GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן שלגי:
אדוני יושב ראש הוועדה, אני מוכן להיות הנידון של מערכת החינוך על מה שהוא עשה, או לא עשה, לתלמידי העדה הנחמדים, הנהדרים, האלה.
אילן שלגי:
אני מוכן - הנה אתה עורך-דין, הפרקליטות – תדונו לכאן או לכאן.
אילן שלגי:
אני באמת לא מבין, תאמינו לי שאני לא מבין על מה הגענו לפה.
אילן שלגי:
אני באמת לא מבין, בכל הרצינות, ואני יודע שאני מרגיז כמה אנשים.
אילן שלגי:
קולט אביטל:     למה?
אילן שלגי:
המקרה הזה לא ידוע?
אילן שלגי:
אמנון אריה:     חברת הכנסת אביטל, אני יומיום במערכת.
אילן שלגי:
יוצאי אתיופיה מכירים אותי, הם בני ביתי, הם בני משרדי – ביום ובלילה.
אילן שלגי:
לא עשינו דבר אחד בחדרה, למען ילד אחד – בחינוך הרגיל או בחינוך המיוחד – מבלי להיוועץ עם בני העדה בשעות הלילה המאוחרות, במקום זה או במקום אחר.
אילן שלגי:
אני לא רוצה להתפזר ולהגיע לאן שהוליך חבר הכנסת כבל.
אילן שלגי:
מה רוצים?
אילן שלגי:
ששוב נעשה בית ספר לעדות תימן?
אילן שלגי:
בחדרה היה בית ספר "בילו" – הוקם לפני כ-100 שנה, הגיעו אליו תימנים נחמדים.
אילן שלגי:
אני לא למדתי בו, אני למדתי בבית ספר אינטגרטיבי, כאשר הרוב היו אשכנזים.
אילן שלגי:
היה בית ספר לעדות תימן.
אילן שלגי:
באו האתיופים לחדרה, הכניסו אותם לבית ספר תחכמוני – היכן שאני למדתי, לימדתי וניהלתי – שהיו שם מכל עדות ישראל.
אילן שלגי:
אמרו האתיופים – לא, אנחנו רוצים ב"בילו" – אינני רוצה להגיד למה, כל אחד שידמיין לו מדוע.
אילן שלגי:
לאחר תקופה הם הפכו להיות רוב מוחלט.
אילן שלגי:
כאן יושב המפקח – אמרו, מה אתם עושים מאתנו גזענים?
אילן שלגי:
אתם רוצים ללכת?
אילן שלגי:
קדימה.
אילן שלגי:
וחבל שחבר הכנסת יוסי שריד, לשעבר שר החינוך, איננו פה כרגע.
אילן שלגי:
אמרו להם – קדימה, הכל פתוח.
אילן שלגי:
יקשיב אדוני היושב ראש – אני בכיפה, ראש העיר לשעבר בכיפה, המפקח בכיפה – הראשונים במדינת ישראל, נותנים אפשרות חופשית בכל בתי הספר, והמספרים יעידו על עצמם.
אילן שלגי:
לא אלאה אתכם במספרים, אבל מעט כדי שתבינו מדוע אני אומר שאני לא מבין על מה מדברים.
אילן שלגי:
מתוך 811 תלמידים יוצאי אתיופיה בבית הספר היסודי, 373 תלמידים בבתי הספר הממלכתיים – טובים ופחות טובים – חופשי, כל אחד היכן שהוא רוצה; 432 בממלכתי-דתי.
אילן שלגי:
צריך להבין – סך הכל הממלכתי-דתי בחדרה מונה כ-1,600 תלמידים.
אילן שלגי:
אם היית לוקח את כל ה- 800 תלמידים האלה ומכניס אותם לבית הספר הממלכתי-דתי, היית מקבל אחוזים גדולים.
אילן שלגי:
אני רוצה להגיד ואני יכול להסתכל לכל יוצאי אתיופיה בעיניים – זה לא נעים כל הטיפול בעניין הזה, לא נעים לנו.
אילן שלגי:
לפעמים אני מרגיש עם זה זוועה, אבל אני אומר – אם אני לא אעשה את העבודה, אם לא אסביר להם, מי יעשה את זה.
אילן שלגי:
המנכ"לית הייתה בשבוע שעבר בביקור פדגוגי – פעם ראשונה בחדרה – שהתמקד במיוחד בהוראת החשבון.
אילן שלגי:
היא ביקרה בשני בתי ספר ממלכתיים.
אילן שלגי:
תוך כדי הביקור, דאגתי שהמנכ"לית – אשר שימשה גם כמורה בביקור הזה – תבדוק את הילדים האתיופים ברמה גבוהה ביותר בחשבון.
אילן שלגי:
כשם שהיא ביקרה אותנו בחדרה – ראשית, אני מוכן להיות נידון, ושנית – תבואו כולכם לחדרה, אני מזמין אתכם, תראו את מערכת החינוך, תבדקו מה אנחנו עושים בעבור האוכלוסייה הזאת, מגיל שנתיים.
אילן שלגי:
אנחנו בוויכוחים עם הפיקוח, מלמדים את הילדים בהכנה לכיתה א' על מנת שיבואו מוכנים ככל ילדי ישראל.
אילן שלגי:
אמרו לי – המאבקים שלך נשאו פרי, וזו הבשורה הטובה שקיבלתי מעובדת בשטח – שיש ילדים יוצאי אתיופיה בגיל חמש שקוראים.
אילן שלגי:
איתן כבל:     זו לא בעיה גנטית...
אילן שלגי:
אמנון אריה:     לא בעיה גנטית.
אילן שלגי:
חבר הכנסת כבל, יש כאן כמה פרדוכסים.
אילן שלגי:
אם רוצים בית ספר לתימנים שהיו – והיו - אז בבקשה.
אילן שלגי:
כשאנחנו מדברים על יוצאי חבר העמים – לאחר שנתיים הם לא עולים, בכל התקצוב.
אילן שלגי:
לעומת זאת, פה אנחנו – הרשות – לוקחים אותם ואחרי חמש שנים ואחרי עשר שנים וכן הלאה, להיטיב בכל הנתונים.
אילן שלגי:
אני רוצה להגיד, גם אם זה לא ימצא חן בעיני המנכ"לית – מה שנעשה היום במשרד החינוך, פה בוועדה הזאת, כלפי משרד החינוך, המילה העדינה ביותר שאני יכול להוציא מפי היא בלתי הוגן, ואני אומר למשרד החינוך לדורותיו – אני הייתי אצל המר זכרו לברכה, אחרי כן אצל רובינשטיין וגם אצל יוסי שריד, ודאי עם השרה החדשה – וממשיכים.
אילן שלגי:
ככל שהשנים עוברות, בני העדה יותר מעורים והדרישות שלהם הן הרבה יותר גדולות ונכונות ומכוונות לעניינים פדגוגיים.
אילן שלגי:
לגופו של עניין, לגבי התלמיד – אני צריך להיזהר בלשוני משום שזה תחת משפט תביעה.
אילן שלגי:
אני יכול להגיד שמקרים כאלה לא היו בחדרה – גם כאשר ידענו תמיד לתת פתרונות יחד עם העדה.
אילן שלגי:
פתרנו את כל הבעיות, אז קרה איזשהו מקרה.
אילן שלגי:
אני רוצה להגיד – גם אם זה ירגיז – ראוי הבית הספר הזה לפרס גדול.
אילן שלגי:
תבוא ותראה, חבר הכנסת כבל, איזו עבודה נעשית למען העדה – מתחנכים שם 103 תלמידים, לתפארה.
אילן שלגי:
אז קרה מקרה אחד – חמור מאד, כי לא הייתי רוצה שזה יקרה לילד שלי, אבל לא לעשות מזה איזושהי גזענות, חס ושלום.
אילן שלגי:
אני גזען?
אילן שלגי:
שיסתכל עלי מישהו ויגיד זאת.
אילן שלגי:
איתן כבל:     אגיד לך בכנות – אף אחד לא הכיר אותך, והפניה היא לא אליך.
אילן שלגי:
אף אחד לא התבטא כלפיך, ואתה לא צריך לקחת זאת אישית.
אילן שלגי:
קריאה:     אני לוקח אישית.
אילן שלגי:
איתן כבל:     זו בעיה שלך.
אילן שלגי:
קריאות:     - -  איתן כבל:     	סליחה.
אילן שלגי:
העובדה היא שכתב הגנה בשמו של משרד החינוך זה מה שנכתב.
אילן שלגי:
אלה עובדות.
אילן שלגי:
קריאות:     - -  גילה גמליאל:     	ראשית, אני רוצה לברך את שתי הוועדות על היוזמה לדון בנושא הזה, מאד-מאד חשוב שהנושא עולה לדיון.
אילן שלגי:
אני רוצה לברך את נציגי העדה האתיופית.
אילן שלגי:
אני הזדעזעתי לראות את הדברים שכתובים כאן.
אילן שלגי:
אני אומרת בצורה חד-משמעית, שאותה פרקליטה או פרקליט שכתבו את כתב ההגנה הזה – אין להם מקום בכלל בעבודה הציבורית, ובכך אני מסכימה עם חברי איתן כבל.
אילן שלגי:
לבוא ולומר שהפרקליטות מתנצלת – זה פשוט לא מספק, ואפילו הייתי אומרת מעבר לזה.
אילן שלגי:
לפני שאנשים חותמים על דברים כדאי מאד שהם יקראו טוב מה כתוב.
אילן שלגי:
אני חושבת שצריכה היום לצאת קריאה מהוועדות שמי שאחראי על הדברים שנכתבו – אין לו מקום, ודאי לא בפרקליטות המדינה, ולא משנה אם מדובר בפרקליטות המרכז.
אילן שלגי:
לגבי האתיופים עם כשירויות לימודיות ירודות – כשהייתי באגודת הסטודנטים היה לי סגן אתיופי, גבי שאטו, בעל תואר שני, בחור מבריק.
אילן שלגי:
אני לא יודעת איך בכלל אפשר לעשות כאלה הכללות בצורה כל-כך גורפת ומזעזעת.
אילן שלגי:
אני חושבת שיש מקום לטפח את העדה, אבל אם אצלנו בגדרה לדוגמה יש שכונה שבה לילדים לא נותנים אפשרות בגנים לספוג חינוך עד גיל חמש כי אין  אמצעים פיננסיים, אז בעצם מה התהיות שעולות לגבי הדור החדש שרוצה לבוא ולספוג חינוך אלמנטרי?
אילן שלגי:
אני חושבת שפה טמונה הבעיה וכאן צריך לשים את הדגשים בטיפוח הילדים בעדה.
אילן שלגי:
גם בקמפוסים נתקלתי במצב שהסטודנטים מהעדה הם מבריקים – אצלנו באוניברסיטה היה הרופא הראשון מהעדה, וברגע שהם יקבלו את הדברים האלמנטריים, כמו כל אחד אחר, יש כאן פוטנציאל אדיר שצריך רק לדאוג למימוש שלו.
אילן שלגי:
מה ששמעתי כאן מחברי על כך שבחדרה מאד ליברלים ונותנים לאנשים לבחור באיזה בית ספר הם רוצים ללמוד – זה הדבר הכי שערורייתי שאני שומעת.
אילן שלגי:
קולט אביטל:     	אגב, זה בכל החלטות הממשלה – זו זכות אלמנטרית.
אילן שלגי:
קריאות:     	יש אזורי רישום.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי:     	אני מבין שבחדרה גם לא דורשים מהם ללכת לחינוך הממלכתי-דתי.
אילן שלגי:
יש פתיחות.
אילן שלגי:
גילה גמליאל:     	אני חושבת שהמילה "מכסה" מתאימה רק למספר תלמידים – ודאי לא למוצאם או כל דבר אחר.
אילן שלגי:
אני חושבת שצריכה להיות בבתי ספר בכלל אינטגרציה כללית, אבל ודאי לא לבוא ולהקצות לפי חתך עדתי.
אילן שלגי:
זה פשוט  לא מתקבל על הדעת, אני מסכימה עם כל מילה שאמר חברי איתן כבל בנושאים האלה.
אילן שלגי:
משולם נהרי:     	מה יעשו בפתיחת אזורי רישום, על-פי התוכנית הכלכלית החדשה?
אילן שלגי:
גילה פינקלשטיין:     	לא ממש פתיחת אזורי רישום.
אילן שלגי:
חלקית.
אילן שלגי:
משולם נהרי:     	זה יילך ויתרחב.
אילן שלגי:
גילה גמליאל:     	התכנית אושרה?
אילן שלגי:
משולם נהרי:     	את תצביעי נגד?
אילן שלגי:
גילה גמליאל:     	זה לא העניין כרגע, אני חושבת שהנושא עכשיו הרבה יותר חשוב וכואב.
אילן שלגי:
משולם נהרי:     	יש תכנית כלכלית  שמשנה את הכל.
אילן שלגי:
גילה גמליאל:     	אני רוצה לומר שאנחנו צריכים היום לצאת בכמה קריאות חד-משמעיות בנושא הזה, כדי שלא נצטרך להגיע לכאן שוב.
אילן שלגי:
גילה פינקלשטיין:     	בבית-ספר שאותו ניהלתי בתל-אביב – תיכון עירוני ב'-ג' צייטלין – למדו ילדים אתיופים- סיימה דפנה אסמרו לפני שנה, שירתה שירות לאומי, הולכת ללמוד באוניברסיטה – סיימו עוד הרבה נערים ונערות בהצלחה גדולה והרגישו מאד טוב והיו מאד מאושרים.
אילן שלגי:
יש לי את הכתובות, יש לי את השמות אם רוצים לפנות אליהם.
אילן שלגי:
הם היו מאושרים, התאקלמו יפה.
אילן שלגי:
חשוב מאד להשקיע בדימוי העצמי של הילדים האלה.
אילן שלגי:
אני מכירה את אמנון אריה – מנהל אגף החינוך – בכובע השני שלי, כמ"מ מזכ"ל הסתדרות המורים בעמותה לקידום ההוראה והחינוך בישראל.
אילן שלגי:
סיירתי בחדרה בבתי הספר שלו.
אילן שלגי:
כואב לי לשמוע – והוא מקבל זאת באופן  אישי – כי אני יודעת מהי ההשקעה שלו וכמה אכפת לאנשי החינוך שם.
אילן שלגי:
זוהי השקעה ללא גבולות, עבודה נהדרת.
אילן שלגי:
אני שואלת עכשיו את אמנון – אז מה קרה, למה לא קיבלו את הילד?
אילן שלגי:
הוא אומר – לא היה מקום, אז ניפחו והוציאו את זה מפרופורציות.
אילן שלגי:
מה שכן הייתי מציעה כהצעה יעילה – בכל מדינה, מי שקובע את האווירה, את המחשבות, זה בעצם האנשים שעומדים בראש: המחנכים, המפקחים במערכת החינוך.
אילן שלגי:
היום משרד החינוך מקיים כל-כך הרבה השתלמויות – מאד חשוב לקיים גם השתלמות דווקא לאנשים שעומדים בראש המערכת – המפקחים, המנהלים – השתלמות שתעסוק באורח החיים, בעם האמהרי, בהווי שלהם, במנהגים שלהם.
אילן שלגי:
שילמדו ויראו הכל באור חיובי ובצורה חמה, ולהעביר את זה הלאה, כדי שהם – שעומדים בראש המערכת – יעבירו את זה למורים, לעובדי החינוך, לעובדי ההוראה, כי העיסוק בשילוב של המורשת של העם האתיופי בבית הספר הוא חשוב.
אילן שלגי:
דוד מהרט:     הקהילה האתיופית, לא העם האתיופי.
אילן שלגי:
גילה פינקלשטיין:     לפני הישיבה החלטתי קצת להתעמק ולהבין, כדי שיהיה לי ידע ויחס יסודי בנושא.
אילן שלגי:
קראתי בעיתון על 35 תלמידים שבאו מאתיופיה לפני שלוש שנים לבית ספר "עין-הרים".
אילן שלגי:
הצוות החינוכי של בית הספר מצא שם לנכון לבנות כפר אתיופי בתוך  בית הספר, ואיזו אוירה זה יצר בבית הספר וכמה זה שימח את הילדים והרים את הדימוי העצמי שלהם.
אילן שלגי:
אפשר לעבוד בכיוון הזה, באופן פרקטי, באופן מעשי, וכך לקדם את הנושא.
אילן שלגי:
אני בטוחה שגם במשרד החינוך יהיה יחס חיובי, וכמה שמשקיעים - בעקבות הישיבה שלנו ישקיעו יותר, ויש צורך להשקיע יותר.
אילן שלגי:
הדוגמה שלי אלה התלמידים האתיופים שלמדו אצלי בבית הספר, שאני בקשר איתם – שהגיעו רחוק מאד, גם בצבא וגם באוניברסיטה.
אילן שלגי:
בהשקעה טובה, יכולים בהחלט להצליח, כמו כל תלמיד אחר.
אילן שלגי:
כפי שאמרנו – אנחנו מאמינים שכל תלמיד יכול להגיע, הבעיה כמה הוא מאמין בעצמו, בדימוי העצמי שלו, כמה אנחנו משקיעים בהרמת הדימוי העצמי שלו.
אילן שלגי:
דוד מהרט:     הדוגמאות שניתנות, של אתיופים מצליחים – זה כאילו צריך להוכיח שאנחנו מצליחים.
אילן שלגי:
באמת יש לי קושי עם הדוגמאות של האתיופים המצליחים, כאילו זה טעון הוכחה, וצריך להביא את הדוגמה של האתיופי שהצליח כדי להראות שאנחנו כן מסוגלים להצליח.
אילן שלגי:
גילה פינקלשטיין:     אנחנו מאמינים בכל תלמיד שיצליח.
אילן שלגי:
דוד מהרט:     במקום שלא מטילים ספק, לא צריך להביא הוכחות.
אילן שלגי:
שולה מולה:     תודה רבה.
אילן שלגי:
אני בהחלט מברכת על היוזמה הזאת של הפגישה, ואני רוצה לקחת את הדיון הזה מהמקום הכללי למקום יותר קונקרטי.
אילן שלגי:
אנחנו מדברים היום על 73% מהילדים האתיופים שנמצאים מתחת לממוצע, כך ששום הצגה, אף מילה, לא ישכנעו אותי שאין פה אפליה, אני מצטערת וחבל שהמנכ"לית עזבה.
אילן שלגי:
ההצגה שלה מאד מרגשת ואני בהחלט משתתפת בכאבה, אבל לנו מאד-מאד כואב כי אנחנו רואים מיהם ה- 73% מהילדים האתיופים ביסודי שלא מצליחים.
אילן שלגי:
אני חושבת שאנחנו צריכים פה לדבר על השקעות.
אילן שלגי:
המנכ"לית אמרה – השקענו והשקענו.
אילן שלגי:
זה מאד מביך.
אילן שלגי:
השקעתם והשקעתם, אז מה לא בסדר?
אילן שלגי:
אז אנחנו לא בסדר?
אילן שלגי:
זה בעצם מה שמשתמע.
אילן שלגי:
אני חושבת שבכל מערכת החינוך, שעוסקת בחינוך של יוצאי אתיופיה – במקום להתנהג כאילו לא יודעים מה קורה, כי אנחנו יודעים ואנחנו בדיאלוג אתם כל הזמן – אנחנו יודעים שיש שם הרבה מדי כשלים בהשקעות.
אילן שלגי:
ההשקעות לא ממוקדות.
אילן שלגי:
יש שם ציפיות נמוכות.
אילן שלגי:
כל העניין הזה של "אנחנו מאמינים בכל תלמיד" זה מס שפתיים, זה לא נכון.
אילן שלגי:
המורה עומדת מול הילד האתיופי ומעבירה לו מסרים – בדרך כלל סמויים, אפילו לפעמים גלויים – שהוא לא יכול כי הוא בא מאתיופיה.
אילן שלגי:
אני זוכרת כאשר אני למדתי ופתרתי פעולת חשבון פשוטה, כל עליית הנוער ידעו ומאז יודעים שקוראים לי שולה מולה, כי הם הרי לא ציפו שאני אפתור משוואה בשני נעלמים – וזה היה בכיתה י'.
אילן שלגי:
יש פה בעיה עמוקה, אמיתית, של ציפיות נמוכות והשקעה לא מבוקרת, ומה הם עושים?
אילן שלגי:
הם עושים את הסיכום הכללי – אנחנו מקציבים כך וכך כסף לאתיופים, אבל אנחנו נבוכים, אנחנו לא יודעים לאן הולך הכסף, כי הוא לא מגיע לאן שהוא צריך להגיע והוא לא מבוקר.
אילן שלגי:
אני מציעה כך.
אילן שלגי:
המנכ"לית מדברת על כך שהיא לא תקצץ – זה לא מספיק.
אילן שלגי:
המצב כל-כך חמור – דוח שוהמי האחרון מדבר על כך שגם ילדים שהם 11-12 שנה בארץ, ואפילו ילדים שנולדו כאן, משיגים הישגים נמוכים, ורואים גרפים נוראיים של המצב בקרב האתיופים.
אילן שלגי:
לא רק שהיא לא צריכה לקצץ.
אילן שלגי:
חייבים למצוא מקורות אחרים כדי להשקיע בצורה אמיתית ולטפל בעמדות הנוראיות שיש היום במערכת החינוך – בכל הדרגים.
אילן שלגי:
שמעתי את אמנון – ואני מכירה קצת את אמנון – כולם מדברים מאד יפה.
אילן שלגי:
כולם נשמעים פתוחים, מקבלים ורב-תרבותיים.
אילן שלגי:
זה לא אמיתי.
אילן שלגי:
במציאות הדברים מתנהלים אחרת.
אילן שלגי:
כמו שאמרתי – נסתכל על הנתונים, הנתונים חמורים.
אילן שלגי:
לא צריך להגיד לי שאין אפליה, כי אני רואה וזה ברור לי.
אילן שלגי:
שמואל דוד:     שולה דיברה על משוואה בשני נעלמים, יצאה לה משוואה בשני נעלבים.
אילן שלגי:
אני רוצה להתייחס לא לעלבון, אלא למשמעויות של המדיניות.
אילן שלגי:
יצא דוח חדש – דוח שוהמי, לוין, ואחרים – זה דוח מצוין שאני ממליץ לשתי הוועדות לתבוע ממשרד החינוך לוח זמנים למימוש וליישום שלו.
אילן שלגי:
שנית, הדוח הזה מציג בצורה מאד חדה – בטבלאות, בגרפים, בכל דרך אפשרית – את הממצא המאד מצער, שההישגים של יוצאי אתיופיה לאורך שנות לימודים לא משתפרים, והאחריות היא לא בכשירויות הנמוכות אלא בתפקוד של מערכת החינוך.
אילן שלגי:
הדוח הזה אומר בצורה ברורה וחדה – ולכן כל-כך כואב שזה סולף בידי אותה פרקליטה- הדוח אומר שמה שצריך זה השקעות נוספות וגישה יותר נכונה.
אילן שלגי:
יש שם פירוט לגבי הכשרת מורים, לגבי הכשרת מורים לשפה, לגבי השקעות נוספות.
אילן שלגי:
הדוח הזה הוא בסיס מצוין לדיון.
אילן שלגי:
אני רוצה להוסיף ולומר – יצאו ארבעה דוחות בשנים האחרונות, שכולם מצביעים לאותו כיוון.
אילן שלגי:
יצא דוח ברוקדייל בשנת 1999, הוא אמר בצורה ברורה – אם לא תהיינה השקעות נוספות, רמת הבגרות תפסיק לעלות; יצא דוח ועדת אביקסיס, שהשר לשעבר יוסי שריד שנמצא כאן, אימץ אותו בשנת 2000.
אילן שלגי:
הדוח הזה אמר בצורה ברורה וחדה – נדרשות השקעות נוספות; יצא בשנה האחרונה דוח של גף הערכה של משרד החינוך, במימון משרד החינוך ובביצוע משרד החינוך.
אילן שלגי:
הדוח הזה הצביע בצורה ברורה, חדה וחד-משמעית על כך שאין גידול בהישגים ודיבר על כך שנדרשות השקעות נוספות, ועכשיו בא דוח שוהמי.
אילן שלגי:
משרד החינוך לא צריך להסתפק בכך שהוא נעלב או מישהו אחר נעלב.
אילן שלגי:
הוא צריך לתת לשתי הוועדות תשובות לגבי השקעות, לגבי הטיית משאבים לכיוון של אוכלוסייה שההישגים שלה – ולא בגלל כשירויות נמוכות – לא עולים ולא משתפרים לאורך זמן, ושהם משתפרים בקצב שאיננו מספיק ואיננו הולם.
אילן שלגי:
אני רוצה לומר למנכ"לית משרד החינוך הנעלבת – יוצאי אתיופיה התארגנו לפני שלוש-ארבע שנים וישבו עם ועדת אביקסיס עשרות ישיבות כדי ללמוד לעומק כל תקציב ותקציב שמושקע בהקשר הזה.
אילן שלגי:
הייתה שם השקעה יוצאת דופן ומדהימה, בשיתוף פעולה של ארגונים עם הממסד, שלא היה כמוהו ממה שאני מכיר.
אילן שלגי:
וההשקעה הזאת הייתה לריק כי אחרי שהשר לשעבר יוסי שריד קיבל את ההחלטה שהדוח הזה ייושם, סיפרו לנו שכל מיני דברים יושמו והדבר הפך לאבק פורח, ודבר בפועל לא יושם.
אילן שלגי:
המשרד – במקום להיעלב ובמקום להעליב ובמקום להתחמק מאחריות – צריך ליישם את דוח אביקסס.
אילן שלגי:
מדובר על 31 מיליון שקל ויש שם השקעות אחרות נוספות שמדובר בהן ברחל בתנו הקטנה – לאן, באיזה כיוונים, באיזה הקשרים.
אילן שלגי:
הזיעו על זה מיטב אנשי משרד החינוך – גד אביקסיס שהוא סמנכ"ל, ואחרים שחלקם יושבים כאן – אנשים מכובדים ורציניים מאד, והמשרד צריך לקחת את הדוח של עצמו ברצינות ופשוט ליישם אותו.
אילן שלגי:
יוסי שריד:     משרד החינוך הקצה את כל המשאבים שהתחייבו מדוח ועדת אביקסיס.
אילן שלגי:
לכן כשאתה אומר שזה נעשה אבק פורח, אין לזה שחר.
אילן שלגי:
דורית מורג:     דורית מורג, היועצת המשפטית של משרד החינוך.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי:     אין לנו פה אף אחד ממשרד המשפטים, אבל טוב שהיועצת המשפטית של משרד החינוך והתרבות פה.
אילן שלגי:
דורית מורג:     לתביעת הנזיקין הזאת קדם בג"ץ של מרכז לעולי אתיופיה, שנענה על-ידי המשרד בהקפדה יתרה, וניתן לבג"ץ הזה תצהיר של מנכ"לית המשרד וכן הודעה של פרקליטות המדינה- בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה – כלומר, כל הנושא הזה נבחן בזמנו בקפידה רבה על-ידי הגורמים המשפטיים, ובוודאי ובוודאי גם על-ידי המשרד.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי:     אני רק רוצה לעזור פה לכמה מהמשתתפים.
אילן שלגי:
את מדברת על התשובה לבג"ץ.
אילן שלגי:
התקלה הייתה בכתב ההגנה לתביעה האזרחית.
אילן שלגי:
דורית מורג:
אילן שלגי:
לבג"ץ ניתן תצהיר מנכ"לית, שם נאמר שאכן המשרד לא ינקוט עוד במכסות, אבל שכל מדיניות המשרד הייתה מתוך כוונה טובה על מנת להיטיב ולא להפלות לרעה, כמובן, אלא להיטיב את ההזדמנויות הלימודיות והחינוכיות של התלמידים האלה.
אילן שלגי:
כך זה נענה, ובעקבות התשובה הזאת אכן חזרו בהם העותרים מעתירתם, והעתירה נמחקה.
אילן שלגי:
זאת אומרת, התשובה של המדינה התקבלה על דעת בית המשפט העליון.
אילן שלגי:
אנחנו מדברים כאן באיזו טעות אומללה במהלכה של תביעת נזיקין פרטנית, שהפרקליטות הגישה את כתב ההגנה בטעות, בלא שאיש במשרד ראה אותה.
אילן שלגי:
הייתה כנראה טעות, בואו נגיד, כנה של פרקליטה צעירה, לא נראה לי שהייתה כאן איזושהי כוונה לא לפגוע ביוצאי אתיופיה, לא לומר איזושהי מילה רעה.
אילן שלגי:
בוודאי המשרד לא ראה, בטעות, את כתב ההגנה הזה - ויעיד חבר הכנסת נהרי כמה המשרד היה רואה בעבר כל כתב הגנה וכמה הוא היה יושב לי על הגב כדי לתקן את האמירות השונות, וכך אנחנו עושים בדרך כלל בכתב הגנה - חשוב, כלא חשוב – בכל דבר שהוא.
אילן שלגי:
כאן הייתה כנראה טעות קטנה של פרקליטה צעירה מהפרקליטות, שהניסוחים שלה היו אומללים.
אילן שלגי:
איש במשרד לא ראה את כתב ההגנה הזה, ולכן כל האמירות האלה שצריך לייחס למשרד החינוך כוונות זדוניות כאלה ואחרות – אין להן שום בסיס.
אילן שלגי:
לכן, צריך לדבר על המדיניות, על הצורך בהטבה – וכך גם אמרנו לבית המשפט.
אילן שלגי:
יש צורך לראות איך ניתן לסייע, וודאי לא הייתה שום כוונה לא להפלות ולא לפגוע, ואם אכן מישהו נפגע, אז אנחנו מתנצלים, אבל זו ודאי וודאי לא הייתה הכוונה.
אילן שלגי:
משולם נהרי: במעט שנכחתי פה – ואני מתנצל – אני שומע על הכשירויות הלימודיות הירודות, או אפילו לא ירודות, אלא גבוהות.
אילן שלגי:
ונניח שוועדת החינוך תגיע למסקנה שהכשירויות הן גבוהות, די לעיין בתכנית "ההבראה" של הממשלה בפרק של החינוך, כדי להזדעזע ממה שהולך לקרות במערכת החינוך.
אילן שלגי:
זה לא קשור לאנשי המקצוע של משרד החינוך – כולל המנכ"לית – שאני יודע כמה הם נלחמים וכמה הם נאבקים על כל שקל, אבל זה קשור למדיניות הממשלה.
אילן שלגי:
מדברים על הפרטה של מערכת החינוך; מדברים על להעביר את הכוח מהמטה למנהלי בתי הספר, לשטח; מדברים על הרחבת אזורי הרישום – אני כבר לא מדבר על השקעות שהן לא קיימות בכלל , אלא גם הקיים הולך – מבקשים לייעל.
אילן שלגי:
התייעלות זה דבר טוב, אבל לא מאפשרים להם לתעל את הכספים בעקבות ההתייעלות כדי להשקיע במערכת החינוך, אלא מתעלים אותם החוצה – לאוצר, למקומות אחרים.
אילן שלגי:
אם אנחנו רואים תכנית כזאת, אז מה זה יעזור?
אילן שלגי:
גם אם אנחנו נגיע למסקנה שבאמת צריך להשקיע – אין פה השקעה.
אילן שלגי:
ההפך.
אילן שלגי:
המצב הולך ומחמיר.
אילן שלגי:
אני חושב שוועדת החינוך צריכה לשים לב – דווקא בימים אלה כשהולכים להציג בפני הכנסת תכנית כלכלית שהיא גרועה, שהיא גרועה מאד-מאד למערכת החינוך, אני אומר לכם זאת כעת מתוך ראייה מקצועית, לא פוליטית – אף פעם לא הייתה תקופה שמישהו העז להניף גרזן של קיצוצים כזה על מערכת החינוך.
אילן שלגי:
אני חושב שמערכת החינוך צריכה עכשיו לדון, להילחם, להיאבק, שלא יקום ולא יהיה- לפחות להשמיע את דברה בתקשורת בכל הקשור למערכת החינוך.
אילן שלגי:
אני מאמין שאם זה יהיה - הנושא של יהודי אתיופיה גם יבוא על פתרונו כיוון שאז יתנו את הדעת לכל מיני דברים, כולל העניין הזה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: אני מתנצל בפני כל אלה שרצו לדבר ולא הגענו לכך, ואולי זה משום שאחדים מאיתנו מעט האריכו.
אילן שלגי:
בכל מקרה, תודה רבה לכל מי שבא, גם אם לא דיבר.
אילן שלגי:
אין ספק שטוב שקיימנו את הישיבה המשותפת הזו לשתי הוועדות.
אילן שלגי:
הדברים קיבלו ביטוי וגם יקבלו ביטוי.
אילן שלגי:
בוודאי באנו לכאן כועסים ומתוסכלים – ולא שאנחנו יוצאים מכאן שמחים – אבל אולי עם מעט הרגשה שאנחנו מנסים לתקן ולמנוע תופעות שעדיין קיימות במערכת ושכולם מבינים שהן מאד לא רצויות.
אילן שלגי:
חברת הכנסת אביטל ואנוכי ניסחנו יחדיו הצעת החלטה, שאני מבקש שחברי הכנסת יצביעו ויאשרו אותה: בישיבה משותפת הביעו ועדות החינוך והתרבות, העלייה והקליטה, זעם וביקורת על תופעות של אטימות וגזענות כלפי העדה האתיופית במנגנון הממלכתי ובפרקליטות.
אילן שלגי:
חברי הוועדות קוראים ליועץ המשפטי לממשלה ולפרקליטת המדינה לערוך בירור מקיף בנושא כיצד אירעה תקלה זו, ולנקוט בכל האמצעים כלפי הנוגעים בדבר.
אילן שלגי:
הם מברכים על החלטת מערכת החינוך לבטל את המכסות בחינוך – המזכירות ימים אפלים בהיסטוריה של עמנו (הנומרוס קלאוזוס באירופה).
אילן שלגי:
הם קוראים למשרד החינוך, התרבות והספורט להעביר הנחיות ברורות למערכת החינוך כולה על מנת שתופעות כגון זו שאירעה בחדרה, לא יישנו.
אילן שלגי:
על מערכת החינוך להסיק מסקנות מהדוחות המקצועיים שהוכנו בנושא ולהגביר מאמצים והשקעות באורח יזום להעלאת ההישגים בקרב העולים, לרבות העדה האתיופית.
אילן שלגי:
יוסי שריד: אני רוצה להוסיף, ברשותך.
אילן שלגי:
מכיוון שבדרך כלל, וגם הפעם, הזדהיתי הזדהות מלאה עם דבריו של חבר הכנסת נהרי, אני מציע כך.
אילן שלגי:
אנחנו קצת משחקים ב"נדמה לי" כי המערכות הרי הולכות להתרסק – כל הדיבורים על מה יהיה – הכל הרי הולך להתרסק, יהיו קיצוצים מרחיקי לכת, ומי שחושב שיש איזושהי פינה שיכולה להינצל, לא יודע במה מדובר.
אילן שלגי:
אני מציע שאנחנו נוסיף שוועדת החינוך והתרבות וועדת העלייה והקליטה של הכנסת קוראות למשרד החינוך ליישם את דוח אביקסיס ולהקצות את כל המשאבים המתחייבים מביצוע הדוח.
אילן שלגי:
זהו דוח של משרד החינוך, בשעתו הוקצו לכך כל המשאבים, הם קוצצו אחר-כך, ואני חושב שזה הדבר היותר מעשי.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: אנחנו כתבנו כאן – מהדוחות המקצועיים שהוכנו בנושא, משום ששמענו גם על הדוח שהוגש רק לפני חודש.
אילן שלגי:
משולם נהרי: אבל זה ממוקד יותר.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: אפשר לכתוב: ובעיקר דוח אביקסיס.
אילן שלגי:
גילה גמליאל: אני לא קראתי את הדוח במלואו ואני לא יכולה להצביע על דבר שלא קראתי.
אילן שלגי:
יוסי שריד: זה לא דוח אחד.
אילן שלגי:
זו תכנית עבודה, שכפי שנאמר, הושקעו בכך זמנים שלא יתוארו.
אילן שלגי:
אנשים באמת עשו עבודה רבה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: חבר הכנסת שריד, אומרת חברת הכנסת גמליאל – לא קראנו את הדוח, ולכן קצת קשה.
אילן שלגי:
פה יש דוח חדש, ממרץ 2003 – שאני לא יודע אם הוא הוזמן על-ידי משרד החינוך.
אילן שלגי:
יעל פרבר: הוא בפירוש הוזמן, המנכ"לית אמרה זאת.
אילן שלגי:
יוסי שריד: אני מאד מכבד את העובדה שחברת הכנסת גמליאל איננה מכירה את דוח אביקסיס.
אילן שלגי:
יושבים פה הרבה מאד אנשים – לפי דעתי עשרות אנשים – שמכירים היטב את דוח אביקסיס.
אילן שלגי:
אשר על כן, אם חברת הכנסת גמליאל איננה יכולה להצביע בעד זה – שלא תצביע.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: חבר הכנסת שריד וחברת הכנסת גמליאל, אני לא ביקשתי שנשמיט את השם.
אילן שלגי:
להפך, אני מבקש שנוסיף גם את השם של הדוח האחרון – לרבות דוחות אביקסיס ולוין – שוהמי.
אילן שלגי:
אם כך, המשפט האחרון של סיכום הישיבה יאמר כך: על מערכת החינוך להסיק מסקנות מהדוחות המקצועיים שהוכנו בנושא, לרבות דוח אביקסיס ודוח לוין-שוהמי.
אילן שלגי:
קולט אביטל: אולי במקום להסיק מסקנות, נכתוב ליישם.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: ליישם את הדוחות המקצועיים שהוכנו בנושא, לרבות דוח אביקסיס ודוח לוין-שוהמי.
אילן שלגי:
יעל פרבר: לדעתי, הדוח האחרון – המשרד הזמין אותו כדי לקבל מושג.
אילן שלגי:
זה לא משהו אופרטיבי, ולכן אי-אפשר לחייב אותו ליישום.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: אני מבקש מחברי הכנסת להצביע על הצעת הסיכום.
אילן שלגי:
מי בעד?
אילן שלגי:
ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת הסיכום נתקבלה.
אילן שלגי:
היו"ר אילן שלגי: רבותי, תודה רבה לכל מי שהגיע, ולהתראות באירועים יותר שמחים.
אילן שלגי:
הישיבה נעולה.
קולט אביטל:
אנחנו מתכנסים הבוקר לישיבה דחופה למרות שהכנסת בפגרה, בגלל שתי סיבות.
קולט אביטל:
הראשונה, הפגיעה בזכויות העולים, כפי שהיא מצטיירת מהצעת התקציב שקבלנו.
קולט אביטל:
יש פגיעות יותר חמורות, יש פגיעות פחות חמורות, אבל יש פגיעות של כל האוכלוסייה, שבסופו של דבר משתקפות גם אצל ציבור העולים.
קולט אביטל:
התכנסנו לדון בפגיעה בזכויות העולים, ומה זה עושה לעולים שכבר נמצאים בארץ, שהביאו אותם על סמך איזושהי התחייבות, עולים שלא יכלו לממש את זכויותיהם, ושרואים את עצמם נפגעים.
קולט אביטל:
מה יקרה עם העולים שיגיעו, איך הם יוכלו לממן את חייהם פה לפחות בהתחלה, ובעיקר את המשכנתאות.
קולט אביטל:
הסיבה השניה שבגללה התכנסנו, זה לא רק עצם הפגיעה שמרחפת על ראשינו.
קולט אביטל:
התקציב עוד לא אושר, ואנחנו רוצים לנסות לעשות כל מה שניתן לפני שהתקציב הזה מאושר, כדי שזכויות העולים לא יפגעו.
קולט אביטל:
זאת אומרת, שיש לנו איזה פרק זמן שבו ועדת העליה והקליטה עדיין יכולה לפעול.
קולט אביטל:
בפניכם יש נייר שהכינה אביטל אפל, על סמך החומר המעודכן שקבלנו מוועדת הכספים עוד השבוע.
קולט אביטל:
זאת אומרת שעשינו מאמץ להכין את הנייר המעודכן הזה, שמדבר על הפגיעות באופן כללי, כשהעולים הם חלק מהציבור הנפגע, ובפגיעות המיוחדות, שעליהן אנחנו רוצים לדבר הבוקר.
קולט אביטל:
אני מציינת את זה משני טעמים, גם כדי להודות לה שעשתה את המאמץ הזה – היא עברה בצורה מאוד מקצועית – וגם כדי להדגיש בפניכם שהנייר הזה הוא נייר מעודכן.
קולט אביטל:
הוא לא מעודכן על מה שקרה כבר, אלא על מה שעלול להיות אם התקציב הזה יאושר.
קולט אביטל:
הנתונים האלה הם נתונים אובייקטיביים שנגזרים מהתוכנית הכלכלית שעברנו עליה, כולל העדכונים האחרונים של השבוע, ואלה הנתונים עליהם אנחנו רוצים לדבר.
קולט אביטל:
אני רוצה לציין שהזמנו להבוקר, בנוסף לנציגי משרד הקליטה שנמצאים כאן, ולנציגי הסוכנות היהודית, נציגי האוצר וארגוני העולים, גם את נציגי משרד השיכון.