GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נגיסט מנגשה: אבל אם אנחנו נסתכל מחטיבות ביניים עד י"ב, ההשקעה היא מינימלית.
נגיסט מנגשה: ישבנו עם גופים שונים, בדקנו איפה צריך להשקיע.
נגיסט מנגשה: לכן הפרוייקט לקח על עצמו כהשקעה מחטיבות ביניים עד י"ב.
קולט אביטל: הכוונה היא שבעצם הפרוייקט צריך להשלים מה שמשרד החינוך ידו אינה משגת בגלל מגבלות תקציביות?
נגיסט מנגשה: גם.
קולט אביטל: אם אתם הגעתם למסקנה משותפת לגבי נקודות התורפה, אם אנחנו יודעים שאלה נקודות התורפה, אלה הסטטיסטיקות, אלה הגילאים שבהם ילדים נושרים, אלה פחות או יותר הסיבות שבגללן הילדים נושרים.
קולט אביטל: זאת אומרת, שאנחנו יודעים פחות או יותר איפה צריך להשקיע.
קולט אביטל: השאלה היא אם התשובה באה במסגרת משרד החינוך שיכול לתת תגבור בתחום הזה.
קולט אביטל: ומשרד הקליטה שצריך להוסיף שעות לילדים.
קולט אביטל: או אם אתם באים ואומרים, לא אנחנו, הפרוייקט הלאומי.
קולט אביטל: אני פשוט רוצה להבין דרך זה גם מה הנחיצות והחיוניות של הפרוייקט הזה.
עודי בהט: נקודת ההתחלה של העבודה המשותפת של כל הגופים והמשרדים שעוסקים בקליטה של יוצאי אתיופיה, היא בנקודת התחלה יחסית נמוכה לכל דבר ועניין.
עודי בהט: כדי להביא תלמידים בהקשר הזה להישגים, גם מבחינת ההיקף וגם מבחינת האיכות, גבוהים כפי שאנחנו מצפים מכל אחד ואחד, אנחנו זקוקים להרבה מאוד פעולות תוך כדי המסלול הזה.
עודי בהט: אנחנו פועלים ולא רק אנחנו, אבל באמת בסכומי עתק עם האוכלוסייה האתיופית החל מגיל אפס עד י"ב וגם האלה.
עודי בהט: אגב, חלק באמצעות מרכז ההיגוי עולי אתיופיה שהוא גם כן חלק מתקציב משרד החינוך.
עודי בהט: אם התקציב היה פי שניים, אז בוודאי אפשר היה לעשות הרבה יותר פעולות.
עודי בהט: אנחנו יחד עם הנהלת הפרוייקט הלאומי את חטיבות הביניים והחטיבות העליונות בשאיפה לשפר את איכות תעודת הבגרות.
קולט אביטל: וזה דברים שבהם אתם הולכים להשקיע משאבים נוספים?
עודי בהט: כשהפרוייקט הלאומי החליט לצמצם את הכנפיים ולטפל באופן ממוקד יותר בדברים ספציפיים יותר, שגם הגיל הרך הוא בעצם הוא חשוב, אולי אפילו קודם לכל.
עודי בהט: סוכם שהפרוייקט הלאומי בהמלצתנו ובשיתוף פעולה איתנו יעזור ביותר בכל מה שקשור לאותם תלמידים.
קולט אביטל: ולכן זאת שאלתי היתה, אי לכך כיוון שאנחנו יודעים בדיוק במה אנחנו רוצים להתמקד.
קולט אביטל: איזה סוג מענה אתם אחרי שכולכם הסכמתם שזה הנושא ועליו צריך להתמקד, מה המענה שאתם מתוך המערכת נותנים במסגרת התקציב של משרד החינוך.
עודי בהט: במסגרת התקציב של משרד החינוך אנחנו נותנים מענה לחלק גדול מהתלמידים.
עודי בהט: קודם כל במסגרת שיעורי העזר שלהם, אחר-כך באמצעות שיעורי עזר ספציפיים לקראת הבגרויות.
עודי בהט: אחר-כך באמצעות תכניות התערבות מערכתיות.
עודי בהט: למשל, פה נותנים חצי מיליון ש"ח לטובת הכשרה של תלמידים לקראת בחינות הבגרות מחוץ למסגרת הלימודים.
עודי בהט: באמצעות ברנקו וייס והחברה למתנס"ים, תוכניות אופק ואחרות.
עודי בהט: למשל, אנחנו נכנסים לתוכנית הזדמנות ראשונה ושניה באמצעות אגף שח"ר שהוא מטפל באוכלוסיות לשדרוג הזה.
עודי בהט: למשל, אנחנו מתקצבים פרוייקט לקראת קליטה בשכנות, שסטודנטים מאמצים ילדים יוצאי אתיופיה לגילאים של התיכון.
עודי בהט: כדי לקדם אותם גם בלימודים.
קולט אביטל: כמה אתם משקיעים בסך-הכל בדברים האלה, שהם פרוייקטים יפים, כמה אתם משקיעים על חטיבות הביניים לכיוון תעודת הבגרות, כל התכניות שעליהם דיברת ופירטת, פלוס-מינוס מתוך התקציב שלכם.
עודי בהט: אני אף פעם לא עשיתי את הפילוח לפי חטיבות הגיל בקרב יוצאי אתיופיה.
עודי בהט: אבל מדובר פה על בסך-הכל, זה קשה לי להגיד.
קולט אביטל: תן לי מספר כללי, את יודעת אולי נגיסט, היא תמיד יודעת.
עודי בהט: אני אגיד לך למה זה מסובך.
עודי בהט: שיעורי עזר - אם ניקח 12 אלף תלמידים כפול שנתיים - 24 אלף תלמידים, 24 אלף שעות, זה בערך 100 ומשהו מיליון ש"ח לדוגמה.
עודי בהט: זה רק שיעורי העזר.
קולט אביטל: אז אתה בא ואומר לי שהמינימום שאתם משקיעים כתוספת ייחודית לגילאים האלה, לפי דעתך.
עודי בהט: לא, אני אומר לעדה האתיופית.
עודי בהט: אל"ף, מעולם לא פילחתי את זה לפי - - -
קולט אביטל: יש אפשרות שתחזור אלי עם מספרים מדויקים.
קולט אביטל: אל"ף, רמת ההשקעות בגילאים האלה כדי לאפשר לילדים כשמגיעים כבר לדרגה הזאת ולרמה הזאת לא לנשור.
קולט אביטל: ובמקביל, מה לפי דעתכם היה דרוש עוד, מה חסר לכם.
קולט אביטל: אפשר לקבל את הנתון.
עודי בהט: כן.
קולט אביטל: את רוצה להשלים?
נגיסט מנגשה: אני רוצה להשלים למה שעודי אמר.
נגיסט מנגשה: אנחנו שלחנו באי-מייל את הדוח אלייך גם בעבר.
קולט אביטל: לא קיבלתי.
נגיסט מנגשה: מרבית הסיוע שניתנת לגילאים האלה, מאלה שעלו מ-1991, שעות עולים, שהם שעות עולים בעבר זה היה שעות באמת נכס, גם לאותם ילדים, גם לבית-הספר שיכול, חולם להשתמש בו.
נגיסט מנגשה: היום בגלל דוח שושני נושא של שעות עולים היום ממוקד ומתמקד אך ורק בבני בית-ספר בלבד ולא רק למספר ילדים ונפשות.
נגיסט מנגשה: 1.75 שעות לתלמיד בשבוע.
קולט אביטל: את אומרת שאתם ניפיתם את הצרכים.
קולט אביטל: אז חשוב לנו, אם אנחנו רוצים ללחוץ, לצאת לדרך, לתת סיוע, למצוא סיוע, ללחוץ על המערכות הרשמיות והבלתי רשמיות, נחוץ לנו לדעת בכל זאת כמה מושקע.
קולט אביטל: ומה הפער בין הביצועי לבין הרצוי.
קולט אביטל: זה דבר שכדאי לדעת אותו.
נגיסט מנגשה: לנו יש דוח מפורט, אנחנו נביא ליושבת-ראש.
קולט אביטל: יש לכם דוח מיוחד של מה דרוש מעל מה שקיים?
נגיסט מנגשה: לא, מה שקיים.
נגיסט מנגשה: היום מה שקיים בגילאים מגיל לידה עד גיל X, בית-ספר יסודי וחטיבות וביניים תיכון.
נגיסט מנגשה: מה שכיום יש לנו מיפוי תכניות ותקציב קיים בעזרתם של כולם.
קולט אביטל: יש לכם גם מיפוי של מה שדרוש להשלמה?
נגיסט מנגשה: אין לנו.
נגיסט מנגשה: את הדרוש להשלמה בשישה יישובים כן יש לנו, של מה שאנחנו עוסקים כרגע.
נגיסט מנגשה: הספייס קונספציה היא לא תכנית, יש בה שלושה אתגרים שהיא מתמודדת בהם.
נגיסט מנגשה: קונספציה הוליסטית יותר שעובדת עם ילדים, עובדת עם ההורים, היא עוסקת בהתאמת הקהילה בליווי והשתלמויות בהכשרה של ארגונים והתארגנויות וגם הורים.
נגיסט מנגשה: לצערי הרב הפרוייקט ירד מזה שהוא לא מטפל בתעסוקה.
נגיסט מנגשה: אני מקווה מאוד שיהיה אתגר משותף שלנו בעתיד.
נגיסט מנגשה: לכן אם אנחנו נסתכל האתגרים שלנו בהשכלה, התפקיד שלנו הוא העלאת הישגים לימודיים של התלמידים.
נגיסט מנגשה: היום כולנו יודעים, כולנו עדים, יש פערים בהישגים לימודיים של ילדי עולים מאתיופיה לתלמידים ותיקים חברים שלהם.
נגיסט מנגשה: לכן תפקידנו הוא לצמצם את הפער הזה.
נגיסט מנגשה: בנוסח לזה כדאי מעכשיו להילחם בתופעת הנשירה הזאת.
נגיסט מנגשה: אם ראיתם, 25 אחוז בגילאים האלה הם בנשירה סמויה, וכולל גם כן נשירה גלויה.
נגיסט מנגשה: בסך-הכל 93 אלף עולים מאתיופיה, מספר מאוד קטן ולא מדובר במיליונים, ולא ב-700-800 אלף אנשים.
נגיסט מנגשה: האתגר הנוסף שלנו הוא הגדלת מספר תלמידים מקבלי תעודת בגרות.
נגיסט מנגשה: אני מתכוונת לתעודת בגרות איכותית יותר שהיום אנחנו עומדים ב-17 אחוז לעומת 42.
נגיסט מנגשה: אם אנחנו נדבר לעומת 53 אחוז עם אוכלוסייה ותיקה.
קולט אביטל: אבל את הנתונים האלה כבר נתת.
נגיסט מנגשה: האתגרים החברתיים שכיום יש בין 1,000 לבין 1,800 תלמידים, נוער מנותק היום מסתובב.
נגיסט מנגשה: תפקידנו הוא פניה לנוער מנותק, לנוער במצבי סיכון ולהחזיר אותם למסגרת נורמטיבית.
נגיסט מנגשה: מציאת פתרונות לנוער בסיכון, עבריינות נוער, פשע וסמים ואלכוהול.
נגיסט מנגשה: חיזוק קשר בין ההורים לתלמידים.
נגיסט מנגשה: והמורשת, אתם יודעים תלמידים מזדהים היום עם פרו-אמריקאים בארצות-הברית ועם התרבות שלנו האתיופית, גם בלבוש, גם בביטוי פיזי וגם נפשי.
נגיסט מנגשה: האתגר הנוסף השלישי שיש לפרוייקט הלאומי, הוא העצמת הקהילה, פיתוח מנהיגות של הארגון והתארגנויות ברמה ארצית וברמה המקומית.
נגיסט מנגשה: הגברת מעורבות הורים בתהליך למידה וגם בליווי של אותם תלמידים.
נגיסט מנגשה: יש עקרונות מאוד מרכזיים.
נגיסט מנגשה: קודם כל, הטיפול באותם נערים, זה בהתאם לצרכים חינוכיים, נפשיים וכלכליים של אותם נערים.
נגיסט מנגשה: איתור ותמיכה בתלמידים בעלי פוטנציאל גבוה, מעורבות הורים גם בתלמידים חלשים.
נגיסט מנגשה: בעלי פוטנציאל גבוה שאנחנו משתמשים ב-pushing….. , שעמותת עתידים היא המושכת בשליש העליון והפרוייקט לאומי הוא דוחף מלמטה בשליש התחתון.
נגיסט מנגשה: פרוייקט לאומי מחויב בתוצאות, לכן יש הערכה שתהיה ותעשה.
נגיסט מנגשה: אני אגיד לכם איפה אנחנו עומדים, כמה תלמידים הם נמצאים במסגרת.
נגיסט מנגשה: אנחנו עובדים בשישה יישובים.
נגיסט מנגשה: באר-שבע, קרית-גת, קרית מלאכי, גם יש לנו חדרה, נתניה ולוד.
נגיסט מנגשה: עכשיו נכנסו גם לרחובות.
נגיסט מנגשה: מספר הילדים הוא 1,314 שאלה תלמידים חלשים שמקבלים סיוע.
הגופים: בסך הכל הפרוייקט התחיל ואני מאוד מאוד מקווה שנגיע להישגים גבוהים.
הגופים: לגבי כסף הממשלה, גבירתי היושבת-ראש היתה ישיבה אתמול במשרד האוצר עם גב' יעל אנדורן.
קולט אביטל: ואת יצאת משם מעודדת?
נגיסט מנגשה: אני חושבת שכן, יש התקדמות.
נגיסט מנגשה: אני מקווה מאוד, בום חמישי נקבל את המכתב הסופי שאנחנו נקבל את הכסף.
נגיסט מנגשה: ואני מודה לכם.
קולט אביטל: יש עוד שלושה דוברים.
קולט אביטל: כיוון שלוחצים לנו גם לסיים.
טל צ'יקול: הפרוייקט התחיל השנה?
קולט אביטל: התחיל.
קולט אביטל: את שמעת שיש 1,500 ילדים בפרוייקט, אז עכשיו זה כבר מתבצע.
נגיסט מנגשה: הפרוייקט לא יכול לפתור את כל הבעיות.
איאסו מולה: אני מאגודת הסטודנטים האתיופית.
איאסו מולה: לפי המצגת שהצגת, אין התייחסות לסטודנטים.
איאסו מולה: זאת אומרת, מה שהבנתי שאתם מתעסקים מגיל אפס עד גיל 35.
איאסו מולה: הסטודנטים, אני חושב שהוא מרכזי מאוד ואין יחס.
קולט אביטל: אתם עובדים עם מינהל הסטודנטים.
נגיסט מנגשה: אנחנו בשנה שניה עכשיו מחלקים מלגות לסטודנטים.
נגיסט מנגשה: הם כלולים בבניית קהילה.
נגיסט מנגשה: אני הזכרתי, הפרוייקט הלאומי מתמקד עכשיו מחטיבות ביניים עד י"ב.
נגיסט מנגשה: אבל לגבי סטודנטים, כבניית קהילה, גם עכשיו הולכים לחלק מלגה, יצא מכרז.
קריאה: אני פה רק רוצה להפנות שאלה, מה קורה לגבי המעורבות של ההורים, כי אנחנו מדברים על החינוך בכלל.
קולט אביטל: התשובה בדרך-כלל לנושא הזה היא במסגרת תכניות מהסוג שדיברנו עליהם של חוק פקט.
קולט אביטל: שיש בה השקעה גדולה, גם של משרד החינוך, גם של משרד הקליטה וגם של הג'וינט.
קולט אביטל: שם יש מעורבות, שם יש טיפול מה שנקרא "הוליסטי", מעורבות של הורים גם כן.
קולט אביטל: בישיבות קודמות שאנחנו הקדשנו לנושא הזה ושמענו גם סקירות של האוניברסיטה העברית, הגענו למסקנה שאין שום דרך לטפל בכל הבעיה של נשירה ובכל הבעיה של עבריינות נוער, בלי מעורבות של ההורים גם כן.
ארטה ירגה: אני יושב-ראש של מועצת על שכוללת בתוכה 45 ארגונים יוצאי אתיופיה.
ארטה ירגה: אנחנו מאוד מעריכים את הפעילות וגם את המטרה של הפרוייקט הלאומי.
ארטה ירגה: אבל אנחנו מתנגדים לנציגות שהיא מחזיקה רק 10 ארגונים.
קולט אביטל: אדוני, אני לא יכולה להיכנס לכל הבעיה שבין הארגונים עצמם.
קולט אביטל: זאת בעיה שכבר עלתה ולדעתי זה דבר שאתם חייבים כאנשים בוגרים לפתור ביניכם.
קולט אביטל: אני רוצה לסיים את הישיבה, כי זמננו תם.
קולט אביטל: אני מתנצלת בפני כולכם, זמננו תם.
קולט אביטל: גם השידור הזה עומד להסתיים ולכן אני חייבת, אני אדבר אתכם אחרי הישיבה.
קולט אביטל: אני רוצה קודם כל להודות לנגיסט ואני רוצה להודות על היום הטוב שסוף סוף קם על רגליו הפרוייקט האתיופי ואני רוצה לבקש לקבל גם מידע ופילוח ממשרד החינוך, גם מיפוי של הצרכים בנושא החינוך מנגיסט.
קולט אביטל: היתה פה הערה נכונה ואני רוצה לקבל התייחסות.
קולט אביטל: אני הבנתי שאתם מתרכזים כרגע באוכלוסייה עם עדיפות להביא אותם לבגרות.
קולט אביטל: יחד עם זאת, אני רוצה לבקש לקבל תשובות איך ובאיזה אמצעים תעבדו עם כל אותם הארגונים שעוסקים כבר בכל נושא עבריינות הנוער.
קולט אביטל: גם לזה צריך איזשהו טיפול הוליסטי.
קולט אביטל: ואנחנו הקדשנו לזה כמה ישיבות ולדעתי אתם חייבים אולי לפתח איזה שהיא תכנית על שכוללת את כולם.
קולט אביטל: כי יש הרבה ארגונים שעוסקים בזה.
קולט אביטל: והדבר השני, אני כן מבקשת לדעת את ההתייחסות שלכם לנושא הסטודנטים, לקבל את זה בפעם הבאה.
קולט אביטל: אנחנו דנים בנושא הירידה, המאזן השלילי של הנתונים של הירידה מהארץ.
קולט אביטל: בשנים האחרונות אנחנו יודעים שמספר העולים שהגיעו לארץ הלך והתמעט.
קולט אביטל: ובשנת 2003 הגיעו לארץ רק 23,000 איש.
קולט אביטל: לגבי שנת 2004 עוד לא סיכמנו אותה אבל אני לא חושבת שאנחנו רחוקים משם, אי שם בין 20,000 ל-23,000 איש גם כן.
קולט אביטל: ואנחנו יודעים לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שב-2003 עם העליה לארץ היתה של פלוס-מינוס 23,000 איש, נתוני ההגירה מהארץ, היציאה מהארץ היו של 27,000 איש.
קולט אביטל: באחת הישיבות הקודמות שהיו לנו עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה קיבלנו מידע לפיו איך בודקים את מספר היורדים, או יותר נכון את אלה שעזבו את הארץ לתקופה ממושכת, בדרך-כלל על-פי נתונים של שהייה שלפחות שנתיים בחו"ל.
קולט אביטל: הנתונים הם מדאיגים, אנחנו כמובן דנים בהם היום בוועדת העליה והקליטה, יש לנו אתנו את מנכ"לית המשרד לקליטת העלייה, אבל אני לא חושבת שהנושא מעסיק רק אותנו כאן, אני לא חושבת שהנושא רק להעסיק את המשרד הזה.
קולט אביטל: והמשרד הזה לפי דעתי אמנם הוא מופקד על טיפול בישראלים בחו"ל, אבל מלוא האחריות לירידה היא במשרד הזה.
קולט אביטל: זאת בעיה לאומית, זאת בעיה שצריכה להדאיג את כולנו והייתי אומרת, שבמקום הישיבה הזאת נראה לי שהממשלה עצמה היתה צריכה להקדיש לכך ישיבה יותר מעמיקה.
קולט אביטל: שמצד אחד, צריכה לדון בנתונים עצמם, בסיבות לירידה ולהיערך בהתאם.
קולט אביטל: שוב פעם אני רוצה לחזור על זה שלפי מיטב הבנתי, זאת בעיה הרבה יותר רחבה, הרבה יותר מורכבת מהנתונים שאותם נקבל היום.
קולט אביטל: אנחנו צריכים לנסות להבין מדוע כל-כך הרבה ישראלים עוזבים דווקא עכשיו בתקופה כל-כך קשה.
קולט אביטל: איך אנחנו נערכים לאותם המספרים ולסיבות בגללן ישראלים עוזבים את הארץ.
קולט אביטל: וכמובן איך משרד הקליטה נערך ועל-כך הקדשנו לא מעט ישיבות.
קולט אביטל: בניסיון יותר נמרץ להחזיר ישראלים מחוץ-לארץ.
קולט אביטל: אחת הבעיות היא התכניות שמותאמות לאנשים הישראלים בחוץ-לארץ.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שקיימות תכניות כאלה, נראה לי שיש בהן אולי יתרון, יש בהן אולי תרומה.
קולט אביטל: אין בהן כדי לשכנע אנשים לחזור לארץ, אלא אם נוכל לטפל בשני נושאים בצורה מערכתית.
קולט אביטל: הנושא הראשון הוא תעסוקה והנושא השני הוא מגורים.
קולט אביטל: ואנחנו נשמע קודם כל ממנכ"לית המשרד לקליטת העלייה ולאחר מכן נשמע נתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומכל אלה שעוסקים בנושא.
קולט אביטל: נשמע גם את הגב' נדיה פריגת שאנחנו מקווים שעכשיו יש לה קצת יותר אמצעים לפעול.
קולט אביטל: כי אנחנו יודעים שנכונות קיימת.
מירלה גל: בוקר טוב.
מירלה גל: אכן כפי שציינה יושבת-ראש הוועדה משרד הקליטה איננו אחראי על הנושא של עזיבת ישראלים את הארץ.
מירלה גל: יחד עם זאת, אנחנו כן נוכל לתת נתונים בכל מה שנוגע לעולים חדשים.
מירלה גל: וכמובן שאני אשמח לסקור את הפעילות שהמשרד עושה בתחום עידוד הישראלים שחיים בחוץ-לארץ לחזור ארצה.
מירלה גל: כשאנחנו מסתכלים על העולים החדשים לאורך השנים, אז היום הנתונים מצביעים על כך שפחות מ-9 אחוז מקרב העולים החדשים עוזבים את הארץ.
מירלה גל: זאת אומרת, בסך-הכל 91 אחוז מכלל העולים החדשים שהגיעו מעל ל-1989 ואנחנו מדברים על למעלה מ-1,100,000 עולים חדשים, 91 אחוז מהם ואף למעלה מזאת בחרו להישאר בישראל.
מירלה גל: אני חושבת שנתוני הצלחה של קליטה בלתי רגילים.
מירלה גל: גם כשאנחנו מנסים להשוות את זה לארצות אחרות, אני חייבת לציין שאין הרבה נתונים, אבל קצת נתונים שאנחנו אוספים לגבי מדינות אחרות, למשל אוסטרליה, מדובר שם על אחוזי עזיבה הרבה יותר גבוהים.
מירלה גל: וכשאני משווה את זה לנתונים של ישראל משנות ה-70, אז בשנות ה-70 מקרב העולים החדשים היו נתוני עזיבה הרבה יותר משמעותיים.
מירלה גל: אם אני מסתכלת למשל על ארצות-הברית.
קולט אביטל: מה האחוז עכשיו?
מירלה גל: אחוז העוזבים היום עומד על 8,8 אחוז מכלל כל העולים.
מירלה גל: יש מדינות שבהן הנתונים הם יותר גבוהים.
מירלה גל: בקרב עולי ברית-המועצות לשעבר מדובר על 7,6 אחוז.
מירלה גל: זה שיעורי הצלחה מאוד מאוד גבוהים של קליטת עלייה.
מירלה גל: אם אני מסתכלת על שנות ה-70 לדוגמה, בקרב עולי ארגנטינה לדוגמה עזבו 18 אחוז.
מירלה גל: בקרב עולי ארצות-הברית בשנות ה-70 עזבו 39 אחוז.
מירלה גל: אז בסך-הכל עם השנים אנחנו רואים שיותר ויותר אנשים שעלו לארץ בוחרים להישאר בארץ.
קולט אביטל: הנתון שנתנה לנו השרה לפני שנה, היו שהירידה של העולים הם 6 אחוז.
קולט אביטל: אז קפצו מ-6 ל-8,8 אחוז.
מירלה גל: כשאנחנו דיברנו לפני שנה התייחסנו, היתה ישיבה ספציפית שנגעה לעולי ארגנטינה.
מירלה גל: הנתון של 6-7 אחוז על אותם עולים שעלו בשנת 2002.
מירלה גל: 6-7 אחוז מהם עזבו את הארץ.
מירלה גל: כשאנחנו מסתכלים על סך-הכל הנתונים, מדובר ב-8,8 אחוז מעל 1989, יחד עם זאת אני חייבת לסייג את הנתון הזה משום שמדובר על אנשים שעזבו ושאינם בארץ למעלה משנה.
מירלה גל: זה לא אומר שכולם בהכרח לא יחזרו לישראל.
מירלה גל: זאת אומרת יש אנשים שיכול להיות שיצאו ללימודים, או יצאו מטעם איזשהו מקום עבודה ויחזרו לאחר שנתיים, לאחר שלוש שנים.
מירלה גל: אבל אלה הנתונים שאנחנו מודדים אותם מי שעזב את הארץ למעלה משנה.
מירלה גל: ואלה שעזבו את הארץ למעלה משנה זה 8,8 אחוז.
מירלה גל: זאת אומרת, שוב אני חוזרת על הנתון, למעלה מ-91 אחוז מכלל העולים נשארו בארץ.
מירלה גל: אם אנחנו עושים את החלוקה בין העולים שהם יהודים ושאינם יהודים, אז אנחנו באמת רואים שבקרב הלא היהודים, המספר של העוזבים הוא כפול מאשר אלה שהם יהודים על-פי ההלכה.
מירלה גל: זאת אומרת, מקרב העולים החדשים שהגיעו הנה ממניעים אידיאולוגים, שיש להם קשר עמוק למדינת ישראל - מרבית העולים נשארים בארץ.
מירלה גל: ואני חושבת שזה נתוני הצלחה מאוד גבוהים.
מירלה גל: יחד עם זאת, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, כמובן שכל מי שעוזב את הארץ בין אם הוא עולה חדש או בין אם הוא ישראלי ותיק, אנחנו צריכים לעשות את המקסימום על-מנת שהם לא יעזבו.
מירלה גל: ואם הם עזבו, אנחנו צריכים לעשות את המקסימום על-מנת שהם יחזרו.
מירלה גל: ואכן בשנת 2004 משרד הקליטה הגביר את המאמצים שלו להחזרת ישראלים מחוץ-לארץ.
מירלה גל: פיתחנו תכניות חדשות, הרחבנו את תחומי הזכאות של התושבים החוזרים.
מירלה גל: את התייחסת לנושא התעסוקה, אכן נושא התעסוקה הוא אחד הנושאים הקריטיים, הן מבחינת מניע עזיבה את הארץ והן מבחינת מניעי חזרה לארץ.
מירלה גל: לכן בתחום היזמות העסקית לדוגמה, אנחנו הכנסנו את הנושא הזה גם עבור תושבים חוזרים.
מירלה גל: אנחנו קיימנו כנסים במהלך מרץ האחרון בארצות-הברית.
מירלה גל: ואנחנו כבר רואים נתונים של הצלחה, למעלה מ-35 תושבים חזרו לארץ והקימו עסק במדינת ישראל, כתוצאה מהקמפיין הזה שעשינו בארצות-הברית.
מירלה גל: הרחבנו תכניות למדענים, לדוקטורנטים.
מירלה גל: אנחנו רואים השנהב עלייה של 10 אחוז בקרב הישראלים שחזרו לישראל משנה שעברה.
מירלה גל: אנחנו מדברים נכון לעכשיו על-פי נתונים של משרד הקליטה, אלה שנרשמים במשרד הקליטה, מדובר על כ-3,000 איש.
מירלה גל: אבל הסך הכל הוא הרבה יותר גבוה משום שלא כל התושבים החוזרים עוברים דרך המערכת של משרד הקליטה.
מירלה גל: בפירוש רואים עלייה בקרב התושבים החוזרים במהלך השנה האחרונה.
מירלה גל: השאיפה שלנו להגדיל את המספרים אף יותר.
מירלה גל: אבל המגמה קיימת בשנתיים האחרונות יותר ויותר ישראלים חוזרים לארץ והם יותר ויותר ישראלים מתעניינים באפשרות לחזרה ארצה.
מירלה גל: אנחנו הגברנו את הבתים הישראלים שלנו בחוץ-לארץ.
מירלה גל: אנחנו היום בונים מאגר נתונים של ישראלים ששוהים בחוץ-לארץ, על מנת לשמור אתם על קשר.
מירלה גל: בעתיד הקרוב יהיה אתר אינטרנט מיוחד לכם.
מירלה גל: יש לנו תכנית חדשה עם הקיבוצים, תכנית שנקראת "בוא הביתה" שתתחיל לפעול בשנת 2004.
מירלה גל: אני יכולה להגיד שבסך-הכל הכללי המשרד לקליטת עלייה הגביר משמעותית, הן את התקציבים והן את הפעילות שלו בקרב התושבים החוזרים הישראליים.
קולט אביטל: גבירתי המנכ"לית חבריי חברי הכנסת יש להם גם הערות וגם שאלות.
קולט אביטל: אני אסתפק בהערה אחת, אנחנו התאספנו כאן היום ואנחנו יושבים כאן בדיון שבעצם אותנו המספרים מדאיגים.
קולט אביטל: אני קוראת בעיתון היום לפי נתונים שלכם, ירידה של עולי קנדה 27 אחוז, אלה שעלו לארץ; ירידה מבין קרב עולי ארצות-הברית 22,9 אחוז, כמעט 23 אחוז; ירידה של עולים מאנגליה 19,7 אחוז; מצרפת 16,3 אחוז.
קולט אביטל: אנחנו לא רק דיברנו על ארגנטינה, אנחנו גם דיברנו על מספרים מאוד גבוהים של יהודים רוסיים שחוזרים לרוסיה, כי שמה התנאים הכלכליים טובים יותר ואנחנו בין אם אנחנו שומעים שזה 5,000 או 60,000 והמרווח הוא מאוד גדול.
קולט אביטל: אפילו אם זה היה 6,000 - אנחנו מדברים כמה נפלא קלטנו אנשים בארץ, אבל הציפייה שלי היתה לשמוע דברים קצת יותר מעמיקים, לא ההצלחות שלנו בקליטת העלייה, אלא באמת אם זאת לא תופעה שמאוד צריכה להדאיג את כולנו.
קולט אביטל: שבפעם הראשונה יש לנו מאזן שלילי כזה.
קולט אביטל: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור קודם לחבר-הכנסת מיכאל נודלמן, לאחר מכן לחבר-הכנסת ברונפמן ולחברת-הכנסת סולודקין.
מיכאל נודלמן: אפשר לדבר על ירידה, על מספרים, שהירידה עכשיו יותר מקליטה זה דבר ברור.
מיכאל נודלמן: ואנחנו גם לא יודעים מי יורד, איזה גיל, באיזה מדינה אנחנו יודעים.
מיכאל נודלמן: אבל זה איזה גיל, איזה השכלה היה לבן-אדם, אנחנו לא יודעים שום דבר.
מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים רק על מספרים.
מיכאל נודלמן: מספרים זה מספרים, אבל כל בן-אדם זה בן-אדם.
מיכאל נודלמן: ואם אנחנו לא יודעים מי יורד, זה לא עוזר לנו לקבל איזה החלטות.
מיכאל נודלמן: אני חושב שיש צורך במחקר עמוק כדי לדעת מי יורד ולמה הוא יורד ממדינות ישראל.
מיכאל נודלמן: אני חושב שמספרים כאלה, באנגליה, בקנדה, בארצות-הברית, בצרפת, יורדים לא אנשים זקנים, בלי השכלה, יורדים צעירים עם השכלה גבוהה.
מיכאל נודלמן: ומי שחוזר - חוזרים, יש פה מספרים שאומרים כמה חוזרים, הרוב נשאר שם.
מיכאל נודלמן: זאת אומרת, שהם קיבלו שם עבודה ויש שם עתיד בשבילם.
מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים לעשות ניתוח יותר עמוק, לא של מספרים אלה ואלה.
מיכאל נודלמן: אחת מהבעיות האקוטיות שגורם לירידה, אני חושב, זה חוסר אפשרויות, הגשמה עצמית ושאיפות לפיתוח עצמי.
מיכאל נודלמן: צריכים לבצע תכנית כלכלית שיהיה מקום לאנשים צעירים שפה סיימו את התלמידים וקיבלו השכלה טובה ושיהיה להם פה עתיד ושהם יוכלו לעמוד.
מיכאל נודלמן: מה עושים בכל המדינות, אני לא חושב שזו הבעיה של משרד הקליטה, זו בעיה של המדינה.
מיכאל נודלמן: צריך ללמוד מה עושים בחוץ-לארץ.
מיכאל נודלמן: בארצות-הברית יש חברות שהן, עכשיו לא דרך ארצות-הברית, זה נייק, כולם בסין, אבל דברים אינטלקטואליים, של אנשים שחושבים שעושים חשבונות, עושים תכניות לעתיד, הוא נשאר בארצות-הברית.
מיכאל נודלמן: אנחנו גם צריכים לחשוב איך לעשות ככה שאנשים כאלה, שיש השכלה טובה שהם יישארו פה, אפילו בזה שמפעלים יהיו בחוץ.
מיכאל נודלמן: כי רוב ההכנסות נשארות.
מיכאל נודלמן: דבר שני, פה אמרו מי שהגיע במחשבה ציונית הוא צריך להישאר, הוא נשאר פה.
מיכאל נודלמן: והעולם הקטן שעכשיו אנחנו חיים זה לא רק ציונות ושליחות לעם היהודי זה לא מספיק.
מיכאל נודלמן: זה לא מספיק בעולם הנוכחי.
מיכאל נודלמן: צריך להיות איזה חלק דמוקרטי במדיניות שלה שהיא מביאה לאנשים צעירים להישאר פה.
מיכאל נודלמן: למה כולם מדברים על יפן.
מיכאל נודלמן: כי יפן משווקת שזו מדינה של המאה ה-21.
מיכאל נודלמן: מה מייצגת אנגליה - מדינה של מרכז לימודים מכל העולם ומרכז תרבות.
מיכאל נודלמן: איזה תדמית מייצגת ישראל - ציונות רק?
מיכאל נודלמן: לצערי זה לא מספיק במאה שלנו.
מיכאל נודלמן: ואני חושב שאנחנו צריכים לשפר את התדמית של המדינה, כי תדמית לא רק זה אידיאולוגיה - תדמית זה גם עלות של Production שאנחנו מוכרים בחוץ-לארץ, זה תדמית של מדינה.
מיכאל נודלמן: וגם אני רוצה להגיד שאנחנו לא עושים חשבון איזה מסים משלמים האזרחים שלנו שחיים בארצות-הברית, כמה רווח הם מייצרים לארצות-הברית.
מיכאל נודלמן: אנחנו מקבלים מארצות-הברית בין 2 ל- 5 מיליארד בשנה.
מיכאל נודלמן: אבל אם אנחנו עושים ניתוח - יש 400 אלף תושבים ישראליים בארצות הברית, יותר אפילו.
מיכאל נודלמן: אני אעשה הנחה של 100 אלף מהם מקבלים בשנה, 100 אלף דולר.
מיכאל נודלמן: ממאה אלף דולר הם משלמים מסים 4 מיליארד ש"ח.
מיכאל נודלמן: והם מייצרים 50 מיליארד דולר רווח לארצות-הברית.
מיכאל נודלמן: ואנחנו אחר-כך מקבלים 4 מיליארד דולר מארצות-הברית ואנחנו שמחים, אנחנו לא מבינים שזה חלק קטן מכסף שמייצרים ישראלים בחוץ-לארץ.
מיכאל נודלמן: מי שעשה את החשבון הזה, אולי אפשר לעשות תכנית שהמוח שלנו נשאר אצלנו.
מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד שבכל מדינה יש שני ערכים חשובים.
מיכאל נודלמן: זה משאבי הטבע ומשאבי אנוש.
מיכאל נודלמן: מי שלא דואג על משאבי הטבע הוא יאבד בריאות וכסף.
מיכאל נודלמן: מי שלא דואג למשאבי אנוש - הוא מאבד מדינה.
קולט אביטל: תודה רבה, לא מוחאים כפיים, אבל אנחנו מזדהים עם מה שאמרת.
רומן ברונפמן: לא מוחאים כפיים אבל אני רוצה להגיד לעצמי שאני מברך את פרופסור נודלמן על דברים אולי הכי נכונים שהושמעו פה בנושאים כל-כך רגישים לחברה הישראלית.
רומן ברונפמן: אני חושב שקשה להוסיף דברים נוספים אבל אני רוצה להתייחס לעוד מספר נתונים שלמדנו אני וחברת-הכנסת סולודקין מהמסמכים שהובאו לפנינו.
רומן ברונפמן: כח עליה וכח הירידה זה בסופו של דבר מאזן בין שני כוחות.
רומן ברונפמן: כוחות המשיכה וכוחות הדחיפה, הכלכליים החברתיים בין המדינות.
רומן ברונפמן: במיוחד במאה ה-21, כאשר אין גבולות כמעט וכל העולם עולם גלובלי אחד גדול.
רומן ברונפמן: אנחנו יודעים שיוצאי ברית-המועצות גם של שנות ה-70 וגם של שנות ה90-, הירידה שלהם עמדה פלוס-מינוס על עשרה אחוז בשנות ה-70, ופלוס-מינוס על 6-7-8 אחוז גם של שנות ה-90.
רומן ברונפמן: אבל כשאנחנו מפלגים את הירידה הזאת, אז אנחנו ראינו פה הבוקר, אני ומרינה, ושמנו לב וניתחנו את זה, שלמשל יוצאי ארצות בלטיקה, הירידה שלהם לא עומדת על כ-10 אחוז - היא עומדת 22 אחוז.
רומן ברונפמן: ותשאלו את עצמכם למה?
רומן ברונפמן: מה ההבדל בין יוצאי ליטא לבין יוצאי אוקראינה?
רומן ברונפמן: ההבדל לא טמון באינדיבידום - ההבדל טמון במעמד של המדינה עליו המהגר חוזר.
רומן ברונפמן: ואני מדבר על כך שמדינות בלטיקה נכנסו לפני שלושת רבעי שנה כחברים מן המנין באיחוד האירופי.
רומן ברונפמן: ולכן ירידה לארצות בלטיקה.
קולט אביטל: אני יכולה לשאול אותך חוץ מהתנאים הכלכליים, האם אתה יודע שישנה מדיניות מכוונת או של ארצות הבלטיות או של רוסיה, כדי להחזיר אליהם אנשים?
רומן ברונפמן: של רוסיה יש והיא לא מצליחה; של אוקראינה יש והיא לא מצליחה; ארצות בלטיקה לא קיימת והיא מצליחה וזה בדיוק על מה שאמרתי בהתחלה.
רומן ברונפמן: העליה ועל ירידה וזה בדיוק פרופסור נודלמן עם מאזן של כוח דחיפה והמשיכה.
רומן ברונפמן: וברגע שמדינת ישראל מפסיקה להיות אטרקטיבית ומדינות בלטיקה חזרו להיות חברים באיחוד האירופי, אנשים חוזרים לא רק בגלל תנאים כלכליים, אלא בגלל המעמד הבינלאומי, פתיחת הגבולות, ההשכלה הגבוהה לילדים באיחוד האירופי וכו' וכו'.
רומן ברונפמן: ולכן אני חושב גבירתי היושבת-ראש, שאת צודקת ב-200 אחוז בפתיחה שלך.
רומן ברונפמן: נכון שאנחנו יזמנו את הישיבה ואני מברך אותך על היוזמה ונכון שאנחנו כבר למדנו בהיסטוריה של מדינת ישראל, גם של העשורים האחרונים בתחילת שנות ה-80, היה בהיסטוריה בדיוק שלב כזה, ב-1981, 1982 ו1983- כאשר המאזן הדמוגרפי היה שלילי.
רומן ברונפמן: יותר אנשים רצו את מדינת ישראל מאשר עלו למדינת ישראל.
רומן ברונפמן: ועכשיו כשהיה מלחמת לבנון וברור מה היו הנסיבות.
רומן ברונפמן: אנחנו אמנם נמצאים באינתיפאדה שניה וזאת סיבה אמיתית לירידה ממדינת ישראל והמשבר הכלכלי שבא בעקבותיה.
רומן ברונפמן: אבל המלצתך שלך אני מבקש שתהיה גם המלצה והחלטה של ועדת הקליטה, עליה והתפוצות שהממשלה תקיים ישיבה דחופה בנושא.
רומן ברונפמן: כי זה ענייננו עם כל הכבוד של משרד ממשלתי זה או אחר.
רומן ברונפמן: זה עניינה של המדינה כולה.
רומן ברונפמן: זה בעיה לאומית, זה עניין של סדר עדיפויות, זה עניין של זירוז תכנית ההתנתקות, זה עניין של יציאה מהמשבר הכלכלי לאחר ביצוע תכנית ההתנתקות.
רומן ברונפמן: וכל המהלכים שקשורים למדינת ישראל במזרח-התיכון.