GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יששכר מקונן: הצבא עושה מאמצים די גדולים.
יששכר מקונן: לכן, אנחנו שמחים לשבת עם הצבא.
יששכר מקונן: אני נמצא בו במסגרת המילואים שלי ואני חושב שהקרדיט מגיע לצבא, על הנכונות שלו.
קולט אביטל: בעצם, אתה אומר משהו שגם אני התכוונתי להגיד, במובן הזה שעם כל הכבוד לביקורת שיש לנו תמיד על מה שאנחנו עושים, בסך הכל, אני לא מכירה מדינות אחרות בעולם שיש כזה מאמץ מסיבי, מכל הכיוונים לשלב אוכלוסיות ולנסות להפוך אותן לחלק מהחברה הישראלית.
קולט אביטל: עם כל הכבוד לצבא קנדה ולמקומות אחרים ולמדינות אחרות בעולם, אתמול היה יום המהגר הבינלאומי.
קולט אביטל: כולם כמובן באו בטענות וחלקן מאוד מוצדקות, למה שקורה כאן, במדינה בכמה תחומים.
קולט אביטל: אבל בסך הכל, אם אנחנו מסתכלים על מדינות שיש בהן הגירה כמו צרפת, הולנד, גרמניה, אוסטריה, אף אחד לא עושה שום דבר פרט לתת לאנשים דרכון ואולי פתרון כספי לכמה בעיות, לא עושים שום מאמץ.
קולט אביטל: לא לשלב אותם בחברה, לא להעניק להם את החום ואת האכפתיות שמתגלה פה.
קולט אביטל: נכון, שכתבה מהסוג הזה מזיקה, כי היא מציגה בעיני התקשורת ובעיני הציבור הישראלי ובעיני הקהילה עצמה את הקהילה כדפ"רים, תסלחו לי, שזה מספיק.
קולט אביטל: אף אחד לא אחראי למה שקורה בעיתונות, אבל יש לי ציפייה מהצבא, שכשמופיעה כזו כתבה, יש כלים לצבא ויש דובר צה"ל וכל אותם דברים טובים ששמענו עליהם כמו "עתידים" וכמו עתודה אקדמאית ודברים אחרים, ניתן באופן יזום כן להביא לידי הפרסום שלהם.
קולט אביטל: כן להציג בפני הציבור לא רק את הבעיות שקיימות והן אמיתיות וצריך להתמודד איתן, אבל יש גם הצלחות.
קולט אביטל: ההצלחות האלה חשובות לדימוי העצמי, הן חשובות לעידוד אנשים להתגייס לצה"ל.
קולט אביטל: הם לא יכולים להיות רק חוטבי עצים ושואבי מים ורק ביחידות קרביות ולא לשאוף להיות גם מפקדים.
קולט אביטל: אם הם טובים מספיק להיות לוחמים ואלה שממשיכים והם הכי מתמידים, ודאי יש ביניהם פוטנציאל הרבה יותר גבוה גם לתפקידי פיקוד.
קולט אביטל: אני חושבת, שאנחנו צריכים לדרוש מעצמנו למצוא את הכלים, כלים יותר מתאימים בשני מובנים: א.
קולט אביטל: במובן של מבחן, שכדאי לעשות לו התאמות.
קולט אביטל: בכל זאת, להגדיר את הנושא של מערכת ההכנה לקראת אותם הקורסים.
קולט אביטל: כמו שחברת הכנסת סולודקין ציינה, ובצדק, שבתה למדה ערבית לקראת תפקידים מסוימים בצבא וכתוצאה מזה, היא התפתחה לכיוון מסוים, כך יכול מאוד להיות שצריך להגביר פה את ההכנה הספציפית לקראת אותם תפקידים שבהם יש גם העזה של אנשים ללכת לתפקידים פיקודיים.
קולט אביטל: אני מקבלת את הצעתך לקיים דיון בנושא הקהילה הקווקזית וכן, אני רוצה להודות לצה"ל על מה שנעשה וגם על החשיבה.
קולט אביטל: אני חושבת שהחשיבה היא אמיתית.
קולט אביטל: הבחינה לעומק היא אמיתית ואני אודה מאוד, אם נוכל לשבת מסביב לשולחן הזה בעוד כמה חודשים לבדוק איך אנחנו התמודדנו ובעיקר, איזה סוג פתרונות נוספים אנחנו יכולים להציע.
קולט אביטל: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: שוב פעם, אנחנו עוסקים בנושא שנוגע מקרוב לתעסוקת עולי אתיופיה, בצורה יותר ספציפית בעקבות פנייה של ארגון טבקה אלינו, בנושא התשלום הנמוך שמקבלים עולים מאתיופיה, שמועסקים על ידי עיריית בית שמש.
קולט אביטל: קיבלנו מידע שהוא לא בהכרח מדויק, שהעולים האתיופים שגרים בבית שמש, מועסקים על ידי העירייה בפרוייקטים של עבודה זמנית, שיקומית, עבודות כמו גינון וכו'.
קולט אביטל: מה שיכול להיות מדויק או לא מדויק, מייד נברר את זה, בפנייתם נאמר שזה נעשה במסגרת פרוייקט "ויסקונסין" שקשור לכל הנושא של הבטחת הכנסה.
קולט אביטל: מה שנאמר גם בפנייה, שאנשים מקבלים שכר חודשי של 480 שקלים לחודש, שבתחילתו של הפרוייקט, דובר על כך שהם יועסקו ארבעה ימים בשבוע, וביום אחד בשבוע, תינתן להם האפשרות לעבור הכשרה מקצועית.
קולט אביטל: בין אם מדובר במסגרת פרוייקט "ויסקונסין", ובית אם לאו, נראה לנו שהעסקת עובדים בשכר של 480 שקלים, אם אכן הם עובדים ארבעה ימים בשבוע, לא עומדת בשום קריטריון כלשהו, וזה ודאי לא מעודד אנשים לעבוד, או לצאת לשוק העבודה.
קולט אביטל: מכל מקום, רצינו לברר את הנושא הזה, כיוון שאנשי טבקה שהפנו אלינו את הנושא, לא נמצאים, הייתי רוצה כבר מלכתחילה לפנות לנציגי הביטוח הלאומי, להסביר לנו במה דברים אמורים.
אורנה וירקוביצקי: קודם כל להסביר את הרקע.
אורנה וירקוביצקי: לא מדובר בכלל בפרוייקט "ויסקונסין".
אורנה וירקוביצקי: פרוייקט "ויסקונסין" עוד לא יצא לדרך, והוא אמור לצאת לדרך באמצע 2005, ביישובים אחרים לגמרי.
אורנה וירקוביצקי: בית שמש לא כלולה באזורי הניסוי, זה בכלל לא פרוייקט "ויסקונסין".
קולט אביטל: אני מבינה שהיתה יוזמה של עיריית בית שמש, שקיבלה את האישור של הביטוח הלאומי.
אורנה וירקוביצקי: בעקבות פרוייקט שנוסה בהצלחה באזור חיפה, עם אוכלוסייה דומה, חשבנו שזה יהיה נכון להרחיב את הפרוייקט לעוד מקומות בארץ.
אורנה וירקוביצקי: מדובר באוכלוסייה שאין לה הרגלי עבודה בישראל, שמקבלת חודשים רבים גימלה להבטחת הכנסה לפי התייצבות בלשכת עבודה, פעם בשבוע או פעם בחודש במקרה הטוב.
אורנה וירקוביצקי: למעשה לא מועסקת בשום מסגרת.
אורנה וירקוביצקי: הפרוייקט הזה אמור להקנות להם הרגלי עבודה.
אורנה וירקוביצקי: קודם כל בן אדם יוצא בבוקר, הולך למקום שבו עובדים, מתנסה בסוגי עבודות שהוא מסוגל.
קולט אביטל: באיזו קבוצות גילאים מדובר?
אורנה וירקוביצקי: מדובר בגילאים שבין 30 ל-50.
אורנה וירקוביצקי: הרוב בין 30 ל-40.
קולט אביטל: מדובר בעולים שנמצאים בארץ כמה זמן?
אורנה וירקוביצקי: לפחות שנתיים.
אורנה וירקוביצקי: שיש להם קשיי שפה, ולא עבדו בישראל מעולם.
קולט אביטל: אבל הם היו במרכז קליטה ולמדו עברית.
קולט אביטל: אין כזה דבר, כולם עברו מרכז קליטה, וכולם למדו עברית.
קולט אביטל: משרד הקליטה אומר לנו תמיד, שהאנשים האלה יוצאים ממרכז הקליטה, הם מגיעים למקום שיש שם רכזים שמנסים להביא אותם לקורסים מקצועיים, ואחר כך ליישומים מקצועיים.
קולט אביטל: אז יש לנו איזשהו פער בין מה שאנחנו מבינים, שמשרד הקליטה מנסה לעשות, לבין מה שקורה בשטח.
קולט אביטל: מגיעים למקום שבעצם אין רכז כזה, או שיש.
דוד יאסו: אולי עוד ארבעה, זה לא עד שנתיים בארץ.
דוד יאסו: העולים האלה לא עד שנתיים בארץ.
דוד יאסו: היו שניים כאלה.
קולט אביטל: בוא תגיד לנו כמה זמן הם בארץ, במקום להגיד הם לא, תגיד כמה כן.
בתיה כהן: מינימום שנתיים.
אורנה וירקוביצקי: ברשותך, אני מציעה שאני אסביר את הפן של הביטוח הלאומי בעניין הזה, ואחר כך אולי ניתן את רשות הדיבור למי שמבצע את הפרוייקט ומתכנן אותו, הוא יסביר את כל מתכונת הפרוייקט.
אורנה וירקוביצקי: המעורבות שלנו היא בקטע של באיזה מצב חוקי אנחנו יכולים לשחרר אוכלוסייה שחייבת היום במבחן תעסוקה, ותשלום הגימלה החודשי שלה מותנה בהתייצבות בלשכת עבודה למציאת עבודה.
אורנה וירקוביצקי: אנחנו רשאים על פי החוק לפטור אותם מלהתייצב בלשכה, אם הם משולבים בפרוייקט שמטרתו שיקום תעסוקתי, בחסות משרד ממשלתי, זה התנאי על פי החוק.
קולט אביטל: אתם לא רואים בזה תעסוקה אמיתית, אלא זה מין פרוייקט.
אורנה וירקוביצקי: ודאי שלא.
אורנה וירקוביצקי: זאת המעורבות שלנו.
אורנה וירקוביצקי: כאשר מתגבשת תכנית שיקומית ברשות המקומית, אנחנו מלווים אותה.
קולט אביטל: אגב, מי קובע את גובה המשכורת הזאת?
אורנה וירקוביצקי: זאת לא משכורת, זה תמריץ.
קולט אביטל: אנשים עובדים ארבעה ימים בשבוע כתמריץ?
אורנה וירקוביצקי: אני רוצה להסביר.
אורנה וירקוביצקי: כאשר הם נמצאים בהכשרה מקצועית - קורס מטעם משרד העבודה, הם לא מקבלים שום דבר.
אורנה וירקוביצקי: פה מדובר בתשלום במסגרת פרוייקט שיקומי בקהילה עצמה.
אורנה וירקוביצקי: לא בקורס, אם הם היו בקורס, הם לא היו מקבלים שום דבר, מלבד הגימלה להבטחת הכנסה.
אורנה וירקוביצקי: בתכנית הזאת הם מקבלים גם גימלה להבטחת הכנסה, גם כרטיס של נסיעות, וגם תמריץ של 500 שקלים.
אורנה וירקוביצקי: זאת לא משכורת, גם לא פוגע בגימלה.
אורנה וירקוביצקי: בעצם רמת ההכנסה שלהם עולה, בתקופה של השיקום התעסוקתי.
קולט אביטל: אם כך, כמה מקבל בממוצע אדם כזה?
אורנה וירקוביצקי: יותר משכר מינימום.
אורנה וירקוביצקי: גובה הגימלה פלוס 500 שקלים, יכול להגיע ל-3,700-3,800 שקלים.
בתיה כהן: אני אחראית על הפרוייקט בכל הארץ.
בתיה כהן: פילחנו את כל המשתתפים.
בתיה כהן: ראשית יש לנו בתוך המשתתפים ארבע נשים שהן חד-הוריות, שמועסקות בפרוייקט, שלוש וחצי שעות ביום, והן מגיעות לסך הכל הכנסה של 3,236 שקלים באופן יחסי.
יפעת סולל: זה פחות משכר מינימום.
בתיה כהן: לכן כל ההתייחסות שלנו לא כשכר, גם אם אנשים לא באו יום, יומיים, מסיבות אישיות –
קולט אביטל: הם עדיין מקבלים את –
בתיה כהן: ודאי, לכן יש לנו ליווי סוציאלי צמוד, שכל המטרה היא לרכך את הכניסה שלהם לעולם העבודה.
בתיה כהן: שבאותה חצי שנה, הם ילמדו איך להיכנס לעולם העבודה, אבל עם ליווי סוציאלי.
קולט אביטל: כמה אנשים נמצאים בפרוייקט הזה?
בתיה כהן: נכון להיום 14.
קולט אביטל: 14 בבית שמש.
קולט אביטל: יש מקומות נוספים, נדמה לי אמרתם בחיפה?
בתיה כהן: בחיפה היה פרוייקט של 19 עולי אתיופיה, שהסתיים בהצלחה.
בתיה כהן: מתוך ה-19, 12 נקלטו כעובדי עיריית חיפה, זה היה לפני משבר הרשויות.
קולט אביטל: מי קבע את התוספת הזאת, התמריץ הזה, כפי שאתם קוראים לו, בנוסף להבטחת ההכנסה.
קולט אביטל: מי קבע את גובה ה-480 שקלים, או 500 שקלים.
בתיה כהן: אנחנו המלצנו על הגובה הזה, כי זה סכום הדיס-ריגארד שלא פוגע בגימלה.
בתיה כהן: כל המטרה היתה לעזור להם, ולא לפגוע בהם.
קולט אביטל: זה אומר, שבעצם אם הם היו מקבלים 1,000 שקלים לחודש, או 2,000 שקלים לחודש, הבטחת ההכנסה היתה יורדת.
בתיה כהן: ודאי.
קולט אביטל: מי משלם את הגמול הזה, או את התוספת הזאת?
בתיה כהן: העירייה נרתמה, כי היא רוצה לשקם את התושבים שלה.
קולט אביטל: העירייה עצמה, זה מתוך תקציבי העירייה?
קולט אביטל: מה היקף שעות העבודה?
בתיה כהן: זאת לא עבודה.
קולט אביטל: אם זאת לא עבודה, מה הם עושים?
בתיה כהן: הם מתנסים.
קולט אביטל: עבודות גינון?
בתיה כהן: ברגע שאדם קם בבוקר, ומשתייך לצוות, ולומד שיש לו מנהל עבודה - - -
קולט אביטל: אני מנסה להבין.
קולט אביטל: בסדר, לי לא היה הרגל עבודה קודם.
קולט אביטל: כעוזרת בית אני מקבלת 35 שקלים לשעה, בסוף היום אני מקבלת 180 שקלים, אם לא יותר.
בתיה כהן: אז יש לך הרגל עבודה, רק אין לך מקצוע.
בתיה כהן: עוזרות בית הן בדרך כלל לא בדיוק נשים שאפשר לבוא ולהגיד שהיה להן הכשרה מקצועית.
בתיה כהן: אבל הנשים כאשר הן מגיעות, את אומרת יופי, הקנינו להן הרגלי עבודה.
בתיה כהן: אפשר לקבל מידע מה הן עושות פיזית כשהן באות?
דבורה ממן: ריכזתי את הפרוייקט, ועבדתי מול המוסד לביטוח לאומי, ומול לשכת התעסוקה.
דבורה ממן: איתי בצוות עובד סוציאלי אסי שנמצא איתי, ורכזת תעסוקה ליאורה.
דבורה ממן: מדובר ב-18 עובדים, יש עולה אחד מתימן, עולה אחד מרוסיה, שלושה ישראלים, והשאר עולים מאתיופיה.
דבורה ממן: חלקם באים בבוקר, הגברים משובצים חלק באגף הגינון, חלק באגף התברואה.
דבורה ממן: הנשים משולבות באגף התברואה בניקיון.
קולט אביטל: זאת אומרת, בעצם פיזית הן עובדות.
דבורה ממן: ודאי, פיזית הן עובדות.
קולט אביטל: הן יכולות, אחרי שבועיים שלושה להגיד יופי, הרגלתם אותי לעבוד.
קולט אביטל: עכשיו, בסך הכל העירייה לוקחת אותי לעבודות בתת-שכר.
קולט אביטל: הן יכולות להגיד את זה, נכון?
קולט אביטל: כי אם הגברת הזאת שעוסקת בניקיון, היתה עובדת באיזשהו בית, היתה מקבלת יותר.
בתיה כהן: זה לא נעשה בכפייה.
בתיה כהן: חמישה משתתפים שהתחילו באוגוסט, בספטמבר כבר עזבו כי מצאו עבודה בכוחות עצמם, ומאז לא חזרו למעגל מקבלי הקיצבאות.
קולט אביטל: זאת אומרת, שאתם רואים בתכנית הזאת כתכנית מעבר.
בתיה כהן: אני מוגבלת בזמן.
קולט אביטל: זה כמו הכשרה מקצועית, הם מקבלים הבטחת הכנסה, הם מקבלים 480 שקלים, ולאחר מכן הם יכולים לצאת לשוק החופשי, ולקבל עבודה בשכר נורמלי.
בתיה כהן: ארבעה מהם שהתחילו באוגוסט, יחזרו בחודש הבא לשירות התעסוקה, ושירות התעסוקה כבר מתכונן למצוא להם מקומות עבודה.
יגאל יאסינוב: אנשים שנמצאים בתכנית הזאת, מקבלים הבטחת הכנסה.
יגאל יאסינוב: הם באים לעבודה הזאת, כאילו באים לקורס מקצועי.
יגאל יאסינוב: תמורת השתתפות בעבודה או בקורס, הם מקבלים 480 שקלים תמריץ לחודש.
יגאל יאסינוב: כמה זמן הם צריכים לעבוד?
בתיה כהן: קודם כל הם לא חייבים.
בתיה כהן: כי מי שלא מעוניין, יכול לחזור תעסוקה.
בתיה כהן: במשך חצי שנה.
דבורה ממן: אני רוצה רק להדגיש, שאותם עובדים לא באים במקום עובדים של העירייה, הם תוספת כוח אדם.
דבורה ממן: בעוד חודש מסיימים ארבעה עובדים, אז אותם ארבעה עובדים הולכים הביתה, אני מקווה שהם יחזרו ללשכת התעסוקה.
יגאל יאסינוב: אני רק רוצה להבין.
יגאל יאסינוב: יש פה קומבינה מסויימת.
קולט אביטל: סליחה, אין פה קומבינה מסויימת.
קולט אביטל: יש פה בעיה של מה הביטוח הלאומי יכול לשלם.
קולט אביטל: כי אם משלמים להם 560 שקלים, זה מוריד להם מהבטחת הכנסה.
יגאל יאסינוב: אני יודע, אני לא מתנגד.
יגאל יאסינוב: אני פשוט רוצה להבין.
יגאל יאסינוב: עיריית בית שמש, משלמת מתקציבה.
יגאל יאסינוב: היא מקבלת עובדים במימון ממשלתי, בשכר ובעלות נמוכים מאוד, על סמך זה היא לא מחזיקה עובדים - - -
קריאות: זה לא נכון.
יגאל יאסינוב: אני עדיין קשור לבית שמש.
יגאל יאסינוב: יש לי דירה ברחוב הנרקיס, אני גרתי המון שנים בבית שמש, והדירה עדיין בבעלותי, אפילו דייר אחד לא הכנסתי לשם.
יגאל יאסינוב: כתושב בית שמש, אני יודע מה קורה בבית שמש.
יגאל יאסינוב: עם כל הכבוד לראש העיר ועקנין, אני גם כן יודע מה קורה בבית שמש.
יגאל יאסינוב: מה שאני טוען, שעיריית בית שמש מקבלת עובדים בשכר, ובעלות שנמצאים מתחת לכל העקרונות, על סמך זה היא משתמשת בכוח אדם זה, כדי לא לקחת עובדים אחרים, כי אחרת היא היתה חייבת לקחת לא 4, לא 5, אלא שניים, אבל בשכר מלא.
יגאל יאסינוב: וזה מה שהיא מרוויחה.
יגאל יאסינוב: היא מרוויחה את זה בוודאות.
יגאל יאסינוב: אני מבין שאם היא תשלם עוד 100 שקלים, אז האנשים האלה לא יקבלו הבטחת הכנסה.
יגאל יאסינוב: לא על זה אני מדבר.
יגאל יאסינוב: האם מהרווח שהעירייה מקבלת מהעסקת האנשים, היא נותנת לקהילה שממנה באו העובדים, או לאותם עובדים כתוספת הנחה במשהו?
יגאל יאסינוב: היא בפירוש מרוויחה לפחות עשרה או חמישה עשר שקלים בכל שעת עבודה של העובדים האלו.
יגאל יאסינוב: תודה רבה.
קולט אביטל: אני מבקשת שתתייחס לנושא התקנים.
קולט אביטל: איזה תקנים יש לכם, ואיך האנשים האלה מועסקים.
מיכאל גסטוירט: העירייה כמו כל העיריות נמצאות בתכנית הבראה, עליה חתמנו עם משרד הפנים.
מיכאל גסטוירט: במסגרת תכנית ההבראה, קיימת הנחייה חד-משמעית ממשרד הפנים, שאסור לעירייה לקלוט עובדים, והעירייה לא קולטת עובדים.
מיכאל גסטוירט: בנוסף, העירייה עברה עכשיו תהליך של פיטורי עובדים, התייעלות, ובמסגרתה חתמנו הסכם עם ההסתדרות.
מיכאל גסטוירט: כשאנחנו לא קולטים עובדים, אז אין פה אפילו אופציה של העירייה להעסיק עובדים אחרים.
מיכאל גסטוירט: כלומר, זה לא שאנחנו מרוויחים, אין עובדים, העובדים פוטרו, קיבלנו עובדים במסגרת הפרוייקט הזה.
קולט אביטל: אתה רק מחזק את הטיעון שלו.
יגאל יאסינוב: בדיוק מה שאמרתי.
מיקי גסטוירט: אני רוצה להדגיש.
מיקי גסטוירט: מחר בבוקר אם יפסיקו את הפרוייקט הזה, מי שייפגע אלו אותם עולים, העירייה לא מרוויחה.
מיקי גסטוירט: העירייה ישבה והחליטה על תיקי כוח אדם שלה ביחד עם משרד הפנים, ביחד עם ההסתדרות.
קולט אביטל: מאיפה התקציב הזה בא?
מיקי גסטוירט: מתקציבי הרווחה של העירייה.
מיקי גסטוירט: זה לא תקציב הגינון - - - העירייה היום מבחינת התקנים שלה, לא צריכה את העובדים האלה.
יגאל יאסינוב: לא נתתם למישהו ברווחה.
מיקי גסטוירט: מבחינת תקני כוח אדם, לא צריכים את העובדים האלה.
מיקי גסטוירט: אנחנו מתבססים על תקן בלי עובדים משוקמים.
מיקי גסטוירט: אנחנו נמצאים כבר בתכנית הבראה.
מיקי גסטוירט: יש לנו כבר תקני כוח אדם שנקבעו ממשרד הפנים, מאויישים עם משרד הפנים ועם ההסתדרות.
מיקי גסטוירט: אין ספק, אני לא רוצה להכחיש, שלעירייה יש עובדים שמסתובבים בגינון.
מיקי גסטוירט: אז נכון, תמיד זה מוסיף.
קולט אביטל: כמה שעות ליום הם עובדים?
מיקי גסטוירט: תלוי.
מיקי גסטוירט: אלה שבגינון כ-8 שעות.
קולט אביטל: 8 שעות ליום?
דבורה ממן: יום לימודים בשבוע במסגרת אולפן.
דבורה ממן: יש ארבע נשים שהן חד-הוריות, אחת עובדת שעתיים ביום, השנייה עובדת ארבע שעות.
יגאל יאסינוב: וזה לא מענקי איזון, זו סתם מתנה.
דבורה ממן: אני עובדת באגף הרווחה בעיריית בית שמש.
דבורה ממן: אני חושבת, שלעיריית בית שמש צריך לתת צל"ש.
דבורה ממן: מכיוון שעיריית בית שמש גם לקחה על עצמה בתקופה מאוד קשה, של פיטורין, להעסיק עולים שהם בעייתיים, מבחינת הרגלי עבודה, יחידות זמן שלי, של שלושה עובדים לנושא הליווי, תמיכה.
דבורה ממן: לעובדים העולים יש בעיות מאוד קשות, גם כלכליות, משפחתיות, תיפקודיות של שפה.
דבורה ממן: אמנם הם 4-5 שנים בארץ, זה הניסיון של כולם.
דבורה ממן: יש לי את הפילוח של העובדים.
דבורה ממן: זה ניסיון העבודה של כולם שהם יוצאים לעבודה.
דבורה ממן: חיזוק דימוי העצמי, ביטחון עצמי, מודלים חיוביים לילדים.
דבורה ממן: העולים ברובם מרוצים.
דבורה ממן: בנוסף לכך הם נמצאים ביום לימודים במסגרת האולפן, לתגבר להם את השפה.
דבורה ממן: אותם עולים גם רוכשים את מקצוע הגינון.
דבורה ממן: יש להם אופציה של יציאה לעבודה.
קולט אביטל: כמה זמן אתם רשאים להחזיק אותם במסגרת הזאת?
דבורה ממן: חצי שנה, וחבל.
קולט אביטל: שירות התעסוקה אחר כך מטפל בהם למצוא להם עבודות אחרות?
קולט אביטל: אדיסו, אני יכולה לשמוע ממך מה ההתייחסות שלכם לנושא הזה.
קולט אביטל: איך אתם רואים אותו, לטוב ולרע?
יגאל יאסינוב: אם אתם רואים בזה עבדות, כן או לא?
דבורה ממן: זה מוגזם.
30095: הרעיון של לשקם את העובדים, ולתת להם אפשרות של שיקום לצאת לעבודה, זה רעיון שלא פסול.
30095: אנחנו רואים שהבן אדם עובד שמונה שעות ביום, ומקבל 480 שקלים, פשוט קשה לקבל את הדבר הזה, למרות שאנחנו מבינים את הרצון שלכם, את הכוונות שלכם, של לעזור לקהילה ולקדם.
30095: אבל שמונה שעות הבן אדם עובד, ומקבל 480 שקלים.
30095: אני פשוט לא יכול לקבל את הדבר הזה.
קולט אביטל: זה נכון, כי זו נקודת המוצא של הדיון הזה.
קולט אביטל: הוא אומר את זה מאוד נכון, אברהם נגוסה.
קולט אביטל: בזה פתחתי.
קולט אביטל: אני יכולה להבין שיש פה תכנית שיקומית, אני יכולה להבין את האילוצים של הביטוח הלאומי, שהוא לא יכול לשלם, אם אדם מקבל יותר מכך וכך כסף.
קולט אביטל: אתם רוצים ליצור הרגלי עבודה, ולעודד אנשים לצאת לשוק העבודה.
קולט אביטל: אבל אם אדם בא, ועובד שמונה שעות, ובסוף החודש הוא מקבל 480 שקלים ביד - - -
אורנה וירקוביצקי: פלוס כרטיס חודשי חופשי.
קולט אביטל: זה לא נראה סביר.
אורנה וירקוביצקי: מה האלטרנטיבה, שיישב בבית ויקבל פעם בשבוע - - -
קולט אביטל: אני אגיד מה האלטרנטיבה.
קולט אביטל: האלטרנטיבה היא, שאדם בשביל העבודה הזאת יקבל תמורה כדי שהוא יבין שהוא באמת עובד, ולעבודה יש שכר.
קולט אביטל: שהוא יקבל יותר כסף ממקום העבודה, ואת זה יפחיתו לו מהביטוח הלאומי, זה נראה לי יותר צודק ברגע שאדם מרוויח יותר, מפחיתים לו - - אני לא מנסה כרגע לבוא ולהגיד שאנחנו חייבים, אני מנסה לשמור על אותו מאזן.
קולט אביטל: אם אדם מקבל פלוס מינוס את הכנסת המינימום, 3,500 שקלים מהמדינה והוא מתחיל לעבוד, אז ממילא אתם תורידו לו.
קולט אביטל: אז למה לא לתת לו את הכבוד כשהוא מתחיל לעבוד, שיבין שיש סיבה טובה שהוא ירצה לעבוד.
קולט אביטל: אם אתם באים ואומרים, אלה אנשים שאין להם הרגלי עבודה, צריך להקנות להם הרגלי עבודה.
קולט אביטל: אם אני הייתי קמה בבוקר, והיו אומרים לי, תקומי כל יום, תעבדי שמונה שעות בשמש בחוץ, והיו נותנים לי בסוף צ'ק של 480 שקלים, הייתי אומרת עדיף לי לשבת בבית, לקבל את הבטחת ההכנסה.
אורנה פינדלינג: לנו יש נסיון עם נשים, ובכלל עם עובדים שקיבלו הבטחת הכנסה, לקוחות שלנו דורשי עבודה שקיבלו הבטחת הכנסה.
אורנה פינדלינג: במהלך השנים אנחנו מציעים להם עבודות, ולמרות שהם אמורים להיכנס לעבודות עם שכר, הם בעצמם אומרים, תשמעו בעקבות העבודה עם השכר, זה יעלה את ההכנסה שלי בעוד 500 שקלים, לא שווה לי, כי הם יודעים שיורידו להם את היחסיות.
קולט אביטל: סליחה, את בסך הכל מחזקת את מה שאני אומרת.
אורנה פינדלינג: הם לא מוכנים לקבל גם את העבודות האלה.
אורנה פינדלינג: יש לנו נסיון רצוף לאורך שנים, שעובדים שנמצאים בהבטחת הכנסה, גם תמורת עבודה עם שכר, הם לא מוכנים לצאת מהמעגל הזה.
קולט אביטל: כיוון שאם השוק היה מציע רמת שכר סבירה, מתקבלת על הדעת, עם עבודה שאדם יכול לבוא בבוקר, ולצאת משם ולהבין שהוא עשה משהו, ושהוא הרוויח לפחות שכר מינימום במשק, אז יכול מאוד להיות, שהיתה לו סיבה טובה לצאת לשוק העבודה.
קולט אביטל: אם השכר שהוא יקבל, גם אחרי שהוא ייצא מתכנית שיקומית כזאת, הוא שכר כל כך נמוך, אתם לא מעודדים אנשים לצאת לשוק העבודה.
קולט אביטל: זה הסיפור.
יגאל יאסינוב: שמשרד התעסוקה יעביר את הכסף לעירייה.
יגאל יאסינוב: במקום לשלם לאנשים האלה הבטחת הכנסה, אותו סכום תעבירו לעירייה.
יגאל יאסינוב: ובמשך אותה חצי שנה, העירייה תעביר את הכסף בלי תוספת של שקל אחד לאנשים, אבל כמשכורת.
יגאל יאסינוב: עם תלוש משכורת, עם זכויות עובד.
יגאל יאסינוב: כי כרגע מהמשכורת של 480 שקלים, הוא לא יכול לעשות כלום.
יגאל יאסינוב: הוא לא יכול לבוא לבנק ולבקש הלוואה, כי אין לו יותר.
יגאל יאסינוב: אפילו הוא לא יכול לבוא ולהגיד, לקחו אותי לעבודה לחצי שנה, הנה החוזה שלי של חצי שנה.
אורנה וירקוביצקי: זה לתקופה מוגבלת.
יגאל יאסינוב: הבן אדם חייב להרגיש את עצמו.
יגאל יאסינוב: הוא חייב להרגיש שהוא בן אדם, ולא מנוצל.
יגאל יאסינוב: המדינה משלמת כסף.
יגאל יאסינוב: אני לא רוצה לדבר על תוספות.
יגאל יאסינוב: המדינה כבר נותנת את זה, אז תתן את זה עם כבוד.
יגאל יאסינוב: כי כל בן אדם יש לו את הכבוד שלו.
יגאל יאסינוב: האנשים האלה שכנים שלי, ובגלל זה אני יודע מה קורה איתם.
יגאל יאסינוב: הם מרגישים מנוצלים.
בתיה כהן: יותר מכובד שיישב בבית ויקבל גימלה?
קולט אביטל: אני אגיד לכן מה יותר מכובד.
קולט אביטל: עצם הרעיון שקיימת תכנית כזאת, כדי להביא אנשים לשוק העבודה, ולהתחיל לעבוד, זה רעיון נכון ומכובד.
קולט אביטל: בואו נעביר את זה לפאזה אחרת ולמקום אחר.
קולט אביטל: כשעלו אנשים לארץ ממקומות אחרים, והם היו פרופסורים, לקחה המדינה כסף, ואמרה לאוניברסיטאות תעסיקו אותם.
קולט אביטל: נתנו לאוניברסיטאות את הכסף.
קולט אביטל: האוניברסיטאות שילמו את המשכורת.
קולט אביטל: אנשים ידעו שהם מועסקים, ושהם מקבלים משכורת כמו שצריך, ושזאת לא טובה, ושזאת לא הבטחת הכנסה.
קולט אביטל: אתם רוצים לעשות את זה, בואו נשנה טיפה פאזה.
קולט אביטל: בואו ניקח את זה בצורה אחרת.
קולט אביטל: ואני חושבת שחבר הכנסת יאסינוב צודק במה שהוא מציע.
קולט אביטל: במקום לתת את זה כטובת הבטחת הכנסה, בואו ניצור את המסגרת, שאנחנו הולכים לאנשים האלה, שהמדינה, במקום לעבוד דרך הביטוח הלאומי שנותן את זה כהבטחת ההכנסה, אומרת לעיריות, יש לי תמריץ, אני רוצה שהעירייה תעסיק כך וכך עובדים.
קולט אביטל: אנחנו נותנים את הכסף הזה, ולמשרד הקליטה יש עכשיו תקציבים לתעסוקה.
קולט אביטל: בואו נעבור לשלב אחר, ובואו נגיד שהאנשים האלה, במקום לקבל את ה-480 שקלים, מקבלים את ה-3,500 שקלים כתשלום מהעירייה וכמשכורת.
קולט אביטל: זה מאותה היעד, זה מאותו הכסף.
קולט אביטל: אף אחד לא מבקש מכם תוספת תקציבית.
קולט אביטל: זה בא מאותו הכיס.
קולט אביטל: סך הכל מתייחסים לזה מעל התקן, כי מעסיקים אנשים בפרוייקט איקס, לכך וכך זמן, כמו שהיה באוניברסיטאות.
קולט אביטל: כשרצו למצוא את הפתרון הזה לאנשי מקצוע, מצאו לזה.
קולט אביטל: אז בואו נחשוב.
אורנה וירקוביצקי: אנחנו ממש לא מתנגדים.
אורנה וירקוביצקי: אם משרד הקליטה מראים פה איפה זה אנחנו נתמוך בו.
יגאל יאסינוב: אם אתם צודקים, שנו את החוקים.
יגאל יאסינוב: תגידו לנו במה אתם צודקים.
קולט אביטל: כל העניין הזה, עם כל הכוונות הטובות, יוצא רע.
בילהה אברמזון: הפרוייקט הזה הוא פרוייקט שיתופי להרגלי עבודה כמו שהציגו, והוא לא בא במקום הפרוייקטים האחרים.
בילהה אברמזון: לדוגמה, בדיוק כמו פרוייקט המדע כשדיברת על המדענים, יש לנו פרוייקט שרץ בשטח מאוקטובר בגן הבוטאני, גננות לאתיופים עשרים עולים נקלטו, בתקציב שלנו בסיוע במשכורת.
בילהה אברמזון: הם נקלטו לעבודה.
קולט אביטל: כמה אתם משלמים?
בילהה אברמזון: אנחנו משלמים חצי משכר קידום.
בילהה אברמזון: קידום השמה, 1,695 שקלים, והגן הבוטאני מוסיף במשך 12 חודשים.
קולט אביטל: כמה אדם כזה שעובד בגינון בגן הבוטאני מקבל לחודש?
ביללה אברמזון: אם הוא עובד משרה מלאה של שמונה שעות, הוא מקבל שכר מינימום.
קולט אביטל: אבל הוא יודע כשהוא יוצא הוא מקבל 1,600 שקלים מכם, ועוד 1,600 מהגן הבוטאני.
בילהה אברמזון: אבל זו לא תכנית שבאה במקום התכנית הזאת.
בילהה אברמזון: זאת אחת התכניות, יש לנו תכנית אשת חיל שיציגו אותם הלאה.
בילהה אברמזון: זאת אומרת, זה לא במקום.
בילהה אברמזון: זה תלוי מאיזו נקודת זמן העולה נקלט, ובשל להיקלט לשוק העבודה.
בילהה אברמזון: אלה עולים שבכל זאת הם בשלב יותר התחלתי.
בילהה אברמזון: הם עולים שהם עוד לא עשו את הפאזה שהם מוכנים לצאת לעבודה, העולים שבתכנית הגינון של בית שמש.
קולט אביטל: תסלחו לי שאני אומרת לכם.
קולט אביטל: עם כל הכבוד, ההתייחסות שאני שומעת, היא התייחסות פטרונית.
קולט אביטל: אלה אנשים שהם מסכנים, ולא יודעים לעבוד, וצריך להקנות להם הרגלי עבודה.
בילהה אברמזון: מנסים את כל התכניות בכל מיני - - -
קולט אביטל: זאת דרך פטרונית להתייחס לבני אדם.
קולט אביטל: אם אנחנו רוצים ליצור אנשים שמרוויחים את לחמם בכבוד, וגם רוצים לעבוד, וגם מבינים שבסופו של חודש יש שכר לעמל.
קולט אביטל: אדם שעובד שמונה שעות בגינון בבית שמש, ומקבל צ'ק של 480 שקלים, תסלחו לי, זה עלבון.
קולט אביטל: גם אם הוא מקבל הכנסה ממקום אחר.
קולט אביטל: אני לא פוסלת את זה שזה פרוייקט שיקומי.
קולט אביטל: אבל גם בתור מסגרת פרוייקט שיקומי, יש לזה קונספציה לא נכונה.
יפעת סולל: ראשית –
קולט אביטל: אגב, המידע שמסרת במכתב שלך לא מדוייק.
קולט אביטל: אני פשוט מציעה שלהבא תבדקי.
יפעת סולל: זה המידע שקיבלתי מהרשויות.
קולט אביטל: הרשויות לא אמרו לך שזה במסגרת תכנית "ויסקונסין".
יפעת סולל: זו תכנית שהמשמעות שלה היא אותה משמעות, ולכן - - -
קולט אביטל: את עורכת דין, ואת צריכה לדייק.
קולט אביטל: לא אני צריכה להגיד לך את זה.
יפעת סולל: אין בכלל דבר כזה תכנית "ויסקונסין".
קולט אביטל: אז אל תכתבי מכתבים לכנסת, שזה במסגרת תכנית "ויסקונסין".
קולט אביטל: בואי נדייק.
קולט אביטל: תנצלי על זה שאת לא מדייקת, ובואי נעבור הלאה.
יגאל יאסינוב: תכנית "ויסקונסין" זה חלק מהחקיקה.
יגאל יאסינוב: כשאת אומרת "ויסקונסין", אנחנו פותחים את זה ולא מוצאים.
יפעת סולל: זו תכנית ממשלתית, אבל המשמעות היא אותה משמעות.
קולט אביטל: גברתי, אם את רוצה שבפעם הבאה נתייחס אלייך ברצינות כשאת פונה אלינו, תשתדלי במכתבייך לכתוב את העובדות לאשורן, בלי להגיד לנו שזאת תכנית "ויסקונסין", כשזה לא, ואת יודעת שזה לא, ואל תפרשי לי שזה משמעות "ויסקונסין".
קולט אביטל: כי תכנית "ויסקונסין" עוד לא מופעלת, וכשאת מבקשת דיון, תשתדלי להגיע בזמן, ולא בחצי שעה איחור.
יפעת סולל: אני קודם כל מתנצלת.
יפעת סולל: הייתי פה בתשע ועשרה, לא הצלחתי להחנות בגלל כל המתנחלים.
יפעת סולל: אני באמת מתנצלת.
יפעת סולל: התכנית הזאת היא תכנית של מה שנקרא הכנסה לשוק העבודה.
יפעת סולל: התכנית מהבחינה הזאת, מאוד דומה במהויות שלה, או ברציונל שעומד מאחוריה, כמו תכניות שבונים עכשיו, שעוד לא התחילו להפעיל אותה בעניין של השבה לעבודה, שהמובטלים נמצאים באבטלה עמוקה.
יפעת סולל: לכן מאוד הופתעתי לשמוע שהיא קיימת, כשבאמת לא היתה שום החלטה לגבי התחלת ההפעלה, של מה שאנחנו קוראים בשפה עממית תכנית "ויסקונסין".
קולט אביטל: לא משנה, כי זאת יוזמה של הרשות המקומית.
יפעת סולל: בשפה יותר מסודרת תכנית כוועדת תמיר.
יפעת סולל: מדובר ביוזמה של הרשות, או אני לא יודעת של מי.
יפעת סולל: בכל אופן, מדובר פה ביוזמה שהמהות שלה בסופו של דבר מאוד פשוטה.
יפעת סולל: מעסיקים אנשים בפחות משכר מינימום, בזה זה מתחיל, ובזה זה נגמר.
יפעת סולל: יכול להיות שהיו שם כוונות טובות, ואני לא מטילה ספק בכוונות של אף אחד.
יפעת סולל: יכול להיות שצריך לעזור לאנשים להשתלב בשוק העבודה, ואני נתקלת במאות עולים מאתיופיה בשבוע.
יפעת סולל: כשכופים על עולים – יש פה אלמנט מאוד חזק של כפייה, כי אומרים להם אם לא תתייצבו לעבודה בבוקר, אז נשלול מכם את קיצבת הבטחת ההכנסה.