GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סטוטאו ברו: הם נלחמו בזמנו בכל מלחמות אתיופיה למען הגנת אתיופיה כיד אחת.
סטוטאו ברו: יחד עם זה, הם כל הזמן ביקשו מאלוהים להשמיע לנו את קולה של ירושלים.
סטוטאו ברו: היתה להם כמיהה להגיע לירושלים.
סטוטאו ברו: הנה הגיעה העת שבה החלום שלנו התגשם, והגענו לירושלים בלי צמא ובלי רעב.
סטוטאו ברו: אנחנו מאוד אוהבים את אתיופיה.
סטוטאו ברו: היא האימא שלנו, בה גדלנו.
סטוטאו ברו: אנחנו חזרנו לאתיופיה במטרה לבקר ולראות את המקומות בהם היינו.
סטוטאו ברו: בביקורים שלנו שם ראינו שבתי הקברות של הסבים ושל ההורים שלנו הפכו למקום שבו רועים צאן, המקום נחרש ונזרע, ונהיה לנו חושך בעיניים.
סטוטאו ברו: כשחזרנו לארץ סיפרנו ליהודי אתיופיה שנמצאים כאן עד כמה המצב חמור, ועד כמה בתי הקברות הרוסים.
סטוטאו ברו: מדובר בשלושה אזורים שבהם היו יהודים והם: תיגראיי, גונדר, וולאו.
סטוטאו ברו: גייסנו כאן כסף מאנשים.
סטוטאו ברו: לא קיבלנו עזרה מאף גוף, לא ממשלת ישראל, ומאף מוסד.
סטוטאו ברו: עברנו עד כמה שיכולנו מבית לבית בכל אזור ואזור וגייסנו כסף.
סטוטאו ברו: השקענו שם כ-9 מיליון דולר בבנייה.
סטוטאו ברו: חלק מהכסף הזה הלך למימון הטיסות.
סטוטאו ברו: אבל רוב רובו של הכסף נועד לבניית הגדר ושיפוץ בתי הקברות.
מרינה סולודקין: אפשר לדבר שעות ואני מאוד מבינה את הבעיה הכואבת הזאת.
מרינה סולודקין: אבל השאלה שלי היא, מה הוא מציע כנציג של עדה וכמי שראה בעיניו מה שקרה שם?
סטוטאו ברו: ההצעה היא שממשלת ישראל וממשלת אתיופיה יפעלו ביד אחת לשמירת המקומות.
סטוטאו ברו: ממשלת ישראל תדאג שממשלת אתיופיה תקים את כל מה שהם הרסו לאחר שבנו כלומר, שהם יבנו מחדש את המקום ושהוא יישמר כפי שצריך.
סטוטאו ברו: אנחנו נמצאים פה, אבל אנחנו לא רדומים בנושא הזה.
מרינה סולודקין: גברת נחלון, האם יש לכם עמדה בעניין?
מרינה סולודקין: האם אתם בתמונה.
תהילה נחלון: אנחנו חשבנו שאנחנו באים לדיון שהוא על רקע אנטישמיות.
תהילה נחלון: אם זה לא על רקע אנטישמיות, אז זה קשור ליחסים בין המדינות.
תהילה נחלון: זה לא נושא שלנו.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזה לא ענייני לקבוע אם זה על רקע אנטישמיות או על רקע ונדליזם.
מרינה סולודקין: אני מציעה למשרד התפוצות להיכנס גם לתמונה.
דבורה גיני מלכי: אנחנו מזדהים עם כאב הקהילה.
דבורה גיני מלכי: אני מסכימה עם ההצעות שהעלו כאן החברים וגם היושב ראש, לנסות ולפעול ככל שניתן במטרה לשקם את הקברים, ואולי גם את היחסים בין הקהילה לממשלה.
מרינה סולודקין: האם יש לכם דוחות?
מרינה סולודקין: האם הסוכנות בתמונה?
דבורה גיני מלכי: לא, ממש לא.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו גם נפנה לסוכנות לראות כיצד גם היא יכולה לתרום גם מבחינה דיפלומטית וגם מבחינה כספית כדי לשנות את המצב, ולייצב שם את הדברים.
מיכאל מקונן מהרט: דיברו כאן קודם אנשים שבנו את בית העלמין של סבא שלי.
מיכאל מקונן מהרט: אבל, הכנסייה הנוצרית חייבה אותם להרוס.
מיכאל מקונן מהרט: ממשלת ישראל צריכה לפנות לאותה כנסייה.
מרינה סולודקין: ממשלת ישראל לא מדברת עם כנסיות, אלא רק עם ממשלת אתיופיה.
מיכאל מקונן מהרט: היא צריכה לדבר עם אותה כנסיה שאמרה שצריך להרוס.
מיכאל מקונן מהרט: היא זו שאחראית, והיא זו שצריכה לתת כסף לבניית הגדר הזאת.
מרינה סולודקין: שמענו, אבל אני לא חושבת שאנחנו יכולים להתערב ביחסי בין הדתות באתיופיה.
יוהאנס פאנטה: אני ניסיתי כמה פעמים לומר לאנשים האלה שזהו לא רק עניין ודאגה של האנשים שכאן, אלא של כל האתיופים.
יוהאנס פאנטה: עצוב לראות את הקברים האלה מחוללים וישנה סימפטיה מצד תושבי האזור שם.
יוהאנס פאנטה: אני רוצה לומר לך שזוהי לא עמדתה של ממשלת אתיופיה.
יוהאנס פאנטה: זהו ונדליזם של יחידים.
יוהאנס פאנטה: אני רוצה להבטיח לאנשים האלה שזהו אינטרס של ממשלת אתיופיה להביא את האנשים האלה בפני מוסדות הצדק.
יוהאנס פאנטה: המשטרה גם מנסה לעשות זאת.
יוהאנס פאנטה: יש רצון להגיע לפתרון נושא הקברים בצפון המדינה.
יוהאנס פאנטה: זה מה שברצוני לומר בשם השגרירות.
מרינה סולודקין: הבנו שזאת לא עמדתה של הממשלה.
מרינה סולודקין: המזכיר הראשון אומר דברים חשובים על זה שממשלת אתיופיה צריכה לתקן את מצב בתי הקברות, ולהעניש את אלה שפרצו לבתי הקברות.
איינאו סנבטו: הוא אומר לנו את זה כבר שלוש שנים.
מרינה סולודקין: אנחנו פונים לשר החוץ סילבן שלום בנושא הזה, וגם לסוכנות היהודית, ולשר התפוצות.
מרינה סולודקין: מה עוד אתם מציעים לעשות?
טגה סבהט: אנחנו נמצאים שם דורי דורות.
טגה סבהט: אני חזרתי ב-2004 למקום כדי לבנות.
טגה סבהט: לאחר מכן שוב חזרתי, והמצבות שוב נופצו ונשברו.
שי וורטאו סיסאי: אני פעיל בנושא ונלחם מזה כחצי שנה להביא לכך שיקירנו ינוחו על משכבם בשלום.
שי וורטאו סיסאי: אני כתבתי את הדברים שלי והם נמצאים פה.
שי וורטאו סיסאי: אני אקרא לכם את המכתב: "אני שי וורטאו סיסאי.
שי וורטאו סיסאי: לפני חצי שנה טסתי לאתיופיה לאחר שחשתי לאבא שלי וכל המשפחה בכלל עצוב מהרס בתי העלמין בו קבור הוריהם, ובוכים יום ולילה ומסרבים להיות שמחים באירועים משפחתיים כמו חתונה ובר מצווה, בגלל הכאב שלהם ממה שקורה להוריהם שעצמותיהם שרופים.
שי וורטאו סיסאי: אז חשבו שהוריהם מתו, אבל היום הם מרגישים שכרגע מתו ברצח ולא בפטירה טבעית.
שי וורטאו סיסאי: אני היום באופן אישי מרגיש מועקה בלב, כי לא ייתכן לחשוב היום שסבים שלי נפטרו ועצמותיהם שרופים ופזורים.
שי וורטאו סיסאי: היום אני מסתובב בכל רחבי הארץ במטרה לעורר זעקה המונית ולבקש את התגייסותם של הקהילה בעניין הזה.
שי וורטאו סיסאי: אני חייב לציין שהקהילה בוכה שהיא רואה את הקלטות הווידאו ואת המראות אשר מתרחב בעצמות יקיריהם.
שי וורטאו סיסאי: אני מרגיש שזה עתה בישרתי להם את בשורת איוב.
שי וורטאו סיסאי: אני היום פונה לוועדה, ובכלל לכול אדם ואדם שפגיעה בעצמותיהם של אנשים כואבת לו, בואו קומו לעשות למען מנוחת המתים.
שי וורטאו סיסאי: קהילת יהודי אתיופיה זועקת בשתיקה רועמת הצילו את ההרס הרב של בתי העלמין של יהודי אתיופיה.
שי וורטאו סיסאי: אנחנו מבקשים ממשרד החוץ טיפת התייחסות אנושית לא תזיק, לקום ולעשות צעדים כדי שמנוחת יקירנו תהיה שקטה.
שי וורטאו סיסאי: שגריר אתיופיה בישראל ביקש מאיתנו הוכחות על התלונות הרבות של הקהילה על ההרס הרב של בתי עלמין של יהודי אתיופיה.
שי וורטאו סיסאי: אכן כפי שביקש כבוד השגריר, אספתי הוכחות, צילום, קלטות, ומכתבים שקיבלתי ממונים מחוזים וראשי כפרים, ומסרתי לו אישית אני רוצה להזכיר לכול הנוכחים כאן בוועדה שישנם חיילים מיוצאי אתיופיה המשרתים בגאווה את מדינת ישראל במסגרת צבא ההגנה לישראל, שהוריהם נפטרו באתיופיה.
שי וורטאו סיסאי: מבקשים ממדינת ישראל לעשות צעדים משמעותיים למניעת המשך השחתת בתי הקברות של הוריהם.
שי וורטאו סיסאי: "
מרינה סולודקין: תודה רבה אדוני.
מרינה סולודקין: אנחנו מבינים את הכאב שלכם.
מרינה סולודקין: אנחנו הגענו למסקנות ואמרנו שנערב את משרד החוץ, את השר לענייני תפוצות ואת הסוכנות.
מרינה סולודקין: אם לא תהיינה תוצאות, אז אנחנו נחשוב על צעדים יותר משמעותיים.
קולט אביטל: קודם כל תודה רבה על קבלת הפנים, במסגרת כל מה שקורה בשדרות בזמן האחרון ותודה לאל שאנחנו בתקופת רגיעה.
קולט אביטל: חשבנו קודם כל לבוא לביקור הזדהות כוועדת העלייה והקליטה גם עם תושבי שדרות אבל גם עם העולים עצמם כי אנחנו יודעים שאחוז מאד גבוה של התושבים בעיר הם עולים חדשים ואנחנו יודעים שחלק גדול מהנפגעים היו עולים מאתיופיה רוסיה ואחרים.
קולט אביטל: למעשה תכננו את זה לפני כמה זמן ואז באה הכנסת כולה לשדרות לישיבת הכנסת והחלטנו שאנחנו דוחים את הביקור.
קולט אביטל: ניסינו לתאם אותו עם ראש העיר ואנחנו כמובן מצטערים על כך שהוא לא יכול היה להיות כאן היום, ואנחנו מבינים שיש לו דברים חשובים יותר מלקבל חברי כנסת, גם אם הם מגיעים מירושלים.
קולט אביטל: מכל מקום באנו לישיבת עבודה והזמן שלנו יתחלק לשניים, נאלצנו לקצר את הסיור משום שהדיון על חוק פינוי פיצוי מתחיל ב- 12:00.
קולט אביטל: באנו לקבל ידע ותדרוך מהאנשים שעוסקים בנושא בשטח, גם מאנשי הסוכנות וגם מאנשי משרד הקליטה.
קולט אביטל: רצינו לשמוע מה סוג הבעיות בהם אתם נתקלים אנחנו בערך יודעים עם מה מתמודדים עולים חדשים אבל בעיר כזו יש תוספת בעיות, ורצינו לשמוע על כך מכם.
קולט אביטל: החלק השני יהיה ביקור אצל העולים עצמם ואני מקווה שנשמע גם מה יש להם להגיד בנושאי תעסוקה דיור וכו'.
קולט אביטל: למען הגילוי הנאות הייתי רוצה להגיד שהייתה לי שיחה עם גזבר הסוכנות שדיווח לי על הפעולות שנעשו בזמן האחרון, על הסיוע, על איסוף הכספים, על הקמת מרכז טראומה על ההתרמה בארצות הברית, ומאד שמחתי לשמוע ממנו שהסוכנות התגייסה והצליחה לתרום לרווחת התושבים.
קולט אביטל: אולי חברי חבר הכנסת נודלמן ירצה להוסיף על דברי.
מיכאל נודלמן: אני מקרית שמונה ומזדהה עם הבעיות שפה, עברתי בעצמי הרבה קטיושות ואני חושב שמי שנפגע מזה הכי הרבה הם הילדים ורציתי לדעת איך מטפלים בילדים ואם יש מקרה שיש ילדים שנמצאים במצב לא טוב ומה עושים למענם.
קולט אביטל: האם יש כאן גם נציגי עולים
רינה שטיינברג: כל צוות העובדים שלנו, כולם עולים ויכולים לייצג את האוכלוסייה של שדרות.
מיכאל נודלמן: כמו שאמרה יושבת הראש שהיום יש הצבעה על חוק ההתנתקות, מהניסיון שלי, הייתי נגד היציאה מלבנון בזמנו והייתה ישיבה של חברי כנסת בקרית שמונה, אבל אחרי היציאה מלבנון אף טיל לא נפל על קריית שמונה ואני מקווה שאם נצא מעזה יהיה שקט אצלכם ובאשקלון ואשדוד.
אנטולי נחשונוב: הלוואי שכך, אני לא מאמין בזה.
קולט אביטל: אני מאד מקווה שתתאכזב.
אנטולי נחשונוב: זה לא שאני לא מאמין לראש הממשלה שלנו או לממשלת ישראל, אני לא מאמין לפלשתינים.
קולט אביטל: נתחיל עם תיאור מצב ותיאור פעולות.
רינה שטיינברג: שדרות נמצאת בשבועות האחרונים בשבועות טובים, קצת מתאוששים אבל עברה עלינו תקופה מאד לא קלה.
רינה שטיינברג: חוץ מהתמודדות עם מצב ביטחוני קשה ולא שגרתי, גם המרקם של האזרחים תורם למצב, אנחנו מדברים על 40% עולים בעיירה לא גדולה, כ- 8500 עולים ואלה נתונים שמשתנים כי עוזבים את העיר, נולדים, נפטרים.
תמי אהרוני: 8269 לפי נתוני משרד הקליטה, נכון ל- 31 לדצמבר 2004.
קולט אביטל: ואיך מתפלגת האוכלוסייה?
תמי אהרוני: הרבה יוצאי קווקז, יוצאי בוכרה, מעט מאד יוצאי אתיופיה מ- 92, רוב עולי אתיופיה הם ממבצע משה מ- 89 .
תמי אהרוני: סך כל עולי אתיופיה שעלו ב- 89 וגרים בשדרות הם 179 שמרביתם עלו ב-82.
שמואל אטיאס: בשתי העליות יש כ- 120 משפחות.
שמואל אטיאס: יש שתי קבוצות מאופיינות, קווקזים ובוכרים עולי קווקז הם בריכוז יחסית גבוה בשדרות אחרי אור עקיבא.
רינה שטיינברג: נתון שני שמאפיין את שדרות זה אחוז גבוה של ילדי עולים, כ- 35% מכלל הילדים בשדרות הם ילדי עולים.
רינה שטיינברג: את כל התכניות שאנחנו עושים היום בשדרות אנחנו מתאימים לילדי העולים משום שזה אחוז גבוה באוכלוסיה.
רינה שטיינברג: מפה אנחנו מתחילים לעבוד, התכניות שלנו מודולאריות אנחנו עובדים גם עם ילדים, בני נוער וקשישים, שרק בעיר כזו קטנה 8 מועדוני קשישים הם מועדוני עולים, וזה הרבה.
רינה שטיינברג: אחוז האבטלה לא קטן בשדרות, מספר די בעייתי, כ- 16% בשדרות כשרובם עולים.
רינה שטיינברג: נוסף על כל זה המצב ביטחוני שהוא מצב קשה.
רינה שטיינברג: אנחנו מתמודדים גם עם הנושא של מצוקות הורים שמפחדים לשלוח את הילדים לבית הספר, שלא תמיד מבינים את ההנחיות של פיקוד העורף, או מה רוצים מהם, כי לא הכול מגיע אליהם בשפתם.
שמואל אטיאס: ערכנו דיון בנושא תעסוקה ודברנו על זה שלעולים אין אפילו את השפה השימושית גם לא לאבטחה ולא יכלו לעשות להם את ההסבה בגלל השפה, חשבנו גם לעשות קורסים לשפה שימושית.
קולט אביטל: האם יש לכם מוקד להשמות של משרד הקליטה שגם דואג לקורסים, כי הבנו שמשרד הקליטה נותן קורסים לעברית שימושית כדי שאנשים יוכלו לצאת לעבודה, וגם קורסים שימושיים, איך זה פועל?
קולט אביטל: שאלה שנייה, אם מישהו יוכל להתייחס לתכניות החינוך האם מה שמשרד החינוך נותן לכם מספיק מבחינת תוספת שעות לימוד לעולים תכניות שלאחר בית הספר וכו'.
תמי אהרוני: בנושא תעסוקה קיימנו השתלמויות ערב, האמת שאנחנו נותנים הרבה עברית ואני מוכרחה לומר שאני לא יודעת מה יוצא מזה.
קולט אביטל: אתם לא מסתכלים על תוצאות?
תמי אהרוני: יש הרשמה גדולה ומשום מה, ואולי חיבה תעזור לי בהמשך כי היא מורה לעברית.
תמי אהרוני: אני מוכרחה להגיד שלפני כשלוש שנים עשינו כאן קורס מיוחד למורות שהיו מורות לרוסית, בעיקר ברוסיה, ועשינו להן הסבה למורות לעברית.
תמי אהרוני: בקורס היו שמונה יוצאות קווקז ואחת יוצאת בוכרה, ויצאו שש מורות.
תמי אהרוני: חלק מהעניין היה שהמורות האלה היו אמורות לגייס לעצמן תלמידים על מנת להעשיר אותן שלא בגיוס הרגיל.
תמי אהרוני: אנחנו נותנים המון עברית וכנראה שיש בעיה אולי במערכת, אולי בציפיות שלנו, יש לי הרגשה שהם לא יודעים עברית למרות שאנחנו נותנים עברית.
תמי אהרוני: השנה נתנו גם עברית תעסוקתית לאנשים שהופנו אלינו על ידי שירות התעסוקה.
קולט אביטל: לכמה אנשים העברתם קורסים כאלה.
תמי אהרוני: כ- 200 אנשים.
תמי אהרוני: כרגע יש מרכז שלא ממומן על ידי משרד הקליטה אלא על ידי התמ"ת והג'וינט.
תמי אהרוני: שם אנחנו נותנים גם עברית וגם קורסים מקצועיים.
תמי אהרוני: יש קבוצה של 22 נשים חד הוריות באמצע תהליך, כשבקורס הזה נותנים להם גם מקצוע גם עברית וגם מחפשים להם תעסוקה.
קולט אביטל: מה אחוזי ההצלחה?
תמי אהרוני: בינתיים אין כי זה באמצע תהליך.
קולט אביטל: נחזור לעברית, עד כמה שהבנתי למשרד הקליטה יש עכשיו מדיניות לתגבר ולתת כסף לקורסים לעברית, זו הייתה העדיפות של השרה.
קולט אביטל: את אומרת לי שלמרות המאמצים נראה לך שהתוצאות רחוקות מלספק.
קולט אביטל: אתם בודקים למה?
קולט אביטל: אולי זו שיטת לימודים לא נכונה?
קולט אביטל: אולי אין מוטיבציה?
קולט אביטל: צריך לבדוק את עצמנו כמערכת.
הרב אליעזר: כל זמן שאחינו שבאו מרוסיה מדברים רק רוסית, לא מדברים עברית רק שומעים את השיעור והולכים הביתה.
הרב אליעזר: כל הפעילויות שלהם ברוסית, עיקר הסיבה היא שהם ביחד ואין להם עניין לדבר עברית ביום יום לכן הם מתקשים ללמוד את זה.
הרב אליעזר: אבל אם היו עושים פעילויות של רוסים וישראלים עם מרצים בעברית, לאט לאט הם יקלטו.
ילנה ידלוקוב: הוא מדבר על קשישים שזו אוכלוסיה שונה ויכולת הקליטה שלהם אחרת.
הרב אליעזר: הצעירים לומדים תוך כדי עבודה.
תמי אהרוני: אנחנו הולכים לעשות פיילוט חדש של עברית דרך מחשבים, עוד שיטה שמנסים ללמד בה עברית דרך תוכנות במחשב.
מיכאל נודלמן: על איזה גיל אתם מדברים?
תמי אהרוני: בתכנית הזו לא מדובר בפנסיונרים, אנחנו רוצים להתחיל עם נוער בהכנה לפסיכומטרי ואנחנו רוצים להגיע לגילאי ביניים לשיפור העברית, ואנחנו רוצים להגיע גם לאנשים שעובדים.
ילנה ידלוקוב: זה בדיוק מה שצריך כי לאנשים שעובדים אין זמן ולכן דרך המחשב זה יותר קל ויותר פשוט.
קולט אביטל: זה בהנחה שיש להם מחשבים.
רינה שטיינברג: הם מגיעים למרכז המחשוב, זה לא בבית.
תמי אהרוני: הם יוכלו לקבל תוכנות הביתה למי שיש מחשב אבל יש כאן
תמי אהרוני: גם מרכז מחשוב שהם יכולים להגיע בזמנם ולשבת מול המחשב.
מיכאל נודלמן: הצעירים שלקראת פסיכומטרי, למה בבית הספר לא עושים את זה.
רינתה אשלומוב: אני מרכזת שנה השלישית תכנית של סטודנטים חברים בקהילה, תכנית להעצמת סטודנטים עולי קווקז ומעורבות חברתית בקהילה.
רינתה אשלומוב: עם הפעילויות החברתיות נכנסנו לקהילה ואפשר לומר גם שעל רקע ההצלחה במעורבות בקהילה התחלתי לעבוד כרכזת תכניות לעולי קווקז מטעם הג'וינט במחלקה הקהילתית ברווחה.
רינתה אשלומוב: לשאלת הכישלונות בידע השפה, לא משתמשים בשפה גם אם לומדים אותה, ואני מדברת על הדור המבוגר לא על הסטודנטים.
קולט אביטל: מה עם הסטודנטים?
רינת אשלומוב: הסטודנטים לא רק יודעים עברית הם גם תורמים לקהילה.
רינת אשלומוב: יש פה כ- 80 סטודנטים עולים מקווקז שלומדים הנדסה רובם במכללת ספיר הסמוכה לשדרות וכ- 30 במכינה, חלק קטן לומד באוניברסיטה.
קולט אביטל: את אומרת שבעצם הדור שהגיע גמר תיכון וצבא זה דור שכבר הולך בתלם?
רינת אשלומוב: משתדלים, לפעמים על רקע כלכלי קשה בבית זה קשה.
קולט אביטל: יש עזרה בשכר לימוד?
רינת אשלומוב: יש קבוצה גדולה שהספיקה ליהנות מסיוע לשכר לימוד לסטודנטים אבל זה הולך ומצטמצם.
רינת אשלומוב: אלה שמעל עשר שנים בארץ ועדין הרקע המשפחתי לא השתנה כמעט ולא זוכים לסיוע הזה.
תמי אהרוני: אני אוסיף ואומר שכרגע בשנת 2004 היו 38 סטודנטים שקבלו מימון.
תמי אהרוני: בבן גוריון למדו שניים במכללת ספיר 21, במכללת קיי שניים, במכללת הנגב 13, זה במימון מנהל הסטודנטים.
תמי אהרוני: המנהל מממן ליוצאי קווקז עד עשר שנים בארץ את שכר הלימוד לשלוש שנים כך שהותיקים בניהם לא זכאים לשכר לימוד ויש גורמים אחרים שעוזרים.
קולט אביטל: חשוב לי לדעת על גילאי ילדי בית הספר.
רינה שטיינברג: יש פה נציגה רשמית של משרד החינוך, בגילאי היסודי יש כל מיני פרויקטים של הג'וינט שנכנסו ללימודי עברית וכל מיני פרויקטים אחרים.
קולט אביטל: מה התקציבים שמגיעים לתלמידים ממשרד החינוך.
רינה שטיינברג: ממשרד החינוך לא מגיעים תקציבים לעולים.
קולט אביטל: הם מגיעים לבתי הספר ולא לעולים, לכל עירייה מגיעים כספים לבתי הספר לפרויקטים מיוחדים, כנראה את לא יודעת ואני מאד ממליצה לך שתדעי את זה.
רינה שטיינברג: שאלתי ולא קבלתי תשובה.
קולט אביטל: מי ממונה על תיק החינוך בעירייה?
אנטולי נחשונוב: שי בן יעיש.
קולט אביטל: אני מבקשת על זה תשובה, מערכת החינוך מקבלת תוספת תקציבית לכל ילד כדי להוסיף שעות ללימוד עברית או עזרה בשיעורים.
קולט אביטל: נאמר לנו פעם אחרי פעם, על ידי אנשי משרד החינוך שהם לא הקטינו את התקציבים.
קולט אביטל: בתי הספר מקבלים את הכסף הזה וחשוב לנו לדעת אם בתי הספר שמים את זה בפול הכללי ולא מטפלים בילדי העולים, או מוציאים את זה על התלמידים העולים בתוספת שעות.
רינה שטיינברג: אין לי תשובה על זה ואני אשמח לתת בהמשך אחרי שאברר את זה.
שלום הלוי: כל העניין של התקציבים שמשרד הקליטה מעמיד לרשות שדרות, בפרט בתקופה הזו, האם התקציבים האלה אינם דלים משמעותית יחסית לאוכלוסיה של מעל 8000 עולים, לפי נתוני הלמ"ס?
שלום הלוי: מספר העולים בשדרות הוא מעבר למספר הזה אלה מספרים רשמיים לגבי תאריכים קודמים.
שלום הלוי: מן הראוי שהתקציבים שמשרד קליטה מעמיד לישוב שקלט מסה של עולים חדשים ובפרט בתקופה כזו ייבדק כיוון שהתקציב שקיים היום - - -
קולט אביטל: אתה לא יכול להפנות את השאלה אלי בלי לתת לי תשובות, אם אתם לא אומרים לי מה התקציבים שעומדים לרשותכם אני לא יכולה לשפוט את זה.
קולט אביטל: למי שאחראי על תיק הקליטה צריכה להיות תמונה כוללת מה מתקבל ממשרד הקליטה, ואז נוכל לפעול אני לא אוכל לנחש את זה אם אתם לא נותנים לי נתונים.
שלום הלוי: נציגת משרד הקליטה יכולה לומר לך מה רמת התקציבים שניתנה השנה ושבשנה שעברה ואתם כוועדה מן הראוי שתפעילו את כל המאמץ שלם כדי להגדיל אותו.
קולט אביטל: אתה דובר העירייה?
שלום הלוי: דובר העירייה הוא עורך דין כהן, אני עובד עם הדובר מאחר ואני נמצא בישוב שנים רבות אני עוקב אחרי מה שמשרד הקליטה תרם, והוא לא תרם את חלקו בצורה הטובה ביותר.
קולט אביטל: הייתי רוצה שהדיון הזה יהיה מסודר ושלא נשים את העגלה לפני הסוסים לכן קודם נשמע ואחר כך נשפוט.
קולט אביטל: אני לא נציגת משרד הקליטה.
שלום הלוי: את לא הנציגה שלהם אבל את יושבת ראש ועדת הקליטה, יש לך יכולת לומר למשרד הקליטה את הדברים.
תמי אהרוני: בתקציב הקהילתי והכוונה שזה לא כולל תעסוקה, בשנת 2004 משרד הקליטה העביר 1,131,841 ₪ שזה כולל חלק לפעילויות דרך הרשות המקומית דרך מחלקת הקליטה העירונית על תכניות שמחלקת הקליטה בנתה בשיתוף פעולה עם נציגי העולים ואתנו.
תמי אהרוני: הרשות הגישה ואנחנו מעבירים את הכספים לרשות המקומית.
קולט אביטל: כמה העברתם בעבר?
תמי אהרוני: הרבה פחות.
תמי אהרוני: השנה תגברנו את התקציבים, אין לי את הנתונים של 2003, אבל ב- 2004 תגברנו די הרבה.
קולט אביטל: זה לא כולל שיעורי עברית?
תמי אהרוני: לא כולל עברית, לא כולל סיוע בתעסוקה לא כולל קורסים תעסוקתיים ולא כולל קידום.
תמי אהרוני: זה כולל את כל החוגים שעושים דרך הרשות המקומית, זה כולל 430,000 ₪ ל- 215 ילדים בתכנית פל"א פעילות לימודית אחרת, הכנה לבגרויות שאנחנו נותנים ל-215 תלמידים דרך החברה למתנ"סים.
תמי אהרוני: זה כולל פרויקטים עם הג'וינט למשל פרויקט קידום יוזמות פרויקט מנהיגות עולי קווקז מועדונית באתר חירום, עזרה לסחב"ק, זה 29,000 ₪ דרך הג'וינט.
תמי אהרוני: מהעיזבונות נתנו 30,000 ₪ ואני מדברת על החלוקה של ה- 1,131 מיליון.
קולט אביטל: אם זה לא כולל קורסים לעברית ותעסוקה, מה התקציב הכולל?
תמי אהרוני: אני אעשה חישוב.
קולט אביטל: אין לך תמונה כוללת כמה משרד הקליטה מקציב?
תמי אהרוני: זה הולך לפי פרויקטים, יש לי תמונה כוללת כולל תשלומי הפרט וזה לא נכון להגיד כי אז יש הרבה מאד כסף.
תמי אהרוני: תשלומי הפרט זה התשלומים לעולים לסל קליטה וכל מה שמגיע לכל עולה.
קולט אביטל: בזמן שאת עושה חשבון אנחנו כבר שומעים שאנחנו מדברים על מיליון וכמה מאות אלפים שזה לא סכום קטן.
תמי אהרוני: זה משרד הקליטה אבל בל נשכח שברווחה יש תקציבים שהם צבועים לעולים ובחינוך יש תקציבים שצבועים לעולים, הכסף של משרד הקליטה הוא אקסטרה לתכניות מיוחדות לעולים.
קולט אביטל: תנסה אתה לתת לנו תמונה כוללת כאחראי על תיק הקליטה.
אנטולי נחשונוב: מה שאנחנו קבלנו דרך העירייה בשנת 2004 היו לנו 240,000 ₪ בינתיים ב- 2005 אנחנו מתחילים עם תקציב של 110,000 ₪.
קולט אביטל: זה תקציב נוסף למיליון?
קולט אביטל: כלול בתוך המיליון?
אנטולי נחשונוב: רוב הכסף מהמיליון הזה מקבלת החברה למתנס"ים, רווחה וחינוך אבל מה שקבלה מחלקת הקליטה ממשרד הקליטה בשנת 2004 היה 240,000 ₪ ועוד 100,000.
קולט אביטל: תנסה לתת לי תמונה ברורה כי אני לא מבינה לאן הולך התקציב הזה ולאן התקציב ההוא ואם יש עוד תקציבים שהולכים לעולים דרך רווחה או חינוך.
אנטולי נחשונוב: יש לי תמונה על הפרויקטים שלנו במחלקת קליטה של עירית שדרות.
ילנה ידלוקוב: הוא אחראי על הכסף שמעבירים דרך הקליטה לעולים, דרך העירייה לעולים.
ילנה ידלוקוב: זה לא הולך ביחד עם תקציב הרווחה.
קולט אביטל: יכול להיות שאם מישהו היה יושב ועושה תחשיב על כל הכספים שמגיעים מכל המקורות וזה מה שעושים בעיריות אחרות, היינו מקבלים תמונה אחרת כי אנחנו מנסים לראות איך לחבר את כל התקציבים האלה יחד ולהשתמש בהם בצורה יותר יעילה.
קולט אביטל: אני יודעת שבכמה עיריות יש יוזמה להביא סביב שולחן אחד את כל הגורמים ולראות כמה מוציאים מתוך תקציב רווחה על עולים, לפעמים יש גם כפילויות לכן אני מציעה שתעשו את הדבר הזה כדי שנקבל תמונה כוללת.
קולט אביטל: היינו רוצים גם לדעת, אחרי כל מה שאנחנו שומעים פה, מה בדיוק חסר, האמירה הכללית שמשרד הקליטה לא עושה מספיק אני מוכנה לקבל אותה כי אני בכנסת וקל לי להעביר ביקורת אבל הייתי רוצה להבין מה חסר כדי שנוכל לפעול בצורה יעילה.
קולט אביטל: איפה חסרים תקציבים?
קולט אביטל: שאלתי על חינוך ולא יכולתם לענות לי, חשוב לי לדעת האם מוציאים את הכסף ששולח משרד החינוך על שיעורים נוספים לילדי עולים או לא.
קולט אביטל: אלה דברים שחשוב לנו לדעת כדי לראות מאיזה קצה לפעול ואיך לנסות לעזור.
קולט אביטל: אני מאד ממליצה שנקבל תמונה כוללת גם אם זה דורש ישיבה פנימית שלכם כדי שנדע מאיזה זווית אפשר לקבל עוד.
קולט אביטל: אתה יכול להגיד באיזה תחומים חסר לכם?
הרב אליעזר: אני לא ממונה על הקליטה לא על הרווחה, אני ממונה על התרבות התורנית ופונים אלי עולים שצריכים המון עזרה.
הרב אליעזר: למשל יושבת בחוץ משלחת של עולים שטוענים שעמיגור הכפיל להם את מחיר השכירות והם לא עומדים בזה.
הרב אליעזר: דבר שני, יש לי דוגמא טרייה של אישה בלי בעל וששה ילדים עם דירה שגובים ממנה 1500 ורוצים להוציא אותה מהבית.
הרב אליעזר: יש לה חוב אבל היא משלמת כל חודש 1500 ₪, יש כאן דוגמא לתשלום אחרון שלה.
הרב אליעזר: למה שלא יעזרו לה להישאר בבית שלה עם הילדים ויעזרו לה לשלם את החוב.
קולט אביטל: היא לא הגיעה להסדר עם הבנק?
הרב אליעזר: היא הגיעה להסדר עם הבנק, יש לי גם מכתב מעובדת הרווחה שמתחננת שישאירו אותה בדירה ולא יזרקו אותה לרחוב.
הרב אליעזר: דוגמא נוספת היא של יהודי עולה מצרפת שיש לו בעיה שהוא חולה לב.
הרב אליעזר: בבית החולים אמרו לו שהוא צריך לישון עם מכשיר הנשמה כל לילה אחרת הוא עלול למות, אומרים לו שהוא צריך לשלם 400 ₪ תשלום ראשוני וכל חודש 180 ₪.
קולט אביטל: יש לו ביטוח לאומי?
הרב אליעזר: כן, אבל יש לו גם שלושה ילדים והוא בן 60.
קולט אביטל: זה הסיפור של כולם, זה יותר גרוע אצל קשישים.
מיכאל נודלמן: במשרד הקליטה יש קרן של חמישה מיליון בשנה לעזרה לאלה שלא יכולים לעמוד במשכנתא.
מיכאל נודלמן: יש קרן של עשרה מיליון שקלים לאלה שלא יכולים לשלם לעמידר ועמיגור.
קולט אביטל: חשבתי שהם מכסים רק משכנתאות, הם מכסים גם מצבים כאלה?
מיכאל נודלמן: בהסכם שהיה במפלגה שלנו הוסיפו גם עשרה מיליון לבעיות אחרות, אתם צריכים לפנות למשרד הקליטה לקרן הזו.
קולט אביטל: יש 70,000 אנשים שלא יכולים לשלם משכנתא, ההערכה היא ש- 40% מהם עולים ולפי דעתי גם יותר.
קולט אביטל: קמה ועדה בין משרדית שעוסקת במקרים הפרטניים האלה כי הדרישה שלנו הייתה לבוא עם הסכם עם הבנקים ולפרוש אחרת או להקטין את התשלומים החודשיים או להגדיל את מספר השנים אבל הבנקים לא רוצים.
קולט אביטל: הסיפור של לשלוח עולים שלא מבינים את השפה לקנות דירה ולהתחייב על משכנתא בלי שהם יודעים אם הם יכולים לעמוד בזה או לא, זו מדינות שהוכיחה את עצמה כבלתי נכונה ובזה אנחנו פועלים בנפרד.
קולט אביטל: אבל כיוון שכל כך הרבה אנשים נקלעו לצרה, חוץ מהקרן שדיבר עליה פרופ' נודלמן יש ועדה בין-משרדית שעוסקת בצורה פרטנית בכל העולים שלא יכולים לשלם את המשכנתא ומנסה לעזור להם בפרישת החובות בצורה אחרת.
קולט אביטל: אני מציעה שאת החומר של הגברת הזו תיתן לנציגת משרד קליטה ושהיא תפנה בקשה לוועדה הבין משרדית, הם פתרו עד עכשיו לא מעט מקרים כאלה.
קולט אביטל: לדעתי אסור לנו לשלוח עולים שלא מבינים שום דבר לקחת על עצמם כאלה חובות, במיוחד שאין להם עבודה, חלקם פוטרו מהעבודה חלקם קשישים שהקצבה שלהם מהביטוח הלאומי קוצצה ויש לנו מקרים כאלה בכרמיאל או במקומות אחרים של אנשים שקודם הייתה להם קצבה גבוהה יותר ויכלו לשלם יותר היום הקצבה ירדה והם לא יכולים לעמוד בתנאי התשלום.
קולט אביטל: גם אם ימכרו את הבית הם לא יכולים להחזיר את החובות כי הערך שלו ירד והם נמצאים במצב שהם לא יכולים לשלם לא יכולים למכור ולא יכולים לצאת מהבית.
תמי אהרוני: היו בשדרות מקרים שהבנק מכר את הבית והעולים קבלו זכאות לדיור ציבורי אחרי שהייתה להם דירה והם לא עמדו בתשלומים.
הרב אליעזר: אבל גם אם היא תצא עכשיו, עד שתקבל זכאות וימצאו לה דירה כמה זמן זה ייקח.
הרב אליעזר: אני רוצה להודות לך יושבת הראש על לבך הרחמן והייתי שמח לשיתוף פעולה נוסף בעתיד.
עידו ז'ולטי: באת לשמוע אנשים מהקהילה וגבי עובד ברווחה ויכול לספר לך על הפעילות והבעיות שם.
גבי בינסאן: המצב לאחרונה מאד קשה, איבדתי את הילדה שלי וזה מאד עצוב וקשה לי להתמודד עם זה.
גבי בינסאן: בתחום הרווחה האתיופית אני עוסק בשני תחומים בתחום הפרטני ובתחום הקהילתי.
גבי בינסאן: אני מטפל בצרכים כספיים של משפחות וילדים ברווחה.
גבי בינסאן: אני מטפל רק בקהילה האתיופית ומנסה לספק לה את השירותים בתחום הפרויקטים הקהילתיים.
גבי בינסאן: בתחום הקהילתי יש פרויקטים שאנחנו מכירים מזה שנים, בראש בראשונה צריך להקים מנהיגות בקהילה שתוכל לשרת את עצמה ותוך כדי להשתלב בחברה הכלל יישובית.
גבי בינסאן: בשנת 2000 הקמנו ועד שכונה ועשינו בחירות דמוקרטיות והוועד הזה מוכיח את עצמו בפרויקטים קהילתיים כמו מסיבות אירועים טיולים וגם פעילויות למען איכות הסביבה.
גבי בינסאן: מתייחסים גם לפרויקטים קהילתיים גם בחשיבה גם בתכנון וגם בהפעלה, זאת אומרת שהם משתתפים גם בצוותי היגוי של הקהילה.
גבי בינסאן: יחד עם זאת חשבנו שצריך לתת כלים לפעילים האלה ובשנת 2004 פתחנו קורס לפעילים שניתן במסגרת היחידה לעבודה קהילתית באגף הרווחה, היה קורס מוצלח שהשתתפו בו 13 אנשים שעובדים בקהילה ויש תוצאות טובות.
גבי בינסאן: הבעיה שלי היא שבאופן אישי אני רוצה לקדם את הנושא של המנהיגות הזו אבל חסרים לי משאבים בסיסיים, אפילו כמו הוצאות כיבוד בזמן ישיבות עם אורחים, ועושים את כל הדברים בשכונה.
גבי בינסאן: הרווחה הקצתה סכום בסיסי שעזר אבל הוא לא מספיק אם אני רוצה לבקש זה לחזק את המנהיגות תוך השילוב בחברה.
גבי בינסאן: דבר נוסף זה מועדון קשישים, מאז 91 לא ראיתי מועדון קשישים לאתיופים.
גבי בינסאן: יש לנו 35 קשישים בקהילה מתוכם 23 קשישים שמתגוררים בשכונה אחת, שם פתחנו את המועדון שהוא עמוס בפעילויות חברתיות וקהילתיות של גופים שונים כמו הפוך על הפוך מועדונית לילדים בגיל בית הספר היסודי ומועדונית לילדים קטנים.