GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה קורת:
ב-70 יישובים יש כבר עולים שיושבים בוועדות היגוי ולוקחים חלק פעיל בכל תהליך קבלת ההחלטות של הרשות לגבי הפרוייקטים שיופעלו באותה שנה, כולל הקצאת המשאבים.
אריה קורת:
השנה יהיו במסגרת הרשויות כאלף פרוייקטים.
אריה קורת:
אנחנו פועלים ב-120 יישובים בתקציב כולל של 14.5 מיליון שקל.
אריה קורת:
תקציב זה לא כולל את התגבור הייחודי שלנו לאותם יישובים שנמצאים בקו העימות בצפון.
אריה קורת:
לגבי התמיכות לארגונים - הנושא הזה מאוד חשוב ואנחנו מנסים למצוא איזשהו מענה נכון.
קולט אביטל:
לא הבנו אם הכוונה שלכם היא לקצץ או לא.
אריה קורת:
יש קיצוץ משמעותי, דרסטי ביותר, בתקציב המדינה לגבי נושא התמיכות.
קולט אביטל:
אבל אתם לא תומכים בארגונים, אלא בעצם מאפשרים למתנדבים לפעול.
קולט אביטל:
אתם מקבלים כוח עבודה חינם והמתנדבים חוסכים למדינה כספים.
אריה קורת:
בשבוע הבא יש דיון בפורום הזה בנושא הזה.
אריה קורת:
ברשותך אני מבקש שנדון אז בשאלות האלה.
אריה קורת:
אני מקווה שעד אותו דיון כבר נדע פחות או יותר לקראת מה אנחנו הולכים.
אריה קורת:
ללא ספק תהיה השנה פגיעה יותר משמעותית בארגונים, כי גם משרד המשפטים החליט השנה לא לחלק כספי עזבונות.
אריה קורת:
זה מהווה פגיעה נוספת בארגונים וברשויות שבדרך כלל היו פונים אחת לשנה לקבל סיוע מקרן העזבונות.
אריה קורת:
לגבי החינוך - אנחנו מתמקדים בתחום של החינוך הבלתי פורמלי באמצעות פרוייקטים עם הרשויות המקומיות.
אריה קורת:
כ-30% מהתקציב שמועבר לרשויות המקומיות צבוע לפעילות בתחום החינוך בשעות הפנאי של הילדים, כולל פעילויות במתנ"סים.
אריה קורת:
אנחנו לא פגענו בפרוייקטים המשותפים שלנו עם הג'וינט לגבי אוכלוסיות מיוחדות - עולי קווקז, עולי בוכרה ועולי אתיופיה - בתחום החינוך ובתחום המשפחה.
אריה קורת:
התחום השלישי, שלמרות העלות הגבוהה שלו, לא ייפגע זה כל נושא פל"א, שזה תגבור לימודי לילדים באוכלוסיות מיוחדות.
אריה קורת:
לאחרונה הצטרפו לאוכלוסיות הללו גם יוצאי ארגנטינה.
אריה קורת:
העלות של הפרוייקט הזה היא מאוד גבוהה וזה נותן מענה לכארבעת אלפים ילדים שלהם אנחנו מסייעים להם בקצבאות לימודים ובהכנה לבחינות בגרות.
אריה קורת:
יש לנו סקרים שמראים שילד שהשתלם בפרוייקט פל"א אחוז ההצלחה שלו גבוה.
קולט אביטל:
קיבלתי סטטיסטיקה שמדובר בארבעת אלפים תלמידים.
קולט אביטל:
מתוך כמה תלמידים המספר הזה?
אריה קורת:
מתוך הרבה מאוד.
אריה קורת:
התקציב לפרוייקט הזה הוא כעשרה מיליון שקל.
אריה קורת:
זה פרוייקט מאוד יקר והוא כ-2,000 שקל פר ילד.
אריה קורת:
העלויות הן מאוד גבוהות ולצערי אנחנו לא יכולים היום לתת מענה ליותר תלמידים.
אריה קורת:
התחייבנו לא לפגוע בפרוייקט הזה למרות כל הקיצוצים ולמרות כל אילוצי התקציב הקיימים.
חביב קצב:
השרה ציינה שמשרד הקליטה מטפל בכל הנושאים, כולל בנושא הדיור, אבל הוא לא האחראי הבלעדי על הנושא הזה.
חביב קצב:
אני רוצה להדגיש שאנחנו עובדים בתיאום מלא עם משרד השיכון.
חביב קצב:
חלק גדול מהתקציבים למשכנתאות, לסיוע בשכר דירה וכו', ניתנים ישירות לעולים על ידי משרד הבינוי והשיכון.
קולט אביטל:
התקציב הוא שלכם או של משרד השיכון?
חביב קצב:
של משרד השיכון.
חביב קצב:
האחריות היא שלנו, אבל התקציב הוא של משרד הבינוי והשיכון.
חביב קצב:
כשהעולה נמצא ברחוב פונים אלינו ושואלים למה העולה נמצא ברחוב.
חביב קצב:
לכן אנחנו מחויבים להתמודד עם הבעיה של העולים.
חביב קצב:
התקבלה התוכנית הכלכלית ויש כמה דברים שהם נעלמים גם לנו.
חביב קצב:
אנחנו לא יודעים איך ציבור העולים יגיב.
קולט אביטל:
אנחנו יודעים בדיוק איך הם יגיבו.
קולט אביטל:
הם יגיבו רע מאוד.
חביב קצב:
אנחנו לא יודעים איך ציבור העולים יגיב, ואני אסביר גם למה.
חביב קצב:
החלטת הממשלה דיברה על ביטול המענקים לעולים, כאשר המסלול העיקרי של פתרונות הדיור לעולים זה מסלול המשכנתאות.
חביב קצב:
הבסיס המרכזי שעליו אנחנו נשענים במתן פתרונות הדיור לעולים זה בסיס המשכנתאות.
חביב קצב:
אני אומר שאנחנו לא יודעים איך העולים יגיבו, כי לכאורה ביטול המענק יביא מצד אחד תוספת של 30% בהלוואה, אבל יגדיל את ההחזרים בין 250 ל-300 שקל, תלוי במשפחה, תלוי במסלול.
חביב קצב:
אני לא בא לזלזל בסכומים האלה, כי זה סכום עצום למשפחה שנמצאת היום בראשית הדרך, יש בעיות אבטלה, מצוקה, קיצוץ קצבאות ביטוח לאומי וכו'.
חביב קצב:
צריך להסתכל על הכל בהכללה.
קולט אביטל:
מה גם שזו לא ההלוואה היחידה שהם לוקחים.
יגאל יאסינוב:
היום אין החזרים על סכום המענק.
חביב קצב:
אמרתי שההחזרים גדלו ב-250 - 300 שקל, תלוי בגודל המשפחה וכו'.
יגאל יאסינוב:
זה 250 שקל ליחיד.
חביב קצב:
יש הרבה נעלמים בתוכנית הכלכלית ואנחנו לא יודעים איך העולים יגיבו, כי אנחנו לא יודעים איך יהיו מימושי המשכנתאות.
חביב קצב:
אנחנו גם לא יודעים דבר עוד יותר קריטי - המאסה של העולים נמצאת בדירות שכורות של השוק הפרטי.
חביב קצב:
אומנם הסיוע בשכר הדירה לא קוצץ בתוכנית הכלכלית הנוכחית, אלא בשנה שעברה, אבל אנחנו לא יודעים מה תהיה ההשלכה על שוק השכירות, אם אנשים יפנו יותר לשכירות או שבכל זאת ירכשו דירות.
חביב קצב:
המצוקה של העולים יכולה להגיע למצוקה קיומית, כך שרבים מהעולים לא יכולים להמשיך להיות בדירות שכורות, כי מחירי שכירת הדירות יעלו.
חביב קצב:
לכן אנחנו אומרים שאנחנו לא יודעים איך השוק יגיב.
חביב קצב:
לא סוד שיש מצוקה בדיור ושאנחנו מתמודדים כל הזמן איך לצמצם את המצוקה, איך לצמצם את אותה רשימת הממתינים לפתרונות דיור.
חביב קצב:
אנחנו מאמינים שאין פתרון אחד מרכזי שיכול לתת מענה לכולם.
חביב קצב:
חייבים להיות מספר פתרונות, על מנת להתמודד עם הבעיה.
חביב קצב:
בל נשכח שהגיעו למעלה ממיליון עולים.
חביב קצב:
הבסיס המרכזי שלנו היה המשכנתאות ואנחנו לא יודעים איך תהיה התגובה לזה.
חביב קצב:
אם התגובה תהיה כפי שכולנו חושבים ומעריכים שהמצב יהיה רע, המשמעות היא שהמצב יחמיר מאוד ורשימת הממתינים תלך ותגדל, כי הבסיס העיקרי של הפתרון - המשכנתא - ייפגע.
קולט אביטל:
אני מבינה שיש 65 אלף עולים שמחכים לפתרונות דיור בדיור הציבורי מאז 92'.
חביב קצב:
השנה הפעלנו תוכנית שכירות ארוכת טווח, דהיינו שהעולה יכול להביא חוזה שכירות לחמש שנים בשוק הפרטי ולקבל יותר כסף.
חביב קצב:
עשינו פיילוט של 3,000 מקרים כאלה בשנה וחצי האחרונות.
חביב קצב:
כך הגענו ל-5,000 עד 5,500 פתרונות לשנה, תלוי איך מונים אותם ומאיזה שנה.
חביב קצב:
זה הממוצע לשנה תקציבית אחת.
חביב קצב:
במקביל יש את כל הפתרונות האחרים, כמו הדירות הציבוריות, רכישת דירות, הוסטלים שמשרד הבינוי והשיכון בונה, מקבצי דיור ושכירת ארוכת טווח.
חביב קצב:
זה מצמצם את הפער והיום יש כ-50,000 ממתינים שזכאים לפתרון דיור ציבורי, כאשר האחוז הגדול מביניהם הם זוגות קשישים וקשישים בודדים.
קולט אביטל:
משנת 89' 524 אלף משפחות זכו לפתרונות דיור?
חביב קצב:
בחוברת שהונחה לפניכם אומנם כתוב "זכו", אבל זו טעות דפוס.
חביב קצב:
המספר הזה הוא מספר משפחות העולים שהגיעו.
קולט אביטל:
אני לא יודעת אם זו טעות דפוס או הטעיה.
חביב קצב:
זו טעות דפוס.
יגאל יאסינוב:
כל האמור באותו עמוד הוא טעות אחת גדולה.
קולט אביטל:
אני מבקשת שהוועדה תקבל מידע נכון.
קולט אביטל:
ל-254 אלף משפחות נתתם פתרונות קבע?
חביב קצב:
כן.
חביב קצב:
זה באמצעות משכנתאות ופתרון דיור ציבורי.
קולט אביטל:
זה מ-89'.
קולט אביטל:
כרגע אנחנו לא מדברים על עשרים שנה אחורה.
קולט אביטל:
אנחנו רוצים לדעת מה המשרד שלך עושה עכשיו.
יגאל יאסינוב:
השורה הראשונה בעמוד 13 בחוברת היא טעות.
יגאל יאסינוב:
בשורה האחרונה נאמר שקצת יותר מ-50 אלף אנשים ממתינים לפתרון דיור.
יגאל יאסינוב:
האם נכון שבמספר הזה נכללים רק אנשים שעלו ארצה לפני 1992, כי עדיין לא התחלתם במבצע לרשום עולים שזכאים לפתרון דיור ושעלו ארצה אחרי שנת 92'?
יגאל יאסינוב:
לאיזה מספר עולים תגיעו לפי דעתכם?
יגאל יאסינוב:
דבר שני, אתם לא פירטתם פה מה בדיוק פתרונות הדיור שהם קיבלו וכמה מהם קיבלו פתרונות דיור על ידי הרשויות או בגלל שקיבלו מקום מגורים במקבצי דיור, שזה פתרון זמני.
יגאל יאסינוב:
עדיין לא ברור לנו מה זה פתרונות קבע ומה זה פתרונות זמניים ומהו המספר הנכון של הממתינים לקבל פתרון דיור.
חביב קצב:
בעמוד 14 יש את רשימת העולים הזכאים לפתרון דיור שעלו ארצה מספטמבר 89' עד ספטמבר 2002.
יגאל יאסינוב:
כלומר אתה עונה לי שמחר אני יכול לומר לכל העולים שעלו ארצה אחרי 92' שהם יכולים להגיע למשרד הקליטה והם ייכנסו לתור?
חביב קצב:
המצוין בעמוד 14 בחוברת זה מספר העולים שנמצאים בארץ שלדעתנו זכאים לדיור ציבורי ושעלו ארצה מספטמבר 89' עד ספטמבר 2002.
חביב קצב:
ההחלטה אם מטפלים בזה מדצמבר 2002 או אם מטפלים בנתיבות בדצמבר 2001 ואם מטפלים בדימונה ביוני 2002 היא החלטה אדמיניסטרטיבית שתלויה במספר פתרונות הדיור שקיימים באותו יישוב.
חביב קצב:
בסך הכל יש לנו את אותו מספר עולים במערכת, כך שמהרגע שהעולה מקבל את תעודת העולה הוא נרשם אצלנו במערכת ומופיע אצלנו ברשימת הממתינים.
חביב קצב:
אנחנו יודעים אם הוא קשיש ואם מדובר במשפחה חד הורית וכו'.
קולט אביטל:
כיוון שאתה אומר שתלוי במה שיש בכל יישוב וכו', כמה אנשים כאלה קיבלו פתרונות דיור בשנה החולפת?
חביב קצב:
עם שכירות ארוכת טווח כ-5,700.
חביב קצב:
זה הממוצע לשנה.
קולט אביטל:
כלומר, אם נמשיך בקצב הזה אז או שהפריץ ימות או שהכלב ימות או שאלה שיישארו יחכו עוד עשר שנים עד שיקבלו פתרונות דיור.
חביב קצב:
ברור לגמרי שיש לנו בעיה רצינית עם פתרונות דיור.
קולט אביטל:
זו בדיוק הבעיה.
קולט אביטל:
אני הרי לא מאשימה אותך אישית, אבל אנחנו מנסים לשים אצבע על בעיה מאוד גדולה שקיימת.
קולט אביטל:
כיוון שהמספר הזה מתגלגל הרבה זמן ואנחנו יודעים שיש אנשים שעלו ושזכאים לדיור ציבורי או לפתרונות כלשהם, מאז 92' ועד היום יש אנשים, כולל קשישים וחולים שמחכים בתור, איך אתם מציעים לתקוף את הבעיה הזאת?
קולט אביטל:
האם אתם ממשיכים לחשוב בתכנון שלכם שכל מה שתוכלו לעשות זה לפתור בעיות לחמשת אלפים אנשים לשנה או האם אתם מתכוונים לבוא לממשלה עם איזושהי תוכנית שיכולה לפתור את הבעיה הזאת בפרק זמן יותר סביר?
חביב קצב:
אנחנו מקיימים כל הזמן דיונים איך לצמצם את הפערים.
חביב קצב:
בתקופה זו אנחנו מתחילים מחדש דיונים עם השרה כדי לדעת איזה גיבוי תקציבי נקבל לכל מיני רעיונות שאנחנו מציעים.
חביב קצב:
ברור שהיעד שלנו הוא לא להסתפק במה שיש.
קולט אביטל:
האם היתה לכם המלצה כלשהי לממשלה להתחיל לבנות דיור ציבורי?
מנחם אריאב:
אין היום דיור ציבורי.
מנחם אריאב:
אין מונח כזה וזה האסון שקרה.
חנוך צימר:
כבר 15 שנה שאין דיור ציבורי.
קולט אביטל:
אם היה כזה דבר זה היה יכול לפתור קצת בעיות משק.
חביב קצב:
אנחנו לא מציעים בניה תקציבית, אלא מציעים כל מיני פתרונות אחרים שיש להם השלכה תקציבית, על מנת להגדיל את היקפי הפתרונות ולהביא להגדלת מספר האנשים שיממשו את אותם הפתרונות.
חביב קצב:
אנחנו נציע את זה לממשלה ואנחנו מקווים שהיא תלך לקראתנו ותיתן לנו יותר תקציב להתמודד עם הבעיה.
חביב קצב:
חשוב לי לומר שאם היינו יושבים ולא מציעים את כל ההצעות שלנו, מספר הפתרונות היה רק כאלף לשנה.
חביב קצב:
אם הצלחנו בשנים האחרונות להגיע ל-4,000 ו-5,000 פתרונות דיור, זה כתוצאה מעבודה מאוד מתואמת גם עם משרד השיכון וגם עם משרד האוצר לקידום הנושא הזה.
חביב קצב:
אנחנו רוצים להמשיך, על מנת להקל על המצוקות.
יגאל יאסינוב:
כ-5,000 עולים קיבלו פתרונות דיור.
יגאל יאסינוב:
כמה מהם זה במקבצי דיור?
חביב קצב:
בסביבות 1,500 עולים קיבלו פתרונות במקבצי דיור.
יגאל יאסינוב:
שזה פתרון זמני.
קולט אביטל:
מגיעות אליי כל כך הרבה פניות של אנשים שבאמצעות זרוע אחרת קיבלו דיור זול או הסכם שכר דירה זול וכעבור שנה-שנתיים בעל הבית מחליט לזרוק אותם מהבית.
קולט אביטל:
האנשים האלה נשארים בחוץ.
קולט אביטל:
לכן כל הפתרונות האלה הם פתרונות זמניים.
קולט אביטל:
כולנו מקבלים פניות מאנשים קשישים וקשי יום שאין להם לאן ללכת, כי גם אין הוסטלים פנויים.
קולט אביטל:
אולי נציע לעשות ישיבה מיוחדת בנושא הזה, כי אני חושבת שאם לא הצלחנו להתמודד עם השאלה הזאת יותר מעשר שנים, אם אנשים נזרקים לרחוב, ויש עוד עולים שמגיעים, הגיע הזמן לעשות משהו.
30095:
יש מצב שלא ברור לעולים בכל הקשור למשכנתאות, בעיקר לאחר ההודעה של משרד השיכון שמ-15 באפריל מתבטלים כל המענקים והם הופכים להלוואות.
30095:
בגלל שהמצב לא ברור עולים לא רוצים לקנות דירות.
30095:
מה אנחנו צריכים לומר לעולים - שימשיכו לרכוש דירות או שימתינו עד שיהיו הנחיות וקריטריונים ברורים?
30095:
מה אתה מציע?
חביב קצב:
אני לא יכול להציע שום דבר, אלא רק לומר להם מה תמונת המצב הקיימת.
חביב קצב:
כרגע יצאה הנחיה לבנקים על ידי משרד השיכון ומשרד האוצר לבטל את כל המענקים לעולים מאתיופיה.
חביב קצב:
מצד שני משרד האוצר נתן אישור לתוספת של 100 מיליון שקל.
קולט אביטל:
מתי העולים מאתיופיה ידעו מה הקריטריונים?
חביב קצב:
אני מעריך שבחודש הקרוב.
קולט אביטל:
לפי מה שהבנו, כדי לפתור 1,300 בעיות לשנה, היה דרוש תקציב של 300 מיליון.
קולט אביטל:
בעצם או שאתם נותנים פתרונות אחרים או שמטפלים בשליש מהבעיה.
קולט אביטל:
גם על כך נרצה לשמוע דיווח.
חביב קצב:
זו אחת הבעיות שאנחנו מתלבטים לגביה - איך לנצל בצורה אופטימלית את ה-100 מיליון.
קולט אביטל:
אני מבקשת לשמוע תוך חודש דיווח על כך.
נדיה רבינוביץ:
אני סקסולוגית ואני רוצה לדבר על הנושא של חינוך מיני, שזה הבסיס לטיפול במשפחה, בסיס לתקשורת במשפחה.
קולט אביטל:
אנחנו לא מטפלים פה בחינוך מיני.
קולט אביטל:
חינוך מיני זה בוועדת החינוך.
קולט אביטל:
גברת שרה כהן, מאחר שאנחנו חייבים לסיים את הישיבה בעוד כחמש דקות, את רוצה לדבר על נושא הרווחה או שנדחה את זה לישיבה אחרת, כדי שתעשי את זה יותר רחב?
שרה כהן:
אני יכולה לומר כמה משפטים על שני נושאים שחשבתי ואם יש רצון לשמוע דברים נוספים, אני אשמח לבוא לדיון נוסף.
שרה כהן:
הנושא הראשון שרציתי לגעת בו ושלא היתה התייחסות אליו הוא הנושא של הטיפול בעולים נפגעי איבה.
שרה כהן:
בגל האינתיפאדה האחרון, מה-1 באוקטובר 2000, משרד הקליטה היה מעורב וקשור לטיפול בעולים נפגעי איבה כהשלמה ובחבירה למערכות אחרות שפועלות בנושא.
שרה כהן:
בפרק הזמן הזה היו 123 עולים הרוגים ו-428 פצועים שמהווים בפרספקטיבה של זמן כעשרים אחוז מכלל הנפגעים.
שרה כהן:
זה פחות או יותר האחוז שלהם באוכלוסיה.
שרה כהן:
יש שוני בין אירועים ופיגועים שונים, אבל בסך הכל יש איזשהו שיעור שזהה לשיעורם באוכלוסיה.
שרה כהן:
כל ההתערבות שלנו נעשית באורח מאוד מתואם עם המוסד לביטוח הלאומי, עם שירותי הרווחה, עם משרד הבריאות ועם ארגונים וולונטריים, ביניהם גם סל"ע והקרן לנפגעי טרור של הסוכנות היהודית.
שרה כהן:
חשוב לי לציין שני דברים חדשים: מרכז מידע טלפוני שהמשרד שלנו הקים בחודש דצמבר.
שרה כהן:
זה מרכז שפועל 24 שעות ביממה ונותן מענה לעולים גם בשגרה וגם בחירום.
קולט אביטל:
זה לא היה קיים בעבר?
קולט אביטל:
אני זוכרת ששרת הקליטה יולי תמיר הראתה לי כזה מרכז.
שרה כהן:
היה מרכז שפעל לפרק זמן קצר, בדרך כלל בשעות העבודה של המשרד ובתוך המשרד עצמו.
שרה כהן:
נכון להיום המרכז עצמו במתכונת הקיימת פועל במסגרת השלוחה שלנו בשדה התעופה במשך 24 שעות ביממה.
שרה כהן:
הוא עונה בשגרה ובזמן של חירום ופיגוע הוא משמש כמרכז מידע, תמיכה והרגעה.
שרה כהן:
בהחלט היה לו מקום מאוד רב סביב כל נסיבות החירום בזמן מלחמת המפרץ האחרונה.
שרה כהן:
מתוקף החלטה של ועדת שרים אני מרכזת היום ועדה בין-משרדית ששמה לה למטרה לזהות את הצרכים של העולים שנשארו לא פתורים בנסיבות של הטיפול בנפגעי איבה.
שרה כהן:
הוועדה הזאת ששותפים לה נציגים ממשרד העבודה והרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות, הביטוח הלאומי, צה"ל, משרד הביטחון ועמותות עולים, בעצם ממפה על בסיס של רצף הטיפול החל מקרות האירוע ועד לשלבים המתמשכים את אותן לאקונות שמבחינתנו נותרו ללא פתרון.
שרה כהן:
הרבה מתוך הדברים הללו בהחלט מקבלים מענה ראוי.
שרה כהן:
יש דברים שנוגעים למעגלי פגיעה רחבים יותר או לטיפול בטווח הארוך שבהחלט צריך לשפר אותם.
קולט אביטל:
אנחנו נקיים על כך ישיבה מיוחדת ב-2 ביוני ולכן כל המעונינים מוזמנים לבוא אז.
קולט אביטל:
אנחנו נציין אז שנתיים לפיגוע בדולפינריום.
שרה כהן:
יש תוכנית שנקראת "מסיכון לסיכוי" שמשותפת לנו ולמשרד החינוך, למשרד העבודה והרווחה, לאש"לים ולמשרד לביטחון פנים.
שרה כהן:
נצרת עילית נבחרה כאחת מהערים שהתוכנית מתקיימת בה והמרכז לנוער עולה בסיכון הוא זה שייפתח כמענה אחר שמתאים לנוער בשעות הפנאי.
קולט אביטל:
אני מתנצלת על כך שאני נאלצת לסיים את הישיבה.
קולט אביטל:
יש לי פגישה עם יושב ראש הכנסת בשעה שתיים-עשרה ואני לא נותנת ליושבי ראש כנסת לחכות.
קולט אביטל:
אלה נושאים שבהם עוד נמשיך לדון.
קולט אביטל:
אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.
קולט אביטל:
- - - - - - - -
קולט אביטל:
בוקר טוב לכולם.
קולט אביטל:
אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל:
אנחנו נפגשים היום בדיוק שנתיים אחרי האירועים הקשים, אחרי הפיגוע בדולפינריום.
קולט אביטל:
כל אחד מאתנו זוכר את היום ההוא.
קולט אביטל:
אני זוכרת - זה היה יום שישי בערב - והייתי ממש בקרבת מקום אצל חברים שגרים ברחוב הירקון.
קולט אביטל:
שמעתי את הפיצוץ ויצאתי, והמכונית שלי נקלעה בין אמבולנסים, אז הגעתי למקום.
קולט אביטל:
למחרת היום נפגשתי עם חברת הכנסת נעמי בלומנטל בבית-חולים איכילוב, כך שכולנו זוכרים את זה - מי כחוויה קשה, ומי כחוויה הרבה יותר קשה ממה שכל אחד מאתנו יכול לתאר - כי נפגעו אנשים צעירים, נשארו הורים שכולים.
קולט אביטל:
אנחנו נמצאים כאן היום כדי לזכור אותם ולהזכיר אותם.
קולט אביטל:
חשבנו באותו תאריך - ובדיונים שהיו למחרת כל היום בממשלה - שזה השיא שאי-פעם הטרור הגיע אליו, ששברו שיא חדש.
קולט אביטל:
והסתבר שמאז היו שיאים נוספים, וכל פעם הטרור מפתיע אותנו באכזריות חדשה, ומאז שהתחילה האינתיפאדה החדשה הזאת - מאז שנת 2001 - ועד היום הזה נפצעו 450 עולים חדשים ונהרגו 133 בפעולות טרור.
קולט אביטל:
אני מדברת רק על ציבור העולים, כמובן שבציבור הרחב הסטטיסטיקה קשה וכבדה, אבל אנחנו כוועדת עליה וקליטה נפגשים כאן היום גם כדי לציין את היום, גם כדי לראות ולדבר עם המשפחות, וכיוון שאנחנו לא רק סנטימנטליים אלא אנחנו גם רוצים להיות אנשים מעשיים, אנחנו רוצים גם לדעת ולשמוע מהמשפחות לאיזה טיפול הן זכו, לאיזה טיפול הן זוכות, מה חסר בטיפול.
קולט אביטל:
אף אחד, אף מדינה, ודאי אף ממשלה, לא יכולה להיות לגמרי מושלמת, להצטיין בכל דבר, אבל עם כל הקשיים, נדמה לי שמדינת ישראל מטפלת באנשיה בצורה הרבה יותר טובה, הרבה יותר אנושית ובעקביות יותר גדולה מאשר מדינות אחרות.
קולט אביטל:
גם אם כל מה שנעשה עד עכשיו לא מספיק, אני חושבת שכדאי שנזכור שאנחנו בכל זאת מטפלים באנשים שלנו ובעולים שלנו קצת יותר טוב ממדינות אחרות.
קולט אביטל:
לימיני יושבת פאינה דורפמן שהבת שלה נהרגה בדולפינריום, ולשמאלי אירינה סקליאניק, שגם הבת שלה נהרגה, ואתן לא זוכרות אותי אבל אני זוכרת אתכן כי היה יותר קל לזכור אתכן.
קולט אביטל:
הייתי רוצה לבקש מכל אחת מכן לפתוח את הישיבה.
קולט אביטל:
אירינה סקליאניק: עברו כבר שנתיים מאז האסון הנורא.
קולט אביטל:
אומרים שהזמן מרפא, זה לא נכון.
קולט אביטל:
ככל שהזמן עובר, זה יותר קשה.
קולט אביטל:
אנחנו, ההורים השכולים, אספנו את שאריות כוחותינו ופתחנו קרן לקורבנות הטרור בדולפינריום לזכר יקירינו.
קולט אביטל:
אנחנו חושבים שזו הדרך היחידה שנותנת לנו את הכוח להמשיך את חיינו.
קולט אביטל:
מטרות הקרן זה להנציח את הילדים שלנו.
קולט אביטל:
אנחנו רוצים גם לעשות את זכר יקירינו למען החיים.
קולט אביטל:
החיים ממשיכים, אז אנחנו רוצים לעשות מלגות לזכרם.
קולט אביטל:
עכשיו אנחנו עובדים על פרוייקט, אנחנו רוצים להקים תערוכה ניידת לזכר הילדים, וזה גם להסברה.
קולט אביטל:
אנחנו מבקשים עזרה מכל מי שמוכן לעזור לנו.
קולט אביטל:
אנחנו פנינו, שלחנו הרבה פקסים לראש הממשלה, ופשוט שולחים אותנו מגוף לגוף.
קולט אביטל:
אנחנו חושבים שזה גם חשוב לממשלה, זה גם הסברה, כי פשוט העולם לא יודע מה אנחנו עוברים, אז זו דרך חשובה גם בשבילנו וגם למדינה.
קולט אביטל:
אספנו את כל החומר – יש לנו הרבה חומר, ואחר-כך פאינה תספר על התערוכה בצורה מפורטת כי היא עוסקת בזה.
קולט אביטל:
אנחנו מבקשים עזרה – גם בתמיכה, כמובן זה גם כספית כי כל תמונה קטנה עולה כסף.
קולט אביטל:
למשל, אנחנו רוצים לקראת התערוכה להכין פרוספקט – כאן זו סקיצה, עוד צריך לשנות – אבל כל דבר קטן עולה כסף.
קולט אביטל:
בערך חצי שנה אחרי האסון רצינו שיוציאו בולים לזכר ילדינו, וקיבלנו תשובה – שאנחנו לא כל-כך הבנו – שזה כאילו הנצחה של הטרור, וזה לא נכון.
קולט אביטל:
לא צריכים לעשות בולים למכירה, אלא אפשר לעשות את זה לקולקציה, לאוסף.
קולט אביטל:
אפשר לראות שיש בול אפילו לפלאפון, לסלקום, אבל למה אי-אפשר לעשות דבר כזה לילדים שלנו?
קולט אביטל:
זה חשוב שכל העולם יידע מה אנחנו עוברים כאן בישראל, כי באמת לא יודעים.
קולט אביטל:
רואים רק שמסכנים הפלסטינים.
קולט אביטל:
חוץ מזה, אנחנו גם רצינו לדעת - יש הרבה כתבות ושמועות, אבל עד עכשיו המשפחות לא יודעות בדיוק איך קרה האסון ומי עומד מאחוריו.
קולט אביטל:
רצינו לדעת בדיוק מי אשם, והאם עשו משהו, פשוט לאסוף את המשפחות וכך לפרט מה עשו ואת מי עצרו.
קולט אביטל:
צריך להקים ועדת חקירה – זה מאד חשוב לנו.
קולט אביטל:
גם רציתי להגיד שיש עוד משפחה אחת.
קולט אביטל:
בקבוצה שלנו – של ההורים השכולים – היו שלוש משפחות של תיירים.
קולט אביטל:
שתיים מהמשפחות האלו קיבלו איזשהו סטטוס, ויש עוד משפחה אחת שהילד שלהם פצוע ועדיין לא קיבל איזשהו סטטוס והוא זקוק לטיפולים.
קולט אביטל:
היו"ר קולט אביטל: האם אלה תיירים שבאו מרוסיה?
קולט אביטל:
פאינה דורפמן: כן.
קולט אביטל:
אירינה סקליאניק: היא מסרה את המכתב, אבל זה ברוסית.
קולט אביטל:
היו"ר קולט אביטל: את מקדימה את המאוחר, זאת אומרת מסקנות של קרנות ושל מה שאנחנו יכולים לעשות כדי לעזור לקרנות – לא זאת המטרה של הישיבה הזאת.
קולט אביטל:
אנחנו נשמח לדון בזה אולי בסוף.
קולט אביטל:
אנחנו, כוועדה בכנסת, רוצים לדעת לגבי הטיפול שכל משפחה קיבלה – מה בסדר בטיפול, מה חסר בטיפול.
קולט אביטל:
אנחנו יודעים שמשפחות של נפגעים, בדרך כלל, מקבלות טיפול בעיקר על-ידי הביטוח הלאומי, גם על-ידי העיריות.
קולט אביטל:
לפעמים חסר לאנשים, הם מקבלים את הטיפול הראשוני הרפואי, לפעמים אין לכך המשך, לפעמים אין כספים כדי להמשיך את הטיפול הרפואי, לפעמים יש בעיות למשפחות משום שהן היו כל הזמן במחיצת הילדים ואין להם יכולת לעבוד, לפעמים יש בעיות של דיור.
קולט אביטל:
אלה הן בעיות שאנחנו היינו רוצים, אם אפשר, גם כן לטפל בהן כאן הבוקר כי אנחנו רוצים להיות מסוגלים לפנות למשרדי הממשלה הרלוונטיים.
קולט אביטל:
אנחנו כמובן יכולים לסקור, אנחנו יודעים שבמשרד הקליטה הוקם בזמנו צוות שצריך ללוות את המקרים האלה.
קולט אביטל:
אנחנו רוצים לדעת שבסוף הישיבה הזאת אנחנו מגיעים לידי איזשהן מסקנות מה בטיפול בסדר ומה חסר בטיפול במשפחות.
קולט אביטל:
לגבי הקרן, אני מבטיחה לך שאנחנו נחזור לדבר בסוף הישיבה.
קולט אביטל:
הייתי רוצה לבקש התייחסות של אנשים נוספים.
קולט אביטל:
אני לא הצגתי – ואני מתנצלת – נמצא אתנו כאן אלכסנדר וסילייב, שהוא אחד מהפצועים בדולפינריום.
קולט אביטל:
אני לא יודעת, אלכסנדר, אם אתה יכול ואם אתה רוצה לדבר, אבל אנחנו ודאי רוצים לשמוע אותך.
קולט אביטל:
אלכסנדר וסילייב (תרגום על-ידי ד"ר דינה חנוך):
קולט אביטל:
הוא מאד מתרגש.
קולט אביטל:
הוא אומר שבהתחלה יש המון יחס, המון התייחסות, המון טיפול, ועם הזמן זה יורד ויורד ויורד, ובאיזשהו מקום הוא לא יודע איך להתייחס לזה ומרגיש נשכח.
קולט אביטל:
היו"ר קולט אביטל: מי מטפל בו עכשיו?
קולט אביטל:
איזו אינסטנציה מטפלת בו?
קולט אביטל:
הוא אומר שבגלל הבעיות ובגלל היחס ההתחלתי לגביו, הוא היה במצב מאד קשה והוא איבד 30 קילוגרם, והוא הזכיר לי – אני הייתי מתנדבת מארגון סל"ע שעוסקת עם המשפחה הזאת מהרגע הראשון – והוא אומר דינה לא הכירה אותי כי באמת הוא עלה במשקל ואני לא הכרתי אותו.
קולט אביטל:
אמרתי לו שלום ועברתי לידו.
קולט אביטל:
הוא אומר שצריך גם לעשות סדר בבתי-חולים שלא יהיו בעיות כאלה.
קולט אביטל:
זו יותר בעיה רפואית מאשר בעיה של הוועדה, אבל אני רק מתרגמת.
קולט אביטל:
הוא עבר בסך הכל 14 ניתוחים והוא לא עבר שום שיקום.
קולט אביטל:
את השיקום הוא עשה לעצמו.
קולט אביטל:
הוא שכב והוא עשה בשכיבה תרגילים לרגל.
קולט אביטל:
רוב הניתוחים שלו היו בחלל הבטן, אבל היו גם פציעות במקומות אחרים והוא עבד עליהם בעצמו ולא עבר שום שיקום.
קולט אביטל:
כל פעם הוא הביא איזשהו מסמך רפואי ושוב שלחו אותו.
קולט אביטל:
אני יודעת שהוא לא עבר שיקום.
קולט אביטל:
סבטלנה וסילייב: אני האמא של אלכסנדר.
קולט אביטל:
היו"ר קולט אביטל: אם תרצי בבקשה להוסיף.
קולט אביטל:
סבטלנה וסילייב (תרגום על-ידי ד"ר דינה חנוך):
קולט אביטל:
המשפחה לא קיבלה עזרה פסיכולוגית, ועכשיו הילד התחיל את הטיפול וגם התחיל לקבל טיפול תרופתי נגד דיכאון.
קולט אביטל:
דרך מי הם ביקשו?
קולט אביטל:
הם קיבלו דירת עמידר – הכל טוב ויפה – אבל הדירה בקומה שלישית.
קולט אביטל:
הוא יכול לעלות, אבל קשה לו מאד.
קולט אביטל:
הוא כבר נפל כמה פעמים במדרגות.
קולט אביטל:
שוב, מהביטוח הלאומי.
קולט אביטל:
עכשיו הם ביקשו שיחליפו להם את הדירה גם בגלל הקומה וגם בגלל המצב הזוועתי של הדירה.
קולט אביטל:
הם ביקשו כבר כמה פעמים - הדירה לא משופצת – שיפצו, אבל כל האינסטלציה לא בסדר, החלונות.
קולט אביטל:
הם משלמים על הדירה הזאת כמו משפחה שמרוויחה הרבה כסף, וכרגע כל המשפחה חיה על הקצבה של הילד.
קולט אביטל:
אתה מקבל, וההורים הפסיקו לקבל הבטחת הכנסה.
אלכסנדר וסילייב:
כן.
קולט אביטל:
וההורים, אני מבינה, לא עובדים.
קולט אביטל:
עכשיו גם הפנסיה שלו נעשתה יותר קטנה בגלל כל הבעיות האחרות – היא הזכירה את השם של מר נתניהו.
קולט אביטל:
אמרו לה – את מכירה את ביבי נתניהו, זה בגללו.
קולט אביטל:
כך אמרו לה בביטוח לאומי.
שמואל פינצי:
אנחנו פה נציג ונציגה.
שמואל פינצי:
אני שמואל פינצי מהביטוח הלאומי, מנהל אגף השיקום, ואיתי גב' שולה טל, מנהלת האגף לנפגעי פעולות איבה.
קולט אביטל:
אולי נתייחס אחר-כך למקרה הספציפי, אבל הייתי רוצה לבקש ממך שתגיד לנו למה דואג הביטוח הלאומי במקרים כאלה.
קולט אביטל:
אנחנו מדברים על משפחות של נפגעים, על הנפגע עצמו, על הטיפול הרפואי, על מה קורה למשפחה, איזה ליווי היא מקבלת ולכמה זמן.
מיכאל נודלמן:
ומה זה שיקום.
קולט אביטל:
אנחנו מבקשים לדעת מה בדיוק עושה הביטוח הלאומי.
קולט אביטל:
אנחנו יודעים שבזמנו משרד הקליטה הוציא נוהל שלפיו כולם פועלים, שהמשרד לקליטת עליה - - --
שרה כהן:
רק המשרד שלנו – המשרד לקליטת עליה – פועל לפיו.
שמואל פינצי:
נשמע מגב' טל על המסגרת החוקית.
שולה טל:
שמי שולה טל, אני מנהלת אגף נפגעי פעולות איבה.
שולה טל:
בביטוח הלאומי יש חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה שמסדיר את כל התגמולים שמגיעים לנפגעי פעולות איבה.
שולה טל:
החוק יונק את מרבית סעיפיו מתחיקת השיקום של משרד הביטחון.
שולה טל:
משלמים את אותם תגמולים שמשלמים לנכים ולמשפחות שכולות.
קולט אביטל:
זה אחרי.
קולט אביטל:
עכשיו אני שואלת על הטיפול.
שולה טל:
החוק מקנה גם טיפול רפואי, כל מה שצריך.
שולה טל:
הנפגע מקבל את הטיפול הרפואי במסגרת בתי חולים ציבוריים, והרבה פעמים אנחנו גם נותנים רפואה פרטית - כרטיסים לחוץ-לארץ, במידה שיש צורך, טיפולים שלא יכולים להינתן בארץ.
קולט אביטל:
מי קובע איזה סוג טיפולים ניתנים ולמה זכאי אדם?
קולט אביטל:
אנחנו יודעים על מקרים שלא קיבלו, שנאלצו לנסוע לחוץ-לארץ ולעבור ניתוחים פרטיים, ולאסוף כספים במדינות זרות.
שולה טל:
כל הטיפולים שיכולים להינתן במדינת ישראל - ניתנים במדינת ישראל.
שולה טל:
טיפול שלא יכול להינתן ויש אישור מבית החולים, מרופא, שאי-אפשר לתת את הטיפול הרפואי בארץ - במקרים האלה יש רופא המוסד והרופא שוקל יחד עם ועדה חיצונית - במקרים האלה אנחנו נותנים טיפול בחוץ-לארץ.
שולה טל:
בנושא ניתוחים - אלה ניתוחים שאי-אפשר לבצע אותם פה בארץ, או שסיכוי ההצלחה שלהם בחוץ-לארץ הוא הרבה יותר גבוה מאשר בארץ.
שולה טל:
אז אנחנו מממנים את עלות הטיסה, מממנים מלווה, מממנים את השהות - לפעמים שהות של חודשים.
קולט אביטל:
בכמה מקרים כאלה של שיגור אנשים לחוץ-לארץ טיפלתם?
שולה טל:
עשרות מקרים.
שולה טל:
בדרך כלל זה לארצות הברית.
שולה טל:
אנחנו בקשר עם השגרירות, עם הקונסוליה בניו-יורק.