GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן ריבלין:
בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת השש-עשרה.
ראובן ריבלין:
רבותיי חברי הכנסת, הסעיף הראשון על סדר היום הוא כמובן, בחירתו של יו"ר לוועדה.
ראובן ריבלין:
בהתאם לנהוג בכנסת, הוועדה המסדרת בראשותו של חבר הכנסת גדעון סער המליצה על חברת הכנסת קולט אביטל לשמש כיו"ר ועדת העלייה והקליטה לכנסת השש-עשרה.
ראובן ריבלין:
לשמחתי הרבה הבאתי את החלטתה של הוועדה המסדרת לאישור ועדת הכנסת בראשותו של חבר הכנסת רוני בר-און, ולשמחתי, ולא להפתעתי, היא אישרה את המועמדות.
ראובן ריבלין:
לכן, בפנינו עומדת שאלה אחת, האם לאשר את המועמדות המיועדת, חברת הכנסת קולט אביטל, ליושבת ראש הוועדה או לדחותה.
ראובן ריבלין:
אם לא תדחו אותה הרי נוכל לברך על המוגמר.
ראובן ריבלין:
אקיים את ההצבעה - - -
דליה איציק:
אדוני היושב ראש, במפלגת העבודה אנחנו אוהבים להתעלל בחברים שלנו, בעיקר בתוך המפלגה ולכן אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.
ראובן ריבלין:
אני מוכרח לומר, ועדת העלייה והקליטה היא אחת הוועדות היותר חשובות לעם היהודי ולמדינת ישראל, ולכן חשיבותה היתה בכך, שהליכוד מאז ומתמיד חשב, שרק אנשים בעלי איכות כמו נעמי בלומנטל יכולים לשמש כיו"ר הוועדה.
ראובן ריבלין:
אני יודע, שקולט אביטל, בעלת עבר עשיר לא רק בשליחות המדינה כולה אלא גם בשליחות העם היהודי ודאי תוכל לכהן בתפקיד.
ראובן ריבלין:
אני אומר זאת כמשפיע באופן עצמאי על הצבעתכם האפשרית.
ראובן ריבלין:
אני מבקש את אישורכם למינויה של חברת הכנסת קולט אביטל לשמש כיו"ר ועדת העלייה הקליטה והתפוצות לכנסת השש-עשרה.
ראובן ריבלין:
מי בעד, נא להרים את היד.
ראובן ריבלין:
בעד הצעת הוועדה המסדרת - 7 נגד - אין נמנעים- אין הצעת הוועדה המסדרת לבחור את חברת הכנסת קולט אביטל ליו"ר ועדת העלייה הקליטה והתפוצות נתקבלה.
ראובן ריבלין:
אני קובע, שחברת הכנסת קולט אביטל נבחרה פה אחד לשמש כיו"ר ועדת העלייה והקליטה בכנסת השש עשרה לתפארת מדינת ישראל.
ראובן ריבלין:
נא לתפוס את מקומך ובהצלחה.
קולט אביטל:
תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת, רק כמה מילים, חבריי, יו"ר הסיעה וחבריי לסיעה, קודם כל אני רוצה להודות לכם על האמון שנתתם בי.
קולט אביטל:
אני קצת מתרגשת, לא רק מהמעמד אלא גם מהנושא.
קולט אביטל:
מבחינתי זה מעין סגירת מעגלים.
קולט אביטל:
האמת היא, חשבתי שבכנסת הזאת אני אעסוק יותר בנושא של מעמד האישה, אבל יצאתי נשכרת מכל הבחינות.
קולט אביטל:
זאת ועדה שאני חושבת שהיא חשובה ביותר, זה נושא שעסקתי בו ברמות שונות ובדרכים שונות בהרבה שליחויות מטעם המדינה, גם בנושא עלייה, גם בנושא תפוצות אך לא בנושא קליטה.
קולט אביטל:
היום ניצבים בפנינו אתגרים, גם לנסות לעודד יהודים נוספים לעלות לישראל, לעשות הרבה יותר וכל מה שניתן כדי להקל על קליטתם, דווקא בשעות של משבר כלכלי.
קולט אביטל:
יש חידוש של אנטישמיות בעולם ויש את כל מערכת הקשרים שלנו עם התפוצות ועם העם היהודי.
קולט אביטל:
אלה נושאים שבהם נעסוק, אלה נושאים שכאמור עסקתי גם בעבר, אני רואה בהם חשיבות מאוד גדולה.
קולט אביטל:
אם יורשה לי לומר עוד דבר אחד, מהתבוננות על הבית הזה ועל כל הוועדות הקיימות, נדמה לי שאפשר לבוא ולומר, שזאת הוועדה שבה יש גם נשמה.
קולט אביטל:
יש נשמה ויש צורך לשמור גם על מורשת העבר ולבנות חברה אחרת בעתיד.
קולט אביטל:
אני מודה לכולכם ואני רוצה להציע שנשתה לחיים.
קולט אביטל:
שנית, אני גם רוצה לומר, שהגעתי הנה לפני יומיים באופן בלתי רשמי ואני יודעת, שלא רק שמצפה לי עבודה רבה אלא גם צוות מאוד טוב שכל הבית משבח אותו.
קולט אביטל:
אז אני שמחה על ההזדמנות לעבוד אתו.
קולט אביטל:
כבר היום אנחנו מקיימים ישיבה ראשונה לקראת האפשרות שתהיה מלחמה - לא עלינו - הדיון על קהילת היהודים בעיראק.
יולי יואל אדלשטיין:
גברתי יושבת הראש, אני רוצה להצטרף לכל הברכות שכבר נאמרו ולהוסיף משלי.
יולי יואל אדלשטיין:
באותה הזדמנות אני רוצה להביע את תנחומיי ליו"ר הוועדה הקודם, חבר הכנסת צבי הנדל, שיושב שבעה על מות אמו.
יולי יואל אדלשטיין:
אני רוצה לומר לך, שבדברייך הקצרים קלעת למשהו מאוד מיוחד בוועדה הזאת, טיפול בנושאים, זאת מדינה בתוך מדינה.
יולי יואל אדלשטיין:
יש כאן מכלול של נושאים, לא בדרך שלילה, אלא מבחינת הנושאים שתעסקי בהם, יחד עם כל הוועדה, גם תעסוקה, גם דיור, גם תרבות, מעמד האישה ודאי וודאי, בקצה השני, תופעות שליליות למיניהן של פשיעה ועבריינות.
יולי יואל אדלשטיין:
בקיצור, יש כאן בכל מכל בוועדה הזאת, ולכן לדעתי, יש לך אפשרות למצוא ביטוי באלף ואחד תחומים.
יולי יואל אדלשטיין:
המון המון הצלחה בתפקיד.
נעמי בלומנטל:
ברכות, מי כמוני יודע עד כמה הוועדה הזאת עשירה ומרתקת.
נעמי בלומנטל:
כפי שאמר חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שרוב הזמן היה שר בזמן שאני כיהנתי כיו"ר הוועדה, מכלול הנושאים הוא מגוון, עסקנו למשל בנושא, הקמת ועדה לגבי מה שקרה בארגנטינה בזמנו, פרצנו איזה שהיא דרך.
נעמי בלומנטל:
בהתחלה משרד החוץ ומשרד המשפטים אמרו, זה לא עניין שלנו, לבסוף, בתוקף עבודתה של הוועדה, השתכנעו שזה חשוב, והיום הוועדה הזאת, הישראלית, זכתה לשם טוב, בכל הנוגע לזכויות אדם, בתרומה שלה לכל מה שנעשה היום בארגנטינה.
נעמי בלומנטל:
אחד הדברים שהצלחנו כאן, אני בטוחה שגם את תצליחי, במסגרת הוועדה מצליחים להביא את כל משרדי הממשלה יחד, הם לא תמיד נפגשים וכל מיני דברים נופלים בין הכיסאות.
נעמי בלומנטל:
כאן היינו מקדמים ודוחפים דברים קדימה.
נעמי בלומנטל:
דוגמה נוספת, רצו בזמנו להקים אתר קרוואנים ליד מחנה חצור בדרום.
נעמי בלומנטל:
תושבי האזור, כולל העולים מאתיופיה שישבו באזור ואמרו, זה אזור רווי בעולים מאתיופיה, העולים עצמם לא רוצים שיבואו לסביבה עולים נוספים.
נעמי בלומנטל:
אמר משרד הקליטה, אין לנו מקום אחר.
נעמי בלומנטל:
אנחנו הבאנו לכך, שלא יישבו אותם שם, זה היה בהחלט דבר נכון ולכן יישבו אותם במקום אחר ברחבי המדינה, דומני בעמק חפר.
נעמי בלומנטל:
כך שמצד אחד, כאילו לוועדה אין שיניים, אבל התברר, שהובלנו מהלכים וניתן להגיע להישגים.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לאחל לך, חברת הכנסת קולט אביטל, הרבה מאוד הצלחה, זאת בדרך כלל ועדה שבאים רבים מחברי הכנסת כי הם מתעניינים בה, זה נושא ברומו של עולם אצלנו.
נעמי בלומנטל:
כפי שאמרתי לך לפני יומיים, הצוות שנמצא כאן הוא באמת צוות יוצא דופן מבחינת רמתו הגבוהה מאוד והמחויבות לנושא, והן לא נשחקות.
דוד טל:
גברתי, אני רוצה להצטרף לאיחולים ולברכות שחבריי וקודמיי ברכו אותך.
דוד טל:
סיעת "עם אחד" בכוחותיה הדלים, רק שלושה חברי כנסת, מברכת אותך.
דוד טל:
אני רוצה להתמקד במה שעמיתיי סיימו, יש לך צוות נפלא, אני מכיר רק חלק ממנו, החלק שאני מכיר, גם מנהלת הוועדה וגם היועצת המשפטית, צוות נפלא, מסור, נאמן, צוות שלדעתי תוכלי להשיג אתו כל מטרה.
דוד טל:
אמרתי שאני מכיר חלק מהצוות, אני מניח שהחלק האחר הוא טוב כמו החלק שאני מכיר.
דוד טל:
כיו"ר ועדת העבודה הרווחה והבריאות לשעבר, לא הייתי מצליח להגיע להישגים לולא הצוות שהיה לצדי, והיה לי צוות מצוין.
דוד טל:
יש לך צוות טוב, היועצת המשפטית ליוותה אותי תקופה מסוימת בוועדת העבודה והרווחה, אני מקווה שנוכל לעזור ולתרום בוועדה.
מיכאל מלכיאור:
גם אני רוצה להצטרף למברכים, אני יודע שזו ועדה חשובה, בארבע השנים האחרונות הייתי מוזמן לעיתים תכופות לוועדה הזאת, בראשותה של חברת הכנסת נעמי בלומנטל, וזאת ההזדמנות להודות לה.
מיכאל מלכיאור:
לא תמיד זוכרים, שזאת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, וזה מאוד מרחיב את הזהות המרכזית שלנו כעם, שיש לנו עם שגר גם מחוץ לגבולות המדינה, עם שהולך ונכחד, ואם מדינת ישראל לא תיקח את האחריות כהיותה מדינת העם היהודי, אנחנו חוטאים בגדול.
מיכאל מלכיאור:
זה נושא מרכזי וחשוב.
מיכאל מלכיאור:
יש דברים חיוביים שאפשר לבנות יחד, תוכנית כמו תוכנית "תגלית", שהבאנו רק בתקופה האחרונה, 37 אלף סטודנטים, זה לא מספר קטן, וזה עושה מהפכה בעולם היהודי, יחד עם אלפי סטודנטים ישראליים שמגלים את זהותם כיהודים.
מיכאל מלכיאור:
אפשר להרחיב רבות, לעשות הרבה יותר, בפרט כעת, כאשר כל שאר התוכניות נפלו בתקופת האינתיפאדה, רק בחודשים האחרונים 8,400 סטודנטים, זה אומר משהו על הפוטנציאל.
מיכאל מלכיאור:
אני רוצה להודות לחברת הכנסת נעמי בלומנטל על שיתוף הפעולה בזמן כהונתה כיו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
מיכאל מלכיאור:
אני מכיר את פעילותה של חברת הכנסת קולט אביטל, גם בתפקידיה הקודמים, בתגבור הזהות היהודית והקשר עם העם היהודי, אני בטוח שהיא תהיה יושבת ראש נפלאה לוועדה הזאת.
מיכאל מלכיאור:
אני גם רוצה להצטרף לברכות לעובדים העובדים בוועדה כי הייתה לי ההזדמנות לעבוד אתם בהקשרים שונים בעבר.
מיכאל מלכיאור:
קיבלתם יו"ר ועדה טובה אבל זה מתאים לכם.
אמנון כהן:
אני מצטרף לברכות ומאחל לך הצלחה רבה.
אמנון כהן:
כמי שטיפל רבות בעולים חדשים, אני חושב, שמבחינה דמוגרפית חשוב להעלות ארצה כמה שיותר עולים יהודים, לא פחות חשוב לקלוט אותם נכון בארצנו.
אמנון כהן:
אם נקלוט אותם נכון, הם יקלטו את גלי העלייה הבאים.
אמנון כהן:
מדובר באחת הוועדות החשובות ביותר.
אמנון כהן:
אנחנו נעמוד לרשותך, חברת הכנסת אביטל, לעזור ולסייע, בכל הקשור לנושא עלייה וקליטה.
מיכאל נודלמן:
אני רוצה לברך אותך, חברת הכנסת אביטל, מדובר בתפקיד חשוב.
מיכאל נודלמן:
אני מכהן כשלוש שנים בוועדה הנוכחית ואני יודע כמה היא חשובה.
מיכאל נודלמן:
אני רוצה לומר, בגלל ריבוי משרדים המטפלים בעולים חדשים, הביורוקרטיה נוקשה, בנוסף לזה יש חוקים רבים בעניין, אבל החוקים לא נאכפים, יש חוק נכי מלחמה, חוק אסירי ציון, אבל לא נעשה דבר, חוקים שעברו כאן, המדינה לא רוצה לבצע אותם.
מיכאל נודלמן:
המשימה שלנו כעת, ליישם את החוקים שעברו.
דליה איציק:
אדוני יושב ראש הכנסת, ראשית, שלא ייווצר הרושם שרק אחרים מברכים ומתוך הבית של חברת הכנסת אביטל אין לה תומכים.
דליה איציק:
כמובן שיש לה תומכים ואפילו רבים, אחרת היא לא הייתה נבחרת ברוב כזה מוחץ.
דליה איציק:
אבל אני מציעה לכם לא לטעות בשפה הצחה, בנמיכות הקול ובתרבות שיש בקולט אביטל, ירגישו פה את נחת זרועה וטוב שכך.
דליה איציק:
הכנסת צריכה לבקר את פעולות הממשלה.
דליה איציק:
העובדה שיש פה צוות מאוד מנוסה, בוודאי תעשה את הוועדה מאוד דומיננטית.
קולט אביטל:
אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
אילן שלגי:
בוקר טוב.
אילן שלגי:
ברוכים הבאים.
אילן שלגי:
אנחנו בישיבה משותפת לוועדת החינוך והתרבות ולוועדת העליה, הקליטה והתפוצות, בראשות חברת הכנסת קולט אביטל.
אילן שלגי:
הישיבה הזו כונסה בעקבות פרשה שהגיעה לעיתונות בשבוע שעבר ושקוממה רבים, וגם אותנו.
אילן שלגי:
אני מבקש לומר - שהן כמחנך והן כמשפטן - אני בוש ונכלם לנוכח מה שקרה פה.
אילן שלגי:
אנחנו בוודאי לא יכולים לאפשר שיחזירו ליהודים את שיטות ה"נומרוס קלאוזוס" במדינתם הם.
אילן שלגי:
לא לשם כך הקמנו מדינה ולא לכן אנחנו קולטים פה עלייה.
אילן שלגי:
אני גם מצטער לומר, שאם הייתה איזושהי אטימות במערכת בעניין של מכסות - ואני שמח לשמוע שהנושא של המכסות בוטל - אחר-כך הגענו לאטימות, ואני אפילו הייתי אומר לכסילות בחלק אחר של המערכת, כאשר מסתבר שמישהו בפרקליטות מחוז המרכז העז לכתוב בכתב הגנה ביטויים שהם פשוט גזעניים.
אילן שלגי:
לדעתי, הייתי אומר לא מתוך אטימות, אלא כסילות, ואולי מישהו עשה דברים מתוך פיזור רוח, אבל אני מתפלא שכתב טענות יוצא לבית המשפט בלי שגורם בכיר עובר עליו ומאשר אותו.
אילן שלגי:
אני סבור שגם במערכת החינוך וגם במערכת המשפט, אנשים צריכים לעשות חשבון נפש.
אילן שלגי:
אנשים צריכים לא רק להתנצל, אלא גם לתת את הדין.
אילן שלגי:
יכול להיות שבמסגרת הצעדים הקשים שהמערכת תצטרך לנקוט בכלל עכשיו לרגל קיצוצים, אם יהיה צורך, המערכת תיפרד מאנשים שהם לא יהיו דווקא האנשים החדשים וחסרי הקביעות, אלא גם אנשים שבפרשות כאלה או אחרות נאלצו יותר מפעם להתנצל על טעויות.
אילן שלגי:
אני אעביר את רשות הדיבור לחברתי, חברת הכנסת קולט אביטל.
אילן שלגי:
קולט אביטל: תודה רבה.
אילן שלגי:
אני לא הקשבתי לכל דבריך, ואני מתנצלת, אבל קורה לנו בארץ הזאת שמדי פעם יוצאות אמירות שעליהן אחר-כך אנחנו משלמים מחיר מאד כבד.
אילן שלגי:
כך היה לפני כמה שנים כאשר החליטו להטיל דופי בקהילה שלמה בכך שהאשימו אותם שכולם נשאי איידס.
אילן שלגי:
עכשיו אנחנו שומעים ממערכת החינוך על דוח שיוצא, שיש בו שני היבטים שאותם אנחנו לא יכולים לקבל.
אילן שלגי:
קודם כל, יש קביעה שציבור שלם מסוגל פחות ללמוד ולקלוט - וזאת אמירה גזענית.
אילן שלגי:
שנית - דווקא ממערכת החינוך, דווקא מאנשים שאמורים לדעת שלא עושים הכללות, נניח אם יש ילד אחד שכושל - מחילים את כל הגזירה הזאת על ציבור שלם והופכים את כל הציבור הזה לכזה שלא מסוגל להיקלט וללמוד.
אילן שלגי:
אני חושבת שיש בכך חומרה רבה, יש בכך מעשה שהוא גם גזעני, יש בכך מעשה שהוא גם אטום, כפי שאתה אמרת, אבל מעבר לזה יש בכך מעשה אנטי-חינוכי.
אילן שלגי:
אני גם מברכת - אנחנו התכוונו לקיים דיון בנושא הזה.
אילן שלגי:
לא אתה ולא אני - אני מניחה - ראינו את אותו הדוח, אני על כל פנים לא ראיתי אותו.
אילן שלגי:
אני רואה בחומרה שדבר כזה יוצא תחת ידי מערכת החינוך, ועוד מקבל גושפנקה מהתביעה.
אילן שלגי:
לכן, אני חושבת שמן הדין שנדון בדוח הזה וכן שנסיק את המסקנות הראויות.
אילן שלגי:
תודה רבה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: האם נמצא כאן מישהו ממשפחתו של הילד?
אילן שלגי:
יהודית גידלי: לא, אבל עורך הדין שלהם נמצא.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: עורך-דין סעדון, אם תוכל לעדכן אותנו בעובדות.
אילן שלגי:
אלי סעדון: העובדות בקצרה - לפני חצי שנה ביקש מר בוגלה לרשום את בנו לכיתה א' בבית-ספר ממלכתי-דתי "מוריה" בחדרה.
אילן שלגי:
אמר מנהל בית הספר: יש לי יותר מדי אתיופים, לכן אינני מקבל את בנך.
אילן שלגי:
הנושא עבר למנכ"לית משרד החינוך, והיא במכתב תשובה אמרה שאכן, זו המדיניות.
אילן שלגי:
היא כתבה במפורש - בית ספר לא יקבל יותר מ- 20% עד 25% אתיופים.
אילן שלגי:
קולט אביטל: יש מכסות.
אילן שלגי:
.. אלי סעדון: יש מכסה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: אני מבקש שתעביר אלינו את המכתב הזה.
אילן שלגי:
אלי סעדון: אני אעביר תמצית של העניין, וגם את המכתב אעביר לכם.
אילן שלגי:
ולכן, מאחר שבית הספר קיבל כבר 100 ילדים יוצאי אתיופיה, בית הספר נהג כדין.
אילן שלגי:
אנחנו פנינו בשני מהלכים.
אילן שלגי:
ראשית, לבג"ץ - להורות למשרד החינוך לבטל את המדיניות.
אילן שלגי:
קודם לכן הייתה התכתבות, משרד החינוך סירב.
אילן שלגי:
לאחר העתירה הם חזרו בהם והודיעו שהם מבטלים את המדיניות.
אילן שלגי:
המהלך השני היה תביעת פיצויים.
אילן שלגי:
היא התבססה על העובדה שבחוק זכויות התלמיד יש סעיף מפורש שאוסר אפליה בקבלת תלמידים או בשיבוצם, מטעמים עדתיים.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: סעיף 5.
אילן שלגי:
אלי סעדון: הוגשה תביעה על סך מיליון שקלים, והיא תלויה ועומדת בבית המשפט.
אילן שלגי:
כתב ההגנה הוגש על-ידי המדינה לפני שבועיים, והוא בעצם העילה להתכנסות כאן.
אילן שלגי:
כאן אנחנו עומדים מבחינת המהלך המשפטי.
אילן שלגי:
שאלתם לגבי הדוח שעליו הסתמך משרד החינוך.
אילן שלגי:
מעבר לעובדה שכותבים דבר כזה - שזה באמת נורא - מסתבר שגם הדוח איננו אומר את זה.
אילן שלגי:
אני שוחחתי אתמול עם פרופ' לוין, שערכה את הדוח, ונבצר ממנה להגיע היום.
אילן שלגי:
בכתב ההגנה נאמר כך: "מדובר בקבוצה שאופיינה על בסיס אמפירי כנחותה בכשירותה הלימודית.
אילן שלגי:
" היא טוענת - אנחנו כלל לא בדקנו כשירות, אנחנו בדקנו הישגים, וההבדל הוא משמעותי.
אילן שלגי:
הישגים הם תלויי נסיבות כאלה או אחרות: מצב סוציו-אקונומי, רקע כזה או אחר.
אילן שלגי:
כשירות זה פוטנציאל, זו יכולת, וכאשר מדברים על פוטנציאל נחות, זה משהו שגובל בגזענות, ואין לכך בסיס.
אילן שלגי:
המחקר לא עסק בזה והמחקר לא אמר את זה.
אילן שלגי:
לכן, שלחו למשרד החינוך וליועץ המשפטי דרישה גם להתנצל בפניהם, כך שהדוח לא אומר את מה שכתוב בכתב ההגנה.
אילן שלגי:
כתב ההגנה חטא פעמיים - גם בכך שלא קראו אותו נכון וגם בהתנסחות הנוראה שמופיעה פה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: אין ספק.
אילן שלגי:
יוסי שריד: יכול להיות שהיה משגה קדמוני כאשר מדינת ישראל החליטה - אינני זוכר בדיוק מה היה הגלגול של ההחלטה - שהיא מוסרת את ילדי העולים מאתיופיה בעיקר לממלכתי-דתי.
אילן שלגי:
זה היה משגה היסטורי, זה פגע בילדים - בתלמידות ובתלמידים.
אילן שלגי:
לו הייתי חושב שהממלכתי-דתי עשה זאת מטעמים של רצון להשקיע או אך ורק מטעמים של רצון להשקיע בילדים האתיופים - אז בסדר, היתה דעתי נחה עלי.
אילן שלגי:
מכיוון שכנראה לא זו הייתה הכוונה, אלא הכוונה הייתה ליצור עתודות של מצביעים לעתיד, אז הכשילו את הילדים.
אילן שלגי:
צריך לדעת, ואת זה אני אומר גם בקשר לפרשה שעלתה – אינני יודע מה בדיוק היה בבית הספר בתל-אביב.
אילן שלגי:
החינוך הממלכתי-דתי בנוי ביסודו על בסיס של סגרגציה.
אילן שלגי:
לכן, גם לא כל-כך משנה אם היה גילוי כזה בבית ספר פלוני או לא היה גילוי כזה בדיוק בבית ספר אלמוני.
אילן שלגי:
כל המערכת בנויה על סגרגציה, או מה שאנחנו בדרך כלל קוראים – לפעמים קצת בחוסר הבחנה – גזענות.
אילן שלגי:
למה כל המערכת הממלכתית-דתית בנויה על סגרגציה?
אילן שלגי:
משום שנוצרו כל מיני מערכות ומסגרות חינוכיות מיוחדות במרוצת השנים – כמו למשל, אולפנות לבנות, ישיבות תיכוניות – ואם תשימו לב מי הולך לאולפנות ומי הולך לישיבות התיכוניות – תבינו שלקחו את המסגרת הזאת שנקראת ממלכתי-דתי ורידדו אותה ושיטחו אותה ודיללו אותה.
אילן שלגי:
תמיד דואגים שיהיה גם איזשהו עלה תאנה ובכל אולפנה ובכל ישיבה תיכונית אפשר להצביע גם על כמה ילדים משכבות יותר חלשות – אבל בסך הכל, זו השיטה.
אילן שלגי:
אינני יודע בדיוק מה קורה בשנתיים-שלוש האחרונות.
אילן שלגי:
מכל מקום, נעשה מאמץ במשך זמן מסוים כדי לשבור את המונופול הזה של הממלכתי-דתי על הילדים האתיופים משום שהמערכת הזאת היא הפחות מתאימה מכל בחינה שהיא לילדים האלה, ולכן נעשה לילדים עוול.
אילן שלגי:
אני לא קונה את הסיפור שמשרד החינוך לא ראה את חוות הדעת של הפרקליטות.
אילן שלגי:
באופן טכני, יכול להיות שזה נכון- אולי היכולת שלא לומר אמת היא לא עד כדי כך חדה וחריפה – אבל מכיוון שאני מכיר את מערכת היחסים הדו-צדדית בין משרד – גם משרד החינוך – לבין הפרקליטות, אז קשה להניח שלא ראו.
אילן שלגי:
אולי לא ראו במובן הטכני, שכאשר העבודה הושלמה יכול להיות שלא ראו את הגרסה האחרונה, אבל הרי הפרקליטות לא עובדת לבדה – אנחנו יודעים בדיוק כיצד מכינים תשובה לבג"ץ.
אילן שלגי:
אנשי משרד החינוך יושבים יחד עם הפרקליטות ומכינים את זה.
אילן שלגי:
הרי הפרקליטות לא "מצצה את זה מהאצבע".
אילן שלגי:
זאת אומרת, במובן מסוים – במישרין או בעקיפין – גם משרד החינוך איכשהו כשל בחוות הדעת הזאת.
אילן שלגי:
אני לא קראתי את המחקר, אבל מספיק לקרוא את העמוד הראשון.
אילן שלגי:
כתוב במפורש בתמצית המחקר: "סקירתה של ספרות המחקר העוסקת בהישגיהם של תלמידים עולים מהגרים, מציגה ממצא שאינו חד-משמעי.
אילן שלגי:
רבים המקרים שרמת הישגיהם של העולים נמוכה, אך יש מקרים שרמת הישגיהם גבוהה אף מזו של תלמידים ילידי הארץ".
אילן שלגי:
זה מה שכתוב פה, מכאן יצאה חוות הדעת של הפרקליטות.
אילן שלגי:
קודם כל, צריך לבדוק האם בפרקליטות יש מידה סבירה של הבנת הנקרא.
אילן שלגי:
אני לא הייתי מעסיק אנשים שזו רמת ההבנה שלהם.
אילן שלגי:
אבל, לו אני הייתי שר חינוך וזו חוות הדעת שיצאה מתחת ידה של הפרקליטות והוגשה לבג"ץ, הייתי אומר לפרקליטות – מעתה ואילך, אם זה כושר ההבנה שלכם ואם זה מה שאתם אומרים מטעם משרד החינוך - שצריך להיות יותר רגיש לעניינים מן הסוג הזה מאשר משרדים אחרים - אני לא רוצה יותר את השירותים של הפרקליטות, אני מוותר על השירותים של הפרקליטות, ומשרד החינוך ינהל את העניינים האלה בעצמו – כאשר גזענות היא עממית, היא מקוממת, היא נוראה, כל מה שאתם רוצים לומר על גזענות עממית, אבל כאשר זה מגיע לגזענות ממסדית, זה מקומם שבעתיים.
אילן שלגי:
זו גזענות ממסדית – זו גזענות של משרדי ממשלה, של מוסדות רשמיים, של ממשלה.
אילן שלגי:
הרי זה לא דומה בכלל.
אילן שלגי:
מילא, יש בכל חברה אנשים נבערים, יש דעות קדומות, יש גזענות – אנחנו מכירים את זה.
אילן שלגי:
זה מקומם, זה מעורר פלצות, אבל זו לא גזענות ממסדית.
אילן שלגי:
פה זו גזענות של משרד המשפטים ושל משרד החינוך – שני המשרדים שצריכים להיות הכי רגישים לעניין זה, אז הם בעצמם לוקים בביטוי כל-כך בוטה של גזענות, של דעות קדומות ושל אי הבנת הנקרא.
אילן שלגי:
בעניין הזה של קבלה או אי קבלה של ילדים אתיופים יש לי גם ניסיון מסוים ועסקתי במקרים רבים כאלה – ואין ברירה אלא לטפל, גם כמדיניות, אבל גם באופן פרטני בכל מקרה כזה.
אילן שלגי:
צריך להבהיר למנהל שאי קבלה של ילד אתיופי, פירושו של דבר שבית הספר הזה - משרד החינוך איננו מכיר בו.
אילן שלגי:
לא קיבלת ילד אתיופי מטעם זה או אחר, או כל ילד אחר שאי הקבלה שלו מדיפה ריח כבד של אפליה – אנחנו פשוט לא מתקצבים אותך.
אילן שלגי:
אין דרך אחרת.
אילן שלגי:
אם לא עושים זאת בדרך חריפה, אי-אפשר להנחיל את ההבנה הבסיסית הזאת לראשים של חלק מן המורים וחלק מן המנהלים.
אילן שלגי:
מוכרחים לעשות את זה, רק בסנקציות, או לפחות שוט של סנקציות, אחרת העניין הזה אבוד.
אילן שלגי:
אני מצטער שחברת הכנסת פינקלשטיין לא הייתה כאן בראשית דבריי, אני לא אחזור עליהם.
אילן שלגי:
אני תיארתי את המערכת הממלכתית-דתית, שכל-כולה בנויה על סגרגציה ועל גזענות, משום שאתם את הילדים שלכם תבדקו פעם - - - היו"ר אילן שלגי: חבר הכנסת שריד, אנחנו נקיים על כך דיון בהמשך חודש זה.
אילן שלגי:
יש דיון בנושא.
אילן שלגי:
יוסי שריד: תבדקו פעם איפה למדו חברי הכנסת – אם הם למדו בממלכתי-דתי – ואיפה לומדים ילדיהם.
אילן שלגי:
אם הם לומדים בממלכתי-דתי - - - גילה פינקלשטיין: יושבת מולך חברת הכנסת גילה פינקלשטיין – שלושת ילדיה למדו בממלכתי-דתי.
אילן שלגי:
אורי אריאל: לא.
אילן שלגי:
אל תעני כי את מקלקלת, ואל תבלבלי אותו עם העובדות.
אילן שלגי:
זה הרי לא בא בחשבון... היו"ר אילן שלגי:
אילן שלגי:
אלי סעדון: נכון.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי:
אילן שלגי:
יוסי שריד:     אני מקבל את התיקון.
אילן שלגי:
אורי אריאל:     ראשית, אני רוצה להודות לכם, היושבי ראש, על כינוס הישיבה המיוחדת הזאת כי הנושא מצריך את זה.
אילן שלגי:
אני לא מקבל מילה מדבריו של חבר הכנסת שריד בקשר לחינוך הממלכתי-דתי.
אילן שלגי:
גם כן שיטה – עוסקים בעניין חשוב, תופסים טרמפ ומשמיצים את כולם בדרך.
אילן שלגי:
אני לא רוצה להרחיב על כך.
אילן שלגי:
אני אגיד שתי מלים על העניין.
אילן שלגי:
במצב הדברים הנוכחי, אני אתיופי.
אילן שלגי:
זה הכל.
אילן שלגי:
בזה סיימתי.
אילן שלגי:
אני גם מתנצל על כך שאצטרך לצאת משום שמתקיימת ועדת חוץ וביטחון.
אילן שלגי:
אין לי מלים נוספות.
אילן שלגי:
תודה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי:     אני מבקש לשמוע את סגן יושב-ראש ארגון הגג של עולי אתיופיה, מר אברהם ירדאי.
אילן שלגי:
אברהם ירדאי:     אנחנו מדי זמן מתבשרים על פרשה חדשה ביחס ליוצאי אתיופיה בארץ – פרשה שלילית כלשהי – והפעם אנחנו מדברים על חינוכם של יוצאי אתיופיה במדינת ישראל.
אילן שלגי:
אנחנו קולטים את יהודי אתיופיה בארץ כבר 25 שנה, וצריך לזכור שכל המערכות – ובראשן משרד החינוך – היו צריכות לטפל בעניין הזה כמשרד ראשי שמכיר את המערכות, שמכיר את הקהילה, שמכיר את התרבות.
אילן שלגי:
משרד החינוך הזמין מחקר מהאוניברסיטה.
אילן שלגי:
מדוע?
אילן שלגי:
מה, לא יודעים מהי כשירותם של יהודי אתיופיה, של הילדים, מה הכושר שלהם, מה הם עברו במהלך העלייה, במהלך הקליטה?
אילן שלגי:
הם לא יודעים?
אילן שלגי:
אני חושב שההזמנה הזאת טומנת בחובה כוונות רעות כדי לכסות על המחדלים החמורים שקורים לאורך שנים ביחסו של משרד החינוך לקהילה של יוצאי אתיופיה.
אילן שלגי:
באוקטובר שנה שעברה גילינו בבית ספר צמח ב' באשדוד הפרדה טוטלית של יוצאי אתיופיה מחבריהם האחרים הוותיקים.
אילן שלגי:
מדינת ישראל מביאה את העולים לפה כדי לקלוט אותם, כדי לשלב אותם בעם, במדינה, אבל מפרידה אותם בחינוך כשהם עוד בגיל הרך, כשהם עוד בתמימותם, אומרת להם שהם אחרים, אומרת להם שהם לא שווים לאחרים, ואין יותר חמור מזה.
אילן שלגי:
אנחנו – כארגון הגג – ביקשנו פגישה דחופה עם שרת החינוך לימור לבנת.
אילן שלגי:
היא דחתה אותה על הסף.
אילן שלגי:
המצב לא היה חמור מספיק כדי לפגוש אותי, את אדיסו, את ארגון הגג, ולדבר על העניין הזה.
אילן שלגי:
היא בוחרת לה נציגים משלה - ואין חמור יותר מזה – ואין יותר טוב מאשר לעבוד בקרב הקהילה עם המנהיגות של הקהילה ולא עם מנהיגות שמכופפים אותה, מנהיגות שתשרת את לימור לבנת או את משרד החינוך.
אילן שלגי:
משרד החינוך לפני שנים  הקים גוף שנקרא מרכז היגוי של עולי אתיופיה.
אילן שלגי:
היו יועצים מקצועיים של יוצאי אתיופיה – אצל שר החינוך רובינשטיין, אצל שר החינוך יוסי שריד – והנושא הזה קיבל תנופה ויחס מיוחד, אבל בשנים האחרונות העניין הזה נעלם.
אילן שלגי:
משרד החינוך הזמין את המחקר האחרון כדי להגיד שיוצאי אתיופיה הם חלשים, אין להם כשירות, גנטיקה וכל מיני שטויות כאלה.
אילן שלגי:
מה הם רוצים שהילדים יהיו?
אילן שלגי:
איפה הילדים לומדים?
אילן שלגי:
אני מלווה את הקהילה מאז ראשית העלייה.
אילן שלגי:
איפה יוצאי אתיופיה לומדים?
אילן שלגי:
בבתי ספר הכי  חלשים שיכולים להיות, בפנימיות הכי חלשות שיכולות להיות, אז מה מצפים מהילדים?
אילן שלגי:
לאיזו תוצאה מצפים מהילדים?
אילן שלגי:
ועוד אנחנו מדברים על ילדים שעברו דרכים כל-כך קשות ושלבים קשים בעלייה שלהם, בקליטה שלהם.
אילן שלגי:
הם באים מבית חלש ולא קיבלו הזדמנות שווה, אז לאיזו תוצאה משרד החינוך ואנחנו מצפים?
אילן שלגי:
במשך 25 שנה אנחנו מדברים על הקליטה של יוצאי אתיופיה, על זה שהם חלשים, על זה שיש להם איידס, על זה שיש להם מחלה כזאת.
אילן שלגי:
מה אתם רוצים?
אילן שלגי:
צריך לטפל בקהילה הזאת כפי שצריך.
אילן שלגי:
צריך לתת לה הזדמנות שווה.
אילן שלגי:
לכן, כל העסק הזה הוזמן כדי לכסות על המחדל שנעשה מצד משרד החינוך בזמנים האלה כלפי יוצאי אתיופיה, וזה לא יכול להימשך.
אילן שלגי:
הילדים האלה והקהילה הזאת צריכים לקבל הזדמנות שווה כמו שאר האוכלוסייה במדינת ישראל.
אילן שלגי:
אני דיברתי על בית ספר באשדוד שבו התגלתה כיתה נפרדת של 80 ילדים יוצאי אתיופיה, וזה הוסתר בכוונה.
אילן שלגי:
בני הקהילה שלנו, שעובדים במשרד החינוך, ידעו את זה במשך חצי שנה, שמונה חודשים לפני כן הם ביקרו שם והם הסתירו את זה מפני שהם מפחדים מהבוסים שלהם במשרד החינוך, כי אין להם עצמאות, כי הם לא יכולים לעבוד על פי מצפונם.
אילן שלגי:
גם היום, בבתי ספר רבים יש אוכלוסייה גדולה של יוצאי אתיופיה שרק הם מהווים את האחוז הניכר בבית הספר – 20% נקבע לפני כמה שנים כמכסה של יוצאי אתיופיה בבתי ספר.
אילן שלגי:
אנחנו הסכמנו בזמנו עם העניין הזה.
אילן שלגי:
20% כדי שהאתיופים לא יהוו רוב בבית הספר – וזו הייתה כוונה טובה – אבל העניין הזה לא מיושם בשטח, ואף פעם לא יושם.
אילן שלגי:
אם יש בבית ספר מסוים 25%, אז בכיתה יוצאי אתיופיה מהווים 60%, אז מה עשינו?
אילן שלגי:
הילד מחדרה, שדובר עליו, הוא יליד הארץ.
אילן שלגי:
הוא לא שייך בכלל לקטגוריה הזאת.
אילן שלגי:
מה עשה בית הספר?
אילן שלגי:
בגלל הצבע שלו, בגלל שהוא אתיופי, אומר בית הספר: אני לא מקבל אתיופי.
אילן שלגי:
בגלל המחדל הקיים מהיסוד, אנחנו מידרדרים וכל פעם מגיעים לפרשה חדשה, וכל פעם עם יוצאי אתיופיה.
אילן שלגי:
המדינהרוצה להעלות עוד 20,000 יוצאי אתיופיה, כמו שקלטה עד היום 80,000 יוצאי אתיופיה, אני חושב שקליטה של יוצאי אתיופיה זה מבחן של החברה הישראלית, זה העיניים של החברה הישראלית.
אילן שלגי:
צריך לתת לילדים האלה הזדמנות שווה, בשיתוף הקהילה, בשיתוף נציגי הקהילה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי:     אני מקדם בברכה את הגב' תירוש, מנכ"לית משרד החינוך, וכעת אני מבקש לתת רשות דיבור ליועץ השרה לענייני אתיופים, מר דוד מהרט.
אילן שלגי:
בבקשה.
אילן שלגי:
דוד מהרט:     שמי דוד מהרט, אני ממרכז ההיגוי של מערכת החינוך ומשמש כיועץ ומתאם לשרת החינוך.
אילן שלגי:
ראשית, אני רוצה להתייחס למה שאמר אברהם בנושא של מרכז ההיגוי.
אילן שלגי:
אברהם עבד במרכז ההיגוי חמש שנים – באותה תקופה, במשך ארבע שנים שימשתי שם כממונה על המרכז והוא עבד שם.
אילן שלגי:
להגיד שבגלל שאברהם לא עובד שם, מרכז ההיגוי הפך להיות פחות מקצועי, אני חושב שזה דבר לא נכון, ואני אומר את זה בלשון המעטה.
אילן שלגי:
אברהם ירדאי:     אתה היית מנהל המרכז, והיום היא לקחה אותך ליועץ שלה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי:     מר אברהם, אל תיקח את הדברים אישית.
אילן שלגי:
דוד מהרט:     אני אומר את זה כדי שהדברים יקבלו פרופורציה.