GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: מדובר בעיקר בקרב האתיופים?
שרה כהן: התכנית בעצם מתקיימת ב-7 יישובים.
שרה כהן: ארבעה בקרב יוצאי חבר העמים, כשיישוב אחד לגבי יוצאי קווקז; ו-3 בקרב יוצאי אתיופיה.
שרה כהן: אנחנו מלווים את זה במחקר הערכה שאנחנו מממנים אותו.
שרה כהן: התכנית עצמה היא בתקצוב משותף עם הרשות למלחמה בסמים, ואת מחקר ההערכה אנחנו מממנים.
שרה כהן: אנחנו הכשרנו יחד עם הרשות למלחמה בסמים מנחה קבוצות הורים במרכז מיה.
קולט אביטל: אתם מתחילים לראות איזה תוצאות או שזה מוקדם מדי?
שרה כהן: האנשים עובדים.
שרה כהן: תראו, התכניות בעצם בחלקן.
שרה כהן: למשל התכנית "מסיכון לסיכוי" כבר התחילה בשנת 2003 והיא פועלת גם ב-2004.
שרה כהן: זו תכנית שעובדת ברמה יישובית על קבוצה של כ-500 בני-נוער בסיכון שאותרו ביישוב מתוך מגמה בעצם להתמודד עם יישוב שלם.
שרה כהן: אחד מהדברים שאני יכולה להגיד ברמה של תוצרים או שני דברים שאני יכולה להגיד ברמה של תוצרים, הם מתוך בעצם נתונים שהועברו אלי על-ידי ד"ר סוזי בן-ברוך מהמשטרה.
שרה כהן: האחד, שביישובים שבהם מתקיימת התכנית "מסיכון לסיכוי", בשלושה מתוכם, לא רק שהעבריינות בעצם התיקים שנפתחו לילדים העולים, לא גדלו אלא שהיתה גם ירידה.
שרה כהן: הנתון השני בעצם שמבחינתנו אנחנו רואים אותו וזה גם נתון חדש שהועבר אלי על-ידי ד"ר בן ברוך, ששיעור התיקים שנפתחו לילדים עולים מארצות חבר העמים בשנת 2004 עלה רק ב-0.1 אחוז.
שרה כהן: המשמעות היא שלאחר שנים של עלייה בשיעור התיקים לילדי חבר המדינות בשנת 2004, היתה בעצם ירידה.
קולט אביטל: היתה עצירה, לא היתה ירידה.
שרה כהן: עצירה של מגמה של עלייה לאורך שנים, משמעותה בעצם איזה שהיא מגמה של שיפור.
שרה כהן: אז אלו הם סוג הנתונים שכרגע אנחנו כן מנסים בעצם להתייחס אליהם כדי בעצם גם לכוון את ההתמודדות שלנו.
שרה כהן: מתוך התכנית "מסיכון לסיכוי" לדוגמה, גזרנו מודל עבודה של ליווי נוער עולה עובר-חוק, שהמשמעות שלו של ליווי בני-נוער החל מהשלב שנעשתה עבירה ראשונה כדי למנוע חזרה של עבירות.
שרה כהן: על הבסיס של התכנית הזו פיתחנו תכנית חדשה שנקראת "סיכויים" שהיום פועלת ב-10 יישובים נוספים שהוגדרו על בסיס של הצלבת נתונים בין שירות מבחן לנוער והמשטרה שיש בהם יותר מ-30 אחוז פשיעת תיקי נוער עולה.
שרה כהן: והתכנית כרגע עובדת באמצעות עמותת "ידידים" ב-10 יישובים נוספים.
שרה כהן: המשמעות היא כרגע שב-14 מבין היישובים שבהם יש את הנתונים היותר כבדים של פשיעת נוער עולה, יוכנס תפקיד חדש של מלווה דובר שפה שמתחבר לילד ולמשפחתו מהשלב הראשון.
קולט אביטל: אתם גם עובדים עם כל יתר הארגונים החברתיים שעוסקים, החל מאל"ם וכלה באחרים שעוסקים.
קולט אביטל: יש איזה שולחן משותף לכולם?
שרה כהן: נכון מאוד.
שרה כהן: אני חושבת שזה היה באמת חלק מהתקציב, אני אומרת את זה, אפשר ליצור איזשהו ייצוב משמעותי יותר של עבודה גם עם ארגונים.
שרה כהן: לדוגמה, כל רכזי הנוער העולה שמופעלים היום בכל ה"הפוכים", "הפוך על הפוך", בכל הארץ באמצעות אל"ם, ממומנים על-ידי משרד הקליטה.
שרה כהן: זאת אומרת, בכל "הפוך על הפוך" שיש בו גם רכז דובר, מקשר, גם דובר רוסית וגם דובר אמהרית, ממומן באמצעות משרד הקליטה.
דני יתום: שרה, פה יש לי כאן רשימה מאוד נכבדה של פעילויות ויחד עם זה הדוח מדבר בעד עצמו.
דני יתום: זה דוח מאוד מאוד קשה.
דני יתום: איפה החסמים?
דני יתום: מה חסר כדי שהפעילות הזאת שאתם מדברים עליה תהיה פעילות ארצית, כלל ארצית, תטפל בכל המוקדים בו זמנית?
דני יתום: כי הרי כבר אמרנו, אי אפשר לחכות.
דני יתום: גם אם נחכה עוד שנה או שנתיים, בינתיים ירדו לטמיון חלק מהילדים.
דני יתום: מה חסר לכם?
דני יתום: האם המגבלה היא תקציבית, האם המגבלה היא תקנית?
דני יתום: מה חסר, בלי להתבייש.
דני יתום: יכול להיות שאנחנו נוכל לסייע.
שרה כהן: אני חושבת שיש כמה דברים.
שרה כהן: מה שאני פירטתי כאן כרגע מתייחס ברובו לבני-נוער ברמה שנמצאים בעצם ברצף הסיכון ממש בקצה כמעט.
שרה כהן: אני חושבת שבמקביל לעבודה שנעשית כאן, קודם כל חיזוק העבודה שנעשית במערכת הבית-ספרית וגם בנושא הזה כן התקיים ומתקיים כרגע תהליך של עבודה משותפת עם משרד החינוך, עם הרשות למלחמה בסמים, לצורך התאמה של תכניות במערכת הבית-ספרית בנושא של מניעת שימוש בסמים, התנהגויות סיכון ואלכוהול במערכת הבית-ספרית.
שרה כהן: לפחות אחת מהנחות העבודה היתה, למשל, שהתכניות שמבוצעות בתוך בית-הספר, הן לא מספיק רגישות ורגישות תרבות לאוכלוסייה העולה.
שרה כהן: נעשית כרגע עבודה של תכנים שיוכנסו גם לתוך מערכת החינוך.
שרה כהן: הכי קל לבוא ולהגיד לך שחסר כסף.
שרה כהן: זה המשפט שהוא משפט, נקרא לזה, שיכול להתאים להכל.
שרה כהן: אבל אני חושבת שלא חסר רק כסף.
שרה כהן: אני חושבת שמה שחסר זה גם כניסה יותר ברורה ומשמעותית של אנשי מקצוע דוברי שפה לתוך כל המערכות.
שרה כהן: אני חושבת שמה שחסר גם יותר זה תהליך מובנה של הכשרה בנושא של ידע ורגישות ויכולת תרבותית בכל השירותים.
שרה כהן: גם לאלה שהם לא דוברי שפה, להכניס את זה בצורה מובנית.
שרה כהן: אני חושבת שמה שעוד יכול להוסיף זה תשומות מאוד משמעתיות שבאות מתוך גורמי חוזק וחוסן מתוך הקהילה עצמה.
שרה כהן: וזה חלק מהדברים שחלק מהציפיות שאנחנו באנו גם מול עמותות וארגונים שיש בתוך ובקרב האוכלוסייה, ואמרנו, "או-קיי, בואו ותהיו משולבים ובעצם תאפשרו גם את הערך המוסף שלכם של צעירים חזקים, גם לצורך ליווי ואיזושהי משמעות של הדדיות בין אלה שהצליחו ובין אלה שקשה להם יותר".
שרה כהן: אני חושבת שזה תהליך שגם כרגע מתרחש עם הקואליציות של ארגוני העולים.
שרה כהן: שכרגע בעצם מבחינתנו בעצם אנשי קשר או גורמים שאני גם מפתחת אתם תכניות בנוסף לפיתוחים שמתקיימים עם השירותים שהם השירותים הרלוונטיים.
שרה כהן: שורה אחרונה.
שרה כהן: בלי שייעשה מאמץ משותף - אני חושבת שאנחנו יודעים מה צריך לעשות.
שרה כהן: אני חושבת שאנחנו כן מנסים לעלות על דרכים שהן דרכים משמעותיות.
שרה כהן: יש תכניות טובות שאנחנו יודעים שהן קיימות.
שרה כהן: לו היה לנו באמת יותר תקציב, אפשר היה להרחיב אותן.
שרה כהן: בתכנית של "סיכויים", לדוגמה, כבר מגיעים אלי דרך שירות מבחן לנוער, לגבי ותיקים, ואומרים: "הלוואי והיתה לנו את אותה תכנית לא רק לגבי עולים אלא לגבי ותיקים".
שרה כהן: מבקשים אפילו שילדים שנמצאים 20 שנה בארץ שייכנסו לתכנית.
קולט אביטל: בואי לא נחזור שוב פעם לפרטים.
קולט אביטל: מה את ממליצה?
שרה כהן: מה שאני ממליצה.
שרה כהן: אני חושבת שהכיוון שאנחנו עושים אותו כרגע הוא כיוון נכון.
שרה כהן: אנחנו, לפחות מבחינתנו, השירותים והגורמים השונים, ננסה להשקיע ככל שניתן בנושא הזה.
שרה כהן: אם הכנסת פה והמקום שאתם נמצאים תוכלו להיות כאן לעזר בסימון תקציבים ברורים יותר לצרכים האלה, בהגדרה של סימון תקציבי ברור בתקציבים של כל המשרדים - אני חושבת שזה יכול להיות המשמעות, זאת אומרת, של הביטוי הנכון ביותר לנושא הזה.
קולט אביטל: ירון מנשה, בבקשה, מהאגודה הישראלית למען עולי אתיופיה.
קולט אביטל: רק אבקש לקצר כי יש עוד כמה דוברים.
ירון מנשה: תודה.
ירון מנשה: לגבי המחקרים של הנשירה, כי ההערכה שלנו שהנתונים של מכון ברוקדייל שזה בין נשירה בקרב תלמידים יוצאי אתיופיה, נשירה סמויה, היא עוברת את השליש מהתלמידים.
קולט אביטל: הנתונים שקיבלנו מכם רק לפני חודש היו 25 אחוז, מאז הם כבר הפכו לשליש?
ירון מנשה: לגבי נשירה סמויה, אנחנו מדברים על מעל שליש.
ירון מנשה: לגבי הנתונים שהציגו.
רן כהן: נשירה סמויה או נשירה גלויה?
ירון מנשה: יש נשירה גלויה.
רן כהן: גלויה, זה לא מגיעים לבית-ספר?
ירון מנשה: גלויה זה שבתי-הספר מדווחים שבסוף השנה, בתחילת השנה, התלמידים עזבו.
ירון מנשה: אבל במהלך השנה כשהתלמיד לא מגיע לבית-הספר אז הוא לא נכלל בתוך המספרים של הנשירה.
ירון מנשה: לגבי הנתונים שהציגו לגבירתי, לגבי הנתונים שאמרת שהם מעודדים, של בגרות.
ירון מנשה: אז קצת אני מצטער לקלקל את המסיבה, מה שנקרא.
ירון מנשה: אבל מהנתונים שהציגו ש80- אחוז ניגשים לבגרות ו-40 אחוז זכאים לבגרות.
ירון מנשה: בבדיקה שלי בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מה שהם לא פרסמו, זה שרק 12 אחוז מהתלמידים זכאים לתעודת בגרות שהיא עומדת בתנאי הסף של סף הקבלה לאוניברסיטה.
ירון מנשה: זאת אומרת, שיש מניפולציה ומשחק במספרים וגם הבגרות עצמה.
קולט אביטל: כן, אבל, ירון, אנחנו לא רוצים רק לחזור עכשיו על סטטיסטיקות.
קולט אביטל: אנחנו חייבים להתקדם, איזה שהן מסקנות.
ירון מנשה: בסדר, אני רק אסיים במשפט.
ירון מנשה: חבר-הכנסת רן כהן, יש את מי להאשים.
ירון מנשה: יש מערכת חינוך ויש בהם שלא עובדים כמו שצריך.
ירון מנשה: ואם מנהל בית-ספר באשדוד מתעלל בתלמידים, מכה תלמידים, ולמרות שהיושב-ראש ערכה דיון בנושא הזה ופנתה לכל הגופים - למערכת החינוך, לנציבות שירות המדינה והיה מעקב של המועצה לשלום הילד ולחץ על המשטרה - ועדיין המנהל אחרי כמה חודשים משמש כמנהל בית-ספר ועדיין לא הדיחו אותו - אז כן יש פה בעיה של מדיניות.
רן כהן: זו שערורייה של כל ילד, לא רק לילדי עולים.
קולט אביטל: יש לנו מוזמנים כאן, ילדים משפ"י, השירות הפסיכולוגי.
רימה גלקין: שלום לכולם.
רימה גלקין: אני נכנסתי לתפקיד בשפ"י כמדריכה בנושא מניעת שימוש סמים ואלכוהול בקרב עולים חדשים.
רימה גלקין: נכנסתי לתפקיד מחודש דצמבר 2004 מתוך דאגה למצב הקשה של נוער עולה.
רימה גלקין: בימים האלה אני מסיימת מחקר מקיף בנושא של תהליך הסתגלות של נוער עולה שעוד כמה חודשים אני אשמח לפרסם אותו.
רימה גלקין: שבעצם המטרה היתה לגלות אותם גורמים שמנבאים הצלחה או כישלון בתהליך קליטה של נוער עולה.
רימה גלקין: הנתונים שאנחנו קיבלנו, בעצם נתונים שלא נותנים לנו הסבר מדוע זה קורה לילדים ומה לעשות עם זה.
רימה גלקין: בעצם אלה שתי שאלות שאנחנו שואלים את עצמנו.
רימה גלקין: רק במשפט אחד, כי אני לא בתפקיד של חוקרת כרגע.
רימה גלקין: יש היום צורך בליווי פסיכולוגי חינוכי לטווח הארוך, ליווי ממוקד של תהליך הקליטה ולשם כך יש מקום לעבודה משותפת ופיתוח טכנולוגיה של תהליך קליטת עלייה.
רימה גלקין: כי היום כולנו מטפלים בנוער עולה ועדיין אין לה את העבודה המערכתית המשותפת של כל הכוחות, של כל האנשים שיושבים כאן.
רימה גלקין: במשך חודשיים וחצי מה שנעשה במשרד, אני התחלתי בהכשרת גורמים שעוסקים בעולים, אם זה יועצים חינוכיים, אם זה מובילים בית-ספריים, שזה תפקיד חדש שהוכנס בשפ"י, מוביל בית-ספרי בתחום מניעת שימוש בסמים.
רימה גלקין: סיימנו עם הדרכת מדריכים ארציים.
רימה גלקין: הגענו לאזור הדרום, כל האנשים יועצים חינוכיים, מדריכים שעובדים עם הילדים בבית-ספר, כולל נוער, הוכשרו וקיבלו לפחות על קצה המזלג, הבינו מיהו ילד עולה.
רימה גלקין: כי אנחנו לא יכולים לעבוד עם ילדים עולים בלי להבין לפחות קצת מיהו הילד שמולנו.
רימה גלקין: היו לי מפגשים מרתקים במינהל ההתיישבותי, נפגשתי עם מורות חיילות שהולכות לעבוד בפנימיות עם נוער עולה, ומתברר שאותם האנשים שאמורים לתת מענה, הם אנשים שהם מכירים את העולים, עובדים אתם שנים ומכירים אותם מרחוק.
רימה גלקין: בימים האלה הוצאנו חוברת, כל מורה ומחנך למניעה שחוברת לעולים חדשים.
רימה גלקין: כי הגענו למסקנה שילדים עולים, אם זה נושא של סמים ואלכוהול, ילדים עולים בגלל קשיי שפה בעצם אין להם שום חשיפה לתכנית מניעתית, אם זה בנושא של אלימות, אם זה בנושא של שימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים כי פשוט הם לא מבינים את השפה או שהטקסטים או תכנים, שעובדים אתם לא מותאמים לתרבות שלהם.
רן כהן: בעצם החוליה החלשה ביותר מבין הילדים העולים זה העולים החדשים לאחרונה, שעדיין הם עוד לא יודעים שפה, או דווקא עולים החדשים הקצת יותר ותיקים שהם כבר כן יודעים עברית.
רן כהן: אבל ההיטמעות בחברה הישראלית מביאה אותם ליפול לסמים.
רימה גלקין: יש פה שני היבטים.
רימה גלקין: היבט ראשון זה ילדים שהם חדשים, שיש להם בעיית שפה, שעדיין לא השלימו את תהליך רכישת השפה.
רימה גלקין: נושא שני שזה בעצם התכנית שמותאמת לאוכלוסייה.
רימה גלקין: למשל, שאם אנחנו מדברים על שתיית ערק, כן, זה לא מדבר לילד עולה.
רימה גלקין: אם אנחנו מדברים על שתיית וודקה לדוגמה, זה כן מדבר.
רימה גלקין: אם אנחנו מדברים על שתייה שזה חלק מהתרבות - אז אנחנו מדברים כבר על נזק שתייה ועל הפעלת שיקול דעת, על שתייה מבוקרת.
רימה גלקין: כי אחרת כשיש בקבוק על השולחן ואתה אומר, "עד כמה שזה מזיק לבריאות" - אתה הופך להיות לא רלוונטי.
רימה גלקין: לכן עובדים על מניעה אבל דרך להתחשב בהיבטים תרבותיים.
רימה גלקין: וכאן, למשל, לילד יש אפשרות לרכוש שפה כי יש פה טקסטים עם שאלות, עם אפשרות לחיבור, להשלמת משפטים.
רימה גלקין: לומדים שפה אבל דרך תכנים מניעתיים.
רימה גלקין: וכאן, בעצם, המשרד יצא בשיתוף פעולה מאוד יפה עם האגף לקליטת עלייה במשרד החינוך.
רימה גלקין: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה, עם שרה כהן, עם הרשות למאבק בסמים.
רימה גלקין: ודבר מאוד חשוב, ובזה אני מסיימת, שנוער עולה- מאוד חשוב גם לחזק את הילדים האלה ובעצם לחזק את מיקוד השליטה הפנימי שלהם שהם ייקחו את החלק בתכניות המניעה.
רימה גלקין: ולכן יש פה שלושה ילדים עולים שהם בעצם לקחו את החלק בתכניות המניעה בתחום הסמים, ואני ברשותך אתן להם לדבר.
קולט אביטל: מכיוון שאנחנו צריכים להתקרב לסיום הישיבה, אני אבקש מאחד מהם לדבר.
רימה גלקין: או-קיי.
רימה גלקין: אני רק אציג, יש פה שלושה ילדים.
רימה גלקין: דנה היא חברת מועצת תלמידים, היא ילדה שהיא משתתפת בכל הפעילויות כולל הנושא של השימוש בסמים.
רימה גלקין: ויש לנו פה ילד שהוא ידבר.
אנטון גולדשטיין: אני עולה חדש, עליתי ב-1999.
אנטון גולדשטיין: עכשיו אני לומד.
דני יתום: מאיפה עלית?
אנטון גולדשטיין: מברית-המועצות.
אנטון גולדשטיין: אז עכשיו אני לומד בכיתה מיוחדת.
אנטון גולדשטיין: מה זה מיוחדת, מסלול מחשבים ואלקטרוניקה.
אנטון גולדשטיין: אני השתתפתי בסדנא של עמיתי סמים.
אנטון גולדשטיין: לאחר מכן העברתי שיעורים בכיתות שלנו של השכבה.
אנטון גולדשטיין: הסברתי על הנזק בשימוש חומרים פסיכו-אקטיביים.
אנטון גולדשטיין: אי אפשר להגיד שההשפעה שלי היתה כל-כך חזקה, אבל היו תוצאות.
אנטון גולדשטיין: באו ילדים והיתה קבוצה של ילדים שהגיעה ליועצת בית-ספר וסיפרה על חבר שבעצם משתמש בסמים ואת הפעילות שלנו.
רן כהן: באיזו שפה הסברת את זה?
אנטון גולדשטיין: בעברית ולקבוצה אחת ברוסית.
מילנה יערי: אני מהקואליציה למען נוער עולה בסיכון.
מילנה יערי: יש לנו פה היום עוד נציגים מקליטת עולים מקווקז, עדה ספנוב, פורום עולים עולים.
מילנה יערי: ואני רוצה לומר שמאוד משמח לשמוע שהיום, זאת אומרת, אנחנו ושרה מדברים אותה שפה מקצועית.
מילנה יערי: ובאמת יש התפתחות מאוד חיובית של שיתוף פעולה עם ארגונים בכלל, עם הקואליציה בפרט.
מילנה יערי: אנחנו עבדנו גם עם הרשות למלחמה בסמים ומשרד הקליטה ביחד בכל הנושא של פיתוח מדיניות לאותם שבעה פיילוטים.
מילנה יערי: אז אני חושבת שיש יותר ויותר נכונות ועבודה עם ארגונים חברתיים.
מילנה יערי: יחד עם זאת, למרות שיש התפתחות בהבנה של רגישות תרבותית ועבודה עם ארגונים חברתיים, ואני חושבת שפה ושם מתפתחת יותר מדיניות מסודרת בנושא למרות שיש עוד מה לעשות.
מילנה יערי: אני חושבת שחשוב להבין ששום מדיניות לא תוכל לצאת לדרך בלי שהיא מתוקצבת בהתאם.
מילנה יערי: ואני לא מדברת על משרד הקליטה, כי איכשהו שם באמת יש היום את הנושא יותר ויותר על סדר היום.
מילנה יערי: אלא לדוגמה, על משרד הרווחה.
מילנה יערי: אנחנו מדברים על מניעה, מניעה.
מילנה יערי: אבל מתוך שיחה לדוגמה עם מישהי שמנהלת את היחידה להתמכרויות במשרד הרווחה, היא ציינה שיש בשירות שלה בין 40 ל-50 אחוז מהמטופלים שהם עולים.
מילנה יערי: זאת אומרת, מסך כל המטופלים ביחידה להתמכרויות יש לנו 50 אחוז עולים.
מילנה יערי: ואז השאלה הנשאלת- האם המערכת שמבינה מה סדר הגודל של המצוקה, ומה סדר הגודל של צרכים, מתאימה את עצמה גם בהיבטים התקציביים.
מילנה יערי: ואני יכולה לומר שאין דבר כזה.
מילנה יערי: אין דבר כזה בכל מה קשור למשרד הרווחה ואני חושבת שגם ברשות למלחמה בסמים אין דבר כזה, כסף ייעודי לעבודה עם עולים.
נעמה צוייג: אם את אומרת, את כבר יודעת.
מילנה יערי: לגבי משרד הרווחה אני יודעת בוודאות.
מילנה יערי: לגבי הרשות למלחמה בסמים אני לא יודעת.
מילנה יערי: אבל אני חושבת שצריך, זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על המלצות של הוועדה הזאת היום, אז הייתי שמה בהמלצות מאוד מאוד חזק לייעד תקציבים ברשויות שמטפלות במניעה וטיפול לעבודה עם עולים, תקציבים ייעודיים.
מילנה יערי: משהו שאפשר לעקוב אחריו ולשאול מה נעשה עם הכסף ולאן הוא הופנה.
מילנה יערי: ואם שואלים מה לעשות עם הכסף - אז הייתי לוקחת כח-אדם ייעודי כמו ששרה כהן אמרה, ואנחנו כבר היום, אני שמחה, מדברים באותה שפה, שצריך לעשות עבודה טיפולית מתוך הבנה של הקונטקסט, מתוך הבנה של השפה התרבותית.
מילנה יערי: וזה כבר לא עניין של שפה עברית, זה הרבה מעבר, ואני חושבת שלשמחתי היום כל אנשי המקצוע והמשרדים מבינים את זה.
מילנה יערי: צריך לקחת כסף גם בשביל תכניות מותאמות לטיפול.
מילנה יערי: זאת אומרת, לפיתוח תכניות ולהפנמה.
מילנה יערי: ואני חושב ששרה עושה הרבה מאוד דברים, אבל שרה היא לא כל השירותים, זאת אומרת, במשרדים ממשלתיים.
מילנה יערי: אני חושבת שחסר מאוד שיתוף הפעולה בין - אני אומרת את זה ברמה האישית של הקואליציה - בין משרד החינוך ומשרד הרווחה, אני חושבת שמאוד מאוד חשוב למנוע מניעה.
מילנה יערי: כי אם הם לא נשארים בתוך בתי-הספר, אתה לחלוטין צודק, הם מגיעים לכל אותם המוסדות לעבריינים.
מילנה יערי: זה בהמלצות שאני אשמח שיצוין וזה משהו מתוך העבודה שלנו.
נעמה צוייג: אני רוצה ממש במילה אחת.
נעמה צוייג: בשיתוף פעולה מאוד הדוק בין משרד הקליטה, משרד החינוך, שפ"י, משרד הרווחה, ויש התכניות ששרה דיברה ולכן אני לא אפרט.
נעמה צוייג: יש המון קבוצות ואם בשורה האחרונה נאמר, במקום שבע קבוצות אם היינו 70 זה היה אחרת.
נעמה צוייג: אם היו תקציבים ייעודיים זה נכון.
נעמה צוייג: אבל לומר שוב, "אין", זה כל-כך פופולארי לומר "אין שיתוף פעולה".
נעמה צוייג: גבירתי, יש שיתוף פעולה.
נעמה צוייג: יושבים בישיבות ונפגשים וכותבים תכניות ומספיק לומר שאין שיתוף פעולה, זה מקומם.
נעמה צוייג: אני לא אמרתי "כל-כך טוב", אמרתי "עושים".
יעקב מרגי: אני חושב שבדרכה היא ניסתה לחדד את הבעיות.
יעקב מרגי: לא באנו פה לומר מה טוב, אנחנו יודעים.
יעקב מרגי: מה לא טוב, אני מצפה שתגידו.
נעמה צוייג: לא, זה לא כך.
נעמה צוייג: אני שומעת את זה יותר מדי פעמים.
יעקב מרגי: אני חושב שהדיון פה היה יותר מפרגן מאשר מצביע על הבעיות.
נעמה צוייג: 70 קבוצות ב-70 יישובים או ב-140 יישובים ולא 7 קבוצות, זה נכון.
דני יתום: את צודקת לגמרי, צריך להחיל את זה בפריסה כלל ארצית.
נעמה צוייג: זה כל ההבדל.
נעמה צוייג: אבל יש תכניות ואנחנו יושבים ביחד.
רעיה ריגר: אני רציתי להגיד שאנחנו עבדנו ביחד עם משרד הקליטה ורווחה והרשות למלחמה בסמים.
רעיה ריגר: היה פיילוט מאוד מאוד מוצלח בבאר-שבע, עשינו אותו שוב.
רעיה ריגר: ועכשיו אני יודעת שהתחילו לעבוד עולים מתנדבים שיושבים בקו פתוח בקשר לסמים.
רעיה ריגר: זה פיילוט ביחד.
רעיה ריגר: ואני מאוד מאוד מקווה שאנחנו ממשיכים לעבוד.
רעיה ריגר: אבל מאוד חסר כסף לפעילות לארגונים.
רעיה ריגר: זה דבר חשוב.
קולט אביטל: אני הייתי רוצה אולי להקריא בפניכם את החלטות שתי הוועדות, ההחלטות המשותפות.
קולט אביטל: ברור שמצד אחד אנחנו מתמודדים פה עם תופעה שהיא בסדר גודל הולך ותופח ומחמיר.
קולט אביטל: למרות שאנחנו שומעים שבפעם הראשונה יש איזו שהיא עצירה בכמה מקומות.
קולט אביטל: בכל זאת הסטטיסטיקות מדאיגות מאוד.
קולט אביטל: וברור שגם אם שמענו מסביב לשולחן גם על תכניות קיימות וגם על שיתוף פעולה כזה או אחר וגם על גופים שעושים את המיטב ואת המרב - אנחנו עדיין לא מתמודדים עם התופעה כפי שהיא.
קולט אביטל: וגם אם אנחנו מברכים על המאמצים שנעשים לעומת דלות האמצעים - אנחנו צריכים כאן לפחות לנסות לראות את התמונה הכוללת ולראות איך אנחנו מתמודדים אתה.
קולט אביטל: ולכן הנה מה שאנחנו רוצים להחליט: ועדה העלייה והקליטה והוועדה למעמד הילד מברכות על תרומתו של משרד הקליטה לפרסום השנתון "ילדים עולים", אבל הן רואות בחומרה את הנתונים המתפרסמים בו.
קולט אביטל: הוועדות סבורות כי המפתח הוא קודם כל במערכת החינוך ושומה עליה לעשות הכל שבידה למניעת נשירת תלמידי עולים.
קולט אביטל: הוועדות רשמו לפניהן את הצלחת התכניות הקיימות ואת תחילת הפרוייקט המשותף של משרד הקליטה והרשות הלאומית למלחמה בסמים וממליצה על איגום משאבים ופריסתה הכלל ארצית.
קולט אביטל: הוועדות סבורות כי צריכה לקום תכנית לאומית לטיפול בילדי עולים נושרים ועבריינים כאחת.
קולט אביטל: תכנית שמגמתה להתמודד עם מכלול הגורמים החברתיים, המשפחתיים והחינוכיים שמביאים ילדים לסף פשיעה.
קולט אביטל: הן קוראות לראש-הממשלה, לשרת הקליטה, לשרת החינוך ולמשרד הרווחה, כי הרי אין לנו שר, להקים צוות משותף קבוע שמשימתו להקים את התכנית הלאומית הזאת.
קולט אביטל: כמו-כן, קוראות הוועדות לראש-הממשלה לדאוג להקצאת התקציבים הייעודיים הדרושים למטרה הזאת.
קולט אביטל: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות ואנחנו שוב נדרשים היום לבעית הדיור, אחת הבעיות המורכבות והסבוכות במדינה אבל עם דגש מיוחד בקרב ציבור העולים.
קולט אביטל: הקדשנו לכך ישיבות רבות בעבר אבל היום עם חילופי כוח הגברא במשרדי הממשלה אנחנו מארחים בפעם הראשונה את שר השיכון והבינוי החדש חבר הכנסת שר הבינוי והשיכון יצחק הרצוג: ואנחנו שמחים על כך.
קולט אביטל: למען הגילוי הנאות אמסור לחברי בוועדה ולצופים בבית שאנחנו כבר ישבנו על חלק מהבעיות, הקדשנו ישיבת הכנה לישיבה הזאת עם המנכ"ל החדש שלך.
קולט אביטל: איתנו הצוות הבכיר של משרד השיכון ואולי אפתח בכמה מילים.
קולט אביטל: אנחנו ננסה, כיוון שהישיבה הזאת עם השר תארוך עד השעה עשר ושלושים, ננסה לקיים דיון כמה שיותר מהיר ויעיל מפני שיש לנו שלושה מכלולים.
קולט אביטל: הבעיה הראשונה שמטרידה את כולנו היא בעיית הדיור הציבורי או יותר נכון המחסור החמור בדיור הציבורי, כאשר אנחנו יודעים שמבין הממתינים לאותו דיור ציבורי, בין הנזקקים לו, שמונים אחוזים הם עולים, מדובר בדרך כלל על אנשים קשישים או חולים.
קולט אביטל: היום, כפי שלנו ידוע ממתינים בתור מאז 1992 כ 56,000 איש.
קולט אביטל: ישנו החוק שנחקק לפני כמה שנים פה בכנסת, שבעקבותיו נמכר חלק מהדיור הציבורי.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שחלק מהכספים הועברו כחוב לסוכנות היהודית, אבל אנחנו גם יודעים שחלק מהכספים חזרו לאוצר המדינה ושלרשות הנושא הזה צריך לעמוד תקציב על מנת לחדש את מאגר הדיור הציבורי.
קולט אביטל: בעיה שנייה, כיוון שאין מספיק דירות בדיור הציבורי, משרד הקליטה עסוק ובדרך כלל גם מצליח למצוא אשכולות דיור להשכרה.
קולט אביטל: יש כאן שני מכלולי בעיות.
קולט אביטל: הבעיה הראשונה, אדוני השר, היא שככל שחולף הזמן ההשתתפות בשכר דירה יורדת בצורה מאוד משמעותית.
קולט אביטל: הבעיה השנייה כפי שאנחנו רואים אותה היא שלא קיימת אינסטנציה ממשלתית שעוזרת לעולים עצמם, לעיתים קרובות הם מסתבכים בחוזים בלי שום ייעוץ משפטי, עם בעלי בית שאינם מכבדים את התנאים עליהם הם חתמו ולכן גם למכלול הזה צריך לתת איזשהו מענה.
קולט אביטל: הבעיה השנייה שאנחנו רוצים להעלות אותה היא בעיה כאובה, המשכנתאות, או יותר נכון, ההשתתפות של הממשלה, היינו המענק שניתן בעבר לעולים במסגרת המשכנתאות, מענק שבוטל לפני כשנה וחצי על ידי האוצר.
קולט אביטל: עד כמה שאני מבינה זאת לא הייתה בדיוק מדיניות משרד השיכון אלא מדיניות האוצר ואנחנו רוצים לדעת, אם אנחנו רוצים לעודד עלייה מה המענה הנכון שאנחנו נותנים לעולים, בעיקר אלו שיגיעו.
קולט אביטל: המכלול השלישי, אדוני השר, ואני מבינה שאתה מודע לזה הוא הנושא של הבנייה הקלה בנגב ובמקומות אחרים.
קולט אביטל: בנגב הבעייה היא אקוטית יותר, הקדשנו לנושא זה ישיבות רבות.
קולט אביטל: אנחנו סבורים שחלק מהבתים שם אינם ראויים לדיור וחבל על הכסף שמושקע היום בשיפוצים.
קולט אביטל: אם אינני טועה, כ 64 מליון שקל כבר הושקעו בתיקונים ובשיפוצים וכסף נוסף יוקדש לכך בתקציב שלך.
קולט אביטל: אנחנו חושבים שלגבי לפחות חלק מהבתים, יש למצוא פתרונות חלופיים.
קולט אביטל: ההישג היחידי שלנו כוועדה הוא שהצלחנו לשכנע את משרד השיכון אחרי מאמצים רבים לערוך סקר מקיף ולראות אילו מהבתים ניתנים בכל זאת לתיקון ואילו חבל על הכסף וחבל על הזמן.
קולט אביטל: אלה שלוש המכלולים.
קולט אביטל: הזמן שעומד לרשותנו מועט, איתנו נציגים של משרד השיכון, של החברות לדיור ציבורי, נציגי ציבור וחברי הכנסת כמובן.
קולט אביטל: בוקר טוב לסגן השר החדש אלי בן מנחם, ברוכים הבאים לוועדה.
קולט אביטל: נשמע קודם את שר הבינוי והשיכון החדש שר הבינוי והשיכון יצחק הרצוג, בבקשה.
יצחק הרצוג: בוקר טוב גבירתי יושבת ראש הוועדה.
יצחק הרצוג: קודם כל אני מקבל בברכה את סגן השר עמיתי אלי בן מנחם שאנחנו עובדים ביחד בתחומים רבים שקשורים לקידום המשרד.
יצחק הרצוג: אני מקבל בברכה את חברי הכנסת, את מנהלי ויושבי הראש לפי העניין של החברות המאכלסות שקשורות למשרד הבינוי והשיכון שנמצאים איתנו כאן, ראשי אגפים במשרד הבינוי והשיכון, אנשי האוצר וכמובן כל האורחים הנכבדים ולבסוף את חברי הכנסת.
יצחק הרצוג: לך גבירתי אני רוצה לומר שאנחנו רואים חשיבות רבה מאוד בשיתוף פעולה עם הוועדה בראשותך.
יצחק הרצוג: הבאת בפנינו כבר מספר נושאים חשובים שטופלו ואני אציין אותם.
יצחק הרצוג: פגשתי גם חלק מעמיתייך וגם את חברת הכנסת לשעבר, סופה לנדבר, גם איתה ישבתי, ואני אתייחס לכל הפניות שתועלנה בדיון הזה.
יצחק הרצוג: הדיון הוא חשוב מאוד ובעצם, אם אפשר לומר הוא לא רק משליך על בעיית הדיור לעולים, הוא גם משליך בכלל על בעיית הדיור הציבורי.
יצחק הרצוג: כפי שאתם רואים אנחנו מנסים בתקופה האחרונה מאז כניסתי לתפקיד, למצוא פתרונות ולהקל בשורה של נושאים.
יצחק הרצוג: קודם כל כהערת פתיחה.
יצחק הרצוג: עם כניסתי לתפקיד יזמתי מספר דיונים.
יצחק הרצוג: קיימנו דיון שלם של הנהלת המשרד והחברות המאכלסות עם גופים שמייצגים את דיירי הדיור הצבורי.
יצחק הרצוג: היה דיון מרתק וחשוב מאד שגם פתח את הראש לכולם, והיו שם נושאים שנוגעים לכלל, לא רק לציבור העולים.
יצחק הרצוג: זה קודם כל כהערה.
יצחק הרצוג: שנית אני אמנה אחר כך הקלות שאנחנו יוזמים ויזמנו כבר בפועל לגבי דיירי הדיור הציבורי כולל העולים.
יצחק הרצוג: אבל קודם כל קצת נתונים.
יצחק הרצוג: משרד הבינוי והשיכון בנה בבניה תקציבית ובעסקאות משולבות באמצעות עמיגור כ 12,000 יחידות דיור בהוסטלים.
יצחק הרצוג: בנוסף הוא שוכר ממשרד הקליטה מקבצי דירות בשוק החופשי ומשכירם לקשישים.
יצחק הרצוג: במסגרת זו נשכרו כ 8000 יחידות דיור.
יצחק הרצוג: לגבי ההוסטלים, השבוע חנכתי את ההוסטל האחרון בכרמיאל, הוסטל יוצא מהכלל שמנוהל על ידי חברת שיקמונה.
יצחק הרצוג: במסגרת הדיור הציבורי רוכש המשרד דירות נ"ר לעולים נכים ועולי אתיופיה.
יצחק הרצוג: בשלוש השנים האחרונות קוצץ התקציב הזה בשישים אחוזים.
יצחק הרצוג: בשנת 2005 תקציב זה לא יקוצץ והמשרד פועל להגדלתו.
יצחק הרצוג: אנחנו מעדיפים מסלול דירות נ"ר ומעדיפים אותו על בנייה תקציבית.
יצחק הרצוג: לא רק בגלל שהאוצר לא נותן לנו כסף לבנייה תקציבית אלא משום שהיתרונות הם ברורים.
יצחק הרצוג: עלות בנייה תקציבית אינה נמוכה יותר מדירות נ"ר, דירות נ"ר ניתן לאתר במקום שנוח לדייר ויש יותר גמישות לאתר את המלאי הרלוונטי.
יצחק הרצוג: לא צריך להמתין מספר שנים עד גמר הבנייה.
יצחק הרצוג: לעיתים, יש רצון לא ליצור מקבץ שהוא רק של עולים, בניין שהוא רק של עולים, אלא ליצור מצב שהעולים משתלבים בכלל הציבור הישראלי.
יצחק הרצוג: לגבי החזרי משכנתא.
יצחק הרצוג: אני יודע שהנושא הזה יעלה וגם יעלה הנושא של הוועדה הבין משרדית ותהיה פה התייחסות של האוצר.
יצחק הרצוג: אבל אנחנו פועלים בכמה מישורים.
יצחק הרצוג: ראשית, הכנו דפי הסבר לנוטלי המשכנתא ולמתקשים בהחזרים.
יצחק הרצוג: שנית, הנחיתי לתקן את חוק ההוצאה לפועל ואת התקנות שקשורות לטיפול במשרדי בנוגע לשכר טרחת עורכי דין.
יצחק הרצוג: שלישית, בתקציב 2005 תוקצבו 5 מליון שקלים לנושא הזה ומשרדי השיכון, הקליטה והאוצר מגבשים קריטריונים לסיוע בתחום הזה.
יצחק הרצוג: אנחנו גם בקשר עם בנק ישראל והבנקים לגבי נושא המתקשים בהחזרים.
יצחק הרצוג: אני רוצה לומר שאין ספק שהיום בגלל המצוקה הכלכלית אנחנו רואים עלייה באי פירעון ובחדלות פירעון ואנחנו מנסים להתמודד עם זה, קודם כל כבעייה חברתית ולא משפטית, ולכן מכלול הצעדים שמניתי קודם.
יצחק הרצוג: לגבי הזכאויות והדיור הציבורי בכללותו.
יצחק הרצוג: תראו, ככלל אין ספק שהמכלול כולו הוא העדפה ברורה לטובת העולים בדיור הציבורי.