GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: גם אני הייתי חיילת, גם אני הייתי לא ממושמעת, וגם אותי לקחו לבתי משפט של הצבא, ונענשתי, בריתוקים אלה ואחרים.
קולט אביטל: וקיבלתי את העונש כי ידעתי שמי ששופט אותי זה הרשות השופטת של הצבא.
קולט אביטל: אהבתי, לא אהבתי, אבל קיבלתי את העונש.
קולט אביטל: לא המפקד הישיר שלי אמר לי "את תישארי פה ותאכלי חול".
קולט אביטל: הוא ניסה, דרך אגב.
קולט אביטל: מה שאני חושבת פה, זה שאנחנו קודם כל פונים אליכם, ואנחנו מקווים שכתוצאה מהדיון הזה, תאפשרו לאותה חיילת להכנס לקורס גם באיחור, ואנחנו מודים למנכ"ל הקורס שמוכן להשלים את הלימודים שלה.
קולט אביטל: אנחנו מקווים שמקרים כאלה לא ישנו, אלא אם באמת יש סיבה אמיתית, מקצועית, שאותו חייל או חיילת חייבים להשלים עבודה או קורס במסגרת הצבאית.
קולט אביטל: השיקול הזה מקובל עלינו, זה שיקול נקי, צה"לי, בלי שום ממדים של ענישה.
קולט אביטל: אנחנו נפנה למפקד חיל האוויר במכתב, ונבקש שיבדוק את המקרה הזה, אם ההתנהלות היתה סבירה או לא.
יהודית גריסרו: המקרה נבדק טרם הגעתי לוועדה, ואת מעריכה, גברתי, שאני מאד מכבדת את הפורום כי לא הייתי מגיעה ולא הייתי יושבת פה אלמלא נעשתה אותה בדיקה.
יהודית גריסרו: הבדיקה נעשתה ומפקד חיל האוויר בחר וקבע שהיתה פה התנהגות סבירה.
יהודית גריסרו: ולכן זה כבר נעשה.
יהודית גריסרו: אם אתם רוצים לדעת יותר פרטים איך זה נעשה ולמול מי זה נעשה אנחנו נספק לכם את זה בשמחה.
קולט אביטל: שלום לכולם, אנחנו רוצים להתחיל בישיבה השניה של ועדת העליה, הקליטה והתפוצות בנושא גיורים בצה"ל.
קולט אביטל: הישיבה הקודמת הוקדשה לנושא מאד ספציפי, בנושא חיילת בחיל האוויר.
קולט אביטל: עכשיו אנחנו רוצים לקבל סקירה יותר כוללת על מה שקורה בצה"ל.
קולט אביטל: זאת לא ישיבה ראשונה וכבר ישבנו עם הרב הצבאי הראשי, וקיבלנו סקירות.
קולט אביטל: היום אנחנו מבקשים לקבל עדכון מסא"ל אייל לאופר.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לקבל ממך עדכון, סקירה על מה שקורה.
קולט אביטל: לא רק על המדיניות אלא גם הביצוע.
קולט אביטל: מה היה במרוצת השנה האחרונה, איזה קשיים וכשלים היו, אם היו כאלה.
קולט אביטל: אבל, על כל פנים, אנחנו גם רוצים לדעת כמה חיילים עברו קורסים, כמה חיילים התגיירו, מי וכמה עומדים בתור, איפה אנחנו עומדים היום.
אייל לאופר: לגבי כמות החיילים שהתחילו קורסים, אני נשען על הנתונים של המכון כי את הקורסים עושים במכון.
אייל לאופר: אנשי המכון יוכלו להציג את הנתונים שהתחילו בתהליכים השנה, כי רוב רובם של החיילים ניגשים ולומדים במכון ללימודי יהדות את לימודי היהדות שלהם.
אייל לאופר: לגבי מדיניות צה"ל בכלל, יש כאן נציג בכיר מאכ"א, שיוכל לספר על המדיניות, אבל, עקרונית, מדיניות צה"ל היא שכל חייל שאינו יהודי יגיע לקורס על מנת שיתאפשר לו לבחור אם הוא רוצה להמשיך בתהליך גיור או לא רוצה להמשיך בתהליך הגיור, זה מדיניות צה"ל בכלל.
אייל לאופר: ולכן צה"ל אומר, - - -
קולט אביטל: נתחיל את הישיבה מההתחלה ולא מהסוף, לכן אני ביקשתי לדעת כמה חיילים, אל תפנה אותי לאנשים אחרים, אתה מייצג בשבילי את צה"ל.
קולט אביטל: נעשה סדר בישיבה הזאת, נתחיל את הישיבה מההתחלה.
קולט אביטל: אני מבקשת לקבל פה סקירה ועדכון.
קולט אביטל: ואני חוזרת על זה, בלי התחמקויות, בלי סיפורים.
קולט אביטל: אתה תתייחס ותקבל זכות דיבור.
קולט אביטל: אני מבקשת לדעת כמה חיילים לא יהודים יש בצה"ל היום, כמה חיילים יש בצה"ל שמועמדים לגיור, כמה חיילים עברו גיור בשנה האחרונה.
קולט אביטל: אפשר לקבל נתונים?
אייל לאופר: כן, חלקם.
אייל לאופר: אני אחראי על התחנה הסופית.
אייל לאופר: מה זה תחנה סופית בגיור- זה ברגע שהחיילים סיימו את לימודיהם במכון ללימוד יהדות, הם מגיעים לרבנות הצבאית.
אייל לאופר: אני נציג הרבנות הצבאית בדיון.
אייל לאופר: מי שתכלל את העבודה בכלל- יש אכ"א בצבא, והוא נציג של אכ"א וכך הצגתי.
אייל לאופר: לכן, לגבי נתונים כמה חיילים עברו את תהליך הגיור בצבא, אני יכול לתת לך נתון מדויק.
אייל לאופר: אני יכול להגיד שבשנת 2004 עברו בצבא - ואני חוזר, בצבא - התגיירו 452 חיילים.
אייל לאופר: יש חיילים שהתחילו את לימודיהם בצבא והשתחררו, ועשו גם תהליך גיור בבתי דין באזרחות, ולכן יש קצת יותר חיילים שגוירו, אבל הם גוירו כבר בהיותם אזרחים.
אייל לאופר: אבל, ברבנות הצבאית גוירו בשנת 2004 452 חיילים, זה הנתון.
אייל לאופר: כמה חיילים התחילו בקורסים, אני לא יודע.
אייל לאופר: אני יודע, לצורך הענין, אבל זה נתונים שלהם.
אייל לאופר: והנתונים של אכ"א, כי אכ"א שולח את הנתונים, אכ"א מתכלל את העבודה בצבא.
אייל לאופר: אני יודע להגיד לך את התחנה הסופית, שזה 452 חיילים גוירו בצבא.
מרינה סולודקין: כמה מהם נשים?
מרינה סולודקין: כי זה הכי חשוב.
אייל לאופר: אני לא יודע מה זה הכי חשוב, בדרך כלל 80% : 20%.
אייל לאופר: אין לי נתון מדויק.
נחמיה סיטרואן: הנתון המדויק הוא 24% חיילים, 67% חיילות מתוך סך-הכל החיילים שגוירו במסגרת קורסי "נתיב".
נחמיה סיטרואן: ואני אוסיף גם את הנתונים של אלה שגוירו לאחר שחרורם, הנתון המדויק הוא 612 - אנחנו ניסינו להגיע להיום בבוקר ל-613, אבל לא הצלחנו, יש רק 612 - ומתוך 612 חיילים שגוירו מכל קורסי "נתיב", 67% זה חיילות.
אייל לאופר: התחלת משנת 2000, ספרתי את 2004 בלבד.
נחמיה סיטרואן: מהתחלה, מתחילת "נתיב".
קולט אביטל: אנחנו יכולים לקבל עכשיו ממך תמונה?
רון קנזי: היקף החיילים הלא יהודים המשרתים בצה"ל כיום עומד על 7500 חיילים.
רון קנזי: כאשר פוטנציאל המתגייסים בשנתון גיוס 04 עמד על 2265 חיילים שהם חיילים רלוונטים לקורס, לא יהודים לפי ההלכה.
רון קנזי: אנחנו החלטנו להתחיל בתהליך של "נתיב תחילת שרות", ש-"נתיב תחילת שרות" זה אומר שאנחנו באים לפְּרט עוד כשהוא מלש"ב, מועמד לשרות בטחון, ואנחנו אומרים לו, "אנחנו מציעים לך אופציה כזו שאנחנו חושבים שהיא נכונה".
רון קנזי: יש פה גם איזה תהליך מסוים של שכנוע, אבל בסוף זו זכותו של הפרט.
רון קנזי: זה תהליך שלא בכפיה, ואנחנו מקפידים על זה, שזה איזשהו תהליך שהוא לא בכפיה, ואנחנו פותחים לו אפיק.
רון קנזי: גם בשלב הראשון של הקורס, מבחינת התכנים שלו הוא לא שלב של גיור, הוא שלב של זיקה.
קולט אביטל: לשלב הראשון כולם הולכים.
רון קנזי: לשלב הראשון, מי שרוצה ומביע את רצונו- הולך, נקודה.
רון קנזי: אנחנו מזמנים את כולם, אנחנו עושים כנסים, כולם בכל מדינת ישראל, איפה שיש לשכות גיוס, לקראת הגיוס שלהם, ואנחנו מציעים להם את האופציה הזאת.
רון קנזי: לצערנו, הרצון שלהם הוא יותר חזק בתוך השרות, כשנוצרת בהם, בתוכם, ההתעניינות.
רון קנזי: אנחנו רואים בזה יתרון אדיר, בתחילת השרות, כי אנחנו לא מרוויחים רק אזרח טוב, אנחנו מרוויחים גם חייל טוב.
רון קנזי: הוא מודע, הוא מבין למה, מה המשימות שלו, כי יש פה המון תכנים ציוניים בתוך התהליך הזה של הקורס.
רון קנזי: התהליך הזה של הקורס בתחילת השרות הוא תהליך חדש, שהתחלנו איתו.
רון קנזי: כרגע, אנחנו התחלנו עם קורס בסדר גודל של 300 חיילים שפתחו בתחילת השרות.
קולט אביטל: מה אורך הקורס הזה?
רון קנזי: הקורס בתחילת השרות הוא יותר קצר, הוא מרוכז.
רון קנזי: הצלחנו גם להגיע עם הרבנות לכך ששלב א' ושלב ב' יהיו מאוחדים בתחילת השרות.
רון קנזי: לא יהיה את מרווח הנשימה כדי שהוא יתחיל עם הענין.
קולט אביטל: מתוך הענין אנחנו נקרא לאיזה מן זהות ומוטיבציה.
רון קנזי: זהות ומוטיבציה שהוא משלב וממשיך, ומבחינתנו אנחנו מתחייבים להמשיך איתו.
קולט אביטל: אבל את זה רוב החיילים עוברים, כל המתגייסים.
קולט אביטל: רק מי שרוצה.
רון קנזי: לא.
רון קנזי: רק מי שמעוניין בזה.
רון קנזי: כי בתוך התהליך של המוטיבציה יש הפניה לענין.
רון קנזי: אתן את המבנה קודם כל.
רון קנזי: בנוסף, אנחנו מאפשרים לחיילים קורס במהלך שרות, וזה נכנס ב-2004, בצורה סדורה, כי בעבר זה היה וולונטרי, הצבא לא מיקד את זה, זה שכן במפקדת קצין חינוך ראשי כאקטר, כי המפקד כן שיתף פעולה, המפקד לא שיתף פעולה, ולא התעסקנו עם זה.
רון קנזי: לא עסקנו בזה כראיה מטכ"לית, רק בשנה האחרונה אנחנו עוסקים.
רון קנזי: אני, דרך אגב, דיברתי עם המפקד של אליזבט - ובדרך כלל אני לא מגיע לרזולוציות האלה - כדי להבין בדיוק ממה זה נובע.
רון קנזי: לא רוצה לפתוח את הדיון הקודם כי החלטות זה החלטות, ואני לא סתם נתתי לחיל האוויר להביע, כי חיל האוויר מייצג את הנושא הזה.
רון קנזי: המדיניות הצה"לית היא חד-משמעית.
רון קנזי: חייל שמעוניין בקורס "נתיב", תהיה לו האפשרות למול נקודות הזמן שהוא מביע את הרצון שלו.
רון קנזי: אנחנו מבחינתנו רוצים שהוא יביע את רצונו - כן או לא - עד שנה וחצי בשרות, כדי שיהיו לו מספיק אפשרויות ויהיו גמישויות למפקדים לקבל את ההחלטה לאיזה תזמון.
רון קנזי: כאשר הגמישות היא על המפקדים, היא קיימת עד ההזדמנות האחרונה שזה חצי שנה מתום השרות.
רון קנזי: כי הגענו למסקנה שחצי שנה לשרות מאפשרת לסגור את ההליכים בלי תהליך של קבע, או כל תהליך אחר, ולסגור את התהליך בתוך השרות.
רון קנזי: חצי שנה מאפשר את הזמן.
רון קנזי: אני מוכן לעבור על התהליכים, על משך הזמן כמה זמן זה לוקח, ואני חושב שזה מספיק.
יגאל יאסינוב: אתם מעדיפים שבשנה וחצי הראשונות חייל יודיע על רצונו, כדי שיהיה בכלל את הדו-שיח?
רון קנזי: כדי שיהיה את הדו-שיח ואת הגמישות, בסוף הוא נמצא גם בתעסוקה בעזה, פה זה מקרה נקודתי, שהוא יוכל - - -
קולט אביטל: נותנים לו לצאת משרות סדיר לקורס הזה.
קולט אביטל: מפנים לו את הזמן.
יגאל יאסינוב: לחיילות זה יותר קצר, או שזה גם כן אותו דבר?
רון קנזי: אותו דבר, רק שבסופו של דבר אין שם את האקט הסופי של המילה.
רון קנזי: הקורס "נתיב במהלך שרות" עומד על פוטנציאל של ה-7500 חייל.
רון קנזי: אנחנו נערכנו לששה קורסים ב-2004 של 400 חיילים כל אחד, מתוך הבנה סטטיסטית של כמה מתוך החיילים האלה ירצו ויביעו את התעניינותם.
רון קנזי: לגבי הקורס האחרון, היה תחקיר עד ראש אכ"א למה הוא נפתח בפחות מ-400.
רון קנזי: ראש אכ"א ראה בזה מבחינתו סוגיה ערכית לאומית של הדבר הזה, ואנחנו עוסקים בזה כמו קורס השכלת יסוד שהוא חוק מדינה, ופה אין חקיקה, יש החלטה של הצבא שזה העיסוק העיקרי הערכי של הצבא.
רון קנזי: כחלק של הצבא ככלל.
רון קנזי: אגב, גם יהודים יכולים לצאת לקורס הזה, והם היו בקטע של הזהות, הם לא צריכים לעבור את השלב של הגיור.
רון קנזי: סך-הכל סיימו את הקורס נכון לתחילת השנה הזו, 1.1 , 3258 חיילים.
רון קנזי: מתוכם, 1066 רשומים כיהודים.
רון קנזי: עשו את השלבים- 2092, שזה 64% מהסך-הכל, והם אינם רשומים כיהודים.
רון קנזי: עד כה התגיירו מבחינת הרישומים שלנו, של הצבא - ואני לא מדבר על שנת 2004 בכלל, ומה שנאמר פה זה נכון, זה 452 - אני מדבר על הסך-הכל וזה 592.
רון קנזי: תבינו את המהפכה שקרתה בשנת 2004.
קולט אביטל: זאת אומרת שה-400, החלק הארי, זה בשנה הזאת.
רון קנזי: החלק הארי, 452 מתוך ה-600.
קולט אביטל: זה קרה מתוך מדיניות מכוונת של הצבא?
רון קנזי: מתוך מדיניות מכוונת שלנו, שקיבלה גם דיריקטיבה של כולם עד ראש הממשלה.
רון קנזי: זה לא משהו שנעצר רק בצבא.
יגאל יאסינוב: אם אחוז הצלחה כמו שאצלכם היה גם כן בגיור האזרחי?
קריאה: מי אמר שזה אחוז הצלחה?
קריאה: 20% התגיירו, 452 מתוך 2092.
רון קנזי: זה הרבה יותר מאשר בחיים האזרחיים.
רון קנזי: אני אומר 452 רק ב-2004, וצריך לזכור שמתוך ה-3000 שאמרתי או מתוך ה-2092 שפתחו בסך-הכל, רובם פתחו ב-2004, אז הם לא גמרו את ההליכים.
רון קנזי: זאת אומרת שישנו מספר גדול של אנשים בתוך התחנות.
קולט אביטל: סליחה, סימן שמשהו פה בכל זאת נעשה נכון.
קולט אביטל: לכן כדאי לנו לבדוק למה ומה נכון.
רון קנזי: לשאלתך הקודמת, מתוך ה-595 שגוירו יש 143 גברים ו-452 נשים, זה הפילוח.
רון קנזי: אנחנו רואים בזה שליחות.
קולט אביטל: מה אחוזי ההצלחה בתוך הקורסים?
קולט אביטל: כמה אנשים מתחילים וגם מסיימים את הקורס?
קולט אביטל: אם אנחנו מדברים, השאלה לא היתה כמה אנשים מתגייסים, אלא כמה אנשים שכבר התחילו בקורס גם עוברים לשלב הבא, שהרבנים גם מאשרים אותם.
קולט אביטל: אפשר לקבל התייחסות לזה?
בני איש-שלום: אני יכול לומר כך, שמתוך המספר הזה שנזכר כאן, של 3258 שנכנסו לקורס מתחילתו, עד היום, סך-הכל 60% מתוכם עד השנה הנוכחית הם חיילים שאינם רשומים כיהודים, וכ-40% היו רשומים כיהודים.
בני איש-שלום: רק בשנה האחרונה אנחנו העברנו יותר את הדגש לכאלה שאינם רשומים כיהודים באופן ניכר.
בני איש-שלום: מדובר כרגע ב-80% שאינם רשומים כיהודים מול 20% רשומים כיהודים.
בני איש-שלום: במאמר מוסגר אני רוצה להעלות כאן, שעדיין יש בעיה של תקצובם של ה-20% האלה.
בני איש-שלום: אין גורם שמוכן לתקצב אותם כרגע.
בני איש-שלום: כלומר, החיילים היהודים הלומדים בקורס "נתיב", עדיין אין גורם המוכן לתקצב אותם.
קולט אביטל: 80% נכנסים לקורס, כמה מהם באמת רוצים להתגייר?
קולט אביטל: וכמה מאלה שרוצים להתגייר אחרי שעברו את הקורס, הרבנות באמת מגיירת?
קולט אביטל: זאת היתה השאלה.
בני איש-שלום: למעשה, אני צריך לומר- החיילים שמסיימים את קורס "נתיב" הבסיסי, כחודשיים בקרית מוריה של הסוכנות היהודית, חוזרים ליחידותיהם לתקופה מסוימת ואחר-כך אלה המעוניינים בגיור חוזרים שוב לשני סמינרי המשך.
בני איש-שלום: אחת הבעיות שאנחנו נתקלים בה היא שמשיכתם חזרה לסמינר ההמשך נתקלת בקשיים מסוימים, בגלל אילוצים וקשיים של היחידות ושל המפקדים הזקוקים לאותו כח אדם, ולא תמיד מוכנים לשחרר את החייל לצאת שוב לסמינר המשך.
בני איש-שלום: צה"ל מטפל בענין הזה, יורדות פקודות בענין הזה, יש מודעות ויש ערנות אבל הבעיה היא בעיה אמיתית, היא בעיה של צרכים שוטפים של יחידות ועם זה צריך להתמודד.
בני איש-שלום: זה דבר אחד.
מרינה סולודקין: למי צריך לפנות, לראש אכ"א?
בני איש-שלום: בוודאי, ראש אכ"א הוא הגורם שאחראי על הענין הזה, הוא ער לזה, הוא מודע לזה, וגם מטפל בזה.
בני איש-שלום: מתוך כ-2000 שאינם רשומים כיהודים בקורסים, כ-90% המשיכו לגיור.
בני איש-שלום: כלומר, כ-90% הביעו רצון להמשיך לתהליך הגיור ונמצאים בתוך התהליך, סמינרי ההמשך וכו', בתהליך מול בית הדין.
קולט אביטל: מתוך ה-2000, היית אומר ש-1800 בערך מועמדים לגיור, ונמצאים עכשיו בתוך המערכת?
בני איש-שלום: כן, ונמצאים בתוך המערכת בשלבים שונים של התהליך.
בני איש-שלום: אני יכול לומר, שעד עכשיו גוירו, כפי שאמר נחמיה, 612 חיילים, מתחילת הקורס.
בני איש-שלום: אחוז המגוירים בבית הדין של הרב הצבאי הראשי הוא גבוה ביותר באופן יחסי למה שאנחנו מכירים, לצערנו, במגזר האזרחי.
בני איש-שלום: שוב, קרוב ל-90% זה אחוז מכובד מאד, זה לפעמים יורד ל-80%, לפעמים עולה שוב, זה תלוי.
בני איש-שלום: וזאת בזכות הרב הצבאי הראשי שנוקט מדיניות מאד מאד חיובית בענין הזה.
בני איש-שלום: יחד עם זאת יש עדיין קשיים, ואנחנו נתקלים בקשיים, שאנחנו מקיימים עליהם שיח פתוח ומאד חיובי עם הרב הצבאי הראשי, אבל יש חיילים שנדחים בדיונים של בית הדין הצבאי.
בני איש-שלום: עד לרגע זה יש לנו 78 חיילים שנדחו.
קולט אביטל: וזה מסיבות של חוסר ידע, או מסיבות אחרות?
בני איש-שלום: הסיבות הן מגוונות.
בני איש-שלום: דוגמאות שעליהן אנחנו משוחחים עם הרב הצבאי הראשי, חלקן סיבות של ידע, אבל סיבות נוספות זה דרישה להקפדה יותר בקיום מצוות, בעיה של חבר או חברה שיש לחייל או לחיילת, שכאשר במקרה כזה בית הדין דורש להמתין או לחכות עד שהחבר או החברה גם הם יצטרפו לתהליך הגיור, וכו'.
קולט אביטל: אפילו לא יתחתנו איתו?
קולט אביטל: גם זו דרישה.
בני איש-שלום: זו דרישה שעולה ביחס לסביבת המגורים של החייל.
קולט אביטל: זאת אומרת שההנחיות של הרב עמר עשו את שלהן.
מרינה סולודקין: זה הרב הצבאי הראשי שנכנס לחיים הפרטיים של החיילים.
בני איש-שלום: אני אומר שוב, הגישה של הרב הצבאי הראשי היא חיובית ביותר לנושא הזה.
בני איש-שלום: אני חוזר ומדגיש.
בני איש-שלום: יחד עם זאת, לא אני יושב בראש ההרכב של בית הדין הצבאי הראשי, אבל יושבים דיינים ומקיימים הליך שהם חייבים להפעיל בו שיקול דעת מסוים.
בני איש-שלום: לא בכל החלטה שלהם אנחנו תמימי דעים, ואנחנו מקיימים איתם שיחות על הדברים, יש פתיחות ויש נכונות לשוחח איתנו על הדברים האלה, שזה הישג לכשעצמו, דבר מאד חיובי, כי במערכת האזרחית זה לא קיים.
קריאה: אבל כשמסרבים, אפשר להגיע לדיון נוסף.
בני איש-שלום: כן, כל אלה שנדחו מוזמנים תוך חודש שוב לבית הדין.
בני איש-שלום: כלומר, ניתנת להם הזדמנות נוספת בתוך חודש.
יגאל יאסינוב: זה קצת בעייתי, גם חודשיים זה לא מספיק.
בני איש-שלום: אני מדווח לכם על מצב הענינים שהוא בסך-הכל התמונה מבחינת הגיור בצה"ל מבחינת ההתייחסות הן של גורמי אכ"א, חיל החינוך והרבנות הצבאית הראשית, וזה התגייסות טוטאלית לטובת הנושא הזה, זה יחס חיובי מכל הגורמים הצה"ליים לנושא הזה.
בני איש-שלום: יש בעיות גם בבתי הדין הצבאיים- מצד אחד, מבחינת אחריות הרבנות הצבאית, ויש בעיות גם במרכז גיוס ובאכ"א מבחינת הבאת החיילים וכו', ואנחנו מתמודדים.
בני איש-שלום: כל הגורמים ערים לבעיות, מתמודדים עם הדברים.
בני איש-שלום: לא ציפינו שלא תהיינה בעיות אבל זה שהגיעו פחות מ-400 חיילים זו בעיה שאנחנו עכשיו עומדים בפניה, הצפי שלנו היה אחר.
בני איש-שלום: יש בעיות בשיווק בתוך הצבא, יש בעיות של מרכז גיוס, יש כל מיני בעיות.
בני איש-שלום: יש בעיות גם ברבנות הצבאית.
קולט אביטל: כמה אנשים ממתינים עכשיו לגיור?
בני איש-שלום: כרגע יש 114 חיילים שמעוכבים על-ידי שליח בית הדין של הרבנות הצבאית.
קולט אביטל: מה זה נקרא מעוכבים?
בני איש-שלום: זאת אומרת הופיעו בפני שליח בית הדין, רואיינו על-ידו ולא הוזמנו לבית הדין.
בני איש-שלום: אבל אני אומר שוב- לאחר שמופיעים בפני שליח בית הדין לראיון או בפני בית הדין עצמו, במקרה שהם נדחים, כולם מוזמנים תוך חודש שוב.
בני איש-שלום: כלומר, אין דחיה קטגורית של חייל.
קולט אביטל: אבל יש לך עוד 1800 אנשים בתוך המערכת שמועמדים לגיור.
בני איש-שלום: נכון, והם בשלבים שונים של הלימודים, סמינר א', סמינר ב' וכו'.
בני איש-שלום: עד סוף פברואר אנחנו מצפים לגיורם של עוד כ-250 חיילים.
קולט אביטל: "מצפים", זה אומר?
בני איש-שלום: "מצפים", זה אומר מבחינת החיילים שנמצאים במערכת ויגיעו לבית הדין.
קולט אביטל: הם בהמתנה אבל זה תלוי בבתי הדין?
בני איש-שלום: בסופו של דבר, כן.
קולט אביטל: אבל יש 250 חיילים שמוכנים.
קולט אביטל: נשמע הסבר.
אייל לאופר: שתי התייחסויות.
אייל לאופר: אני מכיר נתון של 34 אנשים שהיו בבית הדין ומחכים לבית דין חוזר.
אייל לאופר: אף אחד לא נדחה, פרופ' איש-שלום תיקן עצמו, אף אחד לא נדחה.
אייל לאופר: יש חיילים שיוצאים, חיילים טובים יותר, חיילים טובים פחות.
אייל לאופר: גם אלה שנדחים- אף אחד לא נדחה קטגורית, שאומרים לו, "אתה, להתראות, לא רוצים לראות אותך".
אייל לאופר: פרופ' איש-שלום דיבר על 77 אנשים, אני מדבר על 5 אנשים שהיו ב-2003 ועל 34 אנשים שהיו בשנת 2004.
קולט אביטל: סליחה, אתם זורקים לי פה מספרים.
קולט אביטל: אחד מדבר על 78 ואתה מדבר על 34.
קולט אביטל: פער מאד גדול.
נחמיה סיטרואן: הפער נובע מכך שה-78 שאנחנו מחשיבים כחיילים כוללים בתוכם גם חיילים שהשתחררו שאייל לא מחשיב אצלו, ולגבינו זה חיילים.
נחמיה סיטרואן: זה הפער.
אייל לאופר: אלה לא נמנים אצלנו, אני מכיר 34 כאלה.
אייל לאופר: אני חוזר ואומר אנחנו לא דוחים אף אחד, יש חיילים שנשלחים להשלמות למיניהן.
אייל לאופר: דבר שני, לגבי אנשים שמעוכבים על-ידי שליח בית הדין, שליח בית הדין לא מעכב אף אחד.
אייל לאופר: יש שליח בית דין, מראיין חייל-חייל.
אייל לאופר: יש לי ברשימה מספר נכון קרוב למה שפרופ' איש-שלום אמר, ואני מוכן שכולם יבואו לבית הדין, שבית הדין יחליט.
אייל לאופר: אני טוען שאם יש חייל טוב וחייל פחות טוב, אנחנו כל חייל - -
קולט אביטל: מה זה נקרא "חייל טוב וחייל פחות טוב"?
אייל לאופר: חייל שיכול לעבור בית דין במהירות, וחייל שצריך השלמות מסוימות על-מנת לעבור בית דין.
אייל לאופר: הדרישות בצבא הן כמו הדרישות באזרחות, גיור אורתודוכסי, ועל מנת שיעבור גיור אורתודוכסי יש דרישות מינימליות, וכדי להגיע לדרישות האלה חיילים צריכים להבין, שכשליח בית הדין מדבר איתם, אנחנו מוציאים מכתב מסודר שאומר לכל חייל מה הוא צריך לעשות.
אייל לאופר: חייל שיסיים את זה, יגיע לבית דין.
אייל לאופר: אני לא מעכב, אין דבר כזה של חייל מעוכב.
קולט אביטל: אפשר לקבל את המכתב הזה, שנדע מה הוא צריך לעשות?
אייל לאופר: אני לא חושב שאנחנו מוציאים העתקים של מכתבים, אבל חיילים צריכים להתרגל במצוות.
אייל לאופר: כן, זה רוב הדברים.
אייל לאופר: חייל שלא - -
קולט אביטל: אני חוזרת על שאלתי- האם אנחנו יכולים לדעת מה הן הדרישות, דהיינו לקבל העתק מהמכתב?
אייל לאופר: אני יכול להגיד לך מה הדרישות.
אייל לאופר: הדרישות - -
קולט אביטל: אני שאלתי אם אנחנו יכולים לקבל העתק.
אייל לאופר: אני לא חושב, אני צריך לבדוק בצבא.
אייל לאופר: אני לא יכול להוציא מכתב, אני אבדוק.
קולט אביטל: זה לא סודי.
אייל לאופר: זה לא סודי, אני אבדוק.
אייל לאופר: לא אמרתי שלא תקבלו.
אייל לאופר: אמרתי "אבדוק בצבא", אני גם לא יכול להבטיח.
אייל לאופר: באשר לתהליך, לגבי חבר או חברה, צריכים להבין שבסופו של יום, אותם חיילים שמגיעים להרשם לאזרחות - שני דברים - ראשית, החייל/חיילת שיש לה חבר/ה מתחייבים שהם הולכים לקיים תורה ומצוות, לשמור מצוות לפי הדרישות של ההלכה.
אייל לאופר: ואם הם חיים ביחד עם בחור/ה, זו בעיה שלא מסתדרת עם מה שמבטיחים לבית הדין.
אייל לאופר: זו בעיה אחת.
אייל לאופר: בעיה שניה, בבוא היום הם הולכים להתחתן, הם ילכו להרשם ברבנויות האזרחיות, הם רשמי הנישואין, זה חוק מדינה.
אייל לאופר: ואם תגיע גיורת להרשם לנישואין, ורשמי הנישואין יחשבו שהיא לא מקיימת תורה ומצוות והבית שהיא הולכת להקים לא יקיים תורה ומצוות, לא ירשמו אותה לנישואין, ואת זה אנחנו לא רוצים, שיווצר צוואר בקבוק שם.
אייל לאופר: הרבנות הצבאית לא חיה במשק סגור.
אייל לאופר: יש לנו ערכאות נוספות שאנו חייבים עליהן.
אייל לאופר: בסוף-בסוף, הן רוצות להתחתן, אותן חיילות.
אייל לאופר: ומה אנחנו עושים עם חבר/חברה- אנחנו מבקשים שיהיה קצת רקע, שאותו חבר של החיילת שלא יודע כלום, אנחנו דואגים לו שילמד, שיתחבר קצת למקורות.
אייל לאופר: אנחנו לא דורשים ממנו מה שאנחנו דורשים מהחיילת, אבל קצת שידע, אם הוא מתכוון להתחתן איתה, מה שאומרת חיילת, אם הוא יהודי - אם הוא לא יהודי אין על מה לדבר בכלל - על חבר/חברה יהודי/ה אנחנו דורשים שיהיה לו/לה רקע ויבין/תבין לְמה חברתו או חברהּ נכנסים ולְמה הם התחייבו.
קולט אביטל: אבל אתה לא יודע שאדם בצבא, ובחור או בחורה בני 18, 19?
קולט אביטל: כמה אנשים התחתנו שם?
אייל לאופר: אנחנו בודקים את זה, שואלים אם אנחנו משוכנעים.
אייל לאופר: אבל תתפלאי כמה אנשים שלא מספרים לנו שהם חברים, ופתאום אחרי שבועיים הם מבקשים את תעודת הגיור דחוף, דחוף כי הן רוצות להתחתן.
אייל לאופר: אני מדבר איתך, כבר עברנו מזמן את שתי הידיים של הספירה, בשנה האחרונה.
אייל לאופר: ובסוף-בסוף, הם מגיעים לרבנות האזרחית, ואם ברבנות האזרחית הם לא הצליחו להרשם לנישואין, זה יכתים את כל המערכת, גם הצבאית וגם האזרחית.
מרינה סולודקין: קודם כל, אני רוצה לברך את ראש הממשלה, סלי מרידור, ורשויות הצבא שהם עושים דבר שאף מערכת אזרחית לא עשתה בצורה ובגודל כזה.
מרינה סולודקין: ובגלל שזו משימה לאומית חיונית.
מרינה סולודקין: אני חושבת שמה שאנחנו שומעים זה הישגים שאי אפשר להשוות למה שקורה גם במישור האזרחי.
מרינה סולודקין: עם זאת, מה שאני אומרת כמו שאני שומעת, וכמו שזה נשמע, אני חושבת שהרבנות הצבאית נכנסת לתחום הפרט של אנשים צעירים שבגיל הזה הם לא צריכים בכלל להיכנס.
מרינה סולודקין: כשאתה אומר שאתם בודקים יחסים פרטיים, אז יש לי שאלה האם לכם יש זכות לבדוק את היחסים הפרטיים של חייל בן 18 עם מישהו אחר.
מרינה סולודקין: אני אשה שמרנית מאד, אני אפילו לשמוע על זה לא יכולה בוועדה שלנו, שאתם שואלים שאלות על חבר/חברה שאנשים לא נשואים, ולא גרים ביחד, אז אתם נכנסים, אני חושבת, לשדה מוקשים.
מרינה סולודקין: ומאד חבל שאתם עושים את זה.
אייל לאופר: לא מפעילים שום בילוש אחרי חיילים.
אייל לאופר: חייל שמספר או שנודע לנו שהוא חבר.
אייל לאופר: אנחנו לא מפעילים בילוש.
קולט אביטל: מה זה נודע לנו, ומה זה מספר?
אייל לאופר: כי חיילים מספרים, בבית הדין שואלים את השאלה.
אייל לאופר: כן.
אייל לאופר: אבל בדרך כלל יודעים על זה לפני כן, ואנחנו משתדלים לפתור את הבעיה לפני כן, זאת אומרת - -
קולט אביטל: אבל מדובר באנשים שלא הגיעו לשלב הנשואין, למה אנחנו צריכים כבר לשים את העגלה לפני הסוסים, למה?
אייל לאופר: יש ציבור, אני אומר עוד פעם, הם צריכים - - -
קולט אביטל: למה זה לא רלוונטי.
קולט אביטל: יגיעו לגשר הזה, יחצו אותו.
קולט אביטל: או שכן או שלא.
קולט אביטל: אבל הם ישארו יהודים.
מרינה סולודקין: בגלל זה אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות ישיבת עבודה בוועדה ביחד, ולנסח לרשויות הצבא איך אנחנו רואים את זה.
מרינה סולודקין: זו כניסה כזו לחיים הפרטיים של האנשים הצעירים דרך שאלות ודרך שמועות.
מרינה סולודקין: מה שאנחנו שומעים, או שזו בדיחה שאני אפילו יכולה להגדיר מה הבדיחה.
מרינה סולודקין: או שזה שמועות, זה גם חומר לא רלוונטי.
מרינה סולודקין: אבל אני חושבת שאלה הן בעיות שאנחנו רואים עם כל זאת.
מרינה סולודקין: כשאני שמעתי, ואתם בצדק מעדיפים שחיילים יכנסו למערכת של גיור הכי מוקדם שאפשר.
מרינה סולודקין: זה מאד נכון כי אז יש לכם סיכוי לסיים את כל המשימה הזאת בזמן וגם תוך השרות בסדיר, שגם את זאת אני מעדיפה.
מרינה סולודקין: אבל אולי אתם צריכים לעשות עבודת הכנה לזה.
מרינה סולודקין: כשאתם מגיעים לבית ספר, אולי אתם צריכים להסביר שגם ישנה יכולת ואפשרות, כי הצבא הרי מגיע לבתי ספר, הכנה טרום צבאית זה מאד חשוב כי זה כמו זרע של צמח, ששותלים ואחר-כך רואים את הפירות.
מרינה סולודקין: כי החלטה זו היא לא החלטה מיום אחד לשני.
מרינה סולודקין: הם צריכים הכנה והבנה עמוקה.
מרינה סולודקין: דבר שני, אני חושבת- מפגישים הורים בזמן הגיוס, מדברים עם ההורים, אולי אפילו משרד הקליטה בדפי הסבר גם להסביר שישנה אפשרות ויש יכולת.
מרינה סולודקין: אני אומרת את שאני שומעת באסיפות עולים, ישנה התעניינות רבה בנושא הגיור.
מרינה סולודקין: הורים מאד מעודדים ומבינים, דרך הצבא זו דרך מקובלת, ופועלים בצורה מאד יפה ועדינה.
מרינה סולודקין: כשישנה תערובת של אנשים יהודים ולא יהודים, בכיתות בשלב הראשון, זה מאד נכון.
מרינה סולודקין: ואני חושבת שיש צורך גם לדבר עם ההורים.
אביגדור לויתן: ראשית, חברת הכנסת סולודקין, כל הכבוד לראש הממשלה ולסוכנות, אבל משרד הקליטה מתקצב את כל התכנית של "נתיב", בין 8 ל-10 מיליון שקל בשנה, והיות ואנחנו מתקצבים את זה, אנחנו צריכים גם לדעת תשובות.
מרינה סולודקין: מסור ברכות וכל הכבוד לשר הקליטה ולפקידים הנאמנים.
אביגדור לויתן: אני מציין את זה כי היות ואנחנו אחראים לנושא, גם שואלים אותנו שאלות, ולא תמיד יש לי תשובות, ולא תמיד אני מבין.
אביגדור לויתן: מכיוון שאם כאן, פרופסור בני איש-שלום, ידידי הטוב וראש המכון, מציין ש-90% מהם מסיימים את תהליך הגיור בצבא, אני לא מבין.
אביגדור לויתן: אריתמטיקה פשוטה- איך יכול להיות שאם יש 2092 שאינם יהודים, ובסך-הכל 452 בצה"ל מקבלים את תעודת הגיור, איך זה 90%?
אביגדור לויתן: אני מדבר כרגע על 2004.
אביגדור לויתן: הנתונים שכרגע ניתנו, יכול להיות שאני לא מבין, יש לי בעיה חשבונאית, אבל אני לא יכול להבין את ה-90% הצלחה, ושאלתי את סא"ל אייל בכמה פורומים, גם את ראש הממשלה וכו', אולי יש לי קשיי הבנה, אני לא רואה כאן הצלחה של 90% של גיור של אלה שאינם יהודים.
אביגדור לויתן: המספר שאני לקחתי זה ניתוח של 2004.
אביגדור לויתן: נכון, נחמיה, כתבת לי כאן דברים שעוד יותר התבלבלתי, אבל אולי יש לי בעיה.
אביגדור לויתן: דבר שני, הנושא הזה, אני מאד לא אוהב להיכנס לנושא של רבנות, לא רבנות אזרחית ולא רבנות צבאית.
אביגדור לויתן: הנושא הזה של חברים וחברות, אני חושב שאני מנוע בכלל להביע את דעתי, זה פשוט דבר שלא מתקבל, לא כאזרח, לא כעובד מדינה.
אביגדור לויתן: הנושא של חיילים יהודים בתוך המסגרת.
אביגדור לויתן: אנחנו כמשרד הקליטה, מתקצבים אך ורק את החיילים העולים שאינם יהודים, שלומדים בתכנית.
אביגדור לויתן: יש לנו בעיה משפטית והסברנו את זה גם בפורומים שונים, התקציב מיועד לכאלה שאינם יהודים בתחילת גיור.
אביגדור לויתן: פנינו מספר פעמים השנה, בכתב ובעל פה, לשלטונות הצבא, לסגן שר הבטחון, ביקשנו - -
יגאל יאסינוב: הם אומרים שלא מתקצבים חזרה בתשובה.
יגאל יאסינוב: לזה יש גופים אחרים.
יגאל יאסינוב: זה בדיוק.
קולט אביטל: אם מדובר בעולים נניח מצרפת, קווקז, לא חשוב מאיפה, שגם הם נכנסים לצה"ל והם לא מרגישים שהזהות שלהם מספיק חזקה, והם רוצים להיכנס לקורס הראשון הזה, והם יהודים, אבל הם עולים חדשים.
קולט אביטל: אותם אתם מתקצבים?