GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ירון שטרית:
נוכל לראות ש-30.3% מעברייני הנוער בישראל הם לא יהודים, כאשר 19% מתוכם הם ערביי ישראל, 10% הם ערביי השטחים ו-1.3% הם "אחר", כלומר כל מי שנמצא בארץ שלא כדין.
ירון שטרית:
21.7% מעברייני הנוער בישראל הם עולים חדשים, כאשר 18.9% הם מחבר העמים ו-2.8% מאתיופיה.
קולט אביטל:
ה-18% הם מתוך ה-21%?
ירון שטרית:
30% הם ערביי ישראל, ערביי השטחים ומי שנמצא בארץ שלא כדין.
ירון שטרית:
21% הם עולים חדשים והם מתחלקים: 18.9% מחבר העמים ו-2.8% מאתיופיה.
ירון שטרית:
48% הם נוער ותיק.
ירון שטרית:
נער עולה הוא כל נער שהגיע למדינת ישראל משנת 1990 ואילך.
ירון שטרית:
מבחינתנו הוא נחשב בסטטיסטיקה בקטגוריה של נער עולה.
ירון שטרית:
מי שעלה לפני 1990 נחשב כישראלי ותיק, לא כנער עולה.
קולט אביטל:
אני לא רוצה לשאול שאלות.
קולט אביטל:
אני רק רוצה להעיר שבסקירה שאנחנו כתבנו על סמך נתונים שקיבלנו מסנ"צ סוזי בן-ברוך האחוזים גבוהים יותר.
ירון שטרית:
אני יכול להגיד שהנתונים הללו מוצגים היום בפני סגל הפיקוד הבכיר של המשטרה, בפני המפכ"ל והסמפכ"ל.
ירון שטרית:
אלה הנתונים הסופיים.
ירון שטרית:
אני לא יודע מתי התקבלו הנתונים שהתייחסתם אליהם.
ירון שטרית:
צריך להבין שהנתונים האלה עולים בסוף שנה ויורדים בתחילת שנה מכיוון שאז מזינים תיקים למחשב ומריצים טביעות אצבע.
ירון שטרית:
לכן הנפח משתנה מדי פעם.
יעקב ברודר:
זה אומר ששיעור הפשיעה בקרב העולים הוא כמו השיעור שלהם באוכלוסייה?
ירון שטרית:
לא.
ירון שטרית:
תכף אני אראה שקף שמתייחס בדיוק לשאלתך.
ירון שטרית:
הם מייצרים פשיעה שהיא כמעט פי שניים משיעורם באוכלוסייה.
ירון שטרית:
יש כמה מאפיינים יחודיים לפשיעת נוער.
ירון שטרית:
בעשור האחרון חלה עליית מדרגה בתחום פשיעת הנוער, זה לא סוד.
ירון שטרית:
אנחנו רואים שכמות התיקים הולכת וגדלה מדי שנה בשנה.
ירון שטרית:
פשיעת הנוער חוצה ערים.
ירון שטרית:
פעם אם הקטין היה תושב ירושלים הוא היה מבצע עבירות בירושלים בשכונת מגוריו.
ירון שטרית:
היום הנער הזה מבצע עבירות גם בירושלים וגם בתל-אביב, מה שנקרא "חוצה ערים" וחוצה את המחוזות של המשטרה.
ירון שטרית:
לכן אנחנו נתקלים בקשיים רבים לטפל בבני הנוער האלה כי קשה לנו לדעת.
ירון שטרית:
אם תושב ירושלים מבצע עבירה בתל-אביב לוקח זמן רב מאוד עד שהחומר מגיע מתל-אביב לירושלים ולכן הוא נופל בין הכיסאות.
קולט אביטל:
יש ניידות גבוהה.
קולט אביטל:
יכול להיות שהם גם מצליחים לקחת רכבים לצורך הטיול.
ירון שטרית:
אי-מוכנות מספקת לקליטת 260,000 בני נוער בשירות הציבורי בכלל ובמשטרה בפרט מביאה לירידה בכושר ההרתעה ואכיפה לקויה.
ירון שטרית:
נוער עולה מייצר פשיעה פי שניים ויותר (26%) מחלקו בסך כול האוכלוסייה בארץ (כ-12%).
ירון שטרית:
הנוער שלנו מעורב בעבירות של סמים, אלימות וזנות, כל העבירות שישנן בחוק העונשין.
ירון שטרית:
פעם נהגנו לומר שהנוער מעורב פחות בעבירות סמים אבל לאט-לאט אנחנו רואים שהנוער יותר הולך לכיוון של סמים ונפתחים הרבה יותר תיקים של סמים, של אלימות וכולי.
ירון שטרית:
נוער רצידיוויסטי – ההגדרה שלנו היא שנפתחו לו לפחות 4 תיקים ב-4 השנים האחרונות, ותיק אחד באותה שנה שעליה אנחנו מדברים.
ירון שטרית:
נוער כזה זקוק לטיפול.
ירון שטרית:
בריחת נערות ונערים חוסים ממעונות חסות: בדרך כלל זה לשטחי הרשות הפלסטינית ששם הנערות משמשות שפחות-מין.
ירון שטרית:
סוגרים אותן, אוסרים אותן ולא נותנים להן לצאת מהשטחים.
ירון שטרית:
לפעמים זה גם מרצונן כאשר הן רוצות לברוח מן הבית.
ירון שטרית:
אנחנו רואים גם בנושא הזה עלייה גדולה מאוד, הרבה קטינות שבורחות ממעונות החסות אל הרשות הפלסטינית.
מרינה סולודקין:
גם אלי הגיעו תלונות על דברים כאלה.
וילמה מאור:
יש לך מספרים?
ירון שטרית:
אין לי כאן את המספר אבל בשיעור הבריחות המדווחות על-ידי שירות מבחן לנוער אנחנו רואים עלייה הולכת וגדלה.
ירון שטרית:
זה לא תופעה מקומית שפסקה.
קולט אביטל:
אתה יכול לומר לנו באיזה סוג נערות מדובר – יהודיות, ערביות, פלסטיניות?
ירון שטרית:
רוב הנערות שנמצאות במעונות חסות הן נערות יהודיות.
קולט אביטל:
זאת אומרת שיש תופעה של בריחה של נערות יהודיות מהארץ אל הרשות הפלסטינית, ושם הן מועסקות בזנות.
ירון שטרית:
או מועסקות בזנות, או מקיימות יחסי מין תמורת סמים או כל מיני דברים כאלה, נערות שנמצאות במצוקה מן הסתם.
ירון שטרית:
אתן לכם קצת נתונים כדי שתבינו מה קורה.
ירון שטרית:
שימו לב לתיקי הסמים.
ירון שטרית:
בשנת 1990 היו לנו בסך הכול 250 תיקים בעבירות סמים.
ירון שטרית:
בשנת 2002 היו לנו 4,086 תיקים, רק בקרב בני הנוער.
ירון שטרית:
אני מדבר על תיקים פ"א (פנקס אישום) וא"ת (אי-תביעה) שהם תיקי אזהרה.
אמונה לנדאו:
כמה מתוכם תיקים חוזרים, של בני נוער שכבר מוכרים לכם?
ירון שטרית:
אני לא יכול לתת לך את הנתון הזה אבל בעיקרון אני יכול להצביע על הגרף.
ירון שטרית:
שימו לב מה קורה בשנת 1993.
ירון שטרית:
אני לא אומר שזה בגלל העלייה אבל זה בגלל שכמות בני הנוער גדלה ויצרה גידול בגרף הפשיעה.
קולט אביטל:
ציינת גידול של פי עשרים בכמות התיקים שנפתחו.
קולט אביטל:
האם יש לך מידע כמה מהם עולים חדשים?
ירון שטרית:
אני אציג את הנתון הזה בהמשך.
ירון שטרית:
שימו לב מה קורה בתיקי האלימות.
ירון שטרית:
אנחנו רואים בלימה קטנה בשנת 2002 בתיקי אלימות של בני נוער, 14,696 תיקים לעומת 14,338 תיקים.
ירון שטרית:
העלייה היא לא רצינית לעומת 1998 מול 2000, שכאן אנחנו רואים באמת עלייה רצינית מאוד.
ירון שטרית:
שימו לב, בשנת 1990 היו 3,508 תיקים לעומת 14,696 תיקים עכשיו.
ירון שטרית:
זה כמעט פי 5.
ירון שטרית:
זה כמות אדירה של תיקים שנפתחים לבני נוער.
ירון שטרית:
שימו לב מה קורה בעבירות רכוש.
ירון שטרית:
בשנת 1990 היתה פתאום ירידה והקו הולך בצורה גלית.
ירון שטרית:
אני חייב לציין שבשנים 2001 ו-2002 אחד היעדים שקבע המפכ"ל היה הורדת נפח הפשיעה בעבירות רכוש.
ירון שטרית:
לכן אנחנו רואים כאן ירידה מסוימת, ובשנת 2002 שוב מתחילה עלייה.
ירון שטרית:
אני יכול להשוות את זה מול תיקי האלימות ורואים שזה בערך אותו מצב.
ירון שטרית:
זה אומר שיש בלימה מסוימת כרגע, אין עלייה דרסטית.
יעקב ברודר:
אולי הבלימה נובעת מסגר בשטחים, מכך שהמשטרה עסוקה בכל מיני ענייני ביטחון שוטף?
ירון שטרית:
הירידה נובעת בוודאות מכך שהנושא הזה הוכרז כיעד מפכ"ל.
ירון שטרית:
המשטרה שמה דגש על נושא תיקי רכוש מכיוון שהמפכ"ל הציב את זה כיעד.
ירון שטרית:
כאן אנחנו הצלחנו במידה מסוימת לעצור את התופעה הזאת.
ירון שטרית:
ידעו שיש אכיפה גדולה יותר, יותר אנשים נתפסו ובני הנוער פחדו יותר להתעסק עם רכוש.
ירון שטרית:
ויכול להיות, כמו שאתה אומר, הדבר הזה לא נבדק, שהירידה נובעת גם בגלל הסגר בשטחים.
ירון שטרית:
יתכן שכאשר יש סגר מן הסתם יש פחות עבירות רכוש.
ירון שטרית:
שימו ללב לסך כול התיקים שנפתחו לבני נוער בשנת 2002.
ירון שטרית:
אנחנו מדברים על 32,067 תיקים.
ירון שטרית:
בשנת 2001 נפתחה כמות תיקים דומה.
ירון שטרית:
אנחנו יכולים לראות שזה נמצא במגמה של עלייה מתונה.
ירון שטרית:
זה עולה, זה לא גרף שנמצא במגמת ירידה.
ירון שטרית:
בנושא של רכוש או בנושא של אלימות אי אפשר להגיד שזה מתאזן.
ירון שטרית:
אלה התיקים הכלליים, גם פ"א (פנקס אישום) וגם א"ת (אי-תביעה).
ירון שטרית:
זה לא כולל תיקי נעדרים.
קולט אביטל:
אנא הסבר להדיוטות כמונו מה זה פ"א ומה זה א"ת.
ירון שטרית:
המשטרה נוהגת בשני מסלולים.
ירון שטרית:
המסלול הראשון הוא תיק א"ת – תיק אי-תביעה.
ירון שטרית:
זה תיק פלילי לכל דבר שממלאים אותו במסמכים ובראיות הרלוונטיות אבל הוא נסגר בתוך המשטרה והוא לא מגיע למחלקת תביעות או לפרקליטות להגשת כתב אישום.
ירון שטרית:
בתיק פלילי (פ"א) אוספים את כל הראיות והכול מועבר לפרקליטות או למחלקת תביעות ומוגש כתב אישום.
דן שלום:
פ"א זה פנקס אישום.
ירון שטרית:
הדבר הזה נרשם במסוף המשטרתי כרישום פלילי.
ירון שטרית:
לקטינים, מכיוון שאנחנו לא רוצים לתייק אותם כעבריינים ורוצים לתת להם הזדמנות נוספת, החליטו במשטרה לתת מה שנקרא הזדמנות, אי-תביעה.
ירון שטרית:
אם הנער מבצע עבירה נוספת אז כמובן שרואים שיש לו תיק בעבר ומתחשבים בזה.
קולט אביטל:
רוב הרצידיוויסטים, כפי שאתה קורא להם, באים מה-פ"א או מה-א"ת?
ירון שטרית:
רק מה-פ"א.
קולט אביטל:
אלה שהחלטתם לתת להם עוד צ'אנס בסך הכול מתנהגים בסדר אחר-כך?
ירון שטרית:
רובם, למעלה מ-70% לא חוזרים לפשע.
מרינה סולודקין:
א"ת זה לעתים תיקים שנפתחו נגד נער מסוים ואחר-כך לא היו מספיק ראיות ולכן לא הוגש כתב אישום.
מרינה סולודקין:
אני מתעסקת בזה ולעתים יש סימנים שתיקים נתפרו ושפברקו ראיות.
ירון שטרית:
ב-א"ת אוספים את כל הראיות.
ירון שטרית:
אם קטין לא משתף פעולה עם שירות מבחן לנוער לפעמים הופכים את התיק הזה ל-פ"א ומגישים נגדו כתב אישום ומעבירים את זה לבית-המשפט.
ירון שטרית:
זה לא תלוי בשאלה אם יש די ראיות או אין די ראיות.
מרינה סולודקין:
אני מתעסקת בעיקר בשגיאות של המערכת.
יגאל יאסינוב:
עם כל הכבוד למשטרה, צריך להבהיר שבתיקים האלה שנסגרו במערכת יש מספר מוכר לא קטן של תיקים שנפתחו בטעות.
יגאל יאסינוב:
לא היתה עבירה ותיקים נפתחו וילד הוזהר שלא לפי הצדק.
ירון שטרית:
אני לא מכיר תיקים כאלה.
ירון שטרית:
יכול להיות שיש מקרים בודדים שנפתחו תיקים בטעות, אולי בשל טעות מקומית.
קולט אביטל:
יהיה מקום לשאלות אחר-כך.
קולט אביטל:
אנחנו ניתן לו לסיים את הסקירה.
קולט אביטל:
אני מבקשת מאוד שתתמקד בעניין העולים החדשים.
ירון שטרית:
עבריינים בחלוקה לקבוצות אוכלוסייה לשנת 2002:
ירון שטרית:
שימו לב ש-47.6% הם בני נוער ותיקים.
ירון שטרית:
19% הם ערביי ישראל, 1.8% הם נוער עולה מאתיופיה ו-18.9% נוער יוצא חבר העמים.
ירון שטרית:
שאלת קודם לגבי החלק שלהם באוכלוסייה והחלק שלהם בין כלל העבריינים.
ירון שטרית:
העמודה האדומה זה החלק של העבריינים, לעומת העמודה הכחולה שזה החלק של כלל האוכלוסייה.
ירון שטרית:
בני הנוער הוותיקים בישראל מהווים 65.7% מהאוכלוסייה והם מייצרים 48% מהפשיעה הכללית במדינת ישראל.
ירון שטרית:
ערביי ישראל מהווים 22% והם מייצרים 19% מהעבריינות בישראל.
ירון שטרית:
שימו לב שזה קצת נמוך מהחלק שלהם באוכלוסייה.
ירון שטרית:
העולים מאתיופיה מהווים 1.3% מכלל האוכלוסייה והם מייצרים כפול עבירות, דהיינו 2.8% עבירות מסך כול העבריינות.
ירון שטרית:
עולי חבר העמים, גם כאן אנחנו יכולים לראות שזה כמעט כפול.
ירון שטרית:
הם מהווים 11.1% מכלל האוכלוסייה ומייצרים פשיעה של 18.9%.
ירון שטרית:
אלה נתונים נכונים לסוף שנת 2002.
ירון שטרית:
ישנם כמה הסברים למה החלק של אוכלוסיות העולים האלה גדול יותר בין העבריינים.
ירון שטרית:
אוכלוסיית העבריינים מהווה קבוצות סגורות ואין זה סוד שקשה מאוד לחדור אליהן.
ירון שטרית:
הם עולים ביחד, הם גדלים ביחד, ופתאום להביא איזה בחור ישראלי ולהחדיר אותו פנימה זה קשה מאוד.
ירון שטרית:
זה לא כמו עם הנוער הוותיק.
ירון שטרית:
בעיקר זה נכון לגבי יוצאי קווקז והעדה האתיופית.
ירון שטרית:
קיים חוסר אמון בסיסי מצד הנוער העולה כלפי המשטרה.
ירון שטרית:
הם חושבים למשל ש"מחפשים אותם".
תמר דסטה:
הם לא רק חושבים כך.
מרינה סולודקין:
לחלקם גם יש ניסיון מר, לצערי הרב.
ירון שטרית:
אני קצין נוער במדור עבריינות נוער במטה הארצי.
ירון שטרית:
אני מייצג כעת את כלל המשטרה ולא את מחוז ירושלים לדוגמה.
ירון שטרית:
אני לא יודע איך הקצינים בירושלים למשל עובדים מולכם.
ירון שטרית:
כרגע אני נותן תמונה כוללנית.
ירון שטרית:
אם אתם רוצים להעלות מקרה ספציפי, תנו לי את פרטיו ואני מבטיח לבדוק.
ירון שטרית:
קשיי השפה: במשטרת ישראל אין הרבה דוברי אמהרית או רוסית.
מרינה סולודקין:
זה אשמה שלכם.
ירון שטרית:
אני לא אומר של מי האשמה.
ירון שטרית:
אני נותן תמונת מצב.
ירון שטרית:
אין הרבה דוברי רוסית או אמהרית במשטרת ישראל.
ירון שטרית:
אנחנו מנסים לגייס יותר אנשים כדי שיהיה קל יותר לטפל באוכלוסייה הזאת.
מרינה סולודקין:
זה לא מדויק.
מרינה סולודקין:
יש לכם אידיאולוגיה לא לתת, לצערי הרב, מקום לעולים חדשים במשטרה.
ירון שטרית:
צר לי שאת משמיצה כך את המשטרה.
ירון שטרית:
המשטרה עושה מאמץ אדיר לגייס יוצאי חבר העמים ויוצאי אתיופיה.
קולט אביטל:
אנחנו נשמח לעזור לכם בעניין הזה.
ירון שטרית:
אנחנו עושים כל מאמץ לגייס עולים חדשים למשטרה.
ירון שטרית:
הטיפול בבני נוער עולה הוא לא רק של המשטרה אלא גם של גופים אחרים.
ירון שטרית:
כמה דוברי רוסית או אמהרית יש למשל בשירות המבחן לנוער?
ירון שטרית:
אין רבים.
ירון שטרית:
במשטרה יש את כמות העולים הרבה ביותר.
ירון שטרית:
אנחנו מודעים לזה, אנחנו מנסים לגייס עולים חדשים לשורותינו כי אנחנו יודעים שזה טוב גם לנו וגם לנוער.
קולט אביטל:
יש לכם תקנים?
ירון שטרית:
יש תקנים כמובן.
ירון שטרית:
אנחנו רוצים לגייס את המתאימים.
מרינה סולודקין:
כבר 7 שנים ממתינים עולים חדשים שסיימו את שירותם בצבא.
מרינה סולודקין:
הגיעו אלי 10 פניות בעניין זה.
מרינה סולודקין:
אני אפילו מתכתבת עם מחלקת כוח-האדם במשטרה.
מרינה סולודקין:
אנחנו צריכים להדגיש שזה לא מספיק, מסיבות אלה או אחרות.
ירון שטרית:
כמו שאמרתי, בשל קשיי שפה קשה לנו לתקשר איתם.
קולט אביטל:
יש הבדלי נורמות תרבותיות.
ירון שטרית:
כמובן שזה יוצר קושי מסוים לטפל בבני הנוער.
ירון שטרית:
גורם נוסף הוא התערערות הסמכות ההורית עקב חבלי הקליטה שמקשים על שיתופם בהליך שיקום הנוער.
ירון שטרית:
אם נער שעלה מחבר העמים ועבר עבירה כלשהי מוזמן רק אחרי 2-3 חודשים לשירות המבחן לנוער, יש סיכוי גדול שהוא ימשיך לעשות עבירות כי הוא לא יודע מה הוא צריך לעשות, וההורים לא יודעים מה קורה איתו.
ירון שטרית:
אנחנו אומרים שוב, צריך להכות על הברזל כשהוא חם.
ירון שטרית:
כאשר תופסים נער צריך לשתף את ההורים ולערב אותם.
ירון שטרית:
כמובן שזה לא רק הטיפול של המשטרה.
ירון שטרית:
כמה שאנחנו משתדלים להיות גוף טיפולי, אנחנו עדיין גוף אכיפתי.
ירון שטרית:
אנחנו משתדלים מאוד לעשות את העבודה של שאר הגופים במדינת ישראל, ואני חושב שאנחנו עושים את זה בהצלחה גדולה.
ירון שטרית:
יש בעיה של מחסור במסגרות טיפול לנוער עולה, דבר שמקשה על הפניית נערים לשיקום.
ירון שטרית:
צריך לשים על זה את הדגש.
ירון שטרית:
בעקבות הגידול המשמעותי במספר בני הנוער העולה המעורבים בפעילות עבריינית מתחייבת פעולה דחופה בטיפול בנערים מייד עם פתיחת התיק הראשון במשטרה.
ירון שטרית:
כמובן, כמו שאמרתי, אם לא נפתח את התיק הראשון ונטפל בזה מייד אותו קטין לא יידע מה קורה איתו והוא ימשיך לבצע עבירות.
ירון שטרית:
אם הוא ממשיך לבצע עבירות, הוא הופך להיות עבריין מבחינת המשטרה כי הוא חוזר על העבירות, הוא רצידיוויסט, ואז למשטרה לא נותר אלא לטפל בו בחומרה רבה יותר.
ירון שטרית:
לחוקרי הנוער במשטרה אין כיום כתובת ברורה וזמינה כאשר יש צורך להצמיד קצין מבחן לנער שנמצא על סף הידרדרות.
ירון שטרית:
אנחנו לא יודעים למי לפנות.
ירון שטרית:
אני לא מדבר על שירות המבחן לנוער.
ירון שטרית:
אני מדבר על דוברי שפה רוסית או אמהרית.
ירון שטרית:
אין לנו כתובת שאנחנו יכולים לפנות אליה.
קולט אביטל:
המשרד לקליטת העלייה לא יכול לעזור בעניין?
ירון שטרית:
אנחנו נעזרים איפה שאפשר אבל זה לא מספיק.
ירון שטרית:
שמתם לב שכמות העבריינים מחבר העמים ומאתיופיה כמעט מכפילה את עצמה.
ירון שטרית:
בשל הכמות הגדולה של העבריינים קשה לנו לתת טיפול לכולם.
ירון שטרית:
אנחנו מעדיפים שהטיפול יהיה זמין ומהיר.
ירון שטרית:
דהיינו אם קטין ביצע עבירה, לקחת אותו אפילו ביד לשירות המבחן לנוער, שמישהו יטפל בו, שיערבו את ההורים וכולי.
ירון שטרית:
אין לנו אפשרות לפעול כך.
ירון שטרית:
יש לנו לצערנו עוד הרבה מטלות במשטרה ואנחנו לא יכולים לתפוס כל נער עולה שהשתמש במריחואנה, לקחת אותו ביד לשירות המבחן לנוער ולהגיד: בוא, חביבי, אנחנו מטפלים בך אישית, לוקחים אותך אישית, מעבירים אותך טיפול וכולי.
ירון שטרית:
אין למשטרה את הלוקסוס הזה.
ירון שטרית:
אנחנו מעבירים את המסמכים לשירות המבחן לנוער, לוקח בסביבות 1-2 חודשים עד ששירות המבחן לנוער מזמן אליו את הקטין ובחודשיים האלה הוא ממשיך לבצע עבירות.
ירון שטרית:
זה נקודת תורפה שחייבים לתת עליה את הדגש.
ירון שטרית:
במקרים בהם מופנים בני נוער לשירותי הנוער הקהילתיים עובר זמן רב עד המפגש, כמו שאמרתי.
ירון שטרית:
זה נקודה חשובה מאוד, שכול הגופים חייבים לשים עליה את הדגש הרב ביותר.
ירון שטרית:
לסיכום, על-פי נתוני משטרת ישראל בשנת 2002 נפתחו בסך הכול 34,873 תיקים.
ירון שטרית:
כמובן שזה כולל גם את 2,000 התיקים של הנעדרים.
ירון שטרית:
בסך הכול טופלו 44,519 תיקים ללא תיקי הנעדרים.
ירון שטרית:
מה ההבדל בין תיקים שטופלו ביחידות הנוער לבין תיקים שנפתחו לנוער?
ירון שטרית:
יש הרבה תיקים שהחשוד הוא בגיר והקורבן הוא קטין, ולמרות זה התיק מטופל על-ידי יחידות הנוער.
ירון שטרית:
אז כמובן הנפח של התיקים שמטופלים על-ידי עובדי הנוער באופן אוטומטי גדל.
ירון שטרית:
הוא גדל ב-10,000 תיקים.
ירון שטרית:
לדוגמה, עובדי הנוער מטפלים בכל התיקים של חסרי-הישע מכיוון שמעורב בהם קטין.
ירון שטרית:
אנחנו מקווים שתהיה החלטה של ראש אגף החקירות בימים הקרובים שכל התיקים האלה יועברו לטיפול החוקרים הכלליים ואז תהיה לחוקרי הנוער אפשרות רבה יותר לטפל בבני הנוער.
רומן ברונפמן:
אתם תומכים בהחלטה הזאת?
ירון שטרית:
אנחנו תומכים בזה, כמובן בלי לפגוע במצבת התקנים של חוקרי הנוער.
ירון שטרית:
מחקרי אלימות מצביעים על מעורבות גבוהה, מקום 8-7, של קטינים בעבירות אלימות.
ירון שטרית:
מחקרי סמים מצביעים על מעורבות של 70,000 קטינים בעבירות סמים.
ירון שטרית:
המעורבות של קטינים בעבירות סמים ורכוש היא בשיעור 30%-50%.
ירון שטרית:
עבירות הנוער הידועות למשטרה הן קצה הקרחון.
ירון שטרית:
אין זה סוד, בעיקר בעבירות סמים אבל גם בעבירות אלימות, שהדברים נסגרים פנימה בחבורה הקטנה או בחוג המשפחה, בכל מיני סולחות או עטוות שנסגרות בתוך השבט או בתוך הקבוצה וזה לא מגיע למשטרה.
ירון שטרית:
אנחנו יודעים על עבירות, ואנחנו הצבענו לכם כאן על נתונים קשים מאוד אבל קחו בחשבון שכל הנתונים האלה הם קצה קרחון.
ירון שטרית:
יש עוד המון תיקים שהמשטרה לא יודעת עליהם.
מרינה סולודקין:
אנחנו מודים לך מאוד, חברת הכנסת קולט אביטל, על שאת מקיימת היום את הישיבה הכל-כך חשובה הזאת.
מרינה סולודקין:
היה חשוב לנו מאוד לשמוע את הדיווח של המשטרה.
מרינה סולודקין:
אני רוצה לומר שיש שינויים לטובה.
מרינה סולודקין:
בשנים האחרונות יש שיתוף פעולה טוב מאוד עם המפכ"ל אהרונישקי בכל הנושאים הקשורים למשטרה, גם בעניינים של עבריינות נוער.
מרינה סולודקין:
הנתונים הם מדאיגים מאוד.
מרינה סולודקין:
אנחנו רואים גידול בכמות העבריינים, ובקרב בני הנוער העולים זה פי שתיים משיעורם בכלל האוכלוסייה, גם אצל האתיופים וגם אצל הרוסים.
מרינה סולודקין:
אני חושבת שיש קורלציה בין הנתון על נשירה מבתי-הספר, שזה 25%, לבין עבריינות נוער.
מרינה סולודקין:
השיעור הוא דומה מאוד.
מרינה סולודקין:
חלק מהדברים ששמענו כאן אני לוקחת בערבון מוגבל בגלל שיש מטען קשה מאוד ביחסים בין המשטרה לבין אוכלוסיית העולים, לא רק עם מבוגרים אלא גם עם בני נוער.
מרינה סולודקין:
אנחנו, ביחד עם המשטרה, מנסים לטפל בנושאים האלה אבל לצערי הרב בעיר אשקלון אפילו ראיתי פנייה של ארגון לזכויות האדם למחלקת זכויות האדם באומות המאוחדות על יחס המשטרה לעולים ולמחבלים במדינת ישראל.
מרינה סולודקין:
נדהמתי מאוד.
מרינה סולודקין:
בגלל שאני גרה באשקלון ומשתתפת בפגישות עם המשטרה, וגם מעורבת במקרים פרטיים כשיש בירורים בין האוכלוסייה למשטרה, אני לא רציתי לראות פנייה של הארגון לאומות המאוחדות אבל היו סיבות לדבר הזה.
מרינה סולודקין:
לפקד ירון שטרית אני ממליצה מאוד לא לומר לחברי כנסת שהם משמיצים את המשטרה.
מרינה סולודקין:
אנחנו רוצים לשבח את המשטרה.
מרינה סולודקין:
אתם אומרים שאתם לא מבינים את העולים.
מרינה סולודקין:
יש מקרים של התנגשויות בין נוער עולה לנוער יליד הארץ והתוצאות הן לא טובות, לרעת הנוער העולה.
מרינה סולודקין:
מדי שנה יש 3-4 תיקים תפורים, שערורייתיים מאוד, שכל חברי הכנסת צריכים להתעסק בהם.
מרינה סולודקין:
רק עם שיתוף פעולה ניתן יהיה לעשות משהו.
מרינה סולודקין:
גברתי היושב-ראש, אני רוצה להגיע למסקנות.
מרינה סולודקין:
אני חוזרת להצעה שלי לפתוח כאן ועדת-משנה לנוער העולה, לכל הנוער: גם אתיופים, גם רוסים, גם ארגנטינאים.
מרינה סולודקין:
עכשיו בגלל הקיצוצים בתקציב אנחנו נכנסים לתקופה מאוד-מאוד קשה.
מרינה סולודקין:
משפחות חד-הוריות, שמהוות קבוצת סיכון, נמצאות על סף קריסה.
מרינה סולודקין:
יש הרבה דברים, גם בחינוך, גם ברווחה וגם בעלייה וקליטה שביחד אנחנו צריכים לשבת ולדון בהם.
מרינה סולודקין:
פניתי ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, חבר הכנסת אילן שלגי, אך לצערי הרב הוא לא חושב שזה נכון.
מרינה סולודקין:
אבל אם יש ועדה לזכויות הילד ניתן גם להקים תת-ועדה לנוער העולה.
מרינה סולודקין:
צריך לקחת בחשבון, יש רבע מיליון בני נוער שהם עולים חדשים.
מרינה סולודקין:
זה משפיע על הכול, גם על החינוך, גם על המשטרה, גם על הרווחה בארץ, גם על כל האקלים התרבותי.
מרינה סולודקין:
בשנים האחרונות אני רואה הרבה מאוד תופעות חמורות ומדאיגות.
מרינה סולודקין:
אנחנו צריכים לטפל במוקד אחד ואני חושבת שהמוקד הוא כאן.
קולט אביטל:
יש לנו הרבה דוברים.
קולט אביטל:
בחצי השעה הקרובה הייתי רוצה לנסות לעבור בצורה יותר מעשית על סוגי הפתרונות.
קולט אביטל:
קודם כול לשמוע מהגופים המטפלים כמה דוגמאות של דברים שהם עושים כדי לנסות לראות איך אנחנו יכולים להעתיק מודלים שאפשר לאמץ.
קולט אביטל:
אם אני הבנתי אותך נכון, פקד שטרית, חסר במשטרה כוח-אדם דובר רוסית ואמהרית אך קיימים תקנים.
קולט אביטל:
אם הארגונים שנמצאים פה יתגייסו ויצרו קשר בין המשטרה לבין אנשים בקרב העולים שיש להם פוטנציאל לעבוד במשטרה, האם אפשר להפנות אותם אליך?
ירון שטרית:
אפשר להפנות אותם ללשכות הגיוס במשטרה.
ירון שטרית:
כל מי שיימצא מתאים, יגויס למשטרה.
ירון שטרית:
אנחנו נשמח מאוד אם יתגייסו לשירותנו יוצאי חבר העמים וכמובן גם יוצאי אתיופיה.
תמר דסטה:
השאלה היא לאילו תפקידים אתם שולחים אותם.
ירון שטרית:
אני לא מנהל את משטרת ישראל.
ירון שטרית:
יש מפכ"ל שמנהל את המשטרה.
ירון שטרית:
אני לא יכול לקבוע שאדם מסוים יעבוד בתפקיד מסוים.
רומן ברונפמן:
אנחנו למודי ניסיון מההצהרות האלה של משטרת ישראל על גיוס עולי ברית-המועצות וגיוסי עולי אתיופיה.
רומן ברונפמן:
אם אני לא טועה, הגיוס שהתקיים בפועל נמדד לא במאות אלא בעשרות בודדות.
יגאל יאסינוב:
וגם אלה שגויסו נמצאים במשטרת התנועה.
מילנה אבז:
אני עובדת בארגון שתי"ל ומרכזת קואליציית ארגונים למען נוער עולה בסיכון.
מילנה אבז:
הקואליציה הזאת מורכבת מארגוני עולים מחבר העמים.
מילנה אבז:
לאחרונה יש לנו שיתוף פעולה גם עם ארגוני עולים מאתיופיה.
מילנה אבז:
ביחד אנחנו מנסים לקדם סוגיות שקשורות לבעיות המתעוררות בקרב נוער עולה בנושאים כמו זכויות תלמידים עולים, כוח-אדם מקצועי דובר שפות העולים, סמים ואלימות.
מילנה אבז:
אלה הנושאים שאנחנו מזהים כצרכים הבוערים ביותר בשטח היום ומנסים באמצעות לובי לקדם את הטיפול בהם.
מילנה אבז:
אני רוצה להגיד שני דברים.
מילנה אבז:
ראשית, שאלה לנציג המשטרה.
מילנה אבז:
האם יש איזה התפלגות של עבירות ראשונות?
מילנה אבז:
ברור שיש שיעור גבוה מאוד של עבירות בקרב בני נוער עולים.
מילנה אבז:
האם ידוע לכם מה שיעור העבירות הראשונות, מספר התיקים שנפתחו לבני נוער עולים?
ירון שטרית:
בסביבות 50% זה תיקי אי-תביעה, תיקי אזהרה, ו-50% זה תיקים פליליים.
ירון שטרית:
אנחנו משתדלים לא לפתוח בתיק הראשון תיק פלילי אלא אם כן מדובר בעבירה חמורה מאוד.
ירון שטרית:
בעבירות קלות אנחנו פותחים תיק אזהרה.
קריאה:
אבל המספר שהצגת מתייחס גם לאלה לגם לאלה.
ירון שטרית:
המספר מתייחס גם לעבירות סמים ולעבירות אלימות ורכוש.
ירון שטרית:
זה מתפלג בערך 50%-50%.
מילנה אבז:
עבירה ראשונה זה עדיין יכול להיכנס בסוגייה של מניעה, עדיין לא מאוחר מדי לטפל בנער.
ירון שטרית:
נכון.
ירון שטרית:
גם בתיק השני לעתים ניתנת הזדמנות שנייה אבל רק באישור של קצין הנוער המחוזי או המרחבי.
קולט אביטל:
יש לי שאלה משלימה על אותם התיקים של אי-תביעה.
קולט אביטל:
מאחר ואתם מחליטים לא לתבוע, מה אתם עושים עם החומר?
קולט אביטל:
לאן אתם מפנים את הטיפול באותם נערים שחשודים בעבירה ראשונה אבל החלטתם לתת להם צ'אנס נוסף, את 50% מהתיקים האלה?
ירון שטרית:
קודם כול הם חותמים על טופס אזהרת קטין והם מתחייבים בנוכחות ההורים.
קולט אביטל:
זה הילד עצמו.
קולט אביטל:
מי מטפל בנערים?
ירון שטרית:
אנחנו מעבירים את הטיפול לשירות המבחן לנוער.
ירון שטרית:
שירות המבחן לנוער מקבל מאיתנו הפניה עם כל הפרטים המלאים והמדויקים של ביצוע העבירה, מי היו השותפים לעבירה וכולי, והוא אמור לזמן את הקטין לשירות המבחן לנוער ולהצמיד לו קצין מבחן שילווה אותו לאורך תקופה מסוימת.
קולט אביטל:
למרות שלא הוגשה נגדו תביעה?
קולט אביטל:
כדי לנסות למנוע?
ירון שטרית:
חשוב להבין שבעבירות קלות, מה שהוא לא עבירת סמים, אנחנו מעבירים את הפנייה לשירות המבחן לנוער אך שירות המבחן לנוער בכלל לא מזמן אותם בעבירות כלליות שנחשבות קלות.
ירון שטרית:
בעבירות סמים חובה עליהם לזמן את הקטין, בלי יוצא מן הכלל.
מילנה אבז:
אמרת קודם ששירות המבחן לנוער הוא לא בדיוק כתובת.
מילנה אבז:
אין שם די אנשים שיכולים לסייע במניעה, לגשר, למנוע הידרדרות.
ירון שטרית:
לא אמרתי שזה לא כתובת.
ירון שטרית:
זה כתובת.
ירון שטרית:
זה גוף ממשלתי.
קולט אביטל:
סליחה, זה לא דו-שיח.
קולט אביטל:
יש פה מישהו משירות המבחן לנוער?
קולט אביטל:
הזמנו אותם והם לא הגיעו.
קולט אביטל:
מעניין שהם לא הגיעו.
מילנה אבז:
אני רוצה רק להציע, אמרת שאתם לא מצליחים לגייס עולים חדשים לשורות המשטרה.
מילנה אבז:
יש כאן ארגונים חברתיים שמקובלים בקהילה.
מילנה אבז:
בואו נעשה איזה עבודה מסודרת, תגידו מה אתם צריכים ואנחנו ננסה לתאם.
מילנה אבז:
יש היום הרבה מובטלים שישמחו לעבוד במקום מסודר כמו המשטרה ואפשר להכשיר אותם.
מילנה אבז:
זה יעזור גם לאנשים וגם למשטרה.
ירון שטרית:
אנחנו צריכים גם תקנים בשביל זה.
קולט אביטל:
אמרת שיש לכם תקנים.
מקונן טקלה:
אני מנהל מרכז נוער בתחנה המרכזית החדשה בתל-אביב.
מקונן טקלה:
קצת היסטוריה.
מקונן טקלה:
המרכז הוקם ב-1995.
קולט אביטל:
אין לנו זמן להיסטוריה.
קולט אביטל:
אנא תתרום לדיון שלנו.
מקונן טקלה:
אל המרכז פונים בממוצע 100-120 בני נוער בחודש.
מקונן טקלה:
באים בני נוער מנותקים שברחו מבתיהם.
קולט אביטל:
מי מפנה אותם אליך?
מקונן טקלה:
הם מגיעים בעצמם.
קולט אביטל:
זאת אומרת שהם יודעים על קיום המרכז ובאים ביוזמתם?
מקונן טקלה:
הם באים ביוזמתם.
מקונן טקלה:
אח שלהם מביאים אותם, או חבר מביא חבר, משפחות פונות אלינו, חיילים מגיעים אלינו, מגיעים חיילים עריקים ואנחנו מחזירים אותם למסגרת.
מקונן טקלה:
אנחנו עובדים מ-10:00-18:00 אבל אתמול חזרתי הביתה רק בשעה 23:00.
קולט אביטל:
אתם עובדים עם עובדים סוציאליים?
מקונן טקלה:
אנחנו עובדים עם כל הגורמים, עם עובדים סוציאליים, עם קציני מבחן, עם המשטרה.
מקונן טקלה:
אל המרכז בתל-אביב מגיעים הרבה מאוד בני נוער.
מקונן טקלה:
נערים בורחים מהבית ומגיעים אלינו, ואנחנו מפנים אותם חזרה לבתיהם.
קולט אביטל:
זה מרכז שעיריית תל-אביב מחזיקה?
מקונן טקלה:
לא.
מקונן טקלה:
זה מרכז של עמותת "פידל" שמופעל על-ידי עמותת "פידל" בלבד.
שרה כהן:
ובתמיכת המשרד לקליטת העלייה.
מקונן טקלה:
בוודאי, בתמיכת המשרד לקליטת העלייה.
מקונן טקלה:
מגיעות אלינו המון פניות.
קולט אביטל:
איך אנשים יודעים על קיום העמותה הזאת?
קולט אביטל:
איך אתם מפרסמים כדי שאנשים יידעו שאתם קיימים?
מקונן טקלה:
דרך אחת היא "חבר מביא חבר".
מקונן טקלה:
העדה היא קטנה מאוד, השמועות עוברות מפה לאוזן.
מקונן טקלה:
זה מפורסם גם ברדיו באמהרית ובטלוויזיה.
מקונן טקלה:
אבל בעיקר חבר מציל חבר.
מקונן טקלה:
כמו כן, אנחנו עושים עבודת שטח, אנחנו יורדים לשטח.
מקונן טקלה:
אתמול חזרתי הביתה בשעה 23:00 כי אנחנו הולכים לדיסקוטקים, מסתובבים בשטח, מאתרים אותם ומחזירים אותם לבתיהם.
מקונן טקלה:
לדעתי אחת הבעיות היא מחסור במסגרות א-פורמליות כאלה.
מקונן טקלה:
אם בשכונות בהן מתגוררים עולי אתיופיה היו מסגרות בלתי פורמליות, שהנוער ירגיש מחובר וידברו איתו בגובה העיניים – אפשר היה לדבר עם המשפחות, עם כולם, בשפה שהם מבינים.
מקונן טקלה:
ניתן להציל אותם.
מקונן טקלה:
רבותי, באתיופיה אנחנו גידלנו ילדים למופת.
מקונן טקלה:
מה יכול להשתנות, ואפילו עם כל משבר העלייה והקליטה, עם כל המשברים שקיימים פה?
מקונן טקלה:
לנו כעדה יש את הכוח.
קולט אביטל:
אתה בעצם אומר שבאתיופיה לא היו שיעורי פשיעה כאלה.