GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: אנחנו ממשיכים בסדר היום, וסדר היום כרגע הוא שאנחנו צריכים לדבר על היישום, לבדוק מה קרה הלאה, מעקב אחרי ביצוע ההחלטות של הוועדה, איפה אנחנו עומדים היום עם החלטות הוועדה.
קולט אביטל: כיוון שבנושא מטפל גם חבר הכנסת ברונפמן, אני משתפת אותו בניהול הישיבה הזאת.
קולט אביטל: אני רוצה לקרוא את החלטות הוועדה מהישיבה הקודמת בנושא, ב-3.1.2005: "הוועדה קוראת למשרדים לאיכות הסביבה והבריאות, לפעול בשקיפות תוך יידוע הדיירים שהקרינה אינה מזיקה לשוהים מתחת לאנטנות ולפעול בידיעתם ובהסכמתם תוך קבלת אישור הדיירים למיקום בו יוצבו אנטנות ולמספרן".
קולט אביטל: האם יש כאן מישהו מהמשרד לאיכות הסביבה?
סטיליאן גלברג: כן.
רומן ברונפמן: ד"ר גלברג, קודם אני מבקש להוסיף חצי משפט.
רומן ברונפמן: כל מי שמשתתף פה - גם נציגי משרד התקשורת, וגם נציגים של משרד איכות הסביבה - יודעים שבכנסת מתעצמת חקיקה שתסדיר את הצבת האנטנות על גגות בתים.
רומן ברונפמן: אני מבקש, בנוסף לשאלת יושבת-ראש הוועדה, קצת להרחיב את הדיבור ולהסביר לוועדה איך אתם מתכוננים לפעול לקראת יישום החקיקה, כי לפי התחושה שלי החקיקה תסתיים בתוך מספר חודשים, בהנחה שאנחנו לא יוצאים לבחירות, וכך זה מצטייר נכון לרגע זה.
רומן ברונפמן: זה מחייב את משרדי הממשלה וכמובן את הנציגים של החברות הסלולריות להיערך לקראת זה.
רומן ברונפמן: איך נראית לכם הערכת מצב ומה אתם מתכוונים לעשות?
סטיליאן גלברג: בניגוד להרגשה של חבר הכנסת ברונפמן, אנחנו חיים בהרגשה הזאת, שאוטוטו עוד כמה חודשים יהיה חוק, קרוב לשבע שנים.
סטיליאן גלברג: המשרד לאיכות הסביבה מקדם את חוק קרינה בלתי מייננת קרוב לשבע שנים.
רומן ברונפמן: לא הייתי מהמר עכשיו על הטעויות הפוליטיות הטקטיות שלי.
רומן ברונפמן: לפי מה שאני קורא את המפה בכנסת, אם לא נצא לבחירות, החקיקה תושלם במהלך 2005.
רומן ברונפמן: זאת לא שאלה סתם, תאמין לי.
סטיליאן גלברג: אנחנו מאוד נשמח אם החקיקה תושלם.
סטיליאן גלברג: הצעת החוק של המשרד לאיכות הסביבה – זאת לא הצעת חוק ממשלתית כי הממשלה עוד לא אישרה אותה – מטמיעה את הנושא של שקיפות מלאה.
סטיליאן גלברג: למרות שהדבר אינו ישירות בסמכותנו, אנחנו עושים כמיטב יכולתנו כדי שתהיה כמה שיותר שקיפות.
קולט אביטל: מדוע הדבר לא בסמכותכם?
קולט אביטל: אם זה לא בסמכותכם, בסמכות מי זה?
סטיליאן גלברג: מיד אסביר.
סטיליאן גלברג: ברשותך, אחזור על התהליך שמאפשר הקמה והפעלה של מוקד שידור.
סטיליאן גלברג: כאשר חברת סלולר מגיעה למסקנה שהיא צריכה באיזשהו מקום מוקד שידור, היא מציעה מספר חלופות.
סטיליאן גלברג: עבור כל אחת מהחלופות מתבצע דו"ח בטיחות קרינה.
סטיליאן גלברג: הדו"ח לוקח בחשבון את מקסימום הקרינה שמוקד השידור מסוגל להוציא, מקבלים על חלק מההצעות היתר להקמה והפעלה זמנית באותו מוקד שידור.
סטיליאן גלברג: עם ההיתר הזה, החברה הסלולרית הולכת או לוועדת התכנון, כאשר מדובר על תורן שמעל 9 מטר - -
קולט אביטל: אתם מסתפקים בבדיקה טכנית?
סטיליאן גלברג: בדיקה תיאורטית לחלוטין, עוד אין כלום.
סטיליאן גלברג: אז זה עובר לוועדת התכנון העירונית.
קולט אביטל: אם כך, מי אחראי לכך שתהיה שקיפות?
קולט אביטל: הוועדה העירונית?
סטיליאן גלברג: ועדת התכנון העירונית יכולה לפרסם - אם כי אין חקיקה שמחייבת אותה, אבל גם אין חקיקה שמונעת ממנה - שהיא שוקלת הקמת מוקד שידור במקום כזה או אחר.
סטיליאן גלברג: אין מנגנון בתוכנית מתאר ארצית.
קולט אביטל: זאת אומרת שזאת אפשרות, אין שום חובה.
רומן ברונפמן: זה הולך ונסגר.
רומן ברונפמן: גם משרד הפנים תיקן תקנות, גם משרד התקשורת מתייחס אחרת לנושא.
רומן ברונפמן: יש גם חקיקה בהכנה.
רומן ברונפמן: זה בדיוק שינוי המדיניות.
סטיליאן גלברג: בעיקר בזכות הדיונים בוועדות הכנסת, חל שינוי גם במדיניות של משרד הפנים.
סטיליאן גלברג: המועצה הארצית לתכנון ובנייה אישרה כבר שיש צורך לתת סמכויות רחבות יותר לוועדות התכנון גם בנושא של יידוע הציבור וגם לגבי ההחלטה לגבי מיקום האנטנה, מעבר לנושא של בטיחות קרינה.
סטיליאן גלברג: הסברתי בפעם הקודמת שכרגע יש פיצול - למשרד לאיכות הסביבה יש סמכות אך ורק בנושא של בטיחות קרינה; אם האנטנה לא מסוגלת לגרום לחשיפה מעל רמה מסוימת, אין אפשרות למשרד לאיכות הסביבה להתנגד גם אם האנטנה נמצאת במקום שמבחינת חשש הציבור אין הצדקה שתהיה שם.
סטיליאן גלברג: לוועדת התכנון יש כיום אך ורק שיקולים נופיים, וגם הם לא יכולים להתנגד להצבת אנטנה במקום שמבחינת רגשות הציבור, ללא שום קשר - -
קולט אביטל: סליחה, אדוני, יכול להיות שהתשובה תהיה ממשרד הפנים - אני רוצה להבחין בין סמכות לבין חובה.
קולט אביטל: אני עוד לא שמעתי שאם לא נאמר לאדם, אין לו סמכות ליידע את הציבור.
קולט אביטל: ליידע את הציבור זה דבר שאפשר לעשות גם בלי סמכות.
סטיליאן גלברג: נכון, אמרתי את זה.
סטיליאן גלברג: המשרד לאיכות הסביבה מפרסם מדי חודש, דרך האינטרנט ועל-ידי שליחת אינפורמציה דרך מרכז השלטון המקומי לכל המחוזות של המשרד לאיכות הסביבה, נתונים לגבי כל אחת ואחת מהאנטנות, מוסוות ולא מוסוות.
רומן ברונפמן: אבל הוא מפרסם בדיעבד.
סטיליאן גלברג: מפרסם בדיעבד.
סטיליאן גלברג: החל מתחילת החודש הבא, כתוצאה מהדיון שהתקיים בכנסת, החליט השר לאיכות הסביבה שאנחנו נפרסם גם את אותם היתרי הקמה מראש, כלומר אנחנו נפרסם בחודש מרץ: "אושרו להקמה – שזה הרבה לפני שלב ההקמה - כך וכך אתרים".
סטיליאן גלברג: יש הסתייגויות של החברות הסלולריות בטענה שזה סוד מסחרי או פגיעה בעסקים, אבל אנחנו נתמודד עם ההסתייגויות האלה.
רומן ברונפמן: השר לאיכות הסביבה התבטא גם בנושא המימון.
רומן ברונפמן: הוא התייחס לתקציב 2006, בנושא של מימון הבדיקות.
רומן ברונפמן: אתם תתייחסו לזה?
סטיליאן גלברג: המשרד לאיכות הסביבה סבור שצריך לנתק את הקשר שקיים היום - -
רומן ברונפמן: האם זה קיבל ביטוי בתקציב הקרוב?
סטיליאן גלברג: עוד לא.
קולט אביטל: הם עוד לא ישבו לתכנן את התקציב הקרוב.
קולט אביטל: בבקשה גב' שירה תלמי ממשרד הפנים.
שירה תלמי: המועצה הארצית לתכנון ובנייה אישרה בתחילת מרץ שינוי בהוראות תמ"א 36א, שמתייחס למספר נושאים אבל מה שחשוב לעניין שלנו אלה שני נושאים עיקריים - הרחבה של יידוע הציבור והרחבה של יכולת הוועדות המקומיות נותנות ההיתרים להתנגד למתן ההיתרים.
קולט אביטל: של ועדות או של אזרחים?
שירה תלמי: הוועדות יכולות להתנגד למתן ההיתרים.
שירה תלמי: כשיהיה יידוע, אפשר - -
קולט אביטל: גם האזרחים יכולים.
רומן ברונפמן: אזרחים תמיד יכולים להתנגד.
קולט אביטל: לפעמים זה מאוחר מדי ואין להם הזדמנות.
שירה תלמי: האזרחים יכולים להגיש התנגדויות למתן ההיתרים.
שירה תלמי: זה יהיה בהליך כמו שקבוע בחוק, אבל ברור שמה שהיה בעבר, כמו שהיום התמ"א מאושרת, יידוע הציבור הוא מאוד מצומצם, היידוע חייב להיעשות באנטנות גדולות ויש כל מיני פרמטרים לדברים האלה.
שירה תלמי: היום זה יהיה לכל בקשה להיתר.
שירה תלמי: אני חושבת שזה ייתן חשיפה מאוד גדולה.
קולט אביטל: איך למשל הציבור יידע מזה?
קולט אביטל: באמצעות איזה פרסום?
שירה תלמי: החוק קובע בצורה מסודרת איפה זה יפורסם - עיתונות, באיזו עיתונות, לוחות מודעות.
שירה תלמי: זה מאוד מסודר, זה משהו שצריך לתת חשיפה גדולה וכולם יכולים לראות את זה בכל מיני מקומות.
שירה תלמי: לפי ההוראות החדשות, גם הוועדות המקומיות יכולות, משיקולים מאוד רחבים שקשורים במטרות התוכנית, להתנגד.
שירה תלמי: כמו שהתמ"א מאושרת היום, ההתנגדות של הוועדות המקומיות מוגבלת בעיקר לשיקולים אדריכליים, נופיים.
רומן ברונפמן: מתי השינוי ייכנס לתוקף?
שירה תלמי: במרץ זה הועבר להערות הוועדות, אני חושבת שזה יחזור באפריל למועצה הארצית ואני מקווה שזה ייחתם עד סוף אפריל.
קולט אביטל: אני פשוט לא שקטה, ואני רוצה להבין עד הסוף.
קולט אביטל: אתם באים ואומרים שהמועצות המקומיות יכולות להתנגד בעיקר מטעמים של אדריכלות וכו'.
שירה תלמי: כך זה היום, וזה משתנה.
שירה תלמי: תהיה אפשרות להתנגד ממגוון של טעמים.
רומן ברונפמן: אם אני לא טועה, יש גם המושג שנקרא רגישות הציבור.
שירה תלמי: יש לנו בעיה עם המונח "רגישות הציבור".
שירה תלמי: ניסו להכניס אותו, וקיבלנו ייעוץ משפטי שאין דבר כזה.
שירה תלמי: יש הרבה תקדימים משפטיים, קשה להגדיר את העניין הזה, ובבתי משפט זה לא תופס.
רומן ברונפמן: מה אתם מציעים במקום?
שירה תלמי: יש בתמ"א שורה של מטרות התוכנית, בין השאר בריאות הציבור.
שירה תלמי: אפשר למצוא כמעט כל דבר בתוך מטרות התוכנית, להיאחז בו בשביל להתנגד לאנטנה.
קולט אביטל: מר זמיר שליט"א, יועץ פרטי במפגעים אלקטרומגנטיים.
זמיר שליט"א: נאמר פה שבטיחות הדיירים שהאנטנה מותקנת מעליהם היא חשובה, ויְיַדעו אותם.
זמיר שליט"א: אבל הבעיה היא לא שלהם אלא של השכנים, מכיוון שאנטנה משדרת הצידה.
זמיר שליט"א: אלא שמלמטה לא חוטפים כלום, אלה שממול חוטפים את כל הקרינה.
זמיר שליט"א: לכן בכל הכתובים צריך להתחשב גם בשכנים.
שירה תלמי: היידוע הוא לא רק למי שגר בבניין, היידוע הוא לכל אזור המגורים.
קולט אביטל: זאת אומרת שגם השכנים יכולים להגיש התנגדויות.
אסף אייזן: אני רוצה להעיר שתי הערות לגבי הדברים של המשרד לאיכות הסביבה.
אסף אייזן: אכן המשרד אמר שהוא יפרסם מראש את היתרי ההקמה.
אסף אייזן: צריך לזכור שהיתרי הקמה נעשים למספר חלופות, לא בהכרח בכל חלופה כזאת יקום אתר.
סטיליאן גלברג: בין 25% ל-35% מהחלופות שנבדקות, מוקמות בסופו של דבר.
אסף אייזן: זאת אומרת שיפורסם הרבה מידע, ואנשים יחשבו ששם הולכים להקים אתר ובפועל לא יקום שם אתר.
אסף אייזן: אנחנו חושבים שזה יכול אפילו להטעות.
קולט אביטל: השאלה איך מפרסמים את זה.
קולט אביטל: אם מפרסמים את זה נכון - שאלה חלופות, אופציות - זה נותן לאנשים שמתנגדים ולוועדות מספיק זמן כדי להתארגן ולהגיד: זאת אופציה עדיפה, והאופציה ההיא נראית לנו מסוכנת.
אסף אייזן: יכול להיווצר מצב שיפרסמו את האופציות ואנשים יחשבו ששם אכן יש אנטנה ויגידו: "היא מוחבאת, בגלל זה אנחנו לא רואים אותה".
אסף אייזן: לכן צריך את ההבהרה.
קולט אביטל: נעבור את הגשר כשנגיע אליו.
אסף אייזן: לגבי הבדיקות התקופתיות - אם המשרד לאיכות הסביבה או כל גורם ממשלתי אחר ייקח את זה על עצמו, אני חושב שזה יהיה הדבר הטוב לכל הצדדים.
אסף אייזן: לנו אין שום התנגדות לכך.
משה משען: אשר להיתרים שניתנים על-ידי המשרד לאיכות סביבה - ההיתר שניתן קרוי היתר תיאורטי שמבוסס על דו"ח ספציפיקציות שהוא מקבל מאיזושהי חברה, במקרה שלנו חברת גל-סייף שאני מבין שהיא קשורה באיזושהי צורה לנחל שורק.
מנחם מרגליות: סליחה, זאת עלילת דם.
מנחם מרגליות: אין שום קשר.
משה משען: ובכן, כשניתן היתר על-ידי המשרד לאיכות הסביבה, מדובר על היתר שניתן על פי דו"ח תיאורטי ובהיתר הזה מאפשרים תקופת הרצה של 3 חודשים.
משה משען: אמרתי גם בוועדת הפנים ואני חוזר גם כאן - מדוע אי אפשר לקחת את אותן אנטנות שהספציפיקציות שלהן מוכרות וידועות, בשדה פתוח לעשות את ההרצה ולראות אם האנטנה תקינה או מקולקלת, ולא לעשות את הניסיון הזה על גבם של תושבי ההוסטלים או השכנים שממול.
משה משען: זה דבר שלדעתי צריך לתת עליו את הדעת.
מנחם מרגליות: הייתי מבקש להתייחס לנקודה הזאת.
מנחם מרגליות: אני מנחם מרגליות, מנחל שורק, לא חברת גל סייף - אני מדגיש פעם שנייה.
מנחם מרגליות: אפתח בהדגשת נקודה שכבר עלתה כאן.
מנחם מרגליות: הרעה החולה, כפי שאני מרגיש אחרי כמה שנים טובות של ניסיון במדידות במערכת הסלולרית, היא בעיית אמון הציבור.
מנחם מרגליות: איך שהמערכת בנויה כיום, של קיום קשר עסקי בין הנבדק לבודק, זה שורש הרע.
מנחם מרגליות: אני מברך על כל יוזמה שתצליח לנתק את זה.
מנחם מרגליות: המשרד לאיכות הסביבה הוא בעל המנדט לבדוק והוא צריך לבצע את העבודה הזאת.
מנחם מרגליות: איך הוא יעשה זאת בדיוק, זה לא חשוב כרגע אבל זה צריך להיות בלי קשר בין הבודק לנבדק.
קולט אביטל: ולא על חשבון החברות הסלולריות.
מנחם מרגליות: גם אם זה יהיה על חשבונן, שלא יהיה קשר בין נבדק לבודק.
מנחם מרגליות: זה צריך אולי כן להיות על חשבונן.
אורלי חורש-קופמן: זה חייב להיות על חשבונן.
אורלי חורש-קופמן: המזהם - משלם.
קולט אביטל: זה לא חייב.
רומן ברונפמן: הקשר בין נבדק לבודק, שמי שמשלם הוא מי שמזמין, התגלה דווקא בוועדה הזאת ולא בשום ועדה אחרת של הכנסת שאולי רלוונטיות לנושא.
רומן ברונפמן: דבר שני, מה שאת אומרת, גב' אורלי חורש-קופמן, נוגד את עמדת השר.
רומן ברונפמן: השר שלך דווקא חושב הפוך.
רומן ברונפמן: הוא חושב שאפשר למצוא בתקציב של משרדכם את המימון הראוי לעריכת בדיקות.
רומן ברונפמן: זה אני אומר משיחה איתו.
קולט אביטל: פה זה גם עניין עקרוני.
קולט אביטל: מה שמפריע הוא, שיועצת משפטית של משרד טוענת שהתשלום חייב להיעשות על-ידי חברות הסלולר.
אורלי חורש-קופמן: אני יכולה להסביר את עמדתי, ואני מצטערת שכך התפרצתי לדבריו של מנחם מרגליות כי הוא אמר כאן דברים.
אורלי חורש-קופמן: אין שום הצדקה שאתה ואני והוא נשלם על הבדיקות האלה.
אורלי חורש-קופמן: מדובר כאן באלפי בדיקות שמבוצעות מדי שנה, זה המון כסף.
אורלי חורש-קופמן: האם יש הצדקה שאת ואני נשלם על כך?
קולט אביטל: זאת עמדה אישית או עמדה משפטית?
אורלי חורש-קופמן: לדעתי זאת עמדה משפטית שלפיה המזהם משלם, ומי שמזהם פה או עלול לזהם זאת חברה סלולרית.
רומן ברונפמן: את מדברת על אגרות.
אורלי חורש-קופמן: בדיוק.
רומן ברונפמן: אז אפשר למצוא דרך יותר נאותה, שתנתק את הקשר של תשלום ישיר בין הקרטל לבין המעבדות.
רומן ברונפמן: היושבת-ראש לא מבינה שאת מדברת על אגרה, והיא מתקוממת בצדק.
רומן ברונפמן: את מדברת על מימון עקיף, לא מימון ישיר.
אורלי חורש-קופמן: זה מה שאני אומרת.
קולט אביטל: אני מציעה שכרגע לא ניכנס לוויכוח הזה.
קולט אביטל: אני חושבת שהעמדה שהגב' חורש מבטאת היא עמדה עקרונית, לא עמדה משפטית.
קולט אביטל: אני יכולה באותה מידה להגיד לך שלמשרד לאיכות הסביבה יש אחריות לבטיחות סביבתית, ולכן אם הוא מחליט לבצע בדיקות הוא צריך לעשות זאת ולמצוא את מקורות המימון.
קולט אביטל: זאת גם עמדה של היועצת המשפטית של הכנסת בנושאים מסוימים.
קולט אביטל: מה ניתן לעשות, אני אשמח לפרט לך אחר כך.
קולט אביטל: חשוב כרגע שננתק את הקשר בין המממן לבין עריכת הבדיקה עצמה.
קולט אביטל: אני יכולה לתת לך דוגמא של ועדת החקירה לאיתור נכסים של נספי השואה, שהקמנו פה בכנסת - הבנקים שילמו את הבודקים ובדיעבד כולנו חושבים שזה היה לא נכון.
מנחם מרגליות: ברשותכם, אחזור להיבט הטכני.
מנחם מרגליות: צודק שליט"א בכך שכאשר בודקים נתונים תיאורטיים של אנטנה - ואנחנו מדברים על אנטנות שמיוצרות על-ידי יצרנים אחראים בעולם - אנטנה מדגם מסוים היא בדרך כלל האנטנה מהדגם הזה עם הנתונים האלה.
מנחם מרגליות: הפואנטה המרכזית שבגללה באים לבדוק אתר, היא כדי לבדוק אם מה שנאמר בתכנון אכן בוצע בשטח.
מנחם מרגליות: כאשר בודק בא, הוא לא בודק רק רמת קרינה, הוא בודק האם כשנאמר שהתורן יהיה 6 מטר הוא לא במקרה 3 מטר, והאם כשכתוב שהאנטנה היא אנטנה והיא מתוארת כמוצבת על איזשהו מוט, היא לא פתאום מופיעה בתוך דוד שמש, וכשאומרים שהיא מוצבת על דופן הגג היא לא במקרה, בגלל נוחיות של מתקין, מותקנת מטר בפנים שאז היא הופכת לבעיה למי שבא לעשות משהו.
מנחם מרגליות: כלומר, הבעיה המרכזית לא כל כך הבעיה הטכנית וגם לא כל כך המדידה של הקרינה, כמו הווידוא שמה שהוצהר עליו בתוכנית בוצע בפועל בשטח.
מנחם מרגליות: אם נסתפק בבדיקה טכנית תיאורטית, את זה גמרנו כבר לפני שנים רבות.
מנחם מרגליות: ההתאמה בין תוכנית לבין ביצוע, הווידוא שמה שהוצהר זה מה שבוצע, זאת הבעיה שדורשת בדיקה, זאת הבעיה שדורשת את הנוכחות של אדם, צילום בשטח ותיעוד.
רומן ברונפמן: מה שהיום לא מתקיים.
מנחם מרגליות: להיפך, זה מתקיים.
מנחם מרגליות: את זה אי אפשר לעשות על שלב הנייר, את זה צריך לעשות אך ורק כשזה כבר בשטח.
משה משען: אני מתייחס לעובדות כפי שמציג ד"ר מרגליות, שמדובר כאן בווידוא של מה שאותו דו"ח תיאורטי מספר לנו.
משה משען: אני יכול לספר לכם מניסיון אישי שלי.
משה משען: אני גר ברחוב יהודה הלוי, יש לי דו"ח של אותה חברת גל סייף, ועל פי דו"ח תיאורטי ניתן אותו היתר.
משה משען: בדו"ח מסופר שהגג שלי, שעליו דירתי בנויה, וגגות נוספים באותו רחוב, אינם מאוכלסים ברציפות.
משה משען: אולי אני לא נחשב כבן-אדם, הגג שלי לא מאוכלס ברציפות, אחרים אולי - -
קולט אביטל: אני מבינה שאתה בא לוועדה כבר פעם שנייה.
קולט אביטל: הוועדה הזאת לא דנה במקרים פרטניים.
קולט אביטל: זאת ועדת העלייה והקליטה.
קולט אביטל: אנחנו התכנסנו כאן לא כדי לדון בגג הפרטי שלך.
משה משען: אני מדבר כאן על עיקרון, סליחה.
קולט אביטל: אנחנו התכנסנו בפעם השנייה בגלל נושא שנקרא הוסטלים של עולים.
קולט אביטל: אני מבקשת - שמענו, רשמנו לפנינו, אנחנו לא יכולים יותר להמשיך לדון במקרה שלך.
קולט אביטל: אני מצטערת שהנציגה של משרד הקליטה קמה ועזבה דווקא בנקודה שאותה רצינו לבדוק איתה.
קולט אביטל: אני מציעה, אלא אם יש לך משהו מאוד עקרוני להוסיף, שתסיים את עדותך היום.
משה משען: אני מדבר על דבר עקרוני.
משה משען: אותם דו"חות שמוגשים למר גלברג, שהוא בתום לב קורא את הדו"ח ובדו"ח אומרים לו: הגגות האלה לא מאוכלסים.
משה משען: הוא מתייחס לזה כלשונו ונותן היתר.
משה משען: ייתכן שאם הוא היה יודע שהגגות ממול כן מאוכלסים והקרינה היא ישרה לכיוון אותם גגות, הוא היה - -
קולט אביטל: הדבר הזה יבוא על פתרונו עכשיו, אני מאמינה, באמצעות התקנות החדשות של משרד הפנים.
משה משען: הלוואי.
קולט אביטל: יש פה תקנות, אנחנו שומעים על התקדמות, מבחינתי זאת התקדמות מאוד טובה ומאוד רצויה, בוודאי ברמת הפתרונות של השלטון המקומי.
קולט אביטל: תינתן אפשרות לכל אותם הדיירים, גם באותו הבית, גם בבית שליד, להציג התנגדויות ולהודיע: הגג הזה כן מאוכלס, הבית הזה כן מאוכלס.
קולט אביטל: הדבר הזה יבוא על פתרונו.
קולט אביטל: אנחנו הזמנו גם את חברת עמיגור.
קולט אביטל: בישיבה הקודמת קראנו לכם לערוך בדיקה מיידית לגבי תקינותן ומיקומן בהתאם לחוק של אנטנות בהוסטלים.
קולט אביטל: נכון שקיבלתי מכם מכתב.
אריק אלדר: אני שלחתי מכתב תיקון לפרוטוקול שהוצאתם בפעם שעברה.
קולט אביטל: אנחנו קיבלנו מכתב תיקון לגבי שני מקרים ספציפיים.
קולט אביטל: עכשיו תוכל לפרט.
אריק אלדר: בישיבה הקודמת הוצגה פה תמונה של בית מסוים, והיתה גרסה שהבית הזה הוא בית של עמיגור בקריית ים.
אריק אלדר: שם הוצג צינור של אנטנה קרוב מאוד לחלון.
אריק אלדר: אמרתי בישיבה שכבר למחרת בבוקר אבדוק את זה ואם יסתבר שדבר כזה קיים, האנטנה תוסר.
אריק אלדר: נסענו לקריית ים, בדקנו, זה לא בית שלנו, זה לא קיים.
אריק אלדר: יחד עם זה, מכיוון שהוועדה היתה מאוד ערה והוצגו פה המון תיאוריות לפיהן גם אם לא קיים נזק מוכח, עדיין הדיירים חוששים ופוחדים וצריך לפעול למענם, התחלנו לפני למעלה מחודש ימים בפנייה לחברות הסלולריות: כל בית שיתגלה שיש בו אנטנה בקרבה כלשהי לחלון, להזיז את האנטנה מהמקום שלה.
קולט אביטל: אתם פניתם לחברות הסלולריות וביקשתם מהן לבדוק.
קולט אביטל: השאלה אם באמת אתה סומך על הבדיקה שלהן.
קולט אביטל: למה אתם לא עושים את הבדיקה?
אריק אלדר: אנחנו יכולים לבצע את זה לבד, אבל עדיין האנטנה מותקנת לא על-ידינו אלא על-ידי גורם מקצועי שהוא זה שמתקין ויודע למה הוא מתקין ואיך הוא מתקין.
אריק אלדר: בכל אופן, לכל ביקור כזה מתלווה מהנדס ביצוע של חברת עמיגור, וביחד הם מתאמים ובודקים.
אריק אלדר: כלומר, לא כל הקלפים נמצאים בידי הבודק מטעם החברה הסלולרית.
קולט אביטל: מערך הבדיקות הסתיים?
אריק אלדר: אנחנו באמצע התהליך.
אריק אלדר: כשהוא יסתיים, אנחנו נדבר.
אריק אלדר: קראנו גם בעיתונות שבהרבה מקומות אחרים היתה חרדה של הדיירים.
אריק אלדר: אני מבקש להסביר שאנחנו מאוד-מאוד ערים לעניין הזה.
אריק אלדר: אנחנו מקיימים הסברה באמצעות צוותים דוברי רוסית, אנשים שמגיעים ומסבירים לדיירים בשפה שלהם את נתוני האמת על האנטנות.
אריק אלדר: בהסתמך על הכתבה שניתנה פה, בהסתמך על דבריך, ד"ר גלברג - וחשוב להדגיש את זה פה - אנחנו מסבירים לדיירים מחברת עמיגור שאין שום סכנת קרינה.
אריק אלדר: הדיירים נרעשים, מבחינתם בצדק, ואנחנו מסבירים להם שאין שום סכנה לדיירי ההוסטל.
אריק אלדר: אם מדובר על תופעה שיכולה להדאיג, אז בשום פנים לא את דיירי ההוסטל שעל גג הבית שלהם זה מותקן.
אריק אלדר: זה מסע הסברה שאנחנו יזמנו, אנחנו צמודים אליו, אנחנו עושים את זה כמעט יום-יום, כל פעם בבית אחד.
קולט אביטל: אני מתנצלת, אני צריכה ללכת להצביע בוועדת החוקה, חבר הכנסת ברונפמן ימשיך לנהל את הישיבה.
רומן ברונפמן: גב' אירנה נוביקוב, אחראית על פניות עולים בעיריית באר שבע, בבקשה.
אירנה נוביקוב: מה שאתה אמרת, מר אריק אלדר, זה מצוין אבל זה לא מספק, לא אותי ולא את האוכלוסייה שלנו.
אירנה נוביקוב: אנשים דואגים וממשיכים לדאוג.
אירנה נוביקוב: יש כל כך הרבה אנטנות בהוסטל של עמיגור בבאר שבע, 13 אנטנות, כולן מסביב לבניין - שתיים פה, שלוש פה, ארבע שם ויש עוד.
אריק אלדר: אפשר הערת ביניים?
אריק אלדר: אין לעמיגור 13, לא 10, לא 9 ולא 7 - -
אירנה נוביקוב: בבאר שבע?
אירנה נוביקוב: אתה היית שם?
אריק אלדר: אני מנהל הדיור המוגן של חברת עמיגור.
אריק אלדר: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול: אין לעמיגור לא 13 ולא 10, יש שם 5 מבנים.
אירנה נוביקוב: אני מזמינה אותך לרחוב מבצע יואב 45, ואני מוכנה ללכת יחד איתך.
אירנה נוביקוב: היינו שם עם קבוצה, עם ראש העיר, אנחנו יכולים לעשות סיבוב גם בתוך הבניין.
אירנה נוביקוב: האדם שחי מול הדלת של חדר המחשבים פשוט לא חי כמו בן-אדם נורמלי.
אירנה נוביקוב: דיברנו לפני כמה חודשים, ואני רוצה לשאול אותך האם בבניין הזה היתה הדרכה, האם בטוח שאין סכנה והאם אתה יכול לשכנע אנשים בכך.
אירנה נוביקוב: זה לא בסדר מה שאתה אומר.
רומן ברונפמן: גב' נוביקוב, בלי ציונים בבקשה.
אירנה נוביקוב: אני צריכה להגיד עוד משהו על היחס שהדיירים מקבלים מהנהלת הבניין, שלא נותנים להם לדבר על זה.
אירנה נוביקוב: אין להם גם חופש פעולה.
אירנה נוביקוב: אם אתה אומר שעושים הדרכה והסברה, זה לא ככה.
רומן ברונפמן: את אומרת שבבניין של עמיגור בבאר שבע יש 13 אנטנות סלולריות.
רומן ברונפמן: גב' צ'ריקובר, מנהלת מחלקת התכנון של עיריית באר שבע, את יכולה לאמת את המידע הזה?
אניה צ'ריקובר: אנחנו בדקנו את זה, הבאתי צילומים של הבניין, שהוא בבעלות עמיגור.
רומן ברונפמן: מר אלדן, אני התאפקתי עד ששמעתי את אנשי באר שבע ואני רוצה להזכיר לך את הישיבה הקודמת.
רומן ברונפמן: אתה כתבת מכתב תיקון ליושבת-ראש הוועדה בטענה שדיברנו על בניין עמיגור בקריית ים והצגנו אנטנות מודבקות על הקיר כאילו אלה אנטנות מקריית ים.
רומן ברונפמן: אני לא בדקתי את הפרוטוקול אבל אם זיכרוני לא מטעה אותי, כשדובר על האנטנות שמודבקות על הקיר דובר בבניין עמיגור בבאר שבע.
רומן ברונפמן: אז כשאתה רוצה לתקן פרוטוקול, תתייחס בבקשה לתמונה בשלמותה.
רומן ברונפמן: אני זוכר בוודאות תמונות שהובאו מבאר שבע, כאשר על פינה של הבניין מודבקות אנטנות סלולריות.
רומן ברונפמן: אני מבקש ממך, כשאתה מדווח לוועדה תנסה לדייק.
רומן ברונפמן: אני לא רוצה להאשים אותך בשום זדון, אבל אתה אומר שאתה מכיר כל בית וכל פיסת גג של חברת עמיגור.
רומן ברונפמן: כאשר יושבת פה מתכננת מעיריית באר שבע שעשתה סיור אתמול או שלשום וטוענת שיש 13 אנטנות, אתה אומר שאין דבר כזה.
רומן ברונפמן: זה מעורר אצלי חוסר אמון במה שאתה אומר, ואני מתנצל על התחושה הזאת.
אריק אלדר: כאשר כתבתי את המכתב, זה היה לאחר שפרוטוקול הישיבה המתומצת הגיע לידי ושם נכתב על בית בקריית ים.
אריק אלדר: לכן שלחתי את מכתב התיקון.
רומן ברונפמן: אבל אני זוכר שכשאנחנו עמדנו בדלת בסיום הישיבה, אתה אמרת לי שתלך באופן אישי ותבדוק את כל הבתים של עמיגור במדינת ישראל, ואנחנו דיברנו בדיוק על העיר באר שבע.
רומן ברונפמן: אז אני הייתי מצפה שכאשר אתה מגיע פעם שנייה לוועדה, תבוא כבר יותר מוכן.
רומן ברונפמן: כשאתה כותב לנו שבית שמדובר עליו בקריית ים לא שייך לחברת עמיגור, זה עדיין לא עונה על הדרישה שלנו לבדוק בית בבאר שבע.
אריק אלדר: עם כל הכבוד, אני מבקש לתקן.
אריק אלדר: הבדיקה נעשתה בכל הבתים כפי שהתחייבנו, אנחנו נמצאים כרגע באמצע התהליך.
אריק אלדר: הבית שמופיע בפרוטוקול חד-משמעית הוא בית בקריית ים לא בבאר שבע.
אריק אלדר: אני מבקש להצהיר שאני עומד מאחורי מה שאני אומר, ושייבדק הפרוטוקול.
אריק אלדר: דובר על בית בקריית ים.
רומן ברונפמן: אז אני אשאל אותך אחרת - אתה זוכר שבישיבה הקודמת דובר על בניין בבאר שבע?
אריק אלדר: לא בהקשר הזה.
אריק אלדר: בהקשר הזה הוצגה פה תמונה בתחילת הישיבה, על גבי קרטון גדול 60 על 60, ונאמר: זהו בית בקריית ים שבו האנטנה מוצבת בתור חלון של דייר.
אריק אלדר: הודעתי בישיבה שאני אבדוק את זה, למחרת נסעתי אישית ובדקתי.
אריק אלדר: בקריית ים זה לא קיים.
אריק אלדר: לגבי באר שבע, זאת ורסיה שונה.
רומן ברונפמן: אני לא רוצה להתווכח אתך, אני רוצה להאמין שהצדק אתך.
רומן ברונפמן: אני אבקש שאחרי הישיבה הזאת נעשה ישיבה על כל בית; אם לעמיגור אין מה לעשות, נעשה ישיבה על כל בית של חברת עמיגור עד שנוודא שאתה יודע בדיוק מה מתרחש - גם בקריית ים וגם בבאר שבע.
אניה צריקובר: רציתי לציין שאחרי ששלחתי את מכתב התגובה שלנו שאנחנו בודקים את העניין, פניתי לחברות הסלולריות כמה פעמים גם בכתב, גם בפקס, גם בטלפונים, ובמשך שלושה חודשים לא קיבלתי תשובה.
רומן ברונפמן: אפשר לדעת למי פנית שם?
אניה צ'ריקובר: פניתי לחברת סלקום.
רומן ברונפמן: שגם זה יירשם בפרוטוקול.
רומן ברונפמן: תעבירי אלינו את ההעתקים, אנחנו ננסה לקדם את הפנייה שלכם.
סטיליאן גלברג: חבל שלא פנית אלינו.
סטיליאן גלברג: אם היית פונה למשרד לאיכות הסביבה, היית מקבלת תשובה.
סטיליאן גלברג: גם באתר האינטרנט שלנו יש כל המידע לגבי האנטנות ואנחנו גם מספקים לכל דורש את דו"ח הבטיחות המלא כולל תמונה של כל האנטנות.
רומן ברונפמן: אז כבר יצא משהו חיובי מהישיבה הזאת.
אריק אלדר: ניתן לקבל העתק של הדו"ח?
רומן ברונפמן: בוודאי שניתן.
רומן ברונפמן: בוועדה הכל גלוי, גם הטעויות גלויות.
אסף אייזן: לנו יש מרכז מידע שפועל למען הציבור.
אסף אייזן: גם אנחנו, במידה שפונים אלינו מרשויות מקומיות, מוסרים - -
רומן ברונפמן: במילים אחרות, אתה רוצה להגיד שבמקום לפנות לחברות סלולריות, צריכים לפנות לארגון הגג שלהם.
אסף אייזן: אנחנו כפורום באים לשפר את הקשר בין הציבור לבין החברות.
אסף אייזן: כתוצאה מכך - -
רומן ברונפמן: האמת היא שאני רציתי להציע את זה לגברת מבאר שבע, אבל נמנעתי כי חשבתי שתחשוב שאני רודף אותך באופן אישי, וזה לא כך.
רומן ברונפמן: אני פשוט חושב שאתם ארגון שצריכים לפרקו.
רומן ברונפמן: זה ישפר את השירות לציבור; אז חברת סלקום תענה מיד לפנייה של הגברת מבאר שבע ולא תחכה עד שזה יגיע אליך.
אסף אייזן: זאת דעתך, אני לא חושב כך.
אסף אייזן: כפי שאתה רואה, הגברת הנכבדה פנתה לחברת סלקום ולא קיבלה תשובה.
אסף אייזן: הפורום בא כאמצעי לשפר את הקשר.
אסף אייזן: לכן אנחנו יכולים לקבל מהרשות פנייה ולדעת בדיוק למי לפנות בחברה הסלולרית, למי להעביר את הפנייה.
אסף אייזן: אז אם עירייה מתקשה בקשר עם חברה סלולרית, היא מוזמנת לפנות אלינו, אנחנו נדאג לשפר את הקשר.
רומן ברונפמן: אני רוצה לסכם את הישיבה, ברשותכם.
רומן ברונפמן: אם יש לכם תוספות או התנגדויות פה במקום, אתם מוזמנים להעיר אחרי שאני אסיים.
רומן ברונפמן: הוועדה רושמת בסיפוק רב את שינוי המדיניות של המשרד לאיכות הסביבה ומשרד הפנים שמתבטא ביידוע הציבור מראש בצורה יותר רחבה מאשר לפני המצב הקיים, וכן בניסיון לנתק את הקשר בין הבדיקות לבין המימון שלהן על-ידי החברות הסלולריות.
רומן ברונפמן: הוועדה עדיין מבקשת מחברת עמיגור לערוך בדיקה מעמיקה וממצה של כל הבניינים שבבעלותה וקוראת פעם נוספת להנהלת עמיגור לוותר על הצבת אנטנות של החברות הסלולריות על גגות בנייניהן, וזאת מחשש לפגיעה ברגשות ובבריאות הציבור.
אריק אלדר: אני מבקש שיירשם בנוסח ההחלטה שהבקשה שמופיעה פה נמצאת בתהליך ביצוע, כתוצאה מהחלטת הישיבה הקודמת.
רומן ברונפמן: לפי דיווח של נציג חברת עמיגור, מר אלדן, הבדיקה נמצאת בעיצומה ובסיום הבדיקה ידווח לוועדה.
חיים מזר: אני אשמח אם תימחק המילה "בריאות".
חיים מזר: "רגישות הציבור" - מקובל עלינו, אבל הנושא של בריאות הציבור לא מקובל.
רומן ברונפמן: ההערה שלך לא התקבלה.
זמיר שליט"א: אני מבקש להוסיף הערה.
זמיר שליט"א: מול ההוסטל בכפר סבא יש אנטנה שמקרינה לחלונות שלהם.
רומן ברונפמן: אנחנו לא נרד עכשיו לפרטים.
רומן ברונפמן: יכולת להגיד את זה תוך כדי הישיבה, עכשיו זה כבר לא רלוונטי.
רומן ברונפמן: אני מודה לכולם.
קולט אביטל: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: אנחנו שוב פעם נדרשים היום לנושא ציון 60 שנה לניצחון על גרמניה הנאצית.