GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודי בהט: זאת סוגייה מסובכת מאוד כשמדברים על אחוזים ועל מספרים ועל דברים מן הסוג הזה.
עודי בהט: אני חושב שכוחו הגדול של הדוח הזה לגבי קליטת העלייה יהיה ביכולת לעשות את ההתאמות הנכונות של תחום קליטת העלייה אל תוך הדוח.
עודי בהט: אם לא תיעשינה ההתאמות הנכונות ביישום, להשאיר נוסחה מבלי לעגן אותה זה כמו לקחת איזה מקרר למקום שלא נכנס אל תוך הנישה שלו.
עודי בהט: צריך לעשות כאן את העבודה של היישום, לראות איפה הנקודות שצריך להתאים אותן למציאות של העלייה בשנת 2005 ולצאת עם זה לדרך בהדרגה, וגם ההדרגה הזאת צריכה להיעשות בשום-שכל.
מולועלם טמייט: לגבי מה שנאמר כאן על מורים עולים, שמעדיפים להיות חלק אינטגרלי מצוות המורים ולא רק מורים שתפקידם ללמד את השפה:
מולועלם טמייט: גם אני הייתי אומר שאני רוצה להיות מורה רגיל בתוך בית-הספר, אלא אם כן המורה הזה מיועד ללמד רוסית או אמהרית שעתיים ביום ואז אין לו תפקיד אחר והוא מעדיף להיות מורה רגיל.
מולועלם טמייט: זאת כנראה הסיבה שכאשר שואלים אותם אם הם מעדיפים ללמד את השפה או להיות מורה רגיל הם מעדיפים להיות חלק מצוות המורים הרגיל.
מולועלם טמייט: אם מורה בא לשעתיים ומציעים לו להיות מורה מן המניין, והוא כן ילמד בין היתר גם את השפה האמהרית או את השפה הרוסית, בטוח שהוא יסכים.
קולט אביטל: נשמע תשובות קצרות.
קולט אביטל: אני רוצה להגיע לאיזה סיכום.
קולט אביטל: אני רוצה להגיד לכם שהיום באמת נגענו בקצה הקרחון.
קולט אביטל: כיוון שמעניין אותנו להיכנס קצת יותר לעומק אל כל אחד מן התחומים הרי אני מציעה שאת הדיון הבא נקיים בקרוב ונזמין אליו את סגן שר החינוך, שהיה עד עכשיו חבר הוועדה הזאת, סגן השר מלכיאור, שיוכל בהזדמנות הזאת לחבוש שתי כיפות, אחת של העלייה וקליטה והשנייה של החינוך.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אני רוצה לעשות איזה סדר בתשובות.
נורית הרמן-אלמוזנינו: עלו כאן כמה שאלות שנוגעות למסקנות הכלליות של דוח דברת וההשלכות שלהן בנושא עולים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: הייתי מבקשת מגברת רות אוטולנגי להתייחס לכך משום שלה יש ראיית-על על כל הדוח.
נורית הרמן-אלמוזנינו: לאחר מכן אני מציעה שכל אחד מחברי הוועדה יחליט לאיזו מן השאלות הוא רוצה להתייחס.
קולט אביטל: אני לא מבינה, את הסדרנית?
קולט אביטל: אם רצית לדבר אז תדברי.
קולט אביטל: אחר-כך נפנה לכל אחד, בשמחה.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אני מבקשת לדבר אחרונה.
קולט אביטל: אז את מעדיפה שאנחנו נפנה קודם לכל אחד מן האנשים, בבקשה.
ריטה סבר: אני רוצה להודות למר רוני ריינגולד שהעלה את השאלה מה זה בעצם בית-ספר שיש לו ייחודיות ורב-תרבותיוּת.
ריטה סבר: זה באמת לא רק בית-ספר שיש בו X אחוז עולים והמגוון שלהם הוא כזה וכזה אלא זה בית-ספר שתוכנית הלימודים שלו והקירות וחומרי הלימודים משקפים תרבויות מרובות מגוון.
ריטה סבר: תוכנית הלימודים שלו יכולה להיות רב-תרבותית באחד משני אופנים.
קולט אביטל: לכך אתם נערכים?
ריטה סבר: אנחנו לא נערכים.
ריטה סבר: אנחנו לא ועדת היישום.
ריטה סבר: אנחנו ממליצים.
ריטה סבר: תוכניות לימודים יכולות להיות רב-תרבותיות או במודל פסיפס או במודל חמין.
ריטה סבר: פסיפס זה בערך מה שאמרת, שיהיו בהם פרקים על כל אחת מהתרבויות, אבל מר רוני ריינגולד הציג אפשרות נוספת שמתקשרת למודל החמין שאני מדברת עליו, והיא שבתי-הספר יעסקו בשאלה מה המשמעות של היותנו חברה רב-תרבותית.
ריטה סבר: למשל, החברה הישראלית כחברה שהתרבות שלה מרובת תרבויות, שישראלי הוא בן אדם שיש לו שתי שפות לפחות ולא רק אחת – אלה מאפיינים של חברה רב-תרבותית.
קולט אביטל: שאפשר לחיות עם כמה זהויות.
ריטה סבר: שזה יתרון לחיות עם זהות מורכבת, זה לא סכיזופרניה, זה זהות מורכבת.
ריטה סבר: גם בעולם התפיסה הזאת כבר מתפתחת.
ריטה סבר: אני מסכימה לגמרי שהגבלת אחוז העולים ל-25% זה אבסורד.
קולט אביטל: כדי להיערך לעניין הזה, לתפיסה הזאת שמעטים מבינים אותה, צריך לפתח גם קונספציה חברתית, שאני חושבת שכרגע היא רחוקה מלהיות נחלת הכלל.
קולט אביטל: באיזה מקום צריך לפתח את הקונספציה כך שיוכלו לתרגם אותה לאיזו תוכנית לימודים.
קולט אביטל: זה דבר שאתה לא לומד אותו דרך שיעור אחד, זה דבר מורכב מאוד.
קולט אביטל: עד עכשיו אנחנו בעצם חיינו בקונספציה שונה לגמרי שפוסלת את זה.
ריטה סבר: אני כבר יותר מ-12 שנים מפתחת לפחות את הקונספציה.
ריטה סבר: אני שמחה שהוועדה נתנה לי הזדמנות גם להביא אותה לידי פלטפורמה רחבה יותר.
ריטה סבר: אבל אני מסכימה איתך , שבלי קונספציה כל אחד יראה רק פירור מפה ומשם.
ריטה סבר: מילה אחת על השפה.
ריטה סבר: נאמר כאן שילדים לא רוצים כבר לדבר בשפה שהיא לא ה-main stream, לא רוצים לדבר אמהרית, לא רוצים לדבר רוסית.
ריטה סבר: כעובדה מוצאים את זה אבל הסיבה היא באווירה החברתית.
ריטה סבר: חלק מהקונספציה כאן היא שטוב שיהיו שתי שפות, זה טוב יותר משפה אחת.
שמעון פרי: אני נמצא כאן בשני כובעים, גם כנציג הסתדרות המורים וגם כמנהל בית-ספר קולט עלייה.
שמעון פרי: אני רוצה להבטיח שבהסתדרות המורים יעשו הכול כדי לא לפטר אף מורה עולה אחד.
שמעון פרי: נעשה כל מה שניתן לעשות.
אלי זרחין: ומה עם הוותיקים?
שמעון פרי: שלא יפוטר אף מורה בכלל.
שמעון פרי: כמנהל בית-ספר אני משווע למורים עולים ואנחנו מעודדים מאוד שידברו אמהרית ורוסית או כל שפה אחרת בבית-הספר.
קולט אביטל: אנחנו נצא להפסקה של 2 דקות.
קולט אביטל: אני מבקשת להתנצל על ההפסקה הקלה.
קולט אביטל: (הישיבה הופסקה לכמה דקות)
רות אוטולנגי: דוח דברת יוצר תרבות אחרת, תרבות של מערכת שונה מזאת שהיתה.
רות אוטולנגי: רבים מאוד מהדברים שנאמרו כאן התייחסו לכך שיש היום, בצדק אולי, אי-אמון גדול במערכת החינוך.
רות אוטולנגי: יש אי-אמון באמירות, בהצהרות, בכוחם של מנהלים, מכיוון שזה נכון, מערכת החינוך – ובגלל זה קמה ועדת דברת – היתה במשבר קשה, ועדיין נמצאת במשבר קשה.
רות אוטולנגי: אנחנו מדברים על שינוי תרבותי ואי-האמון בא לידי ביטוי בהרבה מאוד מהשאלות שעלו כאן בתחושה של השואלים כאילו הדברים לא ישתנו.
רות אוטולנגי: אחד השינויים הוא בחירת התלמידים את בתי-הספר ולא להיפך.
רות אוטולנגי: התלמידים יוכלו לבחור את בתי-הספר.
רות אוטולנגי: אני מסכימה אתך מאוד שלא יכול להיות שזה לא יחול על העולים.
רות אוטולנגי: יש כאן כאילו אמירה שהעולים יופנו.
רות אוטולנגי: הכוונה של האמירה הזאת היתה חיובית מאוד, מצד אחד כדי למנוע גיטאות ולאפשר בתי-ספר שיפתחו מומחיות בעבודה עם עולים.
רות אוטולנגי: אין שום כוונה להכריח מישהו לבחור בבית-ספר שהוא לא רוצה בו ולא מעוניין בו, להיפך.
רות אוטולנגי: ומצד שני יש אווירה מאוד-מאוד ברורה שבתי-ספר שרוצים לקבל מימון מלא כבתי-ספר ציבוריים לא יוכלו למיין תלמידים.
רות אוטולנגי: מנהל בית-ספר לא יוכל להגיד: אני לא אקבל את הילד הזה כי צבע פניו שחור או אני לא מקבל אותו כי הישגיו הלימודיים לא טובים.
רות אוטולנגי: אני יודעת שיש אי-אמון שזה אמנם יקרה אבל זה יקרה.
רות אוטולנגי: דבר דומה מתייחס לפיטורי מורים.
רות אוטולנגי: אנחנו יודעים, ואני מצטערת שאני הולכת להגיד את זה, שבשבועות האחרונים ארגוני המורים עשו מעשה שהוא בעיניי מאוד לא הגון כלפי המורים.
רות אוטולנגי: הם הלכו מחדר מורים אחד לשני והפחידו את המורים: "אחד משלושה מאלה שיושבים כאן לא יהיה בשנה הבאה או לא יהיה בעוד כמה שנים במערכת החינוך כי יפטרו באופן מסיבי".
רות אוטולנגי: אני חושבת שזה מעשה לא הגון מפני שאסור להפחיד אף אחד.
רות אוטולנגי: אם רוצים לחזק את המורים בוודאי לא צריך להחליש את הביטחון העצמי שלהם.
קולט אביטל: לא ניכנס לוויכוח הזה היום.
קולט אביטל: אנחנו פשוט רוצים ללמוד את הנושא.
רות אוטולנגי: אני רוצה לומר משהו בעניין הפיטורים.
רות אוטולנגי: היום כ-5,000-6,000 מורים עוזבים את המערכת, וזה נכון, זה בדוק.
קולט אביטל: מה זאת אומרת "עוזבים"?
רות אוטולנגי: או פורשים כאשר הגיעו לגיל הפרישה, או פורשים פרישה מוקדמת מרצונם, או עוזבים מסיבות אחרות.
רות אוטולנגי: זאת אומרת שבמהלך 5 השנים הבאות, אם המהלך יהיה רגיל, יפרשו שוב כ-25,000 מורים.
רות אוטולנגי: אנחנו מדברים על כך שבעוד 5 שנים המערכת תהיה זקוקה לכ-14,000 מורים פחות מאשר היום.
רות אוטולנגי: זאת אומרת, לכאורה לא צריך לפטר בכלל.
רות אוטולנגי: נכון שאנחנו רוצים גם להשביח את המערכת ולקבל מורים צעירים חדשים ויכול להיות שיהיה כאן trade-off מסוים, אבל פיטורים מסיביים?
רות אוטולנגי: לא זאת הכוונה של ועדת דברת ולא זאת הכוונה של משרד החינוך.
רות אוטולנגי: דבר נוסף שאני רוצה להעיר עליו הוא עניין הדיקטטורה של המנהל.
רות אוטולנגי: כאן נכנס העניין של תרבות אחרת והוא נורא חשוב.
רות אוטולנגי: ניהול בית-ספר יהיה הרבה פחות שרירותי מאשר הוא היום כי הוא יהיה שקוף.
רות אוטולנגי: מנהל יצטרך לפרסם את היעדים שלו, את תוכנית העבודה שלו, יצטרך לפרסם את ההישגים שלו, יצטרך לומר: העולים האלה צריכים להגיע מכאן לכאן, הם צריכים להתקדם ברמה כזאת.
רות אוטולנגי: הוא ייבדק על הדברים האלה.
רות אוטולנגי: אותו דבר לגבי שביעות-הרצון של ההורים.
רות אוטולנגי: הוא לא יוכל באופן שרירותי להתייחס אל הורים בצורה לא מקצועית ולא הוגנת.
רות אוטולנגי: אני מקווה מאוד שהדברים האלה באמת יתרחשו אולם תרבות איננה משתנה מיום אחד לשני.
רות אוטולנגי: גברת נורית הרמן אמרה לפני רגע שלפני 10-12 שנים היא לא היתה חולמת שהשיח לגבי ההשתלבות של העולים, ולא רק הקליטה הפסיבית אלא באמת השינוי בתפיסה, שהדבר הזה יהיה חלק מהשיח הציבורי.
רות אוטולנגי: הוא נעשה לאט-לאט חלק של השיח הציבורי.
רות אוטולנגי: אני מאמינה מאוד – וזה תלוי באמת גם בדברים שייצאו מתוך הוועדה הזאת, בדברים שבאים לידי ביטוי בדוח דברת – שהדברים האלה יהפכו להיות חלק מהתרבות של מערכת החינוך, שינוי תפיסתי לגבי מקומם של העולים ותפקידם של העולים ושינוי שהמערכת תעבור בהקשר הזה.
נורית הרמן-אלמוזנינו: ראשית, אני רוצה להתנצל, אני לא רציתי לנהל כאן את הדיון.
נורית הרמן-אלמוזנינו: רק חשבתי שאולי נוכל לענות מענה קוהרנטי מסוים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אם זה התפרש כרצון לנהל את הדיון אז אני מתנצלת.
נורית הרמן-אלמוזנינו: לא אתייחס לכל הדברים שרשמתי לעצמי.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אני חושבת שזה לא יהיה נכון.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אני רוצה לומר כמה מילים ולא להאריך, כדי לסגור כמה דברים שעלו כאן.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אני רוצה לומר משהו כולל על הרכב תת-הוועדה, וזה דומה קצת לטענות שהיו כלפי הרכב כל ועדת דברת.
קולט אביטל: כרגע אנחנו ממש לא מתעסקים בהרכבים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אחת הטענות שהופנתה אלינו היתה שההמלצות לא היו מספיק מקצועיות כי בוועדה לא היו חברים נציגים של ארגונים או נציגים של חינוך פורמלי או של חינוך לא פורמלי.
קולט אביטל: לא עלו טענות כאלה כאן.
קריאה: כאן עלו בקשות שיהיו נציגים שונים בוועדת היישום.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אני רוצה להתייחס לשאלה על הסתירה כביכול בין המגבלה של 25%-30% תלמידים עולים בבתי-ספר לבין בתי-ספר מתמחים והמתח אל מול בתי-ספר כמו "שבח מופת".
נורית הרמן-אלמוזנינו: אפילו בשאלות שעלו בחדר הזה עלו שתי גישות נוגדות.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אחת אמרה: צריך להיזהר שלא יווצרו גיטאות של בתי-ספר עתירי עולים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: זאת הסכנה כאשר מדברים על בתי-ספר המתמחים בעולים, עלולים להיווצר גיטאות של בתי-ספר עתירי עולים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: ומאידך, עלתה טענה שיש בתי-ספר עתירי עולים שהם מצליחים מאוד.
נורית הרמן-אלמוזנינו: ראשית, בעזרת גברת רות אוטולנגי ומר שמואל הר-נוי אנחנו נוציא הנחיה למטה היישום שתתקן את המשפט השגוי שנכתב כאן.
נורית הרמן-אלמוזנינו: במקום מה שנכתב כעת אנחנו נאמר שלא יעלה על הדעת בית-ספר שיש בו למעלה מ-25%-30% עולים למעט בתי-ספר שבהם יש בחירת הורים שאכן יהיה בהם רוב של עולים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: יש בתי-ספר כאלה והם טובים ביותר.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אבל אנחנו צריכים לזכור שהמתח הזה קיים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: הוועדה הזאת דיברה וכל המומחים בוועדה דיברו על העובדה שיש צורך בהתמקצעות בעבודה עם תלמידים עולים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: היא דורשת ידע, כאשר למורים רגילים אין לא את הידע ולא את הכלים ולא את הניסיון.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אי אפשר לפזר את הידע הזה בבתי-ספר שיש בהם תלמיד עולה אחד או שניים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: הצד הנוסף הוא שריכוז של עולים עד רמה מסוימת בבתי-ספר אומרת שאם תלמיד עולה מביא איתו משאבים נוספים לבית-הספר, כאשר זה תלמיד אחד או שניים המשאבים האלה בטלים בשישים.
נורית הרמן-אלמוזנינו: כאשר יש מאסה קריטית של תלמידים, מנהל יכול ליצור קבוצות תמיכה וחיזוק של אותם תלמידים עולים כי יש לו תקציב משמעותי נוסף בתוך בית-הספר.
נורית הרמן-אלמוזנינו: הנקודה השנייה שעלתה, שמדאיגה את כולם, היא ימי השישי.
נורית הרמן-אלמוזנינו: היא מדאיגה בכל מקרה.
נורית הרמן-אלמוזנינו: הדוח קובע שיהיה יום לימודים ארוך.
נורית הרמן-אלמוזנינו: צריך לזכור שהילדים בבית-ספר יסודי יהיו כל יום עד שעה 16:00 בבית-הספר ותתאפשר תמיכה, כמו שמר מיכאל כהן אמר, ומאידך ימי שישי יהיו ימים שהם ימי פורענות.
נורית הרמן-אלמוזנינו: כן יש בנושא החינוך הלא פורמלי כמה המלצות מה ניתן לעשות בימי שישי, וכן מדובר על תקציב מסוים בקרב אוכלוסיות מסוימות למימון פעילויות נוספות בימי שישי, כך שהנושא הזה ידוע.
נורית הרמן-אלמוזנינו: אני מקווה שוועדות היישום, שאני לא חלק מהן כמובן, תיקחנה על עצמן לטפל בזה.
נורית הרמן-אלמוזנינו: נקודה אחרונה ובזה אני מסיימת, השאלה איך ניתן להכניס לתוכניות הלימודים חומרי למידה שיעשירו ויקדמו את הערך של רב-תרבותיוּת או ישראל כמדינה שמבררת את המושג הזה רב-תרבותיוּת, על-פי מודל החמין.
נורית הרמן-אלמוזנינו: המבנה של דוח דברת או הכוח שדוח דברת ייתן לבתי-הספר נותן לו גם את הכוח לברר לעצמו ולמקד את עצמו בתחומים מסוימים על-פי בחירתו.
נורית הרמן-אלמוזנינו: יכולה להיעשות עבודה – אני עושה את זה כרגע בתחום אחר אבל יכולה להיעשות עבודה בבתי-הספר שבוררת ולוקחת את הדברים הקיימים ושוזרת לתוכם הדגשים ומאירה נושאים שיכולים לקדם את נושא הרב-תרבותיות.
קולט אביטל: נגענו כאן בקצה הקרחון ומתעוררות שאלות רבות.
קולט אביטל: אני חושבת שכולנו מבינים שלדוח הזה יש יתרון עצום בכך שהוא בא לשנות גישות יסוד.
קולט אביטל: בזה יתרונו הגדול אבל בזה, במידה מסוימת, לא חסרונו אלא הבעייתיות שמתעוררת, כי לשנות גישות יסוד והרגלים מוקנים במשך 40-50 שנים לאורכה ולרוחבה של החברה הישראלית זה דבר שצריך לקחת זמן.
קולט אביטל: לכן אני חושבת שאחת הבעיות הגדולות היא לא רק היישום הטכני, כמה מורים ניקח וכמה מורים נפטר, אלא איך משרד החינוך יצליח להביא לידי שינוי בחשיבה.
קולט אביטל: את אומרת שכל בית-ספר יוכל להחליט ולהדגיש ותהיה אוטונומיה אבל בואי לא נשכח שיש גם הרבה שמרנות.
קולט אביטל: הבעיה היא לשנות את אותם אנשים, כולל מנהלי בתי-ספר, שיצטרכו לנסות לחשוב בצורה אחרת וכן להתחיל לסגל לעצמם ולאחרים את השינויים האלה, וזה דבר שלא יקרה תוך יום.
קולט אביטל: לכן אני מציעה שאנחנו נעשה ישיבה נוספת, ארוכה קצת יותר, ונשמע מעוד אנשים מומחים בתוך המערכת איך נערכים לדבר כזה, גם בצד העקרוני אבל גם בצד המעשי, ומה המשמעות מבחינת התקנים.
קולט אביטל: למען הגילוי הנאות, לא רק שאני בעצמי עולה חדשה-ישנה, הייתי עולה חדשה אבל אמא שלי היתה מורה לשפות.
קולט אביטל: אני יודעת בדיוק מה היה מקומו של מורה לשפות קודם, שיכול היה ללמד במשרה מלאה, ומה מקומו היום.
קולט אביטל: אני חושבת שהנושא הזה כרוך לא רק בשינוי גישה לשפת האם ואיך מלמדים את העברית ושפה אחרת אלא גם בחזרה לריבוי לימודי שפות בבתי-הספר.
קולט אביטל: בלי פעולה כזאת זה לא יקרה ואני חושבת שיש לזה קשר ואני חושבת שאולי עלינו לתת על כך את הדעת.
קולט אביטל: אני רוצה לברך בשם הוועדה את כל מי שתרם לדוח הזה.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לברך על ההמלצות.
קולט אביטל: לפי מיטב הבנתי אין לנו שום בעיה עם ההמלצות, להיפך.
קולט אביטל: אבל אנחנו כמובן נמשיך לקיים לפחות דיון נוסף אחד לגבי היישום.
קולט אביטל: אנחנו מקבלים בהחלט את מה שאמרה המדענית הראשית של המשרד לקליטת העלייה.
קולט אביטל: אנחנו נפנה בעצמנו למשרד החינוך בבקשה שיישקל היטב נושא אוכלוסיית המורים העולים ושהם לא יפוטרו.
קולט אביטל: להיפך, נדמה לי שהדוח הזה מדבר רק על הצורך להגביר את פעילותם ואת תרומתם.
קולט אביטל: אנחנו כמובן נמשיך לעקוב אחר היישום וניכנס לכל אחד מן התחומים.
קולט אביטל: אנחנו נזמין לישיבה הבאה את סגן שרת החינוך, התרבות והספורט או את השרה עצמה ואולי נעשה ישיבה משותפת עם ועדת החינוך, התרבות והספורט, כי זה דבר שאי אפשר לגמור אותו בישיבה אחת.
קולט אביטל: שלום לכולם, לא ידעתי שזאת ישיבה פורמלית, אבל אם כן, אני מתכבדת לפתוח באופן פורמלי את ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: זה יום קצת משוגע בכנסת, עם הרבה מאוד אירועים, ומכאן שגם אם מעט הגיעו, אני רוצה להבטיח לאורחים שלנו, שהרבה יותר יגיעו אחר כך, גם היום וגם במרוצת הזמן כשתהיה אצלנו התערוכה.
קולט אביטל: בוועדת העלייה והקליטה, אנחנו מנסים לא רק לתת ביטוי במלים, אלא גם במראות מעל הקירות, לתרומתם של העולים השונים לתרבות שלנו בארץ.
קולט אביטל: לפני שבועיים בערך, אם אני לא טועה, פתחנו כאן יחד עם משרד הקליטה תערוכה שכוללת מגוון רחב של יצירות, של אמנים ממדינות שונות.
קולט אביטל: כמובן שהכל הוא מאוד סובייקטיבי, ואני מרשה לעצמי כרגע לדבר בצורה מאוד סובייקטיבית, אנחנו כל הזמן מחליפים תערוכות, החלטנו שאנחנו רוצים פה לחנוך עוד תערוכה משלנו בוועדה.
קולט אביטל: אני בחרתי לפחות לפי הבנתי רק, וזה לא מחייב את הקיבוץ, את היצירות של יורי אוסטרובסקי גולובש.
קולט אביטל: אבל היו לזה כמה סיבות, לא רק הטעם האישי, אלא גם העובדה שאנחנו השבוע חוגגים את יום הולדת הכנסת, זה בדרך כלל בט"ו בשבט.
קולט אביטל: השנה ט"ו בשבט זה מחר, ובאופן עקרוני היינו צריכים לערוך את כל החגיגות בכנסת מחר.
קולט אביטל: אבל בגלל המצב בשדרות, כולנו, כל הכנסת נוסעת לשדרות.
קולט אביטל: אז אנחנו מקדימים קצת את יום הולדת הכנסת, וחונכים את התערוכה שקשורה קצת לכנסת בצורה הומוריסטית היום.
קולט אביטל: בחרנו את היצירות האלה, גם בגלל העיתוי, גם בגלל העניין של איכות העבודה, וגם בגלל הנושא.
קולט אביטל: אני בטוחה שלמר אוסטרובסקי יש מבחר גם בתחומים שונים ואחרים.
קולט אביטל: אבל כשראינו שהוא גם מייצג את הכנסת דרך הכסאות, ולצערנו חלק מהכסאות נראות כמו מגדל פיזה, בגלל שאנחנו יודעים מה קורה פה ברמת הבלבול, אבל גם ברמת הייצוג של הקהילות השונות.
קולט אביטל: וגם כשראינו את הדרך שבה לפעמים אנשים רצים על כסאות ועל מיקרופונים, אז החלטנו להראות קצת את הדינמיות וגם את הבלבול שיש לפעמים אצלנו.
קולט אביטל: כך היום אנחנו חונכים את התערוכה הזאת, יחד איתך מר אוסטרובסקי ועם האורחים.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לברך אותך, ולהודות גם לאוצרת שעזרה לנו מאוד, רינה מוסקובויץ'.
קולט אביטל: נבקש מרינה להגיד כמה מלים, כי יותר קל לה, גם כאשה שמתמצאת באומנות, וגם כאשה שמדברת עברית, ואחר כך אם תרצה להוסיף כמה מלים, אנחנו נשמח.
קולט אביטל: בבקשה רינה.
רינה מוסקוביץ': שלום לכולם, אני שמחה שאנחנו ממשיכים את המסורת היפה.
רינה מוסקוביץ': לפני חודש קיימנו תערוכה גדולה מאוד של אמנים ממדינות שונות, ובאופן טבעי, ואני ממש מאושרת שיש לזה המשך, יושבת הראש של ועדת העלייה והקליטה, בחרה את הצייר הזה.
רינה מוסקוביץ': גם בגלל זה שהוא מאוד מיוחד, וגם בגלל זה שכנראה הנושא שלו מאוד רלבנטי גם לארועים, גם לכנסת עצמה, וגם לוועדה.
רינה מוסקוביץ': מצידי, אני רוצה לומר, שהצייר הוא מעולה, ואני מאוד שמחה שהוא מצא את מקומו בכנסת, בהמשך התערוכות.
רינה מוסקוביץ': אני מצטערת על כך שהגיעו מעט אנשים, יש לזה סיבה כי עכשיו חורף, והמון אנשים חולים, כולל עיתונאים, בזה אין לנו שליטה.
רינה מוסקוביץ': אבל אני מאמינה שהתערוכה תהיה פה הרבה זמן, ואפשר להזמין אנשים שיכולים גם לתרום להמשך, וגם לתרום לצייר עצמו שזה לא מעט.
רינה מוסקוביץ': אני רוצה להודות שוב גם לוועדת העלייה והקליטה, וגם אישית לחברת הכנסת הגברת קולט אביטל, שהתייחסה לצייר ולתערוכה באופן מיוחד מאוד, ומבורך המעשה.
רינה מוסקוביץ': אני מקווה שעוד יהיו לנו הרבה תערוכות בהמשך, ומעשים טובים, לא רק דיבורים.
יורי גולובש אוסטרובסקי: אני רוצה להוסיף ברשות
יורי גולובש אוסטרובסקי: כם כמה מלים למה שאמרה כבר האוצרת של התערוכה.
יורי גולובש אוסטרובסקי: קיבלתי כמה שאלות, שאלו אותי כמה אנשים בצורה לוגית ביותר, מדוע בחרת את הנושא של הכיסאות כנושא לתמונות שלך.
יורי גולובש אוסטרובסקי: להבנתי, זה נושא שאפשר להשוות את זה עם בן-אדם גם ויזואלית גם רוחנית.
יורי גולובש אוסטרובסקי: לכסא יש רגליים, ידיים, וזה מזכיר לנו את האדם.
יורי גולובש אוסטרובסקי: חוץ מזה הכסא בחיים שלנו, יש לו משמעות גדולה מאוד מאז שאנחנו נולדים.
יורי גולובש אוסטרובסקי: למשל הכסא הראשון במולדת שלנו.
קלאודיה כץ: הפרסום של בית ראשון במולדת, שהתכנית של הסוכנות שיצאו עולים מחוץ לארץ, היו המון פוסטרים.
קלאודיה כץ: ביניהם היה כסא מאוד מיוחד כזה, תבואו תשבו, יש התיישבות.
יורי גולובש אוסטרובסקי: מעבר לזה הכסא מאפשר לראות את כל המצבים האפשריים בחיים.
יורי גולובש אוסטרובסקי: גם בחלל וגם בחיים של בן-אדם, ולכן זה מה שגרם לו לחשוב על כסאות.
קולט אביטל: אנחנו יכולים לתאר, אבל היתה פה פחות הרמוניה.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לשאול מה מסמל מבחינתו הקשת, הקשת וצבעי הקשת.
קולט אביטל: יש פה שלושה דברים שמאוד נוגעים לנושא הזה של הקשת.
יורי גולובש אוסטרובסקי: בקשת הוא רואה את הקשר בין האנשים לאלוקים.
יורי גולובש אוסטרובסקי: כאן זה שער מאוד מואר בכנסת.
קולט אביטל: בכולם יש פרספקטיבה של כנסת בצורה מאוד מעניינת, מאוד צנועה.
קולט אביטל: הכל בעצם מואר בצבעים, חוץ מהכנסת שנשארת בגרפיקה מאוד מינימליסטית.
רינה מוסקוביץ': הוא מתאר את זה ככניסה לגן עדן, הכניסה לכנסת, זה כמו להיכנס לגן עדן.
יצחק הילדסהיימר: הכסא הראשון שבן אדם נתקל בו אחרי שהוא נולד, ולא המשכת.
קלאודיה כץ: הוא אמר שזה כמו כסא והתחיל במולדת, התחיל כאן.
רינה מוסקוביץ': הוא דיבר על זה, שלכסא בחייו של אדם יש משמעות מאוד חשובה.
רינה מוסקוביץ': מיום שהוא נולד, ועד הגעתו לארץ מולדתו.
יצחק הילדסהיימר: למה ביום שנולד, איזה כסא יש לבן אדם ביום שהוא נולד?
יצחק הילדסהיימר: זה הראייה שלו, אתה יכול להתווכח.
יצחק הילדסהיימר: יכולתי לתת לו תשובה.
יצחק הילדסהיימר: ילד יהודי בן שמונה ימים, יש כסא, יושבים בברית מלה.
קולט אביטל: כל אחד מפרש את הדברים איך שהוא מבין.
קולט אביטל: אם אתה רוצה להוסיף לזה ברית מלה, אנחנו בפרלמנט היהודי לא נסרב.
יצחק הילדסהיימר: הבעיה היא שיש מקומות שבהן רובם לא עשו ברית מלה לילד בן שמונה ימים.
רינה מוסקוביץ': יש כאלה שעשו.
רינה מוסקוביץ': זה תלוי באיזה מקומות.
מרינה סולודקין: ההורים שלי ערכו חופה בזמן של סטאלין.
מרינה סולודקין: אפשר היה לקבל מחנות עבודה, אבל הם עשו.
רינה מוסקוביץ': אני יכולה להפתיע אותך, שגם אני לפני 33 שנים עשיתי חופה בווילנה, וגם לבן שלי שנולד שם עשינו ברית.
רינה מוסקוביץ': אז המקרים הם לא כל כך מעטים.
רינה מוסקוביץ': להגיד שבאוקראינה זה פחות, וברוסיה זה לא היה אלו הכללות.
קולט אביטל: אי אפשר להיות בוועדת הקליטה בלי להגיע לנושא הגיור.
קולט אביטל: אני באמת רוצה להודות לשניכם, וגם לגברת הרבה מאוד.
מרינה סולודקין: הרעיון של לפתוח תערוכות של ציורים של עולים, זה רעיון מאוד נכון, וזה מקום מאוד נכון.
מרינה סולודקין: גם להציג את התמונות.
מרינה סולודקין: אני אהבתי היום את הפרשנויות, בגלל שכשאני ראיתי כסא בכנסת, חשבתי שזה מאוד פילוסופי, מאוד עמוק.
מרינה סולודקין: רק לא ראיתי כאן כסאות מוסיקליים.
מרינה סולודקין: קולט, אני חושבת שזו תרומתך לעבודה של וועדת העלייה והקליטה, שיש תערוכות בלי סוף.
מרינה סולודקין: המאבק על הכסאות של סגני שרים, בליכוד במיוחד, כזה שרק אנשים כמו גוגול, צ'כוב, צ'אפק.
קולט אביטל: אני יכולה להוסיף לך גם אצלנו.
מרינה סולודקין: רואים בתמונה 24 כסאות, זו הממשלה.
מרינה סולודקין: הוא אומר שיש גם משמעות בין השורות.
מרינה סולודקין: אף אחד לא רוצה לשבת על כסא שחור, אני אומרת איכות הסביבה, או משרד הקליטה, אז תופסים כסאות אחרים.
קולט אביטל: זה לא נכון, כי יש הרבה אנשים שרוצים.
יורי גלובש אוסטרובסקי: צבע זה דמות.
קולט אביטל: אנחנו יכולים לבחור צבע?
יורי גולובש אוסטרובסקי: שחור, לבן, ירוק, אדום, צהוב, ורוד.
קולט אביטל: אני לוקחת את הורוד בגלל הסוציאליזם הרך.
קולט אביטל: בזה אנחנו מסיימים אתה צד הרשמי.
קולט אביטל: אני רוצה להוסיף לפרוטוקול, שהיתה פה ישיבה גדולה קודם, והשר שרנסקי מאוד התרשם ומאוד אהב את העבודות.
קולט אביטל: בדרך כלל זה לא גוף מסחרי, אבל אנחנו מאפשרים לחברי כנסת לרכוש עבודות אם הם רוצים.
קולט אביטל: הנושא עליו אנחנו רוצים לדון שוב – וסגן ניצב סוזי בן-ברוך יודעת שזאת לא הפעם הראשונה שאנחנו מטפלים בנושא – הוא קליטת נוער וצעירים יוצאי אתיופיה.
קולט אביטל: זאת אומרת, עולים בכלל ויוצאי אתיופיה בפרט, בהקשר של נוער בסכנה, בהקשר של נוער נושר מבתי-ספר, בהקשר אפילו לצערנו של נוער שמגיע לאחוזי פשיעה.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שיש 93,000 עולים מאתיופיה, התברכנו בעלייה הזאת.
קולט אביטל: ביניהם, אם אני לא טועה, כ-14,400 בני נוער.
קולט אביטל: ובקרב בני הנוער הללו יש שיעורים לא מבוטלים של נוער שבצורה כזאת או אחרת נפתחו להם תיקים במשטרה בגין עבירות שונות.
קולט אביטל: אנחנו דנו בעבירות האלה, מעבירות קלות ועד עבירות קצת יותר קשות, מאלימות קטנה בין בני נוער ועד הגעה לאלכוהול וסמים.
קולט אביטל: ניסינו לתהות בוועדה הזאת כיצד קרה הדבר, כיצד הגענו לזה, כי בסך הכול הנערים האלה לא באים מרקע, בוודאי לא מאתיופיה, של אלכוהול או של סמים.
קולט אביטל: הגענו למסקנה שהילדים האלה מגיעים לכך הן בשל תהליך קליטה בלתי מוצלח והן בשל בעיות בתוך המשפחה ובעיות סוציו-אקונומיות.
קולט אביטל: דרשנו ממשרדי ממשלה שונים להעביר לנו עדכונים כדי שנוכל לדעת מה נעשה.
קולט אביטל: הישיבה האחרונה שקיימנו בנושא הזה היתה עם הפרויקט הלאומי האתיופי ושם קיבלנו גם כמה נתונים מעודדים על דרך הטיפול בבני נוער כאלה ועל היכולת להוציא את הנערים האלה להישגים טובים יותר.
קולט אביטל: אבל אני מוכרחה להגיד שלא קיבלנו התייחסות ממשרד החינוך, התרבות והספורט לפניות שלנו כשדרשנו נתונים ספציפיים מאוד.
קולט אביטל: אז יכול להיות שמר עודי בהט ממשרד החינוך ייתן לנו נתונים.
קולט אביטל: התכנסנו בגלל מחקר שהתפרסם בתחום הזה וגם בעקבות סדרת כתבות שהופיעה בתקשורת, בעיקר בעיתון "הארץ".
קולט אביטל: כיוון שבעלת המחקר נמצאת אתנו כאן, אני רוצה להעביר לה את רשות הדיבור.
קולט אביטל: אנחנו נשמע על המחקר במשך 10 דקות ולאחר מכן אבקש מכמה אנשים, כולל מבני הנוער, להתייחס, כי היינו רוצים לשמוע לא רק נתונים אלא כוועדה בכנסת אנחנו מעוניינים להפיק לקחים גם על סוג הטיפול הנדרש.
מלכה שבתאי: שלום לכולם.
מלכה שבתאי: ב-10 הדקות שעומדות לרשותי בחרתי להציג מספר דברים.
מלכה שבתאי: ראשית, אולי אגיד לכם משהו על הרקע של הכתבות שהתפרסמו, שבעקבותיהם נזעקה או התכנסה הוועדה.
מלכה שבתאי: כשפנו אליי שני העיתונאים הצעירים ואמרו לי שהם רוצים לכתוב על נוער וצעירים יוצאי אתיופיה, ניהלתי איתם משא ומתן כפי שאני מנהלת כבר הרבה שנים עם אנשי תקשורת בישראל.
מלכה שבתאי: ביקשתי מהם להאיר את הזרקור על נקודות חוזק, על נקודות אור, על מקומות שיש בהם התקדמות והתחזקות של הקהילה.
מלכה שבתאי: זה היה המשא ומתן שקיימתי איתם.
מלכה שבתאי: הם קראו את החומרים שכתבתי ושכתבו אנשים אחרים ויצאו לדרכם בצורה עצמאית מאוד.
מלכה שבתאי: משהם שבו, הם שבו עם סדרת הכתבות שבעצם מספרת לנו סיפור מלמטה, מנקודות מבט של בני נוער וצעירים, שבאופן כללי מתארת עדיין אווירה מאוד-מאוד מיואשת, כועסת, מנוכרת ומאוכזבת.
מלכה שבתאי: אני, שלא עסקתי באופן אינטנסיבי מול השטח, מלבד דרך חברים שיושבים כאן, שאלתי את עצמי באיזו צומת אנחנו נמצאים היום ואילו שאלות אנחנו חייבים לשים על השולחן.
מלכה שבתאי: אני מודעת מאוד לתוכניות הגדולות והרבות שהתגלגלו והתפתחו בשנים האחרונות ומכירה אותן, חלק מהן מובלות על-ידי אנשים שיושבים כאן ואחרים.
מלכה שבתאי: בעצם אני רוצה לציין מספר נקודות משמעותיות שאני רואה כרגע כרלוונטיות לצומת בה אנחנו נמצאים.
מלכה שבתאי: קודם כול, את העבודה על הלמידה הממוקדת, שהתפרסמה באוקטובר 2003, הצגנו בכינוס שהיה בחודש מרס 2003.
מלכה שבתאי: זאת היתה הפעם האחרונה שהוועדה הבין-ארגונית לטיפול בנוער יוצא אתיופיה בסיכון התכנסה במסגרת הג'וינט והשותפים אחרים, כאשר בטקס צנוע במסדרונות הג'וינט הנושא הועבר לטיפול "אשלים".