GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל יאסינוב: במקומות אחרים, אנחנו שמענו פה רק לפני פחות משנה איך מורה מרמת-גן, יהודייה, "תחזרו לרוסיה, תוכלו …".
יגאל יאסינוב: דרך אגב, המורה עדיין מלמדת בבית-הספר.
יגאל יאסינוב: עכשיו, מה הילדים רואים אחרי בית-ספר- להורים קשה מאוד והם מנסים, הם מנהלים מלחמה למען החיים של ילדים, של משפחה ושל אותם הורים.
יגאל יאסינוב: ולפעמים נתקעים בבעיות כמו לדוגמה, מאבק של משטרה נגד עולים חדשים באשקלון.
יגאל יאסינוב: המאבק נמשך.
יגאל יאסינוב: כמו לדוגמה בעיות שגויות של משרד החינוך ששולח ילדים בריאים ונורמליים לבתי-ספר לחינוך מיוחד וכו' וכו' וכו'.
יגאל יאסינוב: ומה קורה?
יגאל יאסינוב: הילדים רואים שכל העולם נגדם.
יגאל יאסינוב: ומה הם עושים?
יגאל יאסינוב: הם מחפשים חברים.
יגאל יאסינוב: איפה הם מוצאים אותם?
יגאל יאסינוב: ברחוב.
יגאל יאסינוב: כי קל שם, כי שמה אתה לא צריך להוכיח למה יש לך מבטא.
יגאל יאסינוב: עכשיו אתה לא צריך להסביר למה אתה לא יודע תנ"ך, זה או שלמה, אתה לא שמעת איזשהו סופר אחר עברי.
יגאל יאסינוב: אתה לא צריך.
יגאל יאסינוב: מה שאתה צריך להגיד שם, "אני כמוכם".
יגאל יאסינוב: אתה צריך להיות, להרביץ, אולי לעשן, אולי לשתות משהו.
יגאל יאסינוב: ושם העבריינים מחכים להם, כי הילדים האלה הם פלסטלינה שממנה אפשר לעשות הכל.
יגאל יאסינוב: עכשיו תראו, נכון שעכשיו אנחנו דיברנו שדו"ח דברת, סוף-סוף בדו"ח דברת כתוב שאפילו עדיף לתת לפעמים שיעורים ברוסית או בשפת האם לתלמידים האלה.
קולט אביטל: לא בדיוק.
קולט אביטל: צריך לשפר את רמת הידיעה.
יגאל יאסינוב: לא, לא רק שזה, גם נאמר שם שהמורה הוא אפילו יצטרך, אם תהיה אפשרות, לתת הסבר בשפת האם לתלמידים האלה.
יגאל יאסינוב: כי מה קרה?
יגאל יאסינוב: לפעמים הם לא מבינים - לא בגלל שהם אחרים, לא בגלל שהם לא בסדר - לא מבינים כי קשה.
יגאל יאסינוב: מה לעשות, יש לעולים מנטליות קצת שונה.
יגאל יאסינוב: לא אחרת, לא רעה, לא מאיימת, שונה, משלהם.
יגאל יאסינוב: והמנטליות הזאת היא לא פוגעת באף אחד וגם היא לא מאיימת על המנטליות של הישראליים.
יגאל יאסינוב: כי צריך להבין שאנחנו מדינת עולים.
יגאל יאסינוב: רוב הישראלים, או שהם עצמם עולים או שילדים של עולים בדור אחר.
יגאל יאסינוב: ואני אגיד לכם עוד משהו.
יגאל יאסינוב: אני אישית נתקלתי בדבר, שילדים עולים, לפעמים בכל הסקרים הם משקרים.
יגאל יאסינוב: אני לא רוצה להגיד שכל המספרים האלה הם לא נכונים.
יגאל יאסינוב: כי יכול להיות שחלק מהם אמר: "אני מעשן, ככה אני יותר חזק, אני יותר מבוגר".
יגאל יאסינוב: יכול להיות שמישהו אחר פשוט אמר אמת וילד ותיק לא אמר אמת.
יגאל יאסינוב: כי יכול להיות שגם הם מעשנים.
יגאל יאסינוב: אני אומר את זה לא בגלל שאין בעיה, אני אומר, חברים, מה שקרה שבעיתון אנחנו קראנו, ילדים עולים עניים יותר, אלימים יותר.
יגאל יאסינוב: אם היה פה כתוב גם כן בכותרת "וזכאים לבגרות יותר" כי ידוע שאחוז ילדים עולים מחבר המדינות הזכאים לבגרות, גבוה בהרבה מהממוצע של ילדים ישראליים ותיקים.
יגאל יאסינוב: נכון, יש מקומות אחרים, בתי-ספר יחידים ששם זה יותר.
יגאל יאסינוב: אבל בממוצע גבוה יותר.
יגאל יאסינוב: אני מציע לעשות חושבים.
יגאל יאסינוב: הבעיה קיימת, הבעיה קשה.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להבין מאיפה באים סמים.
יגאל יאסינוב: מאיפה באה האפשרות שהמורה או המחנך או שוטר, במקום לראות את שורש הבעיה, מתחיל מיד להעניש.
יגאל יאסינוב: כי גם כן זה לא סוד, שאחוז גדול מאוד, גדול מאוד של ענישות ופתיחת תיקים לגדולים, אחוז גדול מאוד בין תיקים שנפתחו נגד ילדים עולים - באותן נסיבות התיקים נגד ילדים ותיקים לא נפתחים.
יגאל יאסינוב: כי יש להם "דוד" שוטר או "שכן" שוטר או מישהו אחר שוטר.
יגאל יאסינוב: תודה.
יעקב מרגי: לבסס אותם בעובדות.
יגאל יאסינוב: אני מוכן לבסס אותם על עובדות.
קולט אביטל: אני מתכוונת להעביר את רשות הדיבור ליושב-ראש הוועדה למעמד הילד, חבר-הכנסת רן כהן.
רן כהן: בוקר טוב, חברת הכנסת אביטל, חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
רן כהן: אני מתנצל על האיחור, לצערי לא יכולתי להגיע מוקדם יותר.
רן כהן: אני מודה לכם שהתחלתם בדיון החשוב הזה.
רן כהן: נדמה לי שהפרמטרים שבהם אנחנו צריכים לדון אינם בניסיונות להטיל האשמות על כאלה ואחרים.
רן כהן: צריך להכיר במציאות הזאת, כפי הנראה היא מאוד מאוד קשה.
רן כהן: ילדי העולים נמצאים קודם כל במציאות יותר קשה מילדים אחרים.
רן כהן: משום שהם עוברים את תהליך העלייה.
רן כהן: ההתנתקות ממדינותיהם והניסיון להיקלט בארץ.
רן כהן: זאת מציאות מאוד קשה.
רן כהן: לא פעם הילדים במצבים האלה הם הקולטים של ההורים שלהם.
רן כהן: והם בעצם אלה שעושים את התיווך שבמגמת הקליטה בארץ.
רן כהן: ואומץ הלב ותהליך ההתבגרות שלהם הוא הרבה יותר מוקדם מכפי שהוא קיים לגבי ילדים אחרים.
רן כהן: זהו העניין האחד.
רן כהן: העניין השני- צריך לזכור שמגמת הפשע תביא למכה ולחוליות חלשות יותר.
רן כהן: אז אני אומר גם לחבר-הכנסת יאסינוב, מאחר ואני הייתי שנים רבות יושב-ראש של מוסדות לגמילה בסמים, למעלה מ10- שנים, וגם אני יודע את המאבק של הרשות הלאומית למלחמה בסמים.
רן כהן: המאבק הוא רב תחומי.
רן כהן: ונכון, יש גם מאמץ לנסות ולמנוע הגעת סמים.
רן כהן: לדאבוננו הרב, אנחנו פה לא נשפיע על ההימצאות של הסמים בשוק הנוער בארץ.
רן כהן: הנושא של הסמים ישנו והוא מתנפל על שוק הנוער.
רן כהן: הנגישות קיימת.
רן כהן: והבעיה הזאת היא בעיה שצריכה להטריד אותנו, לדעתי, קודם כל מנקודת הראות של הילדים והאם ניתן לחזק אותם באופן ישיר.
רן כהן: בי"ת, אפשר לחזק את משפחות הוריהם כדי לסייע להם לעמוד בזה.
רן כהן: וגימ"ל, מה אפשר לתבוע ממערכת החינוך, מהמערכת המוניציפאלית, שהיא בעצם זאת שהכי נגישה לילדים הללו.
רן כהן: לנסות ולחזק אותם מפני הרעה החולה של הסמים, מבריחי הסמים וסוחרי הסמים, שהם רואים בנוער הזה נוער מאוד מאוד קל להשגה ושמאוד קל להשפיע עליו.
רן כהן: אני מציע באמת שננסה להתמקד במרכיבים הללו ואולי גם נשמע קודם כל לגבי התרשמות או מידע מהמכונים השונים שנמצאים כאן אתנו לגבי מה ידוע להם.
רן כהן: אני כבר רואה פה נתונים מהדו"ח של המועצה של שלום הילד, של ד"ר קדמן.
רן כהן: אני מבין שיש שם נתונים מאוד מאוד קשים שמצביעים עליהם, או מוסדות אחרים.
רן כהן: המשרד לקליטת העלייה, נדמה לי, יש לו נתונים.
רן כהן: למשטרה יש נתונים, אולי אפשר לקבל את זה.
רן כהן: ובעיקר לאחר מכן אולי יחד עם חברתי קולט אביטל, נעבור גם לקטעים באמת שבהם נדון, מה ניתן וחובה לעשות בכדי לתקוף את הבעיה הזאת ולהציל את הילדים מהאסון הנורא הזה.
רן כהן: צריך לזכור, להביא ילדים להתמכרות לסמים, לפעמים זה לגדוע את חייהם.
רן כהן: וזה להרוס את חיי משפחותיהם.
רן כהן: אני אומר לכם את זה, אני התחלתי את המעורבות שלי במאבק בסמים דווקא בעניין הזה, זה משפחות נפגעי סמים.
רן כהן: זו היתה תמונה מחרידה לראות משפחות הרוסות, אבל הרוסות ממש עד היסוד, מכך שאחד הילדים שלהן נפל לסמים.
רן כהן: עכשיו חסר עוד למשפחת עולים בדיוק שזה יקרה לה, האסון הזה.
רן כהן: נדמה לי שצריך לנסות לתקוף את זה מהכיוון הזה.
רן כהן: תודה רבה.
קולט אביטל: מכיוון שאת הנתונים בכל זאת קיבלנו כאן והם לא משמחים והם רק הולכים ומתדרדרים.
קולט אביטל: הייתי מבקשת אולי מד"ר קדמן להגיד כמה מלים ואולי להיכנס קצת יותר לעומקו של העניין.
קולט אביטל: כי התובנות שלך חשובות בנקודה הזאת יותר מהסטטיסטיקות.
יצחק קדמן: תודה רבה.
יצחק קדמן: אני רוצה קודם להודות למשרד הקליטה, בהרבה מאוד עמוק, אני מוכרח לומר, הזמין מאתנו את השנתון הזה ולמעשה תמך לכל אורך הדרך באיסוף הנתונים ובהוצאתו לאור, ולא נרתע גם מלפרסם את הנתונים באופן פומבי.
יצחק קדמן: אני מכיר משרדים אחרים שהיו גונזים דוחות כאלה רק כדי שלא ייווצר רושם רע על המשרד.
יצחק קדמן: למשרד הקליטה היה אומץ לעמוד מאחורי הנתונים ולפרסם אותם והם ראויים לכל שבח.
יצחק קדמן: אני גם רוצה להקדים ולומר, אולי בהתייחס לאיזושהי הערה של חבר-הכנסת יאסינוב שאני מזדהה אתה, שאנחנו צריכים מאוד להיזהר לא להכתים את כלל אוכלוסיית העולים.
יצחק קדמן: האוכלוסייה סובלת מספיק מסטיגמות ואנחנו צריכים מאוד להיזהר.
יצחק קדמן: מצד אחד, לא להסתיר את הנתונים, לא לטאטא אותם מתחת לשטיח, להתייצב מולם באומץ.
יצחק קדמן: אבל מצד שני להיזהר מאוד מכותרות שכל ילדי העולים מכורים לסמים וכל האמהות שלהם זונות ואתם יודעים לבד, למה שאמשיך את כל היתר.
יצחק קדמן: זה לא נכון.
יצחק קדמן: אוכלוסיית העלייה איננה נופלת כהוא זה מהאוכלוסייה הותיקה בישראל.
יצחק קדמן: זה הורים טובים, זה ילדים טובים, ואסור להכתים אותם, מפני שזה רק יכניס עוד יותר לאותו מעגל שאנחנו כל-כך חרדים מפניו.
יצחק קדמן: ויחד עם זה, אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל אל מול פני המציאות ולא להתכחש אליה מפני שיש לנו בעיה.
יצחק קדמן: והבעיה מתחילה קודם כל מכך, ואמר את זה חבר-הכנסת רן כהן מאוד נכון, העלייה ארצה גם אם אצלנו היא קרויה בשם מאוד יפה, צריך לזכור אותה, מדובר בהגירה.
יצחק קדמן: והגירה כרוכה במשבר חמור מאוד לכל משפחה.
יצחק קדמן: זה כך בכל העולם.
יצחק קדמן: זה שקראנו להם אצלנו לא מהגרים אלא עולים, שזה שם הרבה יותר מקבל, אז איך מייחסים פעם ללוי אשכול שאמר: "ישראל מאוד אוהבת עלייה, אבל מה לעשות, לא כל-כך אוהבת עולים".
יצחק קדמן: אז אנחנו אומרים, "זה עלייה, תגידו תודה שנתנו לכם לעלות אלינו".
יצחק קדמן: אבל בזה אנחנו לא פותרים את זה שמדובר במשבר הגירה.
יצחק קדמן: ומשבר הגירה הוא משבר שצריך להתמודד אתו וצריך לסייע למשפחות להתמודד אתו.
יצחק קדמן: זה לא ייפתר לבד.
יצחק קדמן: אנחנו חושבים, "או-קיי, הם עלו ארצה, תגידו להם יפה תודה שקיבלו סל קליטה ועוד כל מיני דברים ועכשיו הכל יהיה בסדר, זה יסתדר עם הזמן, גם אנחנו היינו כולנו עולים".
יצחק קדמן: זה לא מסתדר עם הזמן.
יצחק קדמן: זה משבר שצריך לטפל בו.
יצחק קדמן: עכשיו הבעיה כפי שמשתקפת בשנתון הזה וגם בנתונים שהיו ידועים מזמן, היא העובדה שכמעט לכל אורך הדרך, הפרמטרים של ילדי עולים, מצבם קשה הרבה יותר מאשר ילדים ותיקים.
יצחק קדמן: ואם זה היה בפרמטר אחד, ניחא, אבל זה כמעט בכל הפרמטרים.
יצחק קדמן: ונכון הגדיר את הדברים חבר-הכנסת יתום שיש קשר בין המצב הכלכלי של המשפחות; יש קשר בין הנשירה מבתי-הספר.
יצחק קדמן: אגב, אילו הייתי נשאל פה "אם צריך לשים את היד על מקום אחד שצריך לתקן אותו מיד, מה היית מציע?", הייתי אומר "להילחם על כל ילד שיישאר במסגרת החינוכית".
יצחק קדמן: אנחנו יותר מדי בקלות מוותרים על ילדים במערכת החינוך.
יצחק קדמן: הוא קצת מפריע - "לך הביתה"; הוא קצת לא מסתגל - "לך לבית-ספר לחינוך מיוחד".
יצחק קדמן: וההורים לא רוצים ללכת לחינוך מיוחד ומהר מאוד הילד נושר.
יצחק קדמן: וכשהילד נושר, אני אומר לכם את זה בוודאות, אין פה שום חוכמות, ילד שנושר ממערכת החינוך דרכו קצרה מאוד לסטטיסטיקה של המשטרה.
יצחק קדמן: של עבריינות, של פריצות, של עבירות רכוש וגם של סמים.
יצחק קדמן: יש קשר ברור בין הדברים.
יצחק קדמן: ולכן המשימה הראשונה שלנו להיאבק על כל ילד וילד, עולה על אחת כמה וכמה.
יצחק קדמן: להשאיר אותם במערכת, גם אם זה קשה למערכת.
יצחק קדמן: הפתרון הכי קל להוציא ילדים כאלה החוצה.
יצחק קדמן: יש לנו אינספור דוגמאות ספציפיות איך בקלות המערכת מוותרת על ילדי עולים והם מוצאים את עצמם בחוץ.
יצחק קדמן: משמוצאים את עצמם בחוץ, אז אנחנו נצטרך לגייס את הרשות למלחמה בסמים וגורמים אחרים לתקן דברים שיהיה הרבה יותר קשה לתקן אותם.
יצחק קדמן: זה מתחיל בשלבים מאוד ראשוניים.
יצחק קדמן: אני השבוע קיבלתי מידע על שני ילדים אתיופיים מערד שמתחילת שנת הלימודים לא משולבים בגן-ילדים, הם בגילאי גן-חובה.
יצחק קדמן: מתחילת שנת הלימודים לא משולבים.
יצחק קדמן: יש איזה בעיות של תיאום, אני לא רוצה להיכנס אליהן, בין משרד החינוך למשרד הקליטה.
יצחק קדמן: פתאום מפילים קבוצה של ילדי עולים, מגיעים לאיזשהו יישוב, המערכת שם לא מוכנה, מתחילים ויכוחים, כן לקלוט לא לקלוט אותם.
יצחק קדמן: יש שם עוד תסבוכות, במיוחד עם העלייה הנוכחית מאתיופיה שלצורך גיור מחייבים אותם ללכת לבתי-ספר ממלכתיים דתיים ואלה לא כולם תמיד מוכנים ולא בכל יישוב יש מספיק מערכת.
יצחק קדמן: ומהיום למחר בבוקר פתאום צריך לשלב ילדים.
יצחק קדמן: כשילד בגן-חובה מתחילת שנת הלימודים לא הולך לגן-חובה, הוא בעוד כמה שנים יהיה בשנתון הבא חלק מהסטטיסטיקה.
יצחק קדמן: אין פה חוכמות, מהר מאוד.
יצחק קדמן: אגב, אני רוצה לומר לכם שקיבלתי בימים האלה סקר מחקר חדש נוסף מאוד מעניין, שגם בו מעורבת הרשות הלאומית למלחמה בסמים, שאני רוצה לשבח את מחלקת המחקר שלה, מאוד מאוד.
יצחק קדמן: יושבת פה ד"ר רחל בר-המבורגר.
יצחק קדמן: הם עושים עבודה נפלאה, שלא תמיד זוכה להכרה, במחקרים שהם עושים, שלטעמי, מדי מעט עושים בהם שימוש.
יצחק קדמן: וזה מחקר שנעשה בבית-חולים "אסף הרופא".
יצחק קדמן: מחקר מאלף, אני מציע לכולם לקרוא אותו.
יצחק קדמן: אגב, גם במחקר הזה, שנעשה ב2003-, פורסם ב-2004, בין 34 אחוז ל-40 אחוז מהילדים שאותרו בחדר המיון של "אסף הרופא" בשל שימוש בסמים ובאלכוהול, היו ילדים עולים.
יצחק קדמן: אני אומר שוב, בין 34 -ל40 אחוז.
יצחק קדמן: חלקם באוכלוסייה הוא 11 אחוז, תזכרו.
יצחק קדמן: זה אומר, שפי שלושה עד פי ארבעה ילדי העולים - אגב, יש את כל המספרים מפורטים, גם יוצאי אתיופיה, גם יוצאי חבר המדינות - היו באחוזים עצומים, מזוהים כמשתמשים באלכוהול או בסמים.
יצחק קדמן: אני לא אתייחס לכל המחקר פה, אני רק רוצה לומר מה מטריד אותי וזו גם השאלה מה צריך לעשות.
יצחק קדמן: בסוף המחקר מסופר שם שני דברים מאוד מעניינים.
יצחק קדמן: יש חלק מסוים.
קולט אביטל: ד"ר קדמן, אבקש לקצר, תודה.
יצחק קדמן: אני כבר מסיים.
יצחק קדמן: יש חלק מסוים מהשנה שפתאום הסתבר שיש מעט מאוד ילדים עם שימוש בסמים ואלכוהול.
יצחק קדמן: ומה קרה- המצב השתפר?
יצחק קדמן: לא, הסתבר שהרופאה שהיתה אחראית על הפרוייקט יצאה לחופשה ואז פתאום בחדר המיון הפסיקו לשאול את השאלות.
יצחק קדמן: למה אני אומר את זה?
יצחק קדמן: כי ממצא שני שיש שם הוא שקרוב למחצית מאלה שזוהו כמשתמשים בסמים ואלכוהול שוחררו לקהילה ללא מעקב.
יצחק קדמן: זאת אומרת, הם כבר זוהו, כבר ידוע שאם צריך משהו - הם שוחררו.
יצחק קדמן: גם אלה, כותבים עורכי המחקר, שגם אלה ששוחררו עם הפניה למעקב, אף אחד לא בדק אם הם הגיעו לשירותי הרווחה המקומיים.
יצחק קדמן: זאת אומרת, יש לנו מצב פה שבית-חולים מסוים, ואגב, רק בית-החולים בדק, איתר ילדים כאלה ולא עשינו עם האיתור שום דבר.
יצחק קדמן: החוכמה היא לא רק לאתר - החוכמה היא לא רק לקבל נתונים מהמשטרה, שהם נתונים בעיני אמינים מאוד, חבר-הכנסת יאסינוב, ואני לא חושב שמישהו רוצה לנפח אותם.
יצחק קדמן: השאלה היא האם אנחנו לוקחים את הנתונים האלה ומיד מתגייסים כדי לתת לילדים האלה מענה.
יצחק קדמן: משפט אחרון- באותו מחקר של "אסף הרופא" גם ניסו לראיין את הילדים ולהבין למה הם משתמשים בסמים.
יצחק קדמן: היו כמה תשובות.
יצחק קדמן: שתיים מהבולטות היו, והזכירו את זה פה כמה חברי-כנסת, "כדי להיות מקובלים".
יצחק קדמן: תארו לעצמכם שהוא צריך להשתמש בסמים כדי להיות מקובל כי אחרת הוא לא מקובל; ודבר שני- לברוח מהמציאות.
יצחק קדמן: ואנחנו צריכים להתמודד עם העניין בזה שנציע פתרונות כדי שילדי עולים לא יצטרכו לברוח ממציאות קשה ולא יצטרכו להשתמש בסמים על-מנת להיות מקובלים בחברה.
קולט אביטל: ד"ר רחל בר-המבורגר, הרשות הלאומית למלחמה בסמים, בבקשה:
רחל בר-המבורגר: אני כמי שמכהנת באמת ברשות הלאומית למלחמה בסמים בנושא מחקר כמדענית ראשית.
רחל בר-המבורגר: מיום הקמת הרשות מנסה גם לראות את התמונה במעקב אורך, נוסף למה שנאמר כאן כי אני חושבת שזה יעזור לנו קצת להבין.
רחל בר-המבורגר: הרבה פעמים טוענים שמשבר ההגירה הוא הסיבה לשימוש בסמים.
רחל בר-המבורגר: לפחות כפי שאנשים חושבים ותמונת מעקב-אורך שאנחנו עשינו מאז 1990 עד הסקר האחרון שעשינו בשנת 2001 - הסקר הבא יתפרסם עוד השנה, אני מקווה - מראה משהו שחשוב לנו להבין אותו.
רחל בר-המבורגר: עד שנת 2001 ילדי העולים החדשים לא השתמשו יותר בסמים - כי הם שתו יותר אלכוהול - אבל לא השתמשו יותר בסמים מאשר הצברים ילידי הארץ או העולים הותיקים.
רחל בר-המבורגר: להפך, הצברים ילידי הארץ, עד שנת 1995, אפילו, השתמשו יותר מאשר העולים.
רחל בר-המבורגר: קרה משהו לקראת השנים האחרונות, לקראת התקופה הנוכחית הזאת שילדי עולים משתמשים יותר בסמים מאשר החברה שנולדה בארץ או העולים הותיקים.
רחל בר-המבורגר: ואני חושבת שכאן אנחנו צריכים לשים לב, אני מדברת על תלמידים, אני לא מדברת על הנוער המנותק.
רחל בר-המבורגר: הנוער המנותק, כפי שנאמר, זאת כבר בעיה.
רחל בר-המבורגר: אבל כשמדובר בתלמידים שנשאלו מאז ומתמיד בעברית, זאת אומרת, התערו כבר בבית-ספר, היו מסוגלים לענות לשאלון בעברית, ורק בשנים האחרונות, בשלוש-ארבע השנים האחרונות, מדווחים על הרבה יותר שימוש בסמים.
רחל בר-המבורגר: אם אני אדבר באחוזים, אז אנחנו מדברים על 14 אחוז לעומת 9 אחוז.
רחל בר-המבורגר: בשעה שבשנת 1995 זה היה בערך אותו הדבר.
רחל בר-המבורגר: ושנים קודם לכן, אמרתי, היה להפך, תמונה הפוכה שילידי הארץ.
רחל בר-המבורגר: זאת אומרת, שהצורך הזה של שימוש בסמים אצל ילדי העולים נובע כנראה לא רק מזה שהם לא נקלטו, למרות שהם לומדים והם תלמידים והם לא נשרו, אלא אולי בגלל התנהגויות שהם מסגלים לעצמם בתוך החברה הישראלית.
רחל בר-המבורגר: ובכך יש צורך לנו כאן בוועדה הזאת להבין שזה לא רק בא ממצוקות של הגירה אלא ממצוקות נוספות שקרו בשנים האחרונות.
רחל בר-המבורגר: יתר המחקרים, ויש לנו באמת הרבה מאוד מחקרים- המחקר על ילדים יוצאי אתיופיה, שאני חושבת שגם הוועדה הזאת דנה בו, מראה שלילדים יוצאי אתיופיה יש באמת מצב עגום בשימוש בסמים שמתחיל והם מדווחים על כך שמתחיל בכך שהם אפילו גונבים מההורים שלהם כסף כדי להשתמש בסמים.
רחל בר-המבורגר: כך שאנחנו באמת עושים עבודת מחקר ארוך, ממושך ומצביעים על התמונה הזאת.
רחל בר-המבורגר: אני רציתי בפני הוועדה הזאת להביא את הנושא שזה לא רק משבר הגירה ואולי זה לא משבר הגירה אלא משבר הקליטה שלהם כאן בארץ.
קולט אביטל: ברור, משבר הקליטה, ההגירה, זה מבחינתנו אי נוח.
רחל בר-המבורגר: אבל התמונה שהתהפכה לקראת שנות האלפיים היא שמטרידה אותי כאזרח וכמי שעוקבת, מנסה במעקבי-אורך לראות מה קורה לילדי העולים במדינת ישראל.
קולט אביטל: האם יש איזשהו קשר עם המצב הביטחוני?
רחל בר-המבורגר: אנחנו ניסינו לראות האם יש קשר, ונכון שמצאנו במחקרים אחרים שמאוד יכול להיות שיש חרדה מצבית, חרדה קיומית, שהולכת וגוברת עם פיגועים, אבל בכך אין שוני רב בין ילדי עולים לילידי הארץ.
יגאל יאסינוב: אז מה הסיבה?
יעקב מרגי: מצב כלכלי?
יצחק קדמן: מצב כלכלי יותר חמור, יש פערים יותר גדולים.
יגאל יאסינוב: אלה הסיבות?
קולט אביטל: זה מכלול של סיבות.
קולט אביטל: זה גם משבר בתוך המשפחות.
רחל בר-המבורגר: סיגול של מנהגים.
רחל בר-המבורגר: כי אנחנו יודעים שהתגודדות, והילדים האלה משתדלים עכשיו לא להיראות, להפך, להתבודד ולסגל לעצמם מנהגים משל עצמם.
רחל בר-המבורגר: זאת תופעה שאנחנו צריכים לשים לב אליה, היא קיימת.
רחל בר-המבורגר: למה היא קיימת?
רחל בר-המבורגר: זו כבר סיבה אחרת.
יגאל יאסינוב: האם אתם עושים השוואה לשכבות החלשות, ותיקות ועולים?
יגאל יאסינוב: זאת אומרת, השוואה בין זה לזה?
רחל בר-המבורגר: ניתוח של מצבים סוציו-אקונומיים בתוך הסקרים האלה לא מראה על הבדלים.
רחל בר-המבורגר: אבל כאן הקבוצות כבר קטנות מדי.
רחל בר-המבורגר: אני לוקחת את הקבוצות הגדולות כי התופעה כתופעה היא לא תופעה שכל הילדים משתמשים, אני מדברת על 14 אחוזים, אז יש לנו 86 אחוזים שלא משתמשים בסמים.
קולט אביטל: חבר-הכנסת יאסינוב, בבקשה תן למישהו אחר לדבר גם.
קולט אביטל: חבר-הכנסת מרגי.
יעקב מרגי: תודה רבה.
יעקב מרגי: אני עליתי בגיל שנתיים, כעולה ותיק אני אומר המדינה לא השכילה להפיק לקחים מכל העליות שהיו מאז קום המדינה.
יעקב מרגי: לא ייתכן, העלייה היא ברוכה, למדינת ישראל היא עלייה ברוכה, אפילו בעוד 50 שנה אנחנו עדיין נהיה מדינה שקולטת עלייה ושהמדינה בהתהוותה.
יעקב מרגי: למרות שאנשים כבר מרגישים זקנים במדינה, שהמדינה כבר זקנה, המדינה עדיין צעירה.
יעקב מרגי: ואני אומר את זה כדי מחשבה גם לעתיד.
יעקב מרגי: זה לא חוכמה להתעסק רק בטעויות.
יעקב מרגי: הפקת לקחים מהעליות הקודמות לא נעשתה.
יעקב מרגי: מביאים קבוצה גדולה וברוכה של יהודים במסות אדירות, בלי הכנה של הקולט ובלי הכנה של הנקלט, לאיזה מנטליות היא באה.
יעקב מרגי: עכשיו ליגאל יאסינוב, באמת שאסור להדביק סטריאוטיפים בשום חברה, בשום הכללה.
יעקב מרגי: טעות לחשוב שאם נטאטא ונצניע את זה, נפתור את הבעיה.
יעקב מרגי: לא נפתור את הבעיה.
יעקב מרגי: יש הרבה בעיות ואני רוצה להתייחס לטיפול קצה שד"ר קדמן העלה.
יעקב מרגי: והעליתי את זה בהרבה נאומים שלי בכנסת ובשאילתות.
יעקב מרגי: לא ייתכן שהסוכנות ומשרד הקליטה יחליטו בבוקר לקלוט, להביא 300 משפחות עולים, ולהחליט.
יעקב מרגי: הם מחליטים לאיזו רשות מקומית להביא אותם, כשהרשות המקומית, סליחה שאני אומר את זה, לא מסוגלת לטפל בותיקים קודם.
יעקב מרגי: לא ייתכן שבלוד יהיו עדיין מרכזי קליטה, זו עיר שלא מסוגלת לתפקד.
יעקב מרגי: לא ייתכן שבאר-שבע תהיה עתירה במרכזי הקליטה.
יעקב מרגי: לא בגלל שבאר-שבע לא רוצה לקלוט עולים, היא רוצה לקלוט עולים, היא לא מסוגלת.
יעקב מרגי: שירותי הרווחה ברשויות המקומיות לא מסוגלות להרים את הכפפה הזו.
יעקב מרגי: ואני אומר, סליחה, באמת אין בזה אמירה פופוליסטית ואין בזה אמירה.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים עולים, לא ייתכן להביא מסות למקומות אחידים.
יעקב מרגי: אני חושב אם ברמת אביב, ביישובים קטנים, ויפזרו חמש משפחות ושש משפחות פה ועשר משפחות פה, תאמינו לי שהקליטה תהיה יותר טובה.
יעקב מרגי: מרכזי הקליטה לא הוכיחו את עצמם.
יעקב מרגי: תודה.
רן כהן: אתה אומר דבר בעצם מאוד מעניין.
רן כהן: אתה אומר שהיווצרות מצב של מצוקה מאוד גדולה בתוך מדינת ישראל היא אנטי עלייה, היא אנטי קליטת עלייה.
רן כהן: כי המצוקה החברתית היא כל-כך קשה של המובטלים ושל העולים שבעצם זה מחליש מאוד את החברה ביכולת שלה לקלוט.
יעקב מרגי: לא, זה פוגע בעולים.
יעקב מרגי: עזוב החברה, החברה מתמודדת.
רן כהן: זה פוגע ביכולת של החברה הזאת לקלוט.
יעקב מרגי: זו לא הבעיה, זה לא מה שאני רוצה לזעוק.
יעקב מרגי: אני רוצה לזעוק את זעקתם של העולים שבאים, מביאים אותם לרשויות חלשות שלא מסוגלות לקלוט אותם.
קולט אביטל: אנחנו גם ישבנו עם הרשויות המקומיות ולפני שבוע או עשרה ימים, חבר-הכנסת מרגי, ישבנו עם רשויות מקומיות חלשות כמו למשל קרית- מלאכי, ש-50 אחוז מהתושבים הם עולים, עיריות שלא מסוגלות יותר לקלוט עולים.
קולט אביטל: ואחת ההמלצות שלנו בפני השרה לקליטת העלייה היתה לפזר את העולים גם על-פני יישובים חזקים יותר.
קולט אביטל: כשאחת מהבעיות הגדולות היא כמובן גם גובה המשכנתאות שניתנות לעולים, שבגלל אותו הגובה הם לא מסוגלים ללכת לרכוש דירות במקומות אחרים.
קולט אביטל: אז הדברים הלאה קשורים אחד בשני ובשלישי.
קולט אביטל: אבל אם מישהו ממשרד הקליטה ירצה להתייחס ומה שהייתי מבקשת אולי שננסה גם לדבר על פתרונות.
קולט אביטל: אני מבינה שיש תחילתו של פרוייקט חדש משותף בין משרד הקליטה לבין הרשות הלאומית למלחמה בסמים.
שרה כהן: במספר משפטים להשלים על מה שקשור בעצם למקום גם של המידע וגם של הידע.
שרה כהן: העבודה המשותפת עם המועצה לשלום הילד על השנתון, מבחינתנו נועדה כדי ליצור כלי שלא רק המשמעות שלו זה להעלות על סדר היום או לשקף בעצם את המצב של בני-הנוער העולים, אלא גם לתת גם לקובעי מדיניות, גם לנותני שירותים ובעיקר ברשויות המקומיות, כלי שייתן להם בעצם מידע ברור יותר לגבי בעצם תכנון של איזו אספקה של בעצם של שירותים לעולים שמתגוררים באותה רשות מקומית.
שרה כהן: אני חושבת שאחד מהתוצרים היותר מקווים מבחינתנו הוא, מעבר לזה שזה בהחלט עלה על סדר היום במרבית השירותים, זה שהרשות המקומית תדע בעצם להשכיל ולבחון בעצם את הפרופיל של הנוער העולה באותה רשות ביחד עם כל הגורמים האחרים.
שרה כהן: בעצם ליצור לאורך בעצם זמן את אותן בעצם תכניות ואת אותם מענים שאמורים בעצם להתאים לאוכלוסייה של העולים באותו יישוב.
שרה כהן: ומבחינה זו אני גם לא רואה את השנתון כמשהו שהוא חד-פעמי, אלא משהו שהוא בעצם עתיד גם להתעדכן ובעצם מבחינתי באמתחתו של בעצם של כל גורם שבעצם נותן את השירות כדי באמת ליצור שפה משותפת מבחינת הנתונים ומבחינת הידע שקיים.
שרה כהן: עכשיו מבחינתי יש לנו כרגע בעצם שני נושאים, נקרא לזה שני נושאים נוספים או שני מחקרים, שבעצם גם העלו את הנושא, גם אצלנו ובוודאי גם עם שותפים נוספים, על סדר היום בצורה שהיא הרבה יותר ברורה.
שרה כהן: אותו מחקר בעצם שד"ר רחל בר-המבורגר דיברה עליו לגבי דפוסי שימוש בסמים בקרב יוצאי אתיופיה, הוא נעשה בשיתוף פעולה עם המשרד לקליטת העלייה.
שרה כהן: והוא כבר מתוך ההמלצות שמופיעות באותו מחקר, נעשו בעצם תהליכים שאני אנסה לפרט אותם בקצרה בשיתוף עם הרשות למלחמה בסמים, אבל לא רק אתם, כי אני חושבת שהמשמעות היא, זה כאן איזשהו שיח בעבודה משותפת עם הרבה מאוד שירותים וגורמים.
שרה כהן: כי זה לא משהו שיכול ליפול על כתפיים של גורם אחד בלבד.
שרה כהן: כרגע יש גם תכנון משותף למחקר חדש עם הרשות למלחמה בסמים, שזה "דפוסי שימוש בסמים בקרב יוצאי חבר המדינות", כדי שוב לעבות גם את מאגר הידע שיכוון אותנו לפעולה.
שרה כהן: עכשיו, אותם נתונים או חלק מן הנתונים שמופיעים כאן הם נתונים שהיו ידועים לנו לפני-כן.
שרה כהן: זאת אומרת, המשמעות העיקרית שלהם באמת זה איזה שהיא אסופה שיוצרת כלי כרגע שהוא הרבה יותר זמין ונגיש.
שרה כהן: אבל חלקם כבר היו לנו לפני-כן, כולל גם אותו נתון של דפוסי השימוש בסמים במערכת הבית-ספרית בשיעור של 14.6, שזה כבר היה אצלנו כבר בעקבות מידע שקיבלנו מהסקר האפדימיולוגי של שנת 2001.
שרה כהן: והוא כן בעצם יצר וכיוון אותנו לניסיון לפעולות שונות בנושא.
שרה כהן: אני מוכרחה לציין שני דברים.
שרה כהן: האחד, שמעבר לתקציבים שהם בהחלט מכובדים שקיימים בתוך המשרד לאורך זמן, שעוסקים בעיקר בתחום של החינוך הבלתי פורמלי בנושא של שעות הפנאי, בנושא של תגבור לימודי.
שרה כהן: הרבה מאוד פעילויות שנעשות באמצעות אגפים שונים אצלנו במשרד.
שרה כהן: ניתן גם השנה באופן ייחודי וכתוספת תקציבית, כספים חדשים שהשנה נכנסו לתוך המשרד ובעצם הועברו לאחריות של השירות שלי.
שרה כהן: כבר בשלהי 2003 וגם ב-2004.
שרה כהן: 2005 -אנחנו עוד מחכים לתקציב.
שרה כהן: ההנחה היא שזה יהיה אותו תקציב.
יגאל יאסינוב: זה אותו הכסף שקיבלנו לעידוד עלייה, נכון?
שרה כהן: נגזרו ותוכננו במהלך השנה האחרונה שורה של צעדים ופעולות שהמרכיב המרכזי שלהם זה בעצם תכניות שהן גם טיפוליות וגם מניעתיות בדגש על נושא של התמכרויות, של נוער עובר-חוק ובנושא של מניעת אלימות במשפחה.
שרה כהן: כי אחד גם בעצם הגורמים בעצם עלולים להוביל למצבי סיכון גדולים יותר בקרב הילדים.
שרה כהן: אני רוצה לחזק את מה שאת אמרת, חברת-הכנסת אביטל, על המקום של המשפחה בכל התכניות שנעשו, אחד מהרכיבים היותר משמעותיים זה מתן ביטוי ודגש יותר גדול למקום של המשפחה.
שרה כהן: אנחנו ראינו שהמשפחה היא גם גורם סיכון וגם גורם סיכוי.
שרה כהן: משפחה שמתפקדת ומתמודדת ומצליחה בעצם להשתלב בשוק העבודה, משפחה שההורים יכולים להיות הורים תומכים ומשפחות כאלה אנחנו חושבים שהתנהגויות הסיכון הן בעצם יכולות להיות מופחתות.
שרה כהן: אנחנו חושבים, ואני חושבת מתוך שיח שמתקיים עם מרבית השותפים, גם ברמה של משרדי ממשלה ועם הרבה מאוד גורמים ושותפים שבאים גם מתוך קהיליית העולים עצמה, נעשים כרגע תהליכים גם לצורך הבנה וגם לצורך פיתוח משותף בדיוק בתחומים הללו.
שרה כהן: בתחומים של סמים, בתחומים של אלכוהול.
שרה כהן: נכון להיום לדוגמה, ואני לא אלאה אתכם, 20 קבוצות פועלות במקביל בנושא של מניעת שימוש לרעה באלכוהול, בשיתוף עם עמותת "אפשר".
שרה כהן: זה לראשונה יצא עם תקציב ב-20 ישובים.
שרה כהן: 20 יישובים נכנסנו עם תכנית חדשה שמיועדת בעצם כן לחזק יותר את גורמי החוסן בקרב הילדים העולים.
שרה כהן: תכנית שהיא תכנית סדנאית שמבחינתו המורה בסופו בעצם של הסדנא, כרגע זה כבר מעבר לפיילוט.
שרה כהן: כי הפיילוט נעשה במספר יישובים, עבר מחקר הערכה, ונכון לשנת 2004, אנחנו השקענו בתכנית הזאת, רק בה, כחצי מיליון ש"ח יחד עם עמותת "אפשר".
שרה כהן: התכנית הזאת כרגע בעצם גם עלתה על סדר היום הציבורי.
שרה כהן: במובן זה שגם הפרוייקט הלאומי לעולי אתיופיה, את אותה תכנית כרגע רוצה לקיים ב7- יישובי התכנית, 17 קבוצות שהתקיימו גם באמצעותם.
שרה כהן: אנחנו יצאנו עם תכנית משותפת עם הרשות למלחמה בסמים ב-7 יישובים כשהדגש הוא הורים וילדים.
שרה כהן: מבחינתנו אנחנו בעצם שמנו את ההורים כקהל יעד שהוא בו זמנית נמצא מבחינת.