות מוגשות ע"י האוכלוסיה הבגירה מחבר העמים לעומת אוכלוסיית הקטינים.
קולט אביטל: הסתבר, שבקרב האוכלוסיה הבגירה רק 11%, מתוך 14% שזה חלקם באוכלוסיה, מסך-כל המתלוננים הגישו תלונות למשטרת ישראל.
קולט אביטל: כלומר, יש איזה שהוא תת-ייצוג.
קולט אביטל: ההסבר לכך יכול להיות שבאמת אין להם תלונות, ואנו יכולים להיות אופטימיים מאד ואנו מאד מקווים שזה כך, או שהם לא מספיק מאמינים במשטרת ישראל ומעדיפים לסגור את העניינים בינם לבין עצמם ומסתדרים ביניהם ולא באים למשטרת ישראל.
יגאל יאסינוב: או שהמשטרה לא מקבלת תלונות.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אני מוכנה לקבל כל תלונה כזו באופן פרטני.
יגאל יאסינוב: את.
יגאל יאסינוב: לפעמים, אני, כחבר-כנסת, חייב להתקשר לתחנת משטרה ולשאול למה הם לא מקבלים תלונות.
יגאל יאסינוב: כך אתם מורידים את מספר התלונות.
קולט אביטל: חבר-הכנסת יאסינוב, לא יכול להיות שזה יהיה בכל ישיבה כזאת.
יגאל יאסינוב: אני מצטער.
יגאל יאסינוב: סנ"צ סוזי בן-ברוך: אם באת לכעוס עלינו, אני- - -
יגאל יאסינוב: אני לא כועס.
קולט אביטל: זה לא ויכוח פרטי עכשיו.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אוכלוסיית הקטינים - חלקם באוכלוסיה הוא 11.9%, ויש לנו 17% מסך-כל התלונות במשטרת ישראל מקטינים שבאות מיוצאי חבר העמים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כלומר, האוכלוסיה הצעירה הרבה יותר מאמינה במשטרה, הרבה יותר פתוחה להגיש תלונות והרבה יותר בטוחה להגיע למשטרת ישראל להגיש תלונות.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יותר מזה, אנו מאד נמצאים בתוך האוכלוסיה הזאת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אנו מאד נמצאים בתוך בתי-הספר, ונכנסנו באופן חזק למתנ"סים או למועדונים קהילתיים ומדברים עם האוכלוסיה הזאת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: מגייסים אותם למשמר האזרחי.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הרבה מאד מידע מגיע מהחברים שמגוייסים למשמר האזרחי ורואים את החשיבות בשיתוף המשטרה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יותר מזה, רואים את התוצאות.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כשאנו באים ואומרים להם: "יש לנו מידע שאתם נסחטים ע"י קבוצת עולים אחרת ואינכם באים למשטרה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בואו ותתלוננו.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אנו מבטיחים לכם שזה ייפסק", יש כאלה שבאים, יש כאלה שמהססים, ובסופו של דבר הם באים להתלונן, כלומר הם מגישים את התלונה כשהם רואים שהחברים האלה נעצרים ונחקרים ושיש להם טיפול.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: זה לא לכלוא אותם באיזה שהוא כלא או משהו.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: זה מעצר ראשוני לשם חקירה, והם מיד מטופלים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הם יודעים שהם מטופלים באופן כזה שגם אין אחר כך יחסי שנאה ביניהם, וזה דבר שמביא תועלת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אנו, יחד עם משרד החינוך, עובדים חזק על נושא הגישור.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אנו מאמינים במפגש החד-פעמי הזה.
קולט אביטל: על אלו קבוצות גיל את מדברת?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: עד גיל 18.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש כבר יותר אמון במשטרה.
קולט אביטל: האם בקרב בני-הנוער יש כבר קבוצות עבריינים שמאורגנות כחבורות?
קולט אביטל: דיברת על סחיטה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אני בכוונה עוצרת כאן.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אני אומרת שמתחת לגיל 18 הם הרבה יותר מאמינים במשטרה ובאים להתלונן, כי עובדה ש-17% מסך כל התלונות למשטרת ישראל זה קטינים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש קבוצות בני-נוער, קבוצות אתניות, שמטבע הדברים מרגישים יותר בטוחים להתחבר זה עם זה, ואנו באמת מבחינים בחבורות קטנות של בני-נוער מחבר העמים שבינם לבין עצמם יש חבורה נגד חבורה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: נכנסים פנימה, עושים בירור אם זה ברמת בירור, ואם זה ברמה של חקירה נערכת חקירה ואנו משתדלים מאד לפצל את הקבוצות האלה בשיתוף משרד הרווחה כאשר משתדלים לבדוק מה קורה אצלם בבית ומשתדלים לגשר על הפערים החסרים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: העבירות הבולטות בקרב עולי חבר העמים המבוגרים הן: אלימות, עבירות מוסר ועבירות הונאה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כרגע, אני מדברת על מבוגרים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: 4% מסך כל התלונות של העולים מחבר העמים הן תלונות בגין הונאה בדרך-כלל ע"י לאו דווקא עולים אחרים אלא דוברי שפה רוסית שמנצלים אותם לצורך העניין.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: מה עשתה משטרת ישראל?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בחמש השנים האחרונות התמקדנו מאד בנושא המגזרים המיוחדים עם דגש על עולים מרוסיה ואתיופיה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אגף קהילה ומשמר אזרחי עשה מספר פעילויות מאד ממוקדות באוכלוסיה הזאת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אני חייבת לציין, שאפילו בנושא תנועה אגף התנועה הוציא פליירים והסברים בשפה הרוסית לדוברי הרוסית ובשפה האמהרית לדוברי אמהרית.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בשנה שעברה נכנסנו בגל של הסברה אדיר בנושא הטרור: איך לזהות מפגע מפגע/מחבל?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: איך לזהות מכונית חשודה?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: תירגמנו זאת לכל השפות, כולל אמהרית ורוסית.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: המודעות שלנו בתוך המשטרה לדוברי שפות הולכת וגדלה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: לגבי הגיוס, סך-הכל יש לנו במשטרת ישראל 502 שוטרים בקבע, מקבלי משכורת, שהם שוטרים מחבר העמים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש לנו כמעט 900 שח"מיסטים, שאלה שוטרים שמשרתים במשטרת ישראל במקום שירות צבאי.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: לגבי האתיופים, זה לא חשוב כרגע.
קולט אביטל: אנו נרצה לשמוע גם עליהם.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש 336 שוטרים יוצאי אתיופיה ו-248 שח"מיסטים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: צריך להבהיר שמשרתי שח"מ הם חיילים שמשרתים במשטרה במקום שירות בצבא.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הם באים מרצון, וגם פה יש תחרות על המקומות כי עלינו לקלוט אותם במקומות שיעניינו אותם ובמקומות שאחרי זה יהיו לנו את האזרחים הכי טובים בעולם.
חנוך צמיר: האם המספרים האלה כוללים את משמר הגבול?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כן, זה כולל את משמר הגבול.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: מתוך 502 משמר הגבול זה 173 שוטרי מג"ב, והשאר זה בתוך יחידות המשטרה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: נושא גיוס דוברי שפות למשטרה התחיל כבר ב-1990 עם העליה, והייתי ראש מחלק חקירות באותה תקופה ומתוך 35 חוקרים היתה לי דוברת רוסית אחת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: באותה שנה גייסנו שני דוברי רוסית למחלק שלנו.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: זה נאמר, כדי שתבינו שאיננו יכולים לחקור בלי לדעת את השפה או את המנטליות.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: דיברתם על השוטרים הקהילתיים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: היה איזה שהוא סיכום לפני כשלוש שנים כאן בכנסת בין אגף קהילה ומשמר אזרחי, ונדמה לי ששר הקליטה אז היה יולי אדלשטיין, והיתה נכונות נהדרת של משרד הקליטה לגייס או לממן 13 שוטרים קהילתיים דוברי שפות.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: היה סיכום, ולמיטב ידיעתי הנושא נפל בין הכסאות משום שמשרד האוצר לא אישר העברה כספית ממשרד למשרד.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: זה 'תקוע' כאן.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: זה לא 'תקוע' במשרד הקליטה.
קולט אביטל: איפה זה 'תקוע'?
קולט אביטל: האם זה 'תקוע' באוצר?
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש בעיה של העברה תקציבית ממשרד ממשלתי אחד למשנהו, ובמקרה זה בין משרד הקליטה למשרד לביטחון פנים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: היו"ר קולט אביטל: סליחה שאני מפסיקה אותך, וזה לא יהיה על חשבון זמנךְ.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אני יודעת שהמשרד לקליטת עליה עובד באמצעות כל מיני משרדים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: לצורך העניין, יש תקציב מיוחד שאתם מעבירים למשרד החינוך.
חנוך צמיר: יש טכניקה של העברה ממשרד למשרד, וזה לא דבר חדש.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: הנושא הזה בבדיקה.
קולט אביטל: כמה זמן צריך לבדוק
סנ"צ סוזי בן-ברוך: היתה לנו ישיבה חשובה מאד בנושא הזה עם שרת הקליטה, וזה נמצא בראש סדר העדיפות של משרד הקליטה, ואני חייבת לציין שזה לא קרה בעבר בקצב כזה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: גם שרת הקליטה ממש בימים אלה בודקת איפה זה נמצא.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בכל אופן, נשמח מאד לקבל שוטרים קהילתיים, וככל שיותר זה הרבה יותר טוב.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: משטרת ישראל קיבלה החלטה בימים האחרונים לגייס עוד מעל 150 תקנים ליחידות הנוער במשטרת ישראל למרות הקיצוצים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: המפכ"ל נתן הוראה לכל המפקדים לשטח לצמצם בכיוון כזה שיהיה תיעדוף ליחידות הנוער במשטרת ישראל.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אנו אמורים לקבל החל מינואר 2004, באופן הדרגתי, מעל 150 תקנים, כאשר כבר בוועדה של המגזרים המיוחדים, שאני עומדת בראשה יחד עם גורמים נוספים, החלטנו שבגיוס הראשון ינתן תיעדוף ליוצאי חבר העמים ולדוברי השפה האמהרית.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: כבר התחלתי לקבל מחברים שישבו בוועדה הקודמת ובוועדה אצל שרת הקליטה שמות מועמדים, והעברנו את קורות חייהם.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: במשך שלושת החודשים האחרונים גייסתי כבר שלושה דוברי רוסית ושלושה דוברי אמהרית ליחידות הנוער.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: בנוסף, הורדנו את רף הגיוס ליחידות הנוער במשטרת ישראל, ואין לנו בעיה עם זה.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש לנו עדיפות להכניס את דוברי השפה ומכירי המנטליות, כי אנו מוקירים את העשיה של אלה שכבר נמצאים במערכת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש לנו היום מעד 24 כאלה שעושים עבודה נהדרת ומאד מועילים למערכת.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: סיכום - אנו עושים את המכסימום, כדי שאוכלוסיית העולים בכלל במדינת ישראל תכיר במשטרה כמשטרה אחרת, שונה, עם פנים לאזרח ועם הרבה מאד הבנה עד כמה שאפשר.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אם יש פה ושם קצת חריגות, אנו נשמח לשמוע על כל חריג כזה, ואני מבטיחה לךָ שזה יטופל עד תום.
מרינה סולודקין: לצערי הרב, נכשלתם.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אשמח לשמוע.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אם זה תלוי בנו, אעביר זאת למפכ"ל ולממונים, ואני מאמינה שזה יטופל שוב.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: סגן ראש אק"מ יציג את הפרוייקטים המיוחדים של אגף קהילה ומשמר אזרחי.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: תנ"צ ראובן אריאב: אדבר בקיצור.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: אנו מפעילים פרוייקט אחד שנקרא: עמ"ל (עולים למען המשטרה), ואנו מנסים להפעיל זאת באיזורים שיש לנו עולים.
סנ"צ סוזי בן-ברוך: יש לנו ששה מודלים כאלה בצפון, בתל-אביב ובירושלים.