GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרינה סולודקין: אני לא רוצה לראות את החדשים מטעם משרד האוצר בוועדה שלנו.
מרינה סולודקין: הם לא מבינים את העניינים וגם יש לכם חוצפה להטיף לנו מוסר.
קולט אביטל: מסתבר שמה שאתה אומר, אפילו במשרד הקליטה לא מסכימים לזה.
קולט אביטל: אז תסיים את מה שיש לך להגיד, יכול להיות, שאתה לא יודע את כל העובדות.
שגיא בלשה: יכול להיות שאני לא מכיר את כל העובדות, כי זה היה טרם זמני.
שגיא בלשה: אם יוצגו איזה שהם מסמכים או בעיות, אשמח לקבל ואשמח לבדוק כל פרט וכל מכתב לגופו.
שגיא בלשה: אבל לפחות ממה ששמעתי מקודמי שהיה בעניין הזה, שמעתי וביררתי שהכסף נמצא בתקנות אחרות, תקנות זה סעיפים, שלא קוצצו.
שגיא בלשה: המשרד יכול להעביר מתקנה לתקנה בפניה תקציבית ומה שבאמת המשרד עושה מאז בכל שנה, הוא מעביר את הכספים מתקנה שלא קיצצו לתקנה ספציפית שקוצצה.
קולט אביטל: זאת אומרת, שאתה אומר שהפתרון ישנו והוא בידי המשרד עצמו, שיכול להעביר מתקנה לתקנה.
רומן ברונפמן: לא, זה לא כך.
רומן ברונפמן: אני רואה את זה אחרת.
רומן ברונפמן: משרד האוצר מעניש את משרד הקליטה על כך שהוא לא קיצץ בזמנו ולכן הוא אומר:
רומן ברונפמן: אתם תעבירו בפנים ואנחנו נקצץ לכם כפי שאנחנו רואים את זה.
רומן ברונפמן: חבל שהמנכ"לית יצאה.
רומן ברונפמן: לנהל את הדיון הזה בלי מנכ"ל ובלי שר זה חסר משמעות, עם כל הכבוד.
עמרי אינגבר: אני אענה לך: התשובה שלי מורכבת משני דברים: א.
עמרי אינגבר: התיקון ההיסטורי וכן, איפה אנחנו נמצאים מבחינת זה, שמה שאומר האוצר הוא לא אומר על כל הבעיה.
עמרי אינגבר: השנה המדוברת היא המעבר בין 2001 ל-2002, כאשר ההיקף התקציבי של התכנית, כפי שסוכם עם האוצר, היה צריך לגדול עד 2002 כולל.
עמרי אינגבר: כלומר, בשנת 2001 התקציב שלנו היה 76 מיליון ובשנת 2002 הוא היה צריך להיות כבר שמונים ומשהו מיליון.
עמרי אינגבר: כלומר, כשהוא מדבר על הקיצו ץ הוא מתייחס לשבעים ומשהו והוא לא מדבר על זה שמראש סוכם על זה שהתקציב יגדל, כי לא ביום אחד בחרנו את כל ה-500.
עמרי אינגבר: היה איזה שהוא תהליך מדורג שנפרש עד שנת 2002, כולל 2002.
קולט אביטל: מה התקציב שדרוש היום כדי לעמוד במשימה?
עמרי אינגבר: היום דרושים לנו עוד 90.5 מיליון.
עמרי אינגבר: חל גידול בזה שאנשים צברו ותק.
עמרי אינגבר: כל ותק במגזר האקדמי זה 2.5% עליה בשכר כל שנה.
עמרי אינגבר: יש גם עליה בדרגות.
עמרי אינגבר: אדם נבחר בתחילה כמרצה ועכשיו הוא מרצה בכיר או פרופסור חבר.
עמרי אינגבר: יש גידול.
עמרי אינגבר: בפועל, יש לי כאן מכתב שחתום עליו אוהד מראני, מה-5 בפברואר 2002 שבו הוא מצהיר אפרופו הקיצוץ שנעשה, אז למה האוצר נותן כסף מבחוץ ולא משרד הקליטה?
עמרי אינגבר: רק בשנה האחרונה משרד הקליטה הסכים בדיונים פנימיים לקבל כסף לעידוד עליה וממנו להפריש כסף לזה.
עמרי אינגבר: פה הוא אומר: בהמשך לבקשתך ולסיכום ראש הממשלה בנידון, הריני לאשר כי במהלך שנת 2002 יתוקצבו 11 מיליון ש"ח לקליטה בקהילה ו-15 מיליון ש"ח למדענים עולים.
קולט אביטל: אם לא נותרה ברירה ואם אתה אומר שאתה לא רוצה את הפתרון הזה של טלאי על טלאי וכל שנה להעביר מסעיף תקציבי לסעיף תקציבי, אנחנו נצטרך לפנות לראש הממשלה על סמך המכתב הזה.
עמרי אינגבר: זה יתקצבו ממשרד האוצר, זה לא משרד הקליטה.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזה פשוט ריטואל שנתי לדבר על תכנית קמ"ע.
ויקטור בריילובסקי: עכשיו אנחנו מדברים ואני שומע בדיוק מה ששמעתי לפני שנתיים ושלוש שנים.
ויקטור בריילובסקי: אותם נימוקים ממשרד האוצר, אותם סיפורים על תקצוב, אותם סיפורים שאי אפשר לעשות קיצוץ בשום סעיף במשרד הקליטה חוץ מסעיף קמ"ע, וכך אנחנו הולכים.
ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לומר רק כמה מלים: תכנית קמ"ע כבר מוכרת ואנחנו יודעים שיש תוצאות מאוד טובות.
ויקטור בריילובסקי: המדענים עובדים ויש תרומה גדולה לחיים האקדמיים במדינת ישראל, במדע ואין מה לדבר שזה ברור וידוע.
ויקטור בריילובסקי: דבר שני, יש עכשיו תכנית מקסימום ותכנית מינימום.
ויקטור בריילובסקי: מה זאת אומרת תכנית מקסימום?
ויקטור בריילובסקי: תכנית מקסימום היא לעשות את זה קבוע.
ויקטור בריילובסקי: לעשות את זה כך שלא יהיה צורך בשנה הבאה לעשות עוד ישיבות כאלה והכל יהיה ברור, קבוע ומובטח.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזה טוב.
קולט אביטל: זה מה שיהיה.
ויקטור בריילובסקי: זה טוב, אבל לא נראה לי כל כך ריאלי.
ויקטור בריילובסקי: מה שריאלי זה לעשות מאבק ולעשות מאבק עכשיו.
ויקטור בריילובסקי: אולי לפנות לראש הממשלה על בסיס ההתחייבויות של הממשלה שהיו גם לפני שלוש שנים וגם עכשיו ולדרוש, שתכנית קמ"ע צריכה להיות ככה שכל המדענים עובדים והכל עובד על פי התכנית ושאף איש לא הולך הביתה או לרחוב בגלל שאין כסף.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות כמה צעדים פרקטיים בכיוון הזה.
קולט אביטל: חבל שאתה לא שר המדע.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר, שכשאנחנו תכננו ב-98 את כל תכנית קמ"ע, הגודל של התכנית בממדים היתה 100 מיליון שקל בגלל שידענו ואמרו לנו ובצדק, שתהיה העלאה בדרוג וכל מיני דברים כאלה.
מרינה סולודקין: כשדיברנו עם נתניהו והוא לא רצה להסכים ב-98, זה היה 100 מיליון שקל.
מרינה סולודקין: אבל לחצנו וקיבלנו ואני חושבת, שגם עכשיו אנחנו צריכים לבקש הרשאה להתחייב ל-100 מיליון שקל כדי שלא יהיו לנו צרות בעוד שנתיים שלוש.
אבי ענתי: את צריכה יותר מ-100 מיליון.
אבי ענתי: כי אז זה מובטח שהשנה השנייה והשלישית ממומנת.
רומן ברונפמן: מר אינגבר, יש משהו בבסיס התקציב?
עמרי אינגבר: 68 מיליון.
עמרי אינגבר: היה 70 מיליון בשנת 2004 ומשום מה, הפעם ירדו .
עמרי אינגבר: חסרים 22.5 מיליון.
ליאוניד דאג'קין: אני רוצה להדגיש שהמצב שלנו הרבה יותר גרוע ממה שאנחנו שומעים פה, כי יש פגיעה באפשרות להתקיים.
ליאוניד דאג'קין: מאיפה לקחת זה פחות או יותר ברור, מסניפים אחרים.
ליאוניד דאג'קין: מאיפה לקחת הרשאה להתקיים?
ליאוניד דאג'קין: הרשאה להתקיים זה התחייבות שאני יכול לעבוד בהמשך עוד 3 שנים.
קולט אביטל: זאת בדיוק הנקודה.
קולט אביטל: במדע, כשעוסקים במחקרים אי אפשר לעבוד מן היד אל הפה ולחשוב שאולי בשנה הבאה לא יהיה כסף.
קולט אביטל: אז פה, אם אנחנו לא מוצאים שיש המשך בתכנית הזו, אין הרבה טעם.
גרגורי ברשטיין: השנה הזאת היא שנה קצת שונה.
גרגורי ברשטיין: מה ההבדל בין השנים?
גרגורי ברשטיין: כפי שאתם יודעים אנחנו עובדים שלוש שנים.
גרגורי ברשטיין: בשנה של 2004 עברו משלוש שנים ראשונות קבוצה של מאתיים ומשהו אנשים.
גרגורי ברשטיין: בשנת 2005 עוד 100 אנשים עוברים משלב ראשון לשלוש השנים הבאות.
גרגורי ברשטיין: בזמן הזה, בזמן המעבר, יש לאדם קפיצה.
גרגורי ברשטיין: אני לא יודע איך להגדיר את זה, הוא באוויר.
גרגורי ברשטיין: בשלוש השנים שהוא עובר הוא מובטח כך או כך.
גרגורי ברשטיין: בזמן שהוא עובר מתקופה אחת לתקופה שניה, הוא נופל בין הכיסאות.
גרגורי ברשטיין: בזמן הזה, אם אין כסף בשבילו הוא נופל ואף אחד לא יכול לעזור לו, בגלל שהמקום שלו בזמן הזה לא מובטח.
קולט אביטל: יש לנו עוד ישיבה אחת בנושא אחר ואנשים מחכים מזמן.
קולט אביטל: הייתי מבקשת מחבר הכנסת יאסינוב ועוד דובר לומר את דברם ואחר כך, נגיע למסקנות, כי בסך הכל אנחנו כולנו חוזרים על אותו דבר וכולנו משוכנעים בו.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד שהמקור של הבעיה נמצא רק בבעיה אחת:
יגאל יאסינוב: התכנית לא נמצאת בבסיס התקציב, ולא נמצאת כסעיף שאי אפשר לגעת בו.
יגאל יאסינוב: אם אנחנו נצליח לתקן את זה, זה מה שיפתור את הבעיה.
קולט אביטל: יש כזה דבר בתקציבים?
יגאל יאסינוב: כן.
שגיא בלשה: זה נמצא בבסיס.
יגאל יאסינוב: זה צריך להיות בבסיס התקציב.
יגאל יאסינוב: אני מדבר על 90 מיליון, על תקצוב מלא.
יגאל יאסינוב: אני מדבר על פרוייקט שצריך להיות קבוע, תלת שנתי לפחות או שפרוייקט שההכשרה ניתנה לפחות ל-5 שנים קדימה.
יגאל יאסינוב: כך זה צריך להיות.
יגאל יאסינוב: ואז, אם נצליח להעביר אותו לרשימה של תכניות רב שנתיות, ופה אתם יכולים לחתום על 3 שנים או 5 שנים, ואז תהיה אפשרות למשרד הקליטה לתכנן את הפרוייקט, לתכנון אחזקת אנשים באוניברסיטאות ולכנן את חלוקתם.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד שועדת המדע והטכנולוגיה ותת הוועדה בראשותי, פנו למשרדים השונים בבקשה להעביר את התכנית לטבלה כזאת ולבסיס כזה.
קולט אביטל: הפניה הזאת כנראה לא מספיקה.
קולט אביטל: צריך לעשות יותר.
מרק אוסלנדר: הארכה לשנה אחת זה כבר פרקטיקה.
מרק אוסלנדר: לא נותנים לנו הארכה ל-3 שנים, למרות שיש התחייבות של המחלקה של עמרי.
מרק אוסלנדר: אני קיבלתי שנה אחת בלי מכתב חוזר, רק עובדה שקיבלתי.
מרק אוסלנדר: זה קיים ואנחנו תלויים בזה.
קולט אביטל: לא קיבלת שום מכתב התחייבות?
מרק אוסלנדר: לא.
מרק אוסלנדר: במלים אחרות, אני אומר מה שאמר החבר שלנו, שאנחנו תלויים באוויר.
קולט אביטל: אני מאוד מודה לך וסליחה שאנחנו נאלצים לקצר.
לב שמר: אני דיקן הקליטה של אוניברסיטת תל אביב.
לב שמר: בכל ישיבה כזאת, אני יכול לומר מה היה לפני יומיים.
לב שמר: ההזמנה מות"ת לישיבה הזאת הגיעה למנכ"ל אוניברסיטת תל אביב.
לב שמר: מנכ"ל האוניברסיטה מתקשר אלי ושואל: אתה עומד או יושב?
לב שמר: למה?
לב שמר: כי מקצצים את תקציב קמ"ע.
לב שמר: אני אמרתי לו: תירגע, אני עומד ואני לא נופל מהרגלים כל כך מהר ולא יקרה שום דבר עם תקציב קמ"ע, אבל תבינו, באוניברסיטאות יש פחד נוראי מהעובדה הפשוטה שיש לנו 500 איש פחות או יותר בכל האוניברסיטאות, שמתוקצבים על ידי תכנית קמ"ע ושכל מהפכה פוליטית קטנה או גדולה תגרום לכך שהתכנית הזאת תיסגר והאוניברסיטאות שנמצאות בגירעון תקציבי גם ככה, יתקעו עם 500 האנשים האלה, שיש להם מינוי ל-3 שנים ושלא ברור מה לעשות אתם.
לב שמר: לכן, התגובה הטבעית והבריאה של האדמיניסטרציה האוניברסיטאית היא: למה אנחנו צריכים את זה בכלל?
לב שמר: כל ישיבה כזאת זה פגיעה חמורה בתכנית.
קולט אביטל: צודק.
קולט אביטל: אבל הישיבה הזו נועדה כדי לעזור.
רומן ברונפמן: המטרה מעולה.
רומן ברונפמן: אבל הדרך רצופה בייסורים.
רומן ברונפמן: לא למדנו את זה אתמול ולא שלשום.
קולט אביטל: יש בדיחה ידועה שלא אחזור עליה היום שסופה הוא: אתם לא הרגתם את ישו אלא רק הוצאתם את נשמתו.
קולט אביטל: אנחנו מומחים במדינה הזאת להוצאת הנשמה ולכן, אני חושבת שהמטרה של הישיבה הזאת היא לא רק משום שאנחנו ממשיכים לעקוב אחרי הנושא הזה אלא משום שהבעיה והפגיעה היא לא רק בסעיף תקציבי.
קולט אביטל: מי שלא מבין שבדבר כזה, אם אנחנו לא נותנים התחייבות ברורה ומפורשת למדענים ולאוניברסיטאות שזאת תכנית קבועה, גם המחקר לא יכול להתקיים וגם עתידם של אנשים לוטה בערפל.
קולט אביטל: לכן, אנחנו נעשה שני דברים: אנחנו נמשיך ללחוץ על ועדת הכספים ועל שר האוצר בעניין הזה, כדי שה-90 מיליון האלה יהיו קבועים בבסיס התקציב.
קולט אביטל: אנחנו נפנה לראש הממשלה ולשר או שרת הקליטה הבאים, אני לא יודעת מי הם יהיו, כדי לקבל התחייבות בכתב שהדבר הזה מחייב אותם על בסיס של 3 שנים.
קולט אביטל: כל פעם על בסיס של 3 שנים.
קולט אביטל: בלי זה, אנחנו לא נזוז, כי אי אפשר ולא ניתן לסבול שכל שנה נגיע לאותו ריטואל ויגידו לנו, תפסיקו לדאוג כי יגיע מכתב.
קולט אביטל: זה לא ילך.
קולט אביטל: את זה אנחנו נדרוש.
קריאה: וגם שלא יקצצו בתקציב.
קולט אביטל: יש תכניות שבמקום לקצץ אותן, צריך להגדיל אותן.
קולט אביטל: אם רוצים לוותר על תכנית כזאת, אז בבקשה שיודיעו ואז, כולנו נדע איך להתארגן.
קולט אביטל: אבל אם הכוונה להמשיך את התכנית הזאת, אז צריך להבין מה כרוך בתכנית.
קולט אביטל: התכנית הזו היא לא תכנית שנתית.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להסביר לחברים מה שלנו מובן.
יגאל יאסינוב: כשהיא אמרה ל-3 שנים, היא מדברת על הרשאה ל-3 שנים.
יגאל יאסינוב: אתה לא יכול להתחייב לפחות ממה שאתה מתקצב.
יגאל יאסינוב: שתהיה הרציפות והכסף לעוד 3 שנים.
קולט אביטל: גם המחויבות.
קולט אביטל: אם יהיה צורך, אני מצטערת להגיד שנצטרך לחוקק חוק.
קולט אביטל: אם לא יהיה מנוס, נצטרך ללכת לחקיקה.
מרינה סולודקין: וגם ללכת להפגנות.
קולט אביטל: אני מודה לכולם.
קולט אביטל: הישיבה נעולה.
קולט אביטל: אנחנו מתנצלים שהדברים התארכו היום.
קולט אביטל: לצערנו, זו ישיבה רביעית, חמישית או שישית שאנחנו מקדישים לנושא הזה.
קולט אביטל: אתה לא היית כאן שהשרה דיברה על כך והעלנו את זה בפניה, שנכון, בשנים קודמות התכנית היה מאוד קטן לשיפוצים.
קולט אביטל: השנה, יוקדשו לזה 38 מיליון שקל, לגבי אותם בתים שבהם כן ניתן להגיע לפתרונות.
קולט אביטל: היא גם ביקשה להודיע לה על אותם בתים שלגביהם לא ניתן למצוא פתרונות, כדי שהנושא יטופל בנפרד.
קולט אביטל: בזה אני רואה לפחות התחלה של התרככות או הבנה, שלא הכל ניתן לשפץ טלאי על טלאי.
קולט אביטל: אני רוצה לבקש ממך לקחת פיקוד על הישיבה הזאת, כדי שנראה לאן אנחנו מתקדמים.
קולט אביטל: כיוון ששר השיכון הבא יהיה חבר מפלגתי, אני רוצה לקוות שנמצא אצלו אוזן קשבת ואם לא, נצטרך ללכת יחד לבג"ץ.
רומן ברונפמן: תודה, גברתי היושבת ראש.
רומן ברונפמן: אני חושב שכולנו מבינים שאנחנו בבית פוליטי.
רומן ברונפמן: הפגישה הזאת נקבעה עוד שהממשלה היתה יציבה ולא ידענו שיהיה שינוי דרסטי כל כך בתיקים.
רומן ברונפמן: שרת הקליטה והבינוי והשיכון בסופו של דבר תועבר למשרד אחר וימנו תחתיה שרים אחרים.
קולט אביטל: השרים משתנים, מתחלפים והפקידות לעולם נשארת.
רומן ברונפמן: יש בזה אלמנט של יציבות מסוימת.
רומן ברונפמן: תארי לעצמך שעם השרים היה כל המשרד משתנה.
רומן ברונפמן: אפשר לשאוף לזה אבל זה לא מציאותי.
רומן ברונפמן: יש חשיבות לשר, כמה חשיבות חברתית תהיה לו וכמה הוא יהיה מוכן להשפיע על המערכת, שמטבע הדברים מתגוננת בפני השינויים.
רומן ברונפמן: את זה אנחנו מבינים ומכירים.
רומן ברונפמן: גברתי היושבת ראש, אנחנו רצינו לדבר היום על שלושה נושאים: הנושא הראשון זה הדיור - -
קולט אביטל: אנחנו לא נספיק לדבר על שלושה נושאים גדולים.
רומן ברונפמן: אנחנו נדבר על מה שהתכוונו לדבר היום בנוכחותה של השרה, על הנושא של הדיור הסוציאלי.
קולט אביטל: דיברנו.
רומן ברונפמן: ברפרוף, אם אני מבין נכון.
קולט אביטל: לא כל כך ברפרוף, הוצעו כמה פתרונות מעניינים.
רומן ברונפמן: רצינו לדבר על שינוי בריבית מסובסדת או על חלק מסובסד של המשכנתא.
קולט אביטל: דיברנו, אבל הפתרונות עדין לא קיימים.
רומן ברונפמן: בסדר, על זה נצטרך לדבר עם השרים החדשים בנפרד, ללא כל ספק.
רומן ברונפמן: רצינו לדבר על הבניה הקלה, הטסט קייס של תכנון לא מוצלח וביצוע עוד פחות מוצלח של תחום הדיור במדינת ישראל.
מרינה סולודקין: זה מבחן לשר החדש.
רומן ברונפמן: השר החדש מצהיר שהוא שר חברתי, אז אני מקווה שאכן הדברים יהיו כך.
רומן ברונפמן: בנושא הדיור הסוציאלי אני אציע בסופו של דבר, שאנחנו נגיש הצעת חוק משותפת לי ולחברי הוועדה בנושא הדיור הסוציאלי ונתחיל ליזום אותו, כי ההערכה שלי היא שזה ישפיע לטובה בענף הבניה, שנמצא היום בשיא השפל.
רומן ברונפמן: בנושא המשכנתאות, נדבר עם ועדת הכספים וגם עם שר האוצר.
רומן ברונפמן: עכשיו אני מגיע לנושא שלשמו הזמנו א החברים מהדרום ומהצפון.
רומן ברונפמן: נדבר על הנושא של הבניה הקלה.
רומן ברונפמן: אני פגשתי את גברת לבני בצאתה מהוועדה והיא אמרה לי במשפט אחד, שהיא סיכמה את הנושא של הבניה הקלה בכך שהיה עד כה 5 מיליון שקל שנתי למשרד השיכון ועכשיו יש 37.5 מיליון בסך הכל…
שרה צימרמן: היא העבירה במיוחד 37.5 מיליון - -
קולט אביטל: כולל.
רומן ברונפמן: בזה היא רואה הישג גדול.
רומן ברונפמן: השאלה למה הכסף יועד?
רומן ברונפמן: אם הכסף יועד ברוחב לשיפוצים קוסמטיים בכל בית נניח פר 15 או 20 אלף שקל, וזה יהיה מריחה – אני אומר מראש שאנחנו למודי ויכוחים.
רומן ברונפמן: או שמשרד השיכון יחליט לעשות שיפוץ, כפי שהוא עשה בגליל.
רומן ברונפמן: כפי שלמדתי מאותם ארגזים, עוד לא את כולם פתחתי אבל לפחות תיק אחד פתחתי וראיתי, שיש בתים ששופצו על אמת.
קולט אביטל: נדמה לי שהאדון דיבר על בין 100 ל-300 אלף שקל.
רומן ברונפמן: יש בתים ששופצו באותם מספרים אבל במטבע יותר קשה.
רומן ברונפמן: יש בתים ששופצו בעלות של 100 אלף דולר.
רומן ברונפמן: עם החומר הזה נלך לבג"ץ ונזכה בגדול.
רומן ברונפמן: 100 אלף דולר לבית.
קולט אביטל: אפשר לבנות עם זה בית חדש בגליל.
רומן ברונפמן: אפשר לקנות קרקע ולבנות עליה בית בבניה קונבנציונאלית ולא בניה קלה.
רומן ברונפמן: לכן, אני רוצה למקד את השיחה של היום, גברת צימרמן.
רומן ברונפמן: אני יודע, שהיה גם סיור של השרה.
רומן ברונפמן: אבל לפני כן, ניתן למשרד השיכון להציג את הדברים ואחר כך נחזור אליכם.
רומן ברונפמן: היה מתוכנן סיור, הוא יצא לפועל?
שרה צימרמן: הוא לא יצא לפועל.
רומן ברונפמן: את זוכרת איפה הפסקנו את הפגישה הקודמת.
רומן ברונפמן: בסופו של דבר, איך אתם רואים את תכנית הפעולה?
רומן ברונפמן: האם תלכו לסקר כפי שאנחנו מבקשים או שתמשיכו לזרות כספים?
רומן ברונפמן: בבקשה.
רומן ברונפמן: אם יש לך תשובה אשמח לשמוע.
שרה צימרמן: אני אדבר בקצרה והבאתי עזר כנגדי, כי אני קצת התעייפתי כי אני אומרת את הדברים הרבה זמן ואני חושבת שמה שעשינו, גם בשנים שלא היתה מעורבות של עליה וקליטה ולא של שום דבר, הבנו את הבעיה ורצינו לפתור אותה והתחלנו בדברים האלה והתקציבים - -
רומן ברונפמן: אני מסכים אתך.
רומן ברונפמן: עשיתם צעד גדול שנקרא לקיחת אחריות.
רומן ברונפמן: השאלה לאן הלכתם עם לקיחת האחריות הזאת.
שרה צימרמן: אנחנו מתקנים את הדירות.
שרה צימרמן: המילה שיפוץ לא מתאימה, כי יש הרגשה שזו מריחה.
שרה צימרמן: אנחנו מתקנים את הדירות בהתאם לבעייתיות שלהם.
שרה צימרמן: אז יש פרוייקטים שהבעיות הרבה יותר פשוטות, וזה רק תיקונים, אם כי תיקונים שעולים הרבה כסף.
שרה צימרמן: אם צריך להחליף את כל האינסטלציה, זה הרבה כסף.
שרה צימרמן: יש מספר פרוייקטים קטן, שדווקא חלק מהם נשאר מכיוון שהם יותר יקרים, נשאר בטור לשלב המאוחר יותר.
שרה צימרמן: אנחנו מתכוונים לתקן את הבתים כך שהם יהיו ראויים לשימוש ולמגורים.
רומן ברונפמן: גברת צימרמן, אתם מצאתם בית שלא ראוי בשלב זה?
שרה צימרמן: לא שאינו ניתן לתיקון.
שרה צימרמן: לא.
שרה צימרמן: עשינו פסק זמן.
שרה צימרמן: הוועדה אמרה לא ולא, זה כסף ציבורי ואני גם לא אקח זאת על עצמי, שבסופו של דבר מישהו יבוא ויגיד שזאת זריקת כסף.
שרה צימרמן: אמרנו, נעשה עוד פעם בדיקה, למרות שקיבלתי המון טלפונים של עולים, שמבקשים להמשיך כי זה נעצר.
שרה צימרמן: סקרנו עוד פעם את הפרוייקטים שהיו לנו בתכנית על ידי אגף תכנון והנגשה.
שרה צימרמן: עשינו תכנית עבודה של התיקונים והשיפוצים שנדרשים.
שרה צימרמן: אני מבקשת שיוסקה מנור, שהוא מנהל אגף תכנון והנדסה ייתן את התמונה.
יוסי מנור: אנחנו בדקנו 10 אתרים עד עכשיו.
יוסי מנור: בחלק מהם כבר הושלמה הבדיקה ובחלק מהם, אנחנו עדין באמצע הסקר.
יוסי מנור: הסקר בודק בית בית, לראות מה המצב שלו ומה צריך כדי להביאו למצב תקין לחלוטין.
יוסי מנור: המגמה, מבחינה הנדסית, שיהיה תקין לחלוטין ולא כמו שהגדרת קודם, טלאי על גבי טלאי אלא מהיום והלאה, שזה יהיה המצב.
יוסי מנור: כמו שגברת צימרמן אמרה, ישנם אתרים שונים.
יוסי מנור: יש אתרים שבהם יש בעיות קטנות, שאנחנו רואים אותן בכל בית בן 15.
יוסי מנור: מדובר בבעיות של תיקונים קלים, בעיות אחזקה מאשר בעיות מהותיות במקור, אבל היתה כאן החלטה ואני קיבלתי את הנתון, שגם בדברים האלה נטפל, למרות שבבתים אחרים בעל הבית מטפל בדברים האלה.
יוסי מנור: ישנם אתרים שיש בהם בעיות קשות יותר, חלקן תיקוניות חלקן ביצועיות.
רומן ברונפמן: האם אתה יכול לעבור ממילים כלליות למילים יותר מפורטות.
רומן ברונפמן: לקרוא לדברים בשמם.
רומן ברונפמן: להגיד בכמה בתים מדובר?
רומן ברונפמן: באילו שכונות מדובר?
רומן ברונפמן: בכמה פרוייקטים?
רומן ברונפמן: אנחנו שבעים ועייפים מהמלים הריקות.
יוסי מנור: אני אעבור על הפירוט: אופקים – שכונת פולירון.
יוסי מנור: יש שם 65 יחידות שעשינו בהן סקר.
יוסי מנור: המצב יחסית טוב, בערך 10,000 שקל בממוצע ליחידת דיור.
יוסי מנור: יש לנו עוד כמה בדיקות הנדסיות לוודא את הפתרון המועדף וזה ייצא לביצוע.
יוסי מנור: אופקים - שכונת מרבל, בדקנו והמצב קצת יותר קשה אבל לא קריטי.
יוסי מנור: יש כבר החלטה לצאת לביצוע.
יוסי מנור: שם מדובר על 130 יחידות.
יוסי מנור: לא בכולם יש אותה בעיה.
יוסי מנור: אני מעריך 30 אלף שקל ליחידת דיור בממוצע.
יוסי מנור: ניתנה הוראה לצאת למכרז לביצוע.
יוסי מנור: אופקים, שכונת שרביב - יש לנו 100 יחידות בסדר גודל של בין 40 ל-50 אלף שקל שיפוצים.
יוסי מנור: ניתנה הוראה לצאת למכרז ולבצע את העבודה.
יוסי מנור: אופקים, שכונת תע"ש – שכונה בעייתית ביותר.
יוסי מנור: נעשה פיילוט על שתי יחידות דיור.
יוסי מנור: שם יש בעיה קשה ופתרנו אותה.
יוסי מנור: יש שם בעיה עם הרצפה בעיקר.
יוסי מנור: היא ויברציונית וכתוצאה מזה היו השלכות על הקירות ועל הריצוף והיתה בעיה של ביוב שנזל מתחת לבית והבית כולו, היו לו בעיות של עובש.
רומן ברונפמן: כמה יחידות כאלה יש?
יוסי מנור: יש שם 90 יחידות.
רומן ברונפמן: מה ההערכה הכוללת?
יוסי מנור: כרגע מדובר ב-100 עד 130 אלף שקל.
יוסי מנור: שם אנחנו צריכים לעשות כמה בדיקות.
יוסי מנור: עדין לא הוצאנו את זה לביצוע, אנחנו חייבים לבדוק כמה דברים כי זו עלות גבוהה.
יוסי מנור: הפתרון ההנדסי גם הוא בבדיקה כרגע.
יוסי מנור: נעשה פיילוט מוצלח.
יוסי מנור: התוצאה טובה מאוד ואנחנו בודקים את העלויות ואת האופטימום של הפתרון.
יוסי מנור: יש לנו שתי שכונות בערד.
יוסי מנור: אני קורא לפי היצרנים, חברת ערה וחברת הכשרת הישוב.
יוסי מנור: יש לנו 120 יחידות בחברת ערה.
יוסי מנור: אנחנו בתחילת הסקר וקשה לי לדעת מה העלויות.
יוסי מנור: רומן ברונפמן: כשאתם עושים סקר אתם נכנסים בית בית?
יוסי מנור: כן.
רומן ברונפמן: נאמר לנו לפני חודשיים בוועדה, שאי אפשר להיכנס בית בית, כל עוד לא נכנסנו לתוך התיקון.
רומן ברונפמן: זאת אומרת, שאנחנו נשפץ, נפתח הכל - -
דובר: אף אחד לא אמר את זה.
יוסי מנור: נכנסים לבתים ואם בית אחד סגור, אנחנו עושים ממוצע.
יוסי מנור: בערד יש 120 יחידות של חברת ערה.
יוסי מנור: אין לנו עוד נתונים אבל זה בסקר כרגע.
רומן ברונפמן: כמה אתה מעריך את העלויות שם?
יוסי מנור: הייתי שם בבתים ואני מעריך כ-15 אלף שקל יחידת דיור.
יוסי מנור: בערד, הכשרת הישוב, 120 יחידות, אני מעריך באותו סדר גודל.
יוסי מנור: גם שם זה עדין בסקר.
יוסי מנור: יש לנו שכונה נוספת בבאר שבע, נחל עשן, יש 190 יחידות ויש שם בעיה הנדסית חמורה.
יוסי מנור: דווקא שם אלה בתים קונבנציונליים, תוצרת הארץ, בנייה מאיטונג, אבל יש שם תקלה ואנחנו בודקים את הפתרון ההנדסי.
יוסי מנור: יש סדקים בבטון.
רומן ברונפמן: בעיה טקטונית.
יוסי מנור: בדיוק.
יוסי מנור: אני מעריך את הפרוייקט בסביבות 3.3 מיליון על 190 יחידות.
יוסי מנור: יש בתים שמצבם חמור יותר ויש בתים שכמעט ואין בעיה.
יוסי מנור: זה משתנה, זה לא משהו אחיד.
יוסי מנור: יש לנו בבאר שבע בנחל בקע שתי שכונות, האחת די.
יוסי מנור: אל .
יוסי מנור: טי והשניה מליבו.
יוסי מנור: גם שם, אנחנו נמצאים בשלב של סקר.
יוסי מנור: יש לי הערכה מאוד ראשונית.
יוסי מנור: בדי.
יוסי מנור: אל.
יוסי מנור: טי 256 יחידות.
יוסי מנור: אנחנו מעריכים בסביבות ה-8 אלף שקל ליחידה.
קולט אביטל: מה אפשר לעשות ב-8 אלפי שקלים?
רומן ברונפמן: אנחנו שומעים בכל שנה דיווח ממשרד ממשלתי.
רומן ברונפמן: אפשר לראות את זה כחיוב ואפשר לראות את זה כשלילה.
יוסי מנור: שכונה נוספת בנחל בקע, שכונת מליבו, בטיפול של עמידר, 104 יחידות.
יוסי מנור: אנחנו מעריכים כ-3 מיליון בערך.
יוסי מנור: יש שם בעיות של תיקוני מעטפת, דלתות, בעיקר בעיות בציפויים.
רומן ברונפמן: 30 אלף שקל פר יחידה?
יוסי מנור: 25 אלף שקל, זאת הערכה מאוד ראשונית כי אנחנו באמצע הסקר.
יוסי מנור: אלה השכונות הבעייתיות.
רומן ברונפמן: מה יש בנתיבות?
יוסי מנור: לא בדקנו בנתיבות.
רומן ברונפמן: זאת אומרת, אם אני יכול לסכם את השלב הזה, אתם נכנסתם לשלושה מקומות: לאופקים, לערד ולבאר שבע.
רומן ברונפמן: מה שאתה מדווח כרגע זה אחרי סקר ראשוני וראיה כללית של מה שניתן לעשות.
רומן ברונפמן: מתי אתם מתכוונים לבצע את התיקונים האלה?
יוסי מנור: ארבעה מכרזים ראשונים יוצאים כרגע.
יוסי מנור: היתר, אנחנו בבדיקה.
יוסי מנור: שאלות.
שמוליק דוד: רציתי להגיד כמה עובדות לגבי נחל בקע.
שמוליק דוד: אתם מדברים על 256 יחידות בהיקף של 8000 שקל ליחידה.
שמוליק דוד: זה היקף מאוד מינימאלי.
שמוליק דוד: אתם מדברים על 104 יחידות בהיקף השקעה גדול בלבד.
שמוליק דוד: אם אני מבין נכון, הסקר שהתבצע כמו שקיבלתי תיאורים מאוד מפורטים מאנשים שהיו שם, התבצע ברמה ויזואלית בלבד.
שמוליק דוד: לא היתה בכלל בדיקה של נושא התשתיות, למרות שנשלחו מכתבים מהשרה לכל הדרגים הרלוונטיים, שמדברים על צורך של בדיקת התשתיות.
שמוליק דוד: מדובר על כך מאוד במפורט.
רומן ברונפמן: למה אתה מתכוון בתשתיות?
שמוליק דוד: אני מתכוון לזה שיש שם זרימת מים תת קרקעית וסיבות אחרות בנחל בקע ספציפית, שבגללן הבתים קורסים.
שמוליק דוד: התשתית שלהם מאוד מינימאלית.
שמוליק דוד: היסוד שלהם מאוד מינמאלי ולכן, הקירות קורסים אתם הצנרות קורסות והביובים קורסים אתם הגגות קורסים וכולי.
רומן ברונפמן: יש לך כתובת ספציפית שאתה יכול להעביר למשרד השיכון?
שמוליק דוד: אני רוצה לציין, שהעברנו 104 תלונות קונקרטיות לעמידר ועד הרגע הזה לא קיבלנו תשובה עניינית.
שמוליק דוד: אבל מעבר לזה, אני רוצה לומר שהועברו שאלות מאוד קונקרטיות לגבי הערכת עלויות.
שמוליק דוד: למה אין בסקר הזה נתונים כלכלים?
שמוליק דוד: למה אין פרטים אחרים ואין לנו תשובות.
שרה צימרמן: ראשית, אנחנו לא יודעים מה זה ה-104 תלונות של עמידר.
שרה צימרמן: דבר שני, הביקור טרם היה.
שרה צימרמן: אז אם יש בעיה של תשתיות שלא נבדקה במסגרת הזו, היא תיבדק.
רומן ברונפמן: אבל כרגע דווחנו שבבאר שבע כן היה סקר.
שרה צימרמן: היה סקר ברמה המחוזית והוא נגמר.
שרה צימרמן: ברמה היותר גבוהה, טרם בוצע.
רומן ברונפמן: מר מנור, באילו ערים היית באופן ישיר?
יוסי מנור: אופקים, ערד ובאר שבע.
רומן ברונפמן: אז כן היית בבאר שבע או לא היית בבאר שבע?
יוסי מנור: בנחל בקע עוד לא היינו.
יוסי מנור: נעשה כרגע סקר ראשוני.
יוסי מנור: נתתי אומדן ראשוני.
יוסי מנור: הייתי בנחל עשן בבאר שבע.
נדז'דה טטרנקו: רציתי להגיד, שאנחנו היינו בפגישה עם משרד השיכון, עם גברת שולמית שפיגל שיושבת כאן וקיבלתי תשובה ישירה, שאין יחסים בין הבניה ובין המצב ברחוב.
נדז'דה טטרנקו: זה מה שאמרתי מהתחלה, שאין טעם לעשות סקר בלי התייחסות לדברים האלה.
יוסי מנור: אנחנו נתייחס.
נדז'דה טטרנקו: אבל זה אחרי כל הפגישות, כל המכתבים, כל הדיבורים.
נדז'דה טטרנקו: אי אפשר ככה.
נדז'דה טטרנקו: אתם מבזבזים כסף.
שולמית שפיגל: אני רוצה להבהיר: המבנים שבנחל עשן, היה להם מזל במידה מסוימת.
שולמית שפיגל: הם כולם על כלונסאות עמוקות מתחת לוודאיות שיש שם.
שולמית שפיגל: זה מה שהציל את הבתים.
שולמית שפיגל: נכון, ב-5 רחובות בתוך שכונה של נחל עשן יש בעיה גיאולוגית, שהיא בעיה של ואדיות משנות ה-80 הרחוקות.
שולמית שפיגל: משרד השיכון טיפל ב-3 רחובות מתוך 5 בהיקף של 5 מיליון שקל, שזה היה תקציב מאוגד.
שולמית שפיגל: שרה נתנה לזה יד, טיפלנו בכל התשתיות כולל תשתיות בחצרות של הבתים.
שולמית שפיגל: פתחנו בעומק של כמעט מטר מתחת לתשתית הכי עמוקה, החלפנו את הקרקע.
שולמית שפיגל: מעל זה, עשינו מזרון של 2 מטר של מצעים מהודקים ועל כל זה יושב המבנה של הכביש.
רומן ברונפמן: זה שאיפת מי תהום?
שולמית שפיגל: לא, זה ערוצים שעובדים מתחת לעבודות עפר של 10 מטר עומק.
שולמית שפיגל: אין מה לעשות.
שולמית שפיגל: הם פוגעים ביציבות הקרקע ופוגעים בחלקיקים הקטנים.
שמוליק דוד: וגם שם טיפלתם רק ב-3 מתוך 5 רחובות.
שולמית שפיגל: היה לנו תקציב של 5 מיליון שקל וזה מה שבוצע.
שולמית שפיגל: אני חוזרת: בתקציב הזה נכנסנו לתוך החצרות, ממש מתחת לבתים.
שולמית שפיגל: חפרנו 60 סנטימטר מתחת לכל היסוד של הבית, כי המערכות של הבית היו מנותקות.
שולמית שפיגל: הקרקע משכה את המערכות למטה.
שולמית שפיגל: החזרנו אותם בחומרים חדישים, בריתוך.
שולמית שפיגל: העניין של התשתיות מתחת לבתים האלה שוקם.
שולמית שפיגל: נשארו שני רחובות.
שולמית שפיגל: אנחנו צועקים ודופקים בכל הדלתות, אנחנו צריכים עוד 2.5 מיליון שקל, כדי לעשות את אותו דבר בשני הרחובות האלה.
שולמית שפיגל: זה בנחל בקע.
שולמית שפיגל: לגבי הבתים: הבתים עצמם, יש להם בעיה משלהם.
שולמית שפיגל: בסוג אחד של הבתים יש בעיה של יציבות של רצפות, למרות שהבית כולו על כלונסאות, הרצפה היא רצפת עץ תלויה.
שולמית שפיגל: צריך לתת לה יציבות בדיוק כמו שנתנו בבתים דומים.
שולמית שפיגל: יש לנו פתרון קונסטרוקטיבי לזה, כדי שאנחנו נייצב את זה.
שולמית שפיגל: יש לזה תכנון ואנחנו יכולים להיעזר באותה תכנית או שאנחנו נתכנן את זה מחדש.
שולמית שפיגל: זה לא משנה.