GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בועז לב: לא הלכנו את הצעד הנוסף הזה כי אנחנו רוצים לבחון את כל הישראלים ואת כל מי שבא –
קולט אביטל: אז אם אתם נוגעים בדבר הזה ואנחנו מדברים על ארצות שבהן אנחנו כן יודעים מה הסטנדרט, אנחנו, סליחה אם אני סוטה שוב פעם, כי הנושא של רוקחים הוא דוגמא קלאסית לזה.
קולט אביטל: רוקחים לומדים יותר ויותר שנים בצרפת מאשר פה, למה אנחנו מוציאים את נשמתם?
קולט אביטל: אם אתה פוטר רופאים מצרפת כי הכרת שם מוסדות בסדר ואנשים למדו במוסדות מוכרים למה אתה עושה איפה ואיפה ולגבי רופאי שיניים או פיזיותרפיסטים או אחרים אתה לא פוטר אותם, למה?
קולט אביטל: למה להכביד?
קולט אביטל: אני מנסה פשוט להבין את ההיגיון, אם כבר דיברנו על רופאים ואני רוצה לחזור על מה שאמרה חברת הכנסת סולודקין.
קולט אביטל: מדוע רופא שיניים צריך להיות, מה מידת האחריות על רופא שיניים שיותר גדולה מאשר על כירורג?
אבי ישראלי: הסיכוי שרופא כירורג יעבוד עצמאי בשטח הוא מאוד מאוד נמוך והסיכוי שרופא שיניים יעבוד עצמאי בשטח הוא מאוד מאוד גבוה, זה ההבדל.
יורי שטרן: והרופא הפרוקטולוג?
יורי שטרן: או הרופא הניאורולוג?
יורי שטרן: על כולם עובדים – יש מקצועות פולשניים –
אבי ישראלי: כל מקצוע פולשני מה שאני אומר זה נכון לגביו, הסיכוי שהוא יעבוד לבד הוא נמוך –
יורי שטרן: לא, הפרוקטולוג זה קליניקה קטנה שהוא יושב שם לבד וניאורולוג גם ואלה מקצועות עם הרבה מאוד פולשניות, לא פחות מרופא שיניים.
יורי שטרן: זה סתם –
מרינה סולודקין: פיזיותרפיה ורופאי שיניים .
מרינה סולודקין: סוגרות את הדלתות לפני הרופאים מצרפת- - -
אבי ישראלי: יש חוסר ברוקחים במדינת ישראל, בגלל זה נפתח עוד בית ספר, אני לא חושב שיש פה אינטרסים כלכליים, אני לא יודע כל רגע אנחנו זזים למקצוע אחר, זה קצת בעייתי אבל –
קולט אביטל: אתה צודק, בואו נעסוק מקצוע מקצוע בצורה מסודרת.
קולט אביטל: אני באתי ועשיתי השוואה כי אני פשוט לא מוצאת את ההיגיון, זה הכול.
אמיר שנון: קודם כל, ההיגיון הוא אמרתי זה קיים בחוק אז זה לא עניין של היגיון.
אמיר שנון: זאת אומרת אני מקווה שכמו שאתה אמרת החוק נקבע על פי ההיגיון.
אמיר שנון: אבל כרגע יש חקיקה אז אם רוצים לשנות צריך לשנות את החקיקה.
אמיר שנון: עכשיו, ספציפית לגבי הרוקחים בצרפת.
אמיר שנון: קודם כל, לא כולם לומדים יותר מאשר בארץ, אבל אחת הבעיות בלימודים של רוקחות בצרפת זה ששם יש מסלולים שונים וכך גם העיסוק שלהם.
אמיר שנון: יש רוקחים תעשייתיים, יש כאלה שהם עובדים במעמד ביניים שאגב מאוד מקשה עלינו מבחינתם של לבורנטים בבתי חולים, מקשה מצד אחד אבל הפתרון שלנו היה לאפשר להם לעשות, ללכת למסלול כזה או למסלול כזה, זאת אומרת גם כאן ניסינו ללכת לקראת.
אמיר שנון: כך שיש הבדל.
אמיר שנון: יש רוקחים בצרפת --
מרינה סולודקין: שיודעים הרבה יותר ממקומי, אנחנו יודעים מה זה רוקחות –
אמיר שנון: מה שאני אומר הוא שהם עובדים לא כרוקחים בבית מרקחת אלא הם עובדים כרוקחים לבורנטים, לבורנט זה איש מעבדה, עובד מעבדה בבתי חולים ולכן הרישיון שאנחנו נותנים, לנו אין תת קבוצות כאלה.
אמיר שנון: אדם יכול כאשר יש לו את הרישיון לעבוד במקום כזה או אחר אבל כרישוי אין לנו דבר כזה ולכן כאשר אנחנו נותנים רישיון, רוקח יכול לעבוד בבית מרקחת, אם הוא 30 שנה עבד בתעשייה ואין לו שום מושג על מה שקורה בבית מרקחת אני מניח שאת לא היית רוצה שניתן לו רישיון לעבוד בבית מרקחת.
אמיר שנון: הדרך האחרת היא להתחיל להגביל את הרישיונות, להגיד הוא יכול לעבוד רק בתעשייה –
יורי שטרן: ואם הוא עבד בית מרקחת, לא בתעשייה אתם תתנו לו רישיון?
אמיר שנון: כפי שאמרתי, היום הדרישה קיימת בחוק -- -
יורי שטרן: החוק נכתב, אנחנו לא פעם ראשונה בכנסת, על חוקים מעין אלה מגיעים ממשרד הבריאות, לא חברי הכנסת ממציאים, בעינינו רק דוקטור סנה הוא רופא במקצועו, כולנו דוקטורים אבל לכלכלה, כל האחרים פה.
יורי שטרן: לכן רק דוקטור סנה יכול להמציא איזשהו חוק רפואי, שאר החוקים מגיעים ממשרד הבריאות.
יורי שטרן: משרד הבריאות הוא זה שאומר לנו פה צריך להישאר, פה לא צריך להישאר, ואנחנו בדרך כלל מאמינים לדעה מקצועית שלכם.
יורי שטרן: אלא נוכחנו לדעת במרוצת השנים שהאינטרס הכלכלי הכנופייתי הוא זה שקובע במקרים רבים ומה היה עם עולי צרפת?
יורי שטרן: בהתחלה כשהכניסו את חובת המבחן לרופאים זה היה על כולם, אחר כך גילו שאת האמריקאים זה נורא מרגיז, האמריקאים בכל זאת נותנים לנו כסף, אני הרי השתתפתי בגיבוש של הדברים האלה, אולמרט היה אז שר הבריאות.
יורי שטרן: אז מה עשו?
יורי שטרן: אמרו אלה שלמדו לפי השיטה האנגלו-סקסית – אמריקה, בריטניה ודרום אפריקה – יהיו פטורים.
יורי שטרן: צרפת נפלה לקטגוריה לא טובה יחד עם רוסיה ושאר הארצות.
יורי שטרן: באו עולי צרפת, גם להם יש קצת כוח, יותר מאשר למה שאז היה לעולי רוסייה, ואמרו איך פתאום אנחנו צריכים –
קולט אביטל: מתי זה היה, יורי?
יורי שטרן: זה היה במחצית הראשונה של 90', באמצע שנות ה-90' ואז הצליחו עולי צרפת להוציא את צרפת מהרשימה השחורה הזו –
מרינה סולודקין: ובצדק.
יורי שטרן: אין לזה שום הצדקה מדעית או משהו.
יורי שטרן: עכשיו, בהתחלה כשהכניסו מבחן אמרו פטורים רופאים שעבדו במקצוע 18 שנה, 20 שנה ואז באנו אנחנו, אז היינו נציגי הארגונים הציבוריים, אמרנו זה פשוט לא ייתכן, על מה אתם מדברים?
יורי שטרן: אז אולמרט הסכים להוריד את זה ל- 14.
יורי שטרן: זאת אומרת, הכול היה תוצאה של בסך הכול התדיינות פוליטית ולא מקצועית ואל תספרו סיפורים כי מחר אתם תעשו הבחנה אחרת ומה שאתה אומר על הרוקחים זה החוק, זה החוק שאתם כתבתם.
יורי שטרן: ואם הייתם כותבים בחוק שמי שעבד בבית מרקחת כך וכך שנים לפחות פטור מהמבחן זה היה החוק, לא כתבתם את זה ועכשיו אתה מביא דוגמא של מי שעבד בתעשייה, אז תכתוב בהצעת חוק שאתם, כמשרד הבריאות, מכינים שמי שעבד במערכות שזהות למערכות שלנו פטור ומי שעבד במערכות שאחרות שהן לא רלוונטיות אז הוא צריך לעבור מבחן.
יורי שטרן: אתם לא עושים את זה, אתם עושים את המבחן הזה לכולם.
יורי שטרן: תקופות מעבר אין לכם ואז אדם שמתכנן את חייו, מקבל החלטה גורלית לעלות למדינת ישראל, מוכר את הכול, סוגר עסק, מגיע לפה, פתאום יש לו מבחן והוא אומר אבל אני לא ידעתי מזה.
יורי שטרן: אתמול היה לי דיון בוועדה לביקורת המדינה, שאני היושב ראש שלה, דיון בדו"ח נציב תלונות הציבור.
יורי שטרן: יש שם מקרה מעניין של אדם שקיבל כסף מביטוח לאומי, לדעתי, והתברר שהמידע לפיו הוא קיבל כסף באתר הביטוח לאומי היה לא נכון ופסק נציב תלונות הציבור שהוא מבקר המדינה שאם הוא קיבל כסף לפי המידע שהמשרד מסר ולא עדכן בזמן, המשרד אשם וככה גם אתם.
יורי שטרן: אם אתם מוסרים לחו"ל מידע מסוים דרך הסוכנות ודרך משרד הקליטה.
יורי שטרן: אנחנו פה גם האזרחים בשבילנו הכול ממשלה, כל ממסד ומשרד ממשלתי –
קולט אביטל: נניח מוסר לעולה מידע --
יורי שטרן: הוא מסר, הוא אחראי, העלה הגיע לפי זה הוא מוכיח, זה החומר שקיבלתי, לפי אותו דין של נציב תלונות הציבור הוא צריך לקבל את שלו ואני מציע, אתמול גם הצעתי שזה יהיה הפלג בבירוקרטיה.
יורי שטרן: אז תקופת מעבר אין, מידע לא מעודכן אתם לא אחראים עליו, אין שום התחשבות.
יורי שטרן: אתה אומר הישראלים הצעירים שלומדים בחו"ל וחוזרים ארצה צריכים לעבור בחינה.
יורי שטרן: מה הבעיה לאדם שזה עתה עבר בבחינה בבולוניה או בסופיה --
קולט אביטל: בסדר, אבל זה פחות בעיה מאשר, אם גומר לימודים מאשר אדם –תראה, אם אני הייתי צריכה היום לעבור את הבחינות שעברתי באוניברסיטה לא הייתי עוברת אותן כי בינתיים שכחתי, מה לעשות?
יורי שטרן: אז לכן כשעושים את זה לאנשים מבוגרים זה בכלל שונה, שונה מצד אחד שיש לו ניסיון והוא כן יודע לעשות דברים, הוא לא בא מהמפעל לפי הדוגמא שאתה הבאת, הוא בא מהמרפאה, הוא בא מהקליניקה, הוא בא מבית החולים.
יורי שטרן: מצד שני, לעבור בחינה, אתה יודע, עשו את זה כתרגילים, לקחו אנשים כשמלמדים באוניברסיטה הציעו להם לעבור מבחן של הסטודנטים שלהם, לא עברו כי הגיל פה משחק תפקיד מאוד חשוב.
מרינה סולודקין: יורי, עשו מבחנים במתמטיקה למורים למתמטיקה שקיבלו רישיון ודיפלומה כאן, לא עברו.
יורי שטרן: רפואת שיניים, למה אנחנו כל פעם חוזרים לדוגמא הזו?
יורי שטרן: אין שום סיבה, שום סיבה .
יורי שטרן: מה שאמרתם שצריך להיות מבחן, צריך להיות מבחן איפה שיש פטור, הפטור חל על כל סוגי רפואה ורפואת שיניים לא שונה מכירורגיה ומשום דבר אחר, הכול בלוף.
יורי שטרן: המבחנים שאתם עושים, אני רוצה לדעת כבוד יושבת הראש, מה אחוז העוברים את המבחנים האלה?
קולט אביטל: לגבי אנשים, אנחנו קיבלנו מידע ש- 60% מהעולים עוברים את המבחנים, זאת הייתה סטטיסטיקה שקיבלנו בנובמבר –
אמיר שנון: באיזה מקצוע?
אמיר שנון: כל מקצוע זה אחרת, קשה מאוד לתת סטטיסטיקות כאלה, יש הבדל בין אלה שניגשים בפעם הראשונה לבין אלה שניגשים בפעם השנייה ומדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם שמאפשרת לגשת לבחינות עד אינסוף, גם זה לא לטובת הציבור --
יורי שטרן: זה לטובת הציבור.
יורי שטרן: כל אחד מאיתנו שיושב פה יכול להביא לך לפה רופאים שהיו רופאים – עוד שני דברים שאני רוצה שאנחנו נתייחס אליהם.
יורי שטרן: א' בהתחלה, בשנות ה- 90' וגם בשנות ה- 80 עדיין כשרופא לא עובר מבחן היו כל מיני תוכניות של אלטרנטיבה, מציעים כל מיני הסבות, הרי זה הון אנושי עצום, ענק.
יורי שטרן: זה נפסק לגמרי –
קולט אביטל: רגע, יורי כרגע אנחנו לא מדברים על הסבה, אנחנו ממש לא רוצים לדון בהסבה –
אבי ישראלי: אני עשיתי את זה, אני אפילו קיבלתי פרס על זה אז כשהייתי מנכ"ל הדסה אז הבעיה היא שהפסיקו את הדברים האלה לא אצלי, אלא מי שהיה מממן את הדברים האלה זה משרד הקליטה, אני אשמח אם יתקצבו אותם ויכול להיעזר בזה בתוך הרפואה.
אבי ישראלי: זה אנשים שהגיעו לארץ, למשל מעט מאוד מהאנשים שהגיעו בגיל 55 ואילך הם רצו בכלל לגשת להתעסק הלאה ברפואה מכל מיני סיבות, אני לא יודע מהן.
יורי שטרן: להתעסק רצו, לא רצו לעבור מבחנים כי לא הבינו אותם –
אבי ישראלי: חלק מהם לא היה צריך לעבור מבחנים גם אז, 20 שנה הספיק, לפי הדו"ח של מכון "ברוקדייל".
אבי ישראלי: אני לא מכיר את הדברים האלה, אני מכיר אותו מניירות.
אבי ישראלי: הם לא היו צריכים לעבור אבל הם העדיפו מכל מיני סיבות או לחיות מהפנסיה, והעדיפו כל מיני מקצועות אחרים ואנחנו הסכמנו ועשינו לזה כל מיני הסבות.
אבי ישראלי: אבל זה נפסק, הכספים האלה נגמרו מסיבות שפשוט העלייה, לצערי, קטנה ואני זוכר ניסיונות לחדש את דברים האלה, אני אשמח, זה לא נושא של משרד הבריאות.
אבי ישראלי: יש מקצועות שיש להם מצוקות וחוסרים –
קולט אביטל: רגע, מה זה נקרא, זה לא שייך?
קולט אביטל: זאת אומרת, אם משרד הקליטה יממן ואני יודעת שיש במשרד הקליטה איזשהו סעיף, איזושהי העדפה שהשרה מדברת על כך שהיא רוצה לתת העדפה לצד של התעסוקה.
קולט אביטל: אז נניח שנמצא בתוך הסעיף הזה את הפתרון מי יטפל במתן הקורסים וההסבות, אתם?
אבי ישראלי: אני בטוח שהם יסכימו ואנחנו נלך לאוניברסיטאות וננסה לשכנע אותם, חלק מהם תלוי למה אנחנו רוצים התמחויות.
אבי ישראלי: אני אתן לך דוגמא שכולם מכירים אותה.
אבי ישראלי: אני מחפש –
ורה אופיר: במהלך השנים היו הרבה קורסים –
אבי ישראלי: בוודאי, אי אתן לכם דוגמאות.
אבי ישראלי: אני חושב שעשיתי את זה עם חברת הכנסת סולודקין אבל אני לא מוכן לחתום על זה, אני לא בטוח.
אבי ישראלי: יש למשל רדיו תרפיה שכל כך הרבה היה העיתונים.
אבי ישראלי: אנחנו מחפשים פיזיקאים, טכנאי רדיו תרפיה.
אבי ישראלי: אנשים כאלה מחר בבוקר חסר לי את האנשים –
קולט אביטל: נניח שיהיו לך עולים שיגיעו מצרפת אם אנחנו נפרסם בחו"ל שאלה המקצועות החסרים –
אבי ישראלי: מחר בבוקר אני אעשה להם הסבות, אני אהיה המאושר באדם.
קולט אביטל: אבל יבואו לך מוכנים כבר כאלה, מהתחום הזה, הם יצטרכו לעבור את הבחינות?
אבי ישראלי: אין לזה היום שום דבר, אבל אני מוכן גם לקחת עולים ולהכשיר אותם, אני מוכן גם ללכת ולהגיד היה קטע שהיינו שולחים, היה חוסר גדול באחיות –
מרינה סולודקין: כשאנחנו נמצאים בוועדת תלונות הציבור שיש מחסור בכמה תחומים –
קולט אביטל: אפשר לקבל את רשימת המקצועות שיש בהם מחסור?
אבי ישראלי: אני מדבר על מקצועות במצוקה, היה חוסר אחיות נסענו לחו"ל לראות אחיות בשטח, ללמד אותם שם ולהביא אותן ישר לפה – באחריות, תאמינו לי, המטרה שלנו היא, אנחנו באותו צד --
קולט אביטל: אין תמיד תיאום בין המטרות בין מה שאנחנו עושים ובפועל אנחנו מתכנסים פה בגלל שכל כך הרבה אנשים באים אלינו שמכבידים עליהם, שמכשילים אותם –
אבי ישראלי: כי מי שמתלונן זה אלה שלא עוברים כמובן, מטבע הדברים.
חיים נוימן: אני רוצה רק משפט אחד ברשותכם.
חיים נוימן: אני קורא את הצעות החלק הפרטיות שחבר הכנסת שטרן מגיש מדי פעם, אני משום מה מתרשם שרפואת שיניים היא "קזוס-בלי" עבורך ואני מוחה לפרוטוקול על צורת הדיבור שבו אתה קורא לאיגוד מקצועי "כנופיה".
חיים נוימן: ואני מבקש שזה יירשם –
קולט אביטל: זה רשום בפרוטוקול, ברגע שדיברת זה רשום --
חיים נוימן: לא מקובל עליי, אתה יכול להגיד כל מיני דברים בלשון פרלמנטארית אני מוכן לספוג הכול אבל לא כנופיה –
יורי שטרן: היא קודם כל השתלטה --
חיים נוימן: אז זה גם כן לא לכבודה של הכנסת, חבר כנסת –
קולט אביטל: בבקשה, דוקטור סנה, חבר הכנסת סנה.
אפרים סנה: בכל הסיפור הזה האמת נמצאת באמצע.
אפרים סנה: נלך למערכת הבריאות שנראה שהיום השפה הראשונה בה היא השפה הערבית, בכל בית חולים.
אפרים סנה: זאת אומרת שסך הכול אם מסתכלים על התמונה הכוללת נקלטו במערכת הבריאות הרבה מאוד רופאים ואחיות, ואנחנו צריכים להיות מרוצים.
אפרים סנה: אבל מה, בתוך המערכת הזו יש איים של עוול.
אפרים סנה: ופה חבל שנקטת בסגנון הזה כי גם אני לא נראה לי שאומרים על איגוד מקצועי שהוא "כנופיה", גם על "חברת חשמל" לא תגיד שהיא "כנופיה" כי יש להם אינטרסים שמגנים עליהם.
אפרים סנה: הביטוי "כנופיה" לא במקומו אבל יחד עם זאת אני אומר לכם כשר בריאות לשעבר יש בפירוש אינטרס בהגבלת חלק מהרופאים בעיקר בנושא הבריאות.
אפרים סנה: תפקידו של משרד הבריאות הוא מסובך, הוא צריך באמת להגן על הציבור מפני אנשים שלא יודעים לעסוק במקצוע, מצד שני חוק חובת הציונות מחייב לפתוח דלת ואני יכול להגיד לכם שאני כשר הבריאות אמרתי לאחד מגדולי מנתחי הלב במוסקבה אל תעלה ארצה, הוא בא אלי להתייעץ לפני שהוא עלה.
אפרים סנה: אל תעלה כי יעשו לך פה את המוות.
יורי שטרן: זה טובת הציבור, זה לא ציונות שרופא כזה יבוא –
אפרים סנה: אמרתי לו אל תבוא, איך אני ידעתי?
אפרים סנה: –
קולט אביטל: בעניין הגילדות אני אישית מכירה מקרים של רופאים מהליגה הראשונה בארצות הברית, ישראלים מומחים בתחומם בעלי שם שלא מצליחים לחזור לארץ כי חוסמים אותם פה במחלקות.
קולט אביטל: זה אפרופו גילדות, הן קיימות, לא נרצה לקרוא להם גילדות יש אינטרסים לא לתת לאנשים טובים להיכנס, אני יכולה להבין אנחנו מדינה קטנה אני יכולה להבין כל מיני נסיבות אבל פה --
אפרים סנה: אני אמרתי לאותו מנתח לב 'אל תבוא' כי אני הייתי צריך להלחם במועצה המדעית לתת מומחיות בניאו כירורגיה לאחד בשם פרופסור ליפשיץ שהוא זה שכתב את כל ה"טקסט בוק" שהרופאים שלנו למדו על פיהם, ניהלתי קרב חודשים רבים שאותו ליפשיץ מומחה בעל שם עולמי יקבל תואר מומחה בניאו כירורגיה במדינת ישראל, הוא מומחה לכירורגיה של עמוד שדרה, זה הסיפור.
אפרים סנה: ולכן, אני מאוד שמח ללמוד מכם שהיום המשרד, יש לו יכולת לעשות אוברולים להחלטות המועצה המדעית.
אפרים סנה: כי אני מוכרח להגיד לכם, אני לא יודע איך המצב היום --
אבי ישראלי: אנחנו אמרנו שהסמכות היא שלי, אנחנו עושים את זה, זה מאוד מרגיז אותם אבל אנחנו עושים - - -
אפרים סנה: לפי דעתי מה שמשרד הבריאות צריך להציג לוועדה, מה הוא עושה כדי שאנשים שיש להם מקצועות רפואיים לא ייחסמו כי אם מישהו לא ראוי לגעת בחולי ישראל שלא ייגע אבל מה שאני קורא "איים של עוול" לגבי אלה שכן מסוגלים אבל רובצת עליהם סטיגמה.
אפרים סנה: הוא בא מרוסיה, אז המחלקה שהוא עבד בה היא לא מחלקה והבית חולים הוא לא בית חולים ואני מציע לכם לפתח כלים מקצועיים אובייקטיבים של פרסומים, מה הרקורד של המוסד שממנו הוא בא ולפי זה להחליט.
מיכאל נודלמן: גם איך רופאים, אתה אמרת עכשיו, עברתי ניתוח רק רופאים רוסיים היו שם ויש ניסיון, יש עכשיו ניסיון איך הם עובדים, גם זה—
אפרים סנה: לכן אמרתי בואו נבדוק- - -
מיכאל נודלמן: הוא היה טוב, הוא פה טוב אבל יש סטיגמה.
מיכאל נודלמן: אני אומר אם עכשיו עובדים בצפת רופאים מחבר עמים, פה בירושלים ב"מאוחדת" עובדים הרבה רופאים, בכל הארץ זה גם דוגמא שאולי לא צריך לעשות עוד פעם ועוד פעם סטיגמות ובחינות, אם בחינות לכולם בחינות, אם לא –
מרינה סולודקין: גם הסיכוי שרוקח שיודע איך להכין תרופות לא טוב למכור את התרופות אני לא קונה את זה, למה?
מרינה סולודקין: בגלל שגם ראיתי רוקחים כאן בארץ שאי אפשר להתייעץ איתם, הם לא רופאים לכל דבר ואני מכירה רוקחים מארצות אחרות, דווקא מצרפת ומרוסיה שאפשר להתייעץ והם יודעים מה לומר ללקוחות שלהם, גם אני לא מדברת על זה שרוקחים ברוסיה גם יודעים לטינית שאתם לא יודעים, לצערי הרב, ולי זה מפריע.
פיליפ חדד: הייתה הרגשה שמי שקיבל את האישור מבחינת הרופאים, רופאים מצרפת ומאנגליה וכל אלה, זה משהו שלילי שצריך לתקן, אני מקווה – אמרת שרוצים שיהיה
קולט אביטל: סטנדרטיזציה – לא אבל זה מה שעשו לגבי פיזיות
קולט אביטל: רפיסטים –
פיליפ חדד: זה לא נעשה אז עם הרופאים אני הייתי אחד מאלה שפעלו בנושא.
פיליפ חדד: זה לא נעשה מבחינת לחץ כלכלי קבוצתי- - -
קולט אביטל: הפסיכיאטר?
פיליפ חדד: הוא היה יושב ראש המועצה המדעית, אנחנו שנינו נסענו לצרפת על חשבון הסוכנות היהודית שהייתה חלק מהעניין הסתובבנו בין האוניברסיטאות, הלכנו למשרד הבריאות בצרפת, הבאנו את זה למועצה המדעית, ישבנו עם נציג משרד הבריאות שהיה דוקטור ברבי, ישבנו ביחד ודני בנושא ואז התקבלה ההחלטה לתת פטור לרופאים.
פיליפ חדד: אני חושב שבהרבה מקצועות אפשר להתקדם, אפשר ללכת לראות ולהחליט.
קולט אביטל: אם רוצים יש פתרונות.
בועז לב: אני חושב שמעבר לזה שיסוכם אשר יסוכם ואני חושב שהבעיה היא בעיה של כולנו, אני חושב שדרך ראויה שהמדינה תנהג בה, לא להוריד את הסטנדרט שלה ולהכשיר את האנשים והעובדה שאנחנו הכשרנו אנשים וחלק גדול מהאנשים שעברו הכשרה עברו את המבחנים אני חושב שהוא מדבר לטובת העניין הזה, כי זה הרבה יותר נכון להכשיר את האנשים, לתת להם עוד איזשהו תוספת מאשר לבוא ולהוריד את הסטנדרט של המדינה בעניין הזה.
בועז לב: ואני מעודד שהוועדה הזו תבוא ותצא בקול קורא לזה שאנשים שניתן להכשיר אותם למקצועם יסייעו להם באמת הצורה אינטנסיבית וטובה כדי שיוכלו לעמוד בבחינות ואנשים שלא יכולים יעשו להם הסבה מקצועית בתחומי המקצוע שזה ניתן וזה אפשרי, אני חושב כך אנחנו נצא נכון גם מבחינת שמירת העמדות המקצועיות המחייבות שלנו.
קולט אביטל: אני חושבת שעמדתך נכונה ואין אדם כולל אדם שרואה עצמו כמומחה שלא מוכן לעבור מדי פעם הכשרות מקצועיות ולקבל תוספת מקצועית ראויה.
קולט אביטל: כל אחד מאיתנו עבר דברים כאלה בחיים ואם מישהו ייתן לי מחר הכשרה באיזשהו נושא אני רק אשמח.
קולט אביטל: לא זאת הבעיה.
קולט אביטל: הבעיה היא לגבי אנשים שעובדים X שנים במקצוע שלהם, שרואים את עצמם כמומחים ושבאיזשהו מקום חשים שכשהם מגיעים לארץ הם צריכים לעבור את כל המבחנים מההתחלה, את כולם, זו הבעיה.
קולט אביטל: אם אתה מציג את זה כהכשרה, כתוספת כדי שיעמוד בסטנדרט זה דבר אחד.
קולט אביטל: אם אתה דורש ממנו לעבור את כל המבחנים שעבר לפני 20 שנה באוניברסיטה זאת אופרה אחרת.
קולט אביטל: לכן, אני רוצה להציע דבר כזה.
קולט אביטל: זאת לא ישיבה ראשונה אני מניחה שזאת גם לא ישיבה שנייה ואם יש בדברים מסוימים התקדמות אנחנו רק יכולים לבוא ולברך על ההתקדמות.
קולט אביטל: אנחנו לא רוצים על ידי הישיבות האלה להתמקד באלה שמצאנו להם כבר פתרון וחלילה ל"סדר" אותם.
קולט אביטל: אבל במקצועות שבהם עדיים נדרשים מבחנים, ממדינות מאוניברסיטאות טובות מוכרות אם מדובר ברוקחות או בפיזיותרפיה או במקצועות האלה אני מבקשת, אני מציעה דבר כזה.
קולט אביטל: נפתח דף חדש, נפנה למנכ"ל, נבקש מהמנכ"ל ללמוד את הנושא, למנות ועדה לצידו, לידו, לבדוק כל מקצוע ומקצוע ולחזור אלינו עם איזשהן תשובות במגמה למצוא פתרון, נגיד בעוד חודשיים.
קולט אביטל: ממילא אנחנו נכנסים פה לפגרה, חודשיים מעכשיו.
קולט אביטל: אנחנו יוצאים לפגרה.
יורי שטרן: יש לי רעיון יצירתי, שישימו כסא לרופא עולה שלא נקלט –
קולט אביטל: אני הייתי מבקשת אם הדבר אפשרי, אני לא רוצה חלילה להתערב לא בשיקולים המקצועיים ולא באחרים, אבל אני חושבת שתהיה תועלת רבה לכולנו אם תכניסו לאחת מהוועדות, להתייעצויות שתקיימו גם נציגי עולים, לפחות אלה שנמצאים באותם המקצועות.
קולט אביטל: הם יוכלו וודאי לתת להם תמונה על מה שקורה, על אלו אוניברסיטאות טובות, איזה מוכרות וכולי.
קולט אביטל: מקובל עליכם?
יורי שטרן: אפשר להוסיף לסיכום.
יורי שטרן: א' אני חושב שזה רעיון מאוד נכון להקים כזאת ועדה לבדיקה מחדש של כמה מערכות.
יורי שטרן: בין היתר אני מבקש פשוט לכלול ברשימה הזו גם עניין של הכרה בתארים, למשל פיזיותרפיה בברית המועצות היה גם מקצוע רפואי לא רק פרה-רפואי ורופאים פיזיות
יורי שטרן: ראפיים שיש להם הכשרה רפואית מלאה לא מקבלים אצלנו הכרה.
יורי שטרן: פעם זה היה עם הרופאים בתברואה ובסוף אחרי שנים של מאבק זה הוכר כמקצוע.
יורי שטרן: אני מבקש לבדוק את הנקודה הזו –
אבי ישראלי: לא ברור לי, אתה מתכוון שהוא יהיה, הוא פיזיותרפיסט או רופא?
יורי שטרן: הוא רופא פיזיותרפיסט, הוא לא מוכר, אין לנו מקצוע כזה ברפואה.
אבי ישראלי: ומה אתה רוצה שהוא יהיה מוכר?
יורי שטרן: רופא פיזיותרפיה –
קולט אביטל: אבל אין מקצוע כזה בארץ, אתה לא יכול להמציא מקצוע שלא קיים בארץ –
יורי שטרן: אבל אם מקצוע כזה קיים במדינות אחרות, למשל בברית המועצות כמקצוע רפואי, אז אתם יכולים לבדוק אולי גם אצלנו זה יכול להיות מוכר כמקצוע, אין שום סיבה כי זה –
קולט אביטל: האיש למד רפואה?
יורי שטרן: 7 שנים --
קולט אביטל: אז הוא צריך להיות מוכר כרופא –
יורי שטרן: לא, אבל כששואלים אותו –
אבי ישראלי: הוא לא עסק ברפואה.
אמיר שנון: פה מדובר שוב על תוכניות הסבה וכאלה מתקיימות באוניברסיטת באר שבע.
קולט אביטל: אני מבקשת לקבל מכם אם אפשר ואנחנו נדאג להפיץ באמצעים שלנו לארגוני עולים, בארץ ובחוץ לארץ, את המקצועות שמאוד דרושים לכם.
קולט אביטל: א' אולי נמצא בצרפת ובמקומות אחרים אנשים שמוכנים לעלות ולא יודעים שאלה המקצועות הנדרשים.
קולט אביטל: ב' כן נפנה לשרת הקליטה כדי שהיא תכלול בתוכנית העבודה שלה את התקציבים הדרושים להסבה המקצועית –
מלכה בורו: רציתי לבקש אם תוקם ועדה כמו שהצעת שנציג המועצה המדעית – אני רציתי לבקש שנציג המועצה המדעית יהיה באותה ועדה גם כי יש למועצה באמת הרבה ניסיון בדברים וגם כי אנחנו מאוד מעורבים.
קולט אביטל: אין שום בעיה.
קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה הקליטה והתפוצות ואנחנו רוצים להתקדם.
קולט אביטל: קיימנו לפני הפגרה ישיבה בנושא ציון 60 שנה לניצחון על הנאצים.
קולט אביטל: שמענו אז סקירות של גופים שונים וההכנות שלהם לאירועי שנת השישים.
קולט אביטל: היינו אז תלויים בהחלטת הממשלה אם וכמה כסף הממשלה תקצה לזה.
קולט אביטל: ממה שקיבלתי כמידע אנחנו יכולים היום להיות קצת יותר שקטים ולשמוע את הבשורה שהממשלה הקצתה לכל האירועים יחד 10 מליון שקלים ואנחנו עוד מעט נקבל גם את הפירוט.
מרינה סולודקין: יש במשרד הקליטה 2 מליון שקלים נוספים, אחרי שהם יעברו.
קולט אביטל: אם הם יעברו,
יגאל יאסינוב: הם יעברו.
יגאל יאסינוב: השבוע הם בוועדת כספים.
יגאל יאסינוב: ההסכם עם המדינה נחתם והסעיפים כבר הוגדרו.
קולט אביטל: בואו קודם כל נבנה על מה שהוחלט, ועל מה שיש.
קולט אביטל: בואו נבדוק את ה 10 מליון האלה ואיך הם יוקצו ולאיזה מטרות הם יוקצו, ובואו נראה כיוון שהדאגה שלנו הייתה לאירועים שתכננו ביד ושם ולאירוע שתוכנן בלטרון.
קולט אביטל: בואו קודם כל נטפל בשני הדברים האלה.
קולט אביטל: אני מברכת על זה שיש אפשרות לפחות על הנייר, חתומה, שעוד 2 מליון יועברו על ידי משרד הקליטה, זאת אומרת שיהיה תקציב של 12 מליון, על כך שמעתי רק הרגע.
קולט אביטל: כרגע אין לנו אותם עדיין ואנחנו רוצים לקוות שוועדת הכספים לא תעכב את זה ושהממשלה לא תעכב את זה.
קולט אביטל: בואו קודם כל נדבר על מה שיש בטוח, ואולי, לפני שנתחיל בדיון אני רוצה לברך את חברתנו חברת הכנסת מרינה סולודקין שבינתיים התמנתה סגנית שר והיום משתתפת פה בישיבה הזאת גם כסגנית שרת הקליטה וגם בתוקף העובדה שהיא מטעם הוועדה הזאת הייתה אחראית לריכוז כל הנושא ופה זהו צרוף מקרים טוב ומצוין כיוון שהיא עכשיו תוכל, אני מקווה, להתייחס לסכומים שהממשלה תקצה.
קולט אביטל: אני קיבלתי איזשהו דיווח ויש לי פה את החלטת הממשלה.
קולט אביטל: אני לא יודעת אם עדיין יש אפשרות לערער, אני יודעת שהוקצו סכומים כמו 2 מליון להנפקת מדליה ובול והשאלה אם באמת צריך סכומים כאלה כאשר אולי, יש צרכים יותר דחופים.
קולט אביטל: בבקשה מרינה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזה טוב יותר בגלל שסכום של 10 מליון זה במשרד של שר התפוצות שנשמע ממנו אחר כך כי המשרד שלנו רק בתפקיד מסייע.
מרינה סולודקין: לצערי הרב אנחנו לא בתפקיד המוביל שיכולנו להיות.
מרינה סולודקין: בגלל זה אנחנו צריכים לשמוע את משרד התפוצות בירושלים ואחר כך אני אגיד מה מתוכנן במשרדנו ואיזה תוכניות יש לנו בקשר ל 2 המיליון הנוספים שאוטוטו צריכים להגיע למשרד.
קולט אביטל: נציג השר שרנסקי בבקשה.
קולט אביטל: יש לפני את החלטת הממשלה אבל אני מציעה שאולי אתה תפרט בפני כל הנוכחים את תוכנה.
דוד שכטר: בראשית דברי אני רוצה לברך את הגברת סולודקין על המינוי ואני רוצה לאחל לך הצלחה מכל הלב ושתהיה עבודה פוריה.
דוד שכטר: לגבי האירועים.
דוד שכטר: אנחנו קיבלנו 10 מליון שקלים לפי התוכנית הכלכלית חברתית.
דוד שכטר: אנחנו מארגנים אירוע רב משתתפים בלטרון אליו יגיעו אנשים מכל הארץ.
דוד שכטר: אנחנו מתכוונים להביא לאמפיתיאטרון בלטרון כ 8000 וטרנים,
קולט אביטל: אתם מסיעים אותם?
אריה קורת: המשרד לקח על עצמו לגייס,
קולט אביטל: אריה, בוא נקשיב לו קודם.
קולט אביטל: תגיד בבקשה איך אתם משתמשים בכסף.
דוד שכטר: אנחנו זה לא רק המשרד שלנו.
דוד שכטר: אנחנו בעצם מתאמים את הפעולות בין כל המשרדים.
קולט אביטל: תגיד לי בבקשה.
קולט אביטל: קיבלתם 10 מיליון.
קולט אביטל: אולי נלך בצורה מסודרת ותגיד לנו על מה יוצאו 10 מיליון?
דוד שכטר: אז לאירוע האומנותי בלטרון יוצאו מליון ו 750 אלף שקלים.
דוד שכטר: לאירועים ברשויות מקומיות, 3 מיליון ו 750 אלף שקלים.
דוד שכטר: הנפקת מדליות, כ 2 מליון שקלים.
קולט אביטל: אפשר לבקש ממך פה הבהרה.
קולט אביטל: 2 מיליון שקל הנפקת מדליות, בבקשה תאמר לי, מה זה השני מיליון האלה.
קולט אביטל: אתם מחזירים לאירגונים שהוציאו מדליות?
קולט אביטל: אתם נותנים את הכסף לחברה הממשלתית למדליות שהיא חברה מסחרית, למה הולך כל כך הרבה כסף, 2 מיליון, לסעיף הזה?
דוד שכטר: אם קבענו בהתחלה שפשוט נחזיר לאירגון הווטרנים ונכי המלחמה את הכסף שהם השקיעו בהנפקת מדליה משלהם, אבל מסתבר שזה פשוט בלתי אפשרי כי הם עשו את זה דרך חברה פרטית ואנחנו כמשרד ממשלתי פשוט איננו יכולים.
קולט אביטל: אז מה אתם הולכים לעשות עם 2 מיליון, לבזבז אותם על מדליה אחרת.
דוד שכטר: כן, אנחנו נוציא מדליה אחרת.
קולט אביטל: שני מליון שקל?
קולט אביטל: אחרי שכבר עשו מדליה?
קולט אביטל: אבל החברה הממשלתית למדליות, פה נאמר לנו פעם שעברה, בפורום הזה, ראשית, שיש מדליה שכבר הונפקה ודבר שני, שהחברה הממשלתית למדליות היא חברה מסחרית שמנפיקה מדליות ומוכרת אותן.
קולט אביטל: וכשאני רוצה מדליה אני קונה בכספי הטוב והיפה בחברה הממשלתית.
קולט אביטל: למה הממשלה צריכה לתת לה 2 מיליון?
יורי שטרן: יתרה מכך.
יורי שטרן: המדפיס שהדפיס את המדליות של ארגוני מלחמת העולם והנכים הוא צ'כובוי, וזהו אותו אחד שמדפיס עבור החברה הממשלתית למדליות.
יורי שטרן: הרי לחברה הממשלתית למדליות אין מפעלים משלה.
קולט אביטל: אז למה לבזבז 2 מליון?
קולט אביטל: זה 2 מליון, זה לא מעט.
שאול דלאל: שמי שאול דלאל ואני ממשרד הביטחון.
שאול דלאל: מניסיוני, כרגע לתת לחברה חדשה לייצר מדליה, רק הגלופה תיקח לפחות חודש עד שייצרו אותה.
שאול דלאל: יש כבר גלופה, צ'כובוי הוא ספק מוכר,שמספק למשרדי ממשלה מדליות בנושאים נוספים ומוצרים נוספים.
שאול דלאל: אני חושב שזו תהיה טעות לעצב מדליה מחדש, להתחיל להכין אותה, להכין בד, סרט, לא נגיע ל 9 במאי בזמן.
קולט אביטל: אנחנו מסכימים אתך לגמרי.
דוד שכטר: אנחנו לא יכולים כפי שהוסבר לנו לעבוד עם צ'כובוי כי זו חברה פרטית והחברה הממשלתית למדליות כבר עשו מכרז.