GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמרי שרון:
לטענתי יש כאן משהו לא נכון – קודם כול בהתייחסות לקבוצת העולים: לכל קבוצה של מהגרים יש בעיות; לחברה הקולטת יש בעיות, לא תמיד היא עושה את כל הדברים הנכונים כלפי הקבוצה הנקלטת – וזה משתלב בעניין.
קולט אביטל:
מה אתה מציע?
עמרי שרון:
אני מציע להתמקד קודם כול, לדבר על נושא אחד ולטפל בו.
עמרי שרון:
אם רוצים לטפל בבעיית חסרי הבית בקרב העולים החדשים – זה נושא אחד.
עמרי שרון:
יש גם נושא הסמים.
עמרי שרון:
האם יש קשר בין הנושאים?
עמרי שרון:
יכול להיות, וחשוב מאוד לטפל בקשר הזה.
עמרי שרון:
אבל שוב, אין לקשור את זה בשאלה איך מעלים את האנשים ואיך לא מעלים אותם, ואם יודעים עליהם כשהם כבר נמצאים במטוס או לא.
עמרי שרון:
הישיבה כאן חשובה מאוד אבל היא לא עניינית, היא לא ממוקדת.
עמרי שרון:
אין לה גם שום תוצר אמתי בסוף.
עמרי שרון:
וסליחה, אני פשוט לא מבין גדול.
קולט אביטל:
קודם כול אני מאוד שמחה לביקורת המאוד קונסטרוקטיבית שלך.
עמרי שרון:
אני חבר-כנסת חדש, כמו שהיושבת-ראש יודעת, אבל כך זה נראה לי.
קולט אביטל:
יכול להיות.
קולט אביטל:
צריך לפעמים גם לנסות לחבר בין הדברים, בין הסיבות לבין התוצאות.
קולט אביטל:
לא תמיד זה נעשה.
קולט אביטל:
בואו נקרא לילד בשמו: יש דרי רחוב; אחוז ניכר שלהם,
עמרי שרון:
הדיון כאן הוא על דרי רחוב?
עמרי שרון:
על מה הדיון?
עמרי שרון:
אני שואל שוב.
עמרי שרון:
אני עדיין המום, אני עוד לא כל כך מבין.
קולט אביטל:
מה הכותרת של הדיון הזה?
עמרי שרון:
אם הוא על דרי רחוב – אז נדון בדרי רחוב.
עמרי שרון:
אם הדיון הוא בשאלה את מי מעלים – נדון בשאלה את מי מעלים.
עמרי שרון:
אם הדיון הוא על בעיית המכורים העולים החדשים – זה עניין אחר.
עמרי שרון:
אני מנסה להבין על מה הדיון.
קריאה:
הנושא כתוב בהזמנה, הנושא הוא את מי מעלים.
עמרי שרון:
והנושא הזה, את מי מעלים, מקומם מאוד ובעייתי מאוד בהגדרה שלו, באופן כתיבת הבעיה.
עמרי שרון:
זה יכול להסביר את הגישה הבסיסית שלי כלפי העניין, שהיא קצת קשה.
קולט אביטל:
זכותך, חבר-הכנסת שרון.
קולט אביטל:
זכותך לרצות להתמקד.
קולט אביטל:
כנראה אינך מבין שיש קשרים.
קולט אביטל:
וסליחה, הקשבתי לך, ואני מציעה שתקשיב.
עמרי שרון:
לא אמרתי כלום.
עמרי שרון:
אני מחייך.
עמרי שרון:
על התפיסה שלי, על ההבנה שלי, אני מתחיל לחייך.
קולט אביטל:
אנחנו מדברים על תפיסות יסוד בנוגע לקשר בין הדברים, בלי לרצות לפגוע באיש או להעליב איש.
קולט אביטל:
אני אומרת את זה ברצינות גמורה.
קולט אביטל:
הדיון הוא על אנשים שנפלטים לרחוב, שרובם ככולם עולים, לצערנו הרב.
קולט אביטל:
הסיבה שבגללה הם נפלטו לרחוב היא שהם אלכוהוליסטים או מכורים לסמים.
קולט אביטל:
יותר מ-90% נפלטו לרחוב מסיבה זו.
קולט אביטל:
אתן לך את המסמך, כדאי שתקרא אותו.
עמרי שרון:
לא, אני אומר שוב: זה לא נושא הדיון.
עמרי שרון:
ייתכן שלשם הגיעה הישיבה, זה לא הנושא.
קולט אביטל:
זה הנושא.
קולט אביטל:
זה הנושא שבגללו זומנו האנשים.
עמרי שרון:
אני מקבל זימון, תקראי את הזימון.
עמרי שרון:
זה לא הנושא שבגינו זומנה הישיבה, סליחה.
עמרי שרון:
כולם מדברים כאן על המון דברים – לא על זה.
עמרי שרון:
ייתכן שיש בעיה כזאת.
קולט אביטל:
חשבתי שבזה דנו עד עכשיו.
קולט אביטל:
דנו בעובדה שחלק גדול מדרי הרחוב, ההומלסים, הם עולים, לצערנו.
קולט אביטל:
דנו בשאלה, שאני מנסה לנסח בשיא העדינות:
קולט אביטל:
אם ידענו מה מצבם של האנשים לפני הגעתם ארצה; אם יכולנו למנוע את הגעתם לרחובות; אם אנחנו יכולים לטפל בהם בדרך אחרת.
קולט אביטל:
לכן כתוב בהזמנה: "העלאה בלתי מבוקרת של אלכוהוליסטים ומכורים לסמים".
עמרי שרון:
סליחה, שמענו כאן כמה סקירות מכמה זוויות של כמה בעיות.
עמרי שרון:
לא היה כאן שום דבר ממוקד.
עמרי שרון:
אני אומר שוב: המיקוד הוא מפתח להבין.
עמרי שרון:
אם רוצים לדון בהעלאת העולים – את מי מעלים – זה צד אחד של השרשרת.
עמרי שרון:
אם רוצים לראות מה עושים עם האנשים בקצה האחר – זה צד אחר שלה.
עמרי שרון:
אבל כאן דיברנו על הכול; והכול – זה כלום, זה "סלט".
קולט אביטל:
יכול מאוד להיות.
קולט אביטל:
ייתכן שכך הדברים קורים בכנסת.
עמרי שרון:
אני מצטער, אני יושב בעוד כמה ועדות.
עמרי שרון:
אני חוזר על עצמי אמנם, אבל המיקוד הוא נקודת המפתח.
עמרי שרון:
אם רצינו לראות כיצד יוצאים מכאן עם משהו אמתי – לא אם שורת ביצוע, אבל עם משהו ששווה לבדוק, תהליך ששווה להריץ, נושא ששווה להתקדם אתו הלאה ולנסות לעקוב אחרי ההתמקדות שלו – זה לא קרה.
קולט אביטל:
שמענו אותך, חבר-הכנסת שרון, נמשיך לקיים את הדיון.
קולט אביטל:
אני חושבת שמחובתנו לקבל את העובדות.
קולט אביטל:
אנחנו חייבים לדעת כמה דרי רחוב כאלה יש; מה מצבם; אם הם הועלו לארץ בצורה מבוקרת או לא.
קולט אביטל:
את המסקנות נסיק אחר כך.
קולט אביטל:
קודם כול יש לשמוע את העובדות.
איתן גורמי:
אני רוצה לומר: דר רחוב, הומלס, הוא לא אדם שאין לו בית.
איתן גורמי:
אם ייתנו בית לאדם שאין לו בית הוא לא יהיה דר רחוב; אבל דר רחוב הוא מצב נפשי, גם אם ייתנו לו בית הוא ייפלט.
איתן גורמי:
זהו מצב נפשי שהאדם נגרר לתוכו מתוך סמים, אלכוהול, בעיות נפשיות אחרות.
איתן גורמי:
לכן מעבר לשאלה אם להעלות אותם או לא – שבה אני חושב שאתה צודק, חבר-הכנסת שרון – בדיון על דרי הרחוב חייבים לדבר על אלכוהוליזם ועל סמים.
איתן גורמי:
זה חייב לדור בכפיפה אחת.
איתן גורמי:
הטיפול שמטרתו שיהיו פחות הומלסים, אם כבר מעלים אותם, הוא לא מציאת בית בשבילם, אלא פתרון של בעיות הסמים, האלכוהול – וגם בעיות אחרות לפעמים.
קולט אביטל:
חבר-הכנסת שרון, ממשלת ישראל – או מדינת ישראל – מעלה אנשים לארץ.
קולט אביטל:
מחובתנו לדעת אם אנחנו יודעים מראש את מי אנחנו מעלים; ואם החלטנו שנכון להעלות אותם ארצה – מחובתנו לדעת מה אנחנו עושים אתם: קולטים אותם או זורקים אותם לרחוב?
קולט אביטל:
מחובתנו לדעת אם היה ידוע מראש שזה המצב, ואם הוא היה ידוע מראש – האם נערכו?
דפני מושיוב:
אני חושבת שכדאי אולי למקד את הדיון כאן בשני אפיקים.
דפני מושיוב:
האפיק האחד הוא האוכלוסייה שמירה קידר ציינה – בני נוער ובעיקר משפחות, שעברו תהליך מיון כלשהו – טוב יותר או טוב פחות – והגיעו לכאן, והמשבר קרה בארץ או התגלה בארץ, כשהם עדיין היו במסגרת תומכת כלשהי כמו התכניות לנוער.
קולט אביטל:
לא בכך הדיון היום.
דפני מושיוב:
האפיק האחר הוא האוכלוסייה שיש לה בעיה כרונית – סמים, אלכוהול, התמכרויות כאלה ואחרות – ואלה מחלות נפש, אגב, שמורכבת לרוב מכמה וכמה מרכיבים.
דפני מושיוב:
המערכות בברית המועצות לשעבר ובארגנטינה אינן ממיינות את העולים כמו שהוזכר כאן בנוגע לארצות המערב.
דפני מושיוב:
גם אני הייתי שליחה בסקוטלנד, אגב.
דפני מושיוב:
לא כל השליחים הם עובדים סוציאליים ולא כולם אנשי טיפול.
דפני מושיוב:
ייתכן שצריך להיעזר באנשי טיפול נוספים או לקבל ייעוץ.
דפני מושיוב:
את הפתרונות אפשר להציע בדיון מקצועי יותר, אבל צריך לשים דגש על העובדה שמערכת המיון בארצות המוצא אינה מקצועית; היא מערכת של אנשים טובים שקיבלו הכשרה כשליחים, לא כאנשי מקצוע ממיינים.
דפני מושיוב:
צריך לסייע בידם.
דפני מושיוב:
אם המערכת נותנת את הסיוע – ממילא אפשר ליצור רצף טיפול מארץ המוצא, דרך נמל התעופה, ועד למערכות שיש למשרד הקליטה ולרשויות המקומיות או לביטוח הלאומי.
דפני מושיוב:
כך תיווצר רשת תמיכה לאנשים האלה, שבאים עם בעיות נפשיות כרוניות ועם התמכרויות.
דפני מושיוב:
כך יתאפשר להם תהליך שיקומי מסודר יותר.
דפני מושיוב:
אנשים נוטים להסתיר בעיות נפשיות, וגם מחלות אחרות.
קריאה:
לעניין אתיופיה, זה לא נכון.
קריאה:
בדיקות איידס לא נעשות באתיופיה.
דפני מושיוב:
הג'וינט עושה את הבדיקות האלה, רופא שלהם.
קולט אביטל:
מה נקודת הראות של המשרד שאת מייצגת?
דפני מושיוב:
אנחנו מטפלים בכל מי שמגיע לכאן.
דפני מושיוב:
כמו שצוין כאן אנחנו מטפלים באמצעות הרשויות המקומיות.
דפני מושיוב:
הן מדווחות על הפניה של דרי רחוב למערכות טיפול של המשרד.
דפני מושיוב:
כאמור הקושי הגדול הוא שהרשויות המקומיות צריכות לשלם 25% מעלות הטיפול, וזאת בעיה היום.
דפני מושיוב:
יש מערכות מסייעות בתוך הקהילה: מי שלא יוצא למערכת טיפולית חוץ-יישובית מקבל סיוע, כפי שהוזכר בנוגע לרשויות הגדולות ובנוגע לרשויות הקטנות.
דפני מושיוב:
אנחנו מטפלים.
קולט אביטל:
אני רוצה להתקדם ולהתחיל להגיע למסקנות.
קולט אביטל:
נשמע את נציג משרד הבריאות.
חורחה גלסר:
משרד הבריאות מטפל באנשים שמגיעים למרכזי טיפול.
חורחה גלסר:
במסגרת זאת הכשרנו לטיפול בהתמכרויות 40 רופאים עולים, יחד עם משרד הקליטה.
חורחה גלסר:
יש רופאים דוברי רוסית בכל המרכזים.
חורחה גלסר:
כך אפשר להגיע גם אל העולים החדשים.
חורחה גלסר:
דובר כאן על חסר בכספים.
חורחה גלסר:
ארגון הבריאות העולמי המליץ לכל הארצות, בייחוד לארצות אירופה, להעלות את המיסוי.
חורחה גלסר:
כשמעלים את המיסוי מורידים את השימוש באלכוהול.
חורחה גלסר:
זה נעשה בפולין.
חורחה גלסר:
יש שם אגרה לכל מי שמוכר אלכוהול ויש גם מיסוי.
חורחה גלסר:
באמצעות שני אלה הם מגייסים 90 מיליון דולר לשנה ומכסים את כל ההוצאות.
קולט אביטל:
סליחה, אנחנו פשוט לא מטפלים כאן בדרכים לטפל באלכוהוליזם.
קולט אביטל:
אנחנו מנסים לבדוק כמה דברים.
קולט אביטל:
הבעיה הראשונה היא עד כמה אנחנו יודעים מראש על העולים, עד כמה עלייתם של אנשים כאלה לארץ מבוקרת.
קולט אביטל:
אני חושבת שמכל מה ששמענו היום מסתבר שאין בדיקה מראש ואין היערכות מראש.
קולט אביטל:
זה דבר שצריך לטפל בו.
אלכסנדר נוביצקי:
לדעתי יש דרכים לטיפול שלא צריך להשקיע בהן כסף.
אלכסנדר נוביצקי:
קודם כול נדרש שיתוף פעולה בין המשרדים.
אלכסנדר נוביצקי:
אני חושב שאיתור מכורים לפני העלייה הוא מאוד בעייתי.
אלכסנדר נוביצקי:
זה לא כל כך קל, צריך להביא בחשבון שיש כמות של עולים שמגיעים בצורה בלתי מבוקרת – כוונתי לצעירים שעולים באמצעות הישיבות.
אלכסנדר נוביצקי:
שם אי-אפשר לדבר בכלל על איתור או על בדיקה ראשונית.
ששי שאבי:
אני מייצג את עמותת על"ם, סניף תל-אביב.
ששי שאבי:
אני רוצה לספר בקצרה על מרכז יום שפועל בתל-אביב, ואפרת שפרוט אמרה עליו כמה מילים.
ששי שאבי:
זהו מרכז שפועל מטעם עמותת על"ם עם הסוכנות היהודית.
ששי שאבי:
לוועדת ההיגוי שותפים היחידה של בני אברה
ששי שאבי:
מי מעיריית תל-אביב והרשות לקליטת עלייה.
ששי שאבי:
המרכז מופעל רק לצעירים בני 18-26.
קולט אביטל:
עשה לי טובה, תתמקד רק בנושא, אנחנו ממש לא מטפלים עכשיו בכל המרכזים.
קולט אביטל:
אני רוצה לדעת אם אתם קשורים במישרין לכל הנושא,
ששי שאבי:
בוודאי.
ששי שאבי:
זהו מרכז חדש, הוא פועל חצי שנה.
ששי שאבי:
מגיעים אליו כ-80 צעירים חסרי דיור.
ששי שאבי:
רובם צעירים שהגיעו לבד ארצה.
ששי שאבי:
אלכס נוביצקי אמר לפני כמה דקות שכאן הבעיה כפולה: אין משפחה תומכת, הצעירים נמצאים ברחובות בלי שום תמיכה בארץ, וחשים ניכור רב וזרות רבה לכל מה שקורה כאן, לתרבות.
קולט אביטל:
כמה מגיעים אליכם?
ששי שאבי:
אמרתי, מגיעים כ-80 צעירים, כולם דרי רחוב, חסרי דיור.
ששי שאבי:
הם יכולים לקבל שם מקלחת חמה, כביסה וייבוש ומזון.
ששי שאבי:
אנחנו לא מסעדה אבל אנחנו מכינים אוכל יחד אתם.
ששי שאבי:
אנחנו קונים מעט מאוד מצרכים מהסופרמרקט ומכינים יחד את המזון באמצעות המתנדבים.
ששי שאבי:
אחר כך גם שוטפים יחד כלים.
ששי שאבי:
אני רוצה לתת כאן טיפ כדי שכל האנשים שיושבים כאן אולי יוכלו להעתיק מודל כזה, שפועל ברובו על ידי מתנדבים.
ששי שאבי:
שנית אני גם רוצה להציג את הקושי בעבודה עם צעירים שהם דרי רחוב, מכורים, חלקם אגב אסירים לשעבר, חסרי משפחה.
ששי שאבי:
אין להם שום גורם תומך.
ששי שאבי:
אני מסכים עם אסנת שפרוט: חלקם מהם באמת רוצים לחזור לארצות המוצא שלהם.
ששי שאבי:
התמיכה חסרה מאוד, כל כך חסר מישהו שיחזיק אותם, כמו משפחה – שאחרי הגמילה יהיה גוף שיתפוס אותם ויחזיק אותם.
קולט אביטל:
אנחנו צריכים להתקרב לסיום הדיון.
קולט אביטל:
אנחנו גם ועדת העלייה וגם ועדת הקליטה, מהסיבה הזאת דנו בשני ההיבטים של הנושא.
קולט אביטל:
אני רוצה להציע שיוקם צוות בין-משרדי של קליטה ורווחה, ויהיו בו גם המרכז לשלטון מקומי, לשכת הקשר והסוכנות היהודית.
קולט אביטל:
הצוות הזה יבחן את העלאתם,
קריאה:
… הביטוח הלאומי.
קריאה:
שנית, הוועדה שלנו, ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, תבחן דרכים ליצור רשת תמיכה שתלווה את העולים.
קריאה:
הרשת הזאת צריכה להיות מורכבת ממשרדי הממשלה אך גם מהארגונים הוולונטריים.
קריאה:
לא זימנתי את הישיבה הזאת כדי להגדיל את התקציבים אלא כדי לראות מה ניתן לעשות במגבלות הקיימות.
קריאה:
במצב של היום נדרש שיתוף פעולה בין-משרדי שיכלול גם את הגורמים ההתנדבותיים, שכבר יודעים וכבר עוסקים בנושא וכבר אוספים כספים – ואפילו מפעילים רשת של מתנדבים.
קריאה:
אם יקום צוות כזה, שיוכל לתת רשת תמיכה, ואולי נצליח בכך להוריד את מספר דרי הרחוב שכבר נמצאים אתנו בארץ, אני חושבת שתהיה בכך ברכה.
קולט אביטל:
בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה בנוכחות השרה לקליטת העליה.
קולט אביטל:
מאז שהשרה התמנתה לתפקידה פנינו וביקשנו ממנה להופיע בפני הוועדה לספר לנו מה תוכניותיה.
קולט אביטל:
בינתיים נכנסנו למצב שבו הרבה מאוד תקציבים קוצצו.
קולט אביטל:
בוועדה הזאת אנחנו עוסקים רוב הזמן בקיצוצים שלפי מיטב הבנתנו פוגעים גם בעליה שהגיעה, אבל גם בעליה שהיתה עשויה להגיע.
קולט אביטל:
אני רוצה לספר לשרה שחזרתי אתמול בבוקר מברלין, וגם אם זו לו היתה מטרת הנסיעה שלי נפגשתי שם עם אנשים וניסיתי לבדוק מהי האמת בסיפורים שהגיעו אלינו בדבר ההטבות שמעניקה ממשלת גרמניה לעולים שבאים אליה מרוסיה ומה היא מנסה לעשות כדי למשוך אנשים אליה.
קולט אביטל:
מסתבר שיש שם מדיניות מתוכננת היטב שהמטרה שלה – ולא צריך להיות חכם גדול כדי להבין את זה – לתת לגיטימציה לממשלת גרמניה הנוכחית למחוק איכשהו את שרידי העבר, שכן מאותו רגע שבגרמניה תהיה שוב קהילה יהודית גדולה, אז גם אנחנו סותמים את הגולל על כל מה שהיה במלחמת העולם השנייה או יותר נכון לומר שאדמת גרמניה שוב פעם מאוכלסת בקהילות יהודיות גדולות.
ציפי לבני:
זה רק סמלי שהיום מציינים במליאת הכנסת את יום הניצחון על גרמניה הנאצית.
מרינה סולודקין:
בכל זאת יש הבדלים, כי שם אין קליטה מקצועית.
מרינה סולודקין:
אי אפשר שם לעסוק בהוראה או במדע וכד'.
מרינה סולודקין:
יש שם תנאים בסיסיים מאוד טובים, אבל לא קליטה מקצועית.
קולט אביטל:
אני לא מנסה לבוא היום ולומר שאנחנו חלילה בתחרות.
קולט אביטל:
אי אפשר בכלל לדבר במונחים כאלה ולא זאת הכוונה, אבל אם אנחנו היום לא מעניקים לעולים את כל אותם השירותים שניתנו בעבר, אם אנחנו מקצצים תקציבים מאוד בסיסיים כמו המענקים למשכנתאות, אם מצד שני גם מועצות מקומיות וראשי ערים רואים שהתקציבים שלהם בכל התחומים של קליטת עליה מקוצצים, מדוע בעצם צריכים להגיע אלינו עולים?
קולט אביטל:
אנחנו צריכים לשאול את עצמנו את השאלה: מה אנחנו עושים היום כדי למשוך אלינו את העליה.
קולט אביטל:
גברתי השרה, אנחנו רוצים לשמוע מה התוכניות שלך, איך את מתמודדת עם הקיצוצים, במה הם יפגעו, כדי שנבין כיצד אנחנו צריכים להיערך לנושא הזה.
ציפי לבני:
זו בעצם הפגישה השנייה שלנו.
ציפי לבני:
את הפגישה הראשונה עשינו תוך כדי קרבות על התקציב.
ציפי לבני:
כמי שישבה בדיוני ועדות חשוב לי לומר שמבחינתי אני רואה את העבודה בין המשרד לבין הוועדה כעבודה משותפת.
ציפי לבני:
אני אדבר יותר ברמה העקרונית והסגל הבכיר של המשרד נמצא כאן כדי לתת את כל הפרטים האפשריים.
ציפי לבני:
הכוונה היא לעבוד בשקיפות מלאה מול האזרחים בכלל ובוודאי מול הכנסת ומול הוועדה.
ציפי לבני:
אני רואה את כולנו, הרי זה לא עניין פוליטי, שותפים לאותם תהליכים, כאשר מטבע הדברים עליי יש מגבלות שנובעות מעצם היותי חברת ממשלה ומחויבת בהחלטותיה, מה שחלק מכם אין לו את זה.
ציפי לבני:
אני חושבת שגם התהליך שעשינו כאן
ציפי לבני:
תוך כדי העבודה על התקציב היה חשוב ובהמשך אני אעדכן בדבר הפירות של התהליך הזה.
ציפי לבני:
אני לא יודעת אם אנחנו לא יכולים להתחרות במה שנותנת ממשלה מסוימת בעולם.
ציפי לבני:
דרך אגב, יש היום תופעה שמטרידה אותי אולי יותר וזה ביחס לעולם היהודי.
ציפי לבני:
יש היום תופעה שבה קהילות יהודיות מושכות יהודים ממקומות של מצוקה, כדוגמת ארגנטינה, לבוא אליהם, על ידי הטבות כספיות.
ציפי לבני:
זה מטריד אותי לא רק בגלל שאותם יהודים מארגנטינה או ממקומות אחרים יגיעו לארצות הברית או קנדה ולא יגיעו הנה, אלא יש כאן אמירה שהיא גם נוגעת לקהילות עצמן, כי הקהילות האלה בעצם אומרות שהן לא מתכוונות לבוא, אלא רוצות לחזק את עצמן כקהילה במקום בו הם נמצאים ובעצם עליה זה תהליך שפוגע ביכולת ההישרדות של הקהילה כקהילה יהודית בגולה.
ציפי לבני:
אני חושבת שאנחנו צריכים להידרש לתהליך הזה, לאו דווקא כמשרד, אבל ברמת מערכת היחסים שבין ישראל והעולם היהודי.
ציפי לבני:
בראיה הזאת אין ספק גם שהעליה היא מרכיב מרכזי בחוסן הלאומי העתידי שלנו.
ציפי לבני:
ברמות הפורמליות המשרד בעצם מקבל את העולה בשדה התעופה, אבל גם מבחינת חלוקת התפקידים המשרד איננו עוסק באופן ישיר בעליה, למעט בנושא של תושבים חוזרים או במספר נושאים משותפים.
ציפי לבני:
אין ספק שמה שאנחנו נעשה כאן יכול לעודד או ליצור תמריץ שלילי, כי אני בטוחה שכל עולה לפני שהוא מגיע מסתכל על מה שקרה למי שכבר נמצא כאן.
ציפי לבני:
לכן אני כן רואה חשיבות בשיתוף פעולה של המשרד עם גורמי העליה כדוגמת הסוכנות היהודית, כדי לעבוד במשותף לאתר את הגורמים שהם מזרזי עליה או מעכבי עליה.
ציפי לבני:
דרך אגב, אני לא חושבת שזה ברמות של החלטה כן לעלות או לא לעלות, אבל אין ספק שיש דינמיקה מסוימת שנוצרת, שלא לדבר על זה שהמצב בו אנחנו נמצאים מבחינה ביטחונית וכלכלית לא ממש יוצר משיכה חיובית להגיע לארץ.
מיכאל מלכיאור:
עכשיו יהיה שלום.
ציפי לבני:
כן, אבל בשבוע הזה, עד שנגמור לחתום על כל המסמכים, בכל זאת חשוב להתייחס לדבר הזה.
ציפי לבני:
בראיה שלי העיסוק של המשרד הוא לא רק עיסוק בעולה בתקופה שבה הוא זכאי לזכויות מהמדינה.
ציפי לבני:
כלומר, אני לא רואה את התפקיד שלנו מתמצה בטיפול בשדה התעופה ולתת את החותמות המתאימות, לתת את הכסף וסל הקליטה, לדאוג לדיור בתקופת הזכאות, לדאוג לעברית בתקופה הראשונית.
ציפי לבני:
אין לי ספק – וזו מנטרה שאני חוזרת עליה מהיום הראשון שאני בתפקיד וככל שעובר הזמן זה רק מתחזק אצלי – שמה שהחברה הישראלית תעשה עם העולים שבקרבה, ולא משנה אם זה כאלה שגמרו כבר את הזכויות ושכבר נמצאים ואולי כאלה שיש להם כבר עבודה ודירה, אלה התהליכים שישפיעו על החברה הישראלית בדור הבא.
ציפי לבני:
כלומר, בראיה שלי הטיפול של המשרד הוא לא רק מה יקרה לילד של העולים, זה שהגיע יחד איתם או שנולד בארץ, אלא מה יקרה לילדים שנולדו כאן.
ציפי לבני:
אני רוצה לטפל בתופעות בטיפול רוחבי ולא רק טיפול זכאותי.
ציפי לבני:
מאחר שנפגשנו כאן בוועדה יום לפני ההצבעה על התקציב, אני רוצה לעדכן את הוועדה במה שקרה מאז.
ציפי לבני:
הגדרתי כאן שתי משימות רחבות ואמרתי שמבחינתי אני אתנה את ההצבעה שלי בשני דברים: 1.
ציפי לבני:
מינהל הסטודנטים.
ציפי לבני:
2.
ציפי לבני:
המשכנתאות לאתיופים.
ציפי לבני:
מבחינת מינהל הסטודנטים – מנענו בעצם את ביטול מינהל הסטודנטים.
ציפי לבני:
יש קיצוץ, אבל הוא זניח, מבחינת היכולת להמשיך ולתפקד.
ציפי לבני:
כמובן שאנחנו צריכים לעשות התאמות, אבל בעניין הזה בוטלה הכוונה לבטל את השתתפות המדינה במינהל הסטודנטים.
ציפי לבני:
הנושא של המשכנתאות הוא עדיין נושא כאוב.
ציפי לבני:
נושא המשכנתאות איננו מתייחס רק לעולים.
ציפי לבני:
במסגרת התוכנית הכלכלית, בראיה מאקרו כלכלית, היתה החלטה לבטל את מענקי המשכנתאות שניתנים לכלל הזכאים ולהחליף אותם במשכנתא מסובסדת בשיעור של 150%.
ציפי לבני:
דהיינו, אם מתוך 100 אלף שקל משכנתא המענק היה 20 אלף שקל, במקום מענק של 20 אלף שקל תינתן עכשיו הלוואה מסובסדת בשיעור של 30 אלף שקל.
ציפי לבני:
בהערת אגב אני חייבת לציין שבראיה שלי, שהיא לאו דווקא בזווית של העלייה, אני לא יודעת אם נכון לעשות את התהליך הזה בראיה של שוק הנדל"ן ושוק השכירות.
ציפי לבני:
את הדברים האלה אמרתי בישיבת הממשלה, אבל אני מחויבת היום בהחלטות.
ציפי לבני:
אלה דיונים ברמת המאקרו, כי בראיה של הקיצוץ הורדת הריבית היא דבר חשוב ולטווח המיידי זה מחייב את ההתייחסות הזאת.
ציפי לבני:
לכן בחרתי באותו יום להיאבק למי שהשינוי הזה הוא דרמטי ביותר, ואלה היו העולים מאתיופיה, כי אצלם המענק הוא בשיעור של 90% משיעור ההלוואה.
ציפי לבני:
להפוך את זה ל-150%, אבל כהלוואה ויכולת ההחזר שואפת לאפס ושהיום הם גרים ממילא במרכזי קליטה על חשבון המדינה, זה נראה לי גם לא נכון, גם לא חכם וגם דבר שלא יאפשר להם לצאת ממרכזי הקליטה.
ציפי לבני:
באותו יום בנוסף למינהל הסטודנטים גם קיבלתי התחייבות מהאוצר ל-100 מיליון שקל שיושקעו במתן פתרונות דיור לקבוצת העולים האתיופיים.
ציפי לבני:
זה לא נותן את המאה אחוז של הפתרון, אבל בהתייעצות עם גורמי המקצוע של המשרד זה נראה לנו כמו דבר שבהחלט יכול לתת לנו את ההוצאה של העולים ב-2003.
ציפי לבני:
אל תשכחו שתוך כדי זה שאנחנו מדברים קבוצה מאוד גדולה כבר הצליחה לממש את המענקים, כך שהסכום שיש לי מבחינת האוצר הוא בהחלט דבר שיכול לכסות את מרבית הבעיות בקבוצה הזאת.
ציפי לבני:
בנוסף לקבוצה הזאת היו החלטות ממשלה מיוחדות שנועדו לעודד עליה ממדינות מסוימות.
ציפי לבני:
אני מתייחסת אליהם בנפרד, כי בעקבות החלטות הממשלה האלה בעצם נשלחו שליחים לכל אותן מדינות והציגו בפני הקבוצות האלה את מכלול ההטבות, כולל אותם מענקים שהם יקבלו, כתמריץ לעליה.
ציפי לבני:
אני מדברת על תהליך שהתרחש בשנתיים האחרונות במדינות כמו ארגנטינה, אורוגוואי, צרפת ודרום אפריקה.
ציפי לבני:
ההקשר הזה נראה לי בעייתי מבחינת המסר של מדינת ישראל.
ציפי לבני:
אני מאמינה גדולה בקיום התחייבויות בכלל, של מדינה בפרט, בטח בכל הנוגע לעליה.
ציפי לבני:
לכן בתקופה הזאת הגעתי לסיכום עם משרד האוצר לגבי הנושא הזה, כי גם במשרד האוצר הבינו את הנושא הזה.
ציפי לבני:
מדובר בקבוצה סגורה, אבל הבעייתיות היתה מאוד חריפה.
ציפי לבני:
הסיכום שהגענו אליו אומר שהמדינה תעמוד בהתחייבויות שלה בהתאם להחלטות הממשלה לגבי עולים מאותן מדינות שלגביהן היו החלטות ממשלה מיוחדות.
ציפי לבני:
ביקשתי, ויש הסכמה עקרונית, שזה יחול לא רק על העולים שנמצאים כבר כאן, אלא גם על מי שנמצא בדרך.
ציפי לבני:
צריך לזכור שתהליך של עליה הוא לא תהליך של מהיום למחר ולכן אם הודענו על בסיס החלטות ממשלה מיוחדות על מבצעים מיוחדים ואדם התחיל להתארגן, מכר את דירתו או התחיל להתארגן עם הילדים בבית ספר, התחיל לשלוח זרועות לארץ ובעצם נמצא על המזוודות, צריך לתת לו את האפשרות למצות את זה.
ציפי לבני:
יש לי תחושה לאיזה סיכום נוכל להגיע, אבל הסיכום יהיה כזה שיאפשר גם למי שנמצא על המזוודות להגיע על בסיס אותן הקלות.
קולט אביטל:
היתה החלטת ממשלה שהתפרסמה בעיתונות ב-10 באפריל ונתנו לאנשים עד ה-15 באפריל – חמישה ימים – כדי לממש את הזכאות שלהם.
קולט אביטל:
האם זה הדבר שמבוצע או האם את מדברת על החלטה אחרת שבעצם מבטלת את ההחלטה שאנחנו יודעים שעולים לא זכאים יותר?
קולט אביטל:
זה גם מה שאמר מנכ"ל משרד השיכון בוועדת הכספים לפני יומיים.
ציפי לבני:
בעינינו נראה חשוב לעשות את המיטב גם אם כבר היה פרסום.
ציפי לבני:
בתהליך הזה, גם העובדה שהיה פרסום, לא צריך למנוע מאיתנו – בטח לא בראיה שלי – לנסות ולשנות חלק מההחלטות שהתקבלו.
ציפי לבני:
נכון שאחרי קבלת החלטת הממשלה מייד היה פרסום בעיתון, כי משרד השיכון היה מחויב בהתאם להחלטה להוציא את הפרסום הזה.
קולט אביטל:
הוא יישם את זה בחריצות.
ציפי לבני:
אני מוכרחה לומר שגם משרד השיכון שותף לתהליך של הידברות במגמה אולי לשנות.
ציפי לבני:
במשרד השיכון הדיונים הם רחבים הרבה יותר, כי הם מתייחסים לכל הזכאים באשר הם.
ציפי לבני:
חשוב גם להדגיש שההודעה הזאת פורסמה לכל הזכאים, כולל הישראלים שהיו זכאים למענקי משכנתאות.
ציפי לבני:
אלה היו הוראות המעבר שהוחלטו בממשלה והיה פרסום.
ציפי לבני:
בתהליך ההסכמות – דברים שאני יכולה לומר עכשיו בקול רם – מסוכם עם משרד האוצר ובהתאם נמסרה הודעה, אבל זה לא תורגם ברמה הפורמלית של הודעה מחליפה בעיתון לגבי מי כן יקבל ומי לא.
ציפי לבני:
ההודעה הזאת לא תהיה רלוונטית לקבוצות העולים שהגיעו על בסיס אותן החלטות ממשלה מיוחדות מהארצות שהזכרתי.
ציפי לבני:
אין לי עוד הוראות מעבר בשביל לומר אם בפרסום בעיתון יהיה כתוב שזה יחול גם על מי שיגיע הנה ב-X חודשים הקרובים – אני עוד לא יכולה לומר כמה ה-X – ואני גם לא יכולה לומר אם הפרסום בעיתון יגיד שכל זה יהיה אם הם יממשו את המשכנתאות עד זמן מסוים.
ציפי לבני:
אני שמחה לספר לוועדה שהגענו להסכמות ואני חושבת שגם העולים ישמחו שלמרות פרסום המודעה הם יגלו מודעה אחרת.
ציפי לבני:
זה יקרה בשבועות הקרובים.
ציפי לבני:
זה עוד לא קרה, כי בעצם עוד לא גמרנו את ההתדיינות ויש עוד דיונים שנוגעים לכלל העולים, כאלה שהגיעו משאר המדינות ושביחס אליהם פרק הזמן היה פרק זמן מאוד מאוד קצר.
ציפי לבני:
יש גם התדיינות שהיא במספר מישורים: התדיינות של משרד השיכון בראיה שלו על כל הנושא של המשכנתאות.
ציפי לבני:
שם מתקיימת התדיינות במונחי מאקרו של מה השיטה הנכונה כדי לאפשר את הקיצוץ בתקציב בשנה הקרובה, כי אנחנו יכולים להבין את הצורך של האוצר לעשות את הקיצוץ.
ציפי לבני:
למשרד השיכון יש כל מיני רעיונות כדי לנסות למצוא פתרון שמצד אחד יאפשר את הקיצוץ ומצד שני ייתן תחליף ראוי לביטול המענקים.
ציפי לבני:
במקביל יש התדיינות שלי על הנושא של העולים במטרה לתת הוראות מעבר שהן לא הוראות מעבר של כמה ימים מעכשיו לעכשיו, אלא הוראות מעבר לתקופה ארוכה יותר.
ציפי לבני:
חוץ מהעובדה שההתדיינות עוד לא הסתיימה אני לא יכולה לעדכן את הוועדה לאיפה אנחנו נגיע בסוף היום.
ציפי לבני:
אני מקווה שאני אוכל לחזור ולעדכן את הוועדה על עוד בשורות טובות.
ציפי לבני:
כרגע, אלה ההישגים שהגענו אליהם בנושא המשכנתאות אחרי החלטת הממשלה.
ציפי לבני:
אני מניחה שתהיה התכנסות של החלטות לקראת ההצבעה על קריאה שנייה ושלישית, למרות שלמיטב ידיעתי הנושא של המשכנתאות לא דורש חקיקה, כך שאפילו הקריאה השנייה והשלישית לא צריכה לשנות, אבל כשהממשלה תציג את זה היא תציג תוכנית גמורה.
ציפי לבני:
המשרד אמון על קליטת העליה, אבל אין לו את היכולת הבלעדית לטפל ברוב הנושאים.
ציפי לבני:
זה משליך בעצם על מה אנחנו עושים גם מול משרדי הממשלה האחרים, בעיקר מקום שבו אני רואה את התפקיד של המשרד לעסוק בקליטה גם ביחס לעולים שכבר נמצאים כאן והם בעצם חלק מהחברה הישראלית, רק אולי לא עברו את כל התהליכים כפי שאני חושבת שנכון שיקרו.
ציפי לבני:
לכן הרבה מאוד פרוייקטים או טיפול בעליה נעשה דרך משרדים ייעודיים אחרים, בין אם זה משרד העבודה והרווחה, בין אם זה משרד החינוך, משרד השיכון ועוד שורה ארוכה של משרדים שבזווית מסוימת שלהם מטפלים גם בנושא של העולים.
ציפי לבני:
אני מציינת את הדברים האלה בהקשר של הקיצוץ התקציבי, כי אחת הדאגות שהיו לי היתה שהקיצוץ פלט של 10% יהיה דווקא מתוכניות לעולים.
ציפי לבני:
כל משרד רשאי לבחור איפה הוא מקצץ את ה-10% האלה.
ציפי לבני:
כלומר, שר יכול להחליט שאת ה-10 מיליון האלה הוא לוקח על ידי ביטול תוכנית שכל כולה עוסקת בעליה ולעומת זאת לא נוגע בפרוייקטים אחרים.
ציפי לבני:
כל שר לפי סדר העדיפויות שלו.
ציפי לבני:
לאור הצורך בקיצוץ של 11 מיליארד שקל רובנו עוסקים בסדר עדיפויות של איפה לקצץ פחות.
ציפי לבני:
זה כבר לא למי לתת יותר.
ציפי לבני:
לכן חששתי מתהליך של פגיעה בעולים, לא כי לשרים אחרים זה לא חשוב, אלא כי מטבע הדברים לכל שר יש את סדרי העדיפויות שלו.
ציפי לבני:
לכן אני כן רואה גם הישג בזה שבדיון התקבלה החלטה שכובלת את ידי השרים בקיצוצים במשרדים שלהם.
ציפי לבני:
התקבלה החלטה שהשרים לא יוכלו לפגוע בתקציבים שעוסקים בעליה בשיעור העולה על 10%.
ציפי לבני:
כלומר, אם הם נאלצים לעשות את אותו חיתוך של 10%, כולנו סופגים את זה, אבל הם לא יוכלו לבחור את הפרוייקטים האלה כפרוייקטים שבהם הקיצוץ יהיה גדול יותר.
מרינה סולודקין:
חוץ ממשרד הבינוי והשיכון.
ציפי לבני:
צריך לזכור שכל התקציבים שבהם היה קיצוץ של 10% הם תקציבי פעולות.
ציפי לבני:
כלומר, אלה תקציבים לפרוייקטים וזה לא עוסק בקיצוצים שהמשרד הוא בעצם זרוע לתת זכויות שנקבעו בהחלטות אחרות.
ציפי לבני:
כך למשל לא היה קיצוץ בסל קליטה.
ציפי לבני:
10% קיצוץ שהמשרד שלנו מחויב בו לא נוגע לתקציב סל קליטה.
ציפי לבני:
במשרד השיכון הנושא של המשכנתאות הוא נושא נפרד, אבל יש להם פרוייקטים שבהם המשרד שותף, כמו פרוייקטים של שיקום שכונות, שבהם לא ניתן יהיה לפגוע.
ציפי לבני:
אני חושבת שבמונחים תקציביים יש לזה משמעות אולי אפילו יותר מפרוייקטים שאנחנו רואים בעין, כי הסך הכל המצטבר היה יכול להיות פגיעה מאוד גדולה.
ציפי לבני:
הערה נוספת שחשוב לי לציין – הרשויות המקומיות.