GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רומן ברונפמן: אם אתה רוצה שתהיה פניה – תהיה פניה, אבל אני מציע שנחכה 3 שבועות, נראה את כל הסיפור.
יורי שטרן: אבל זה לא ישנה.
רומן ברונפמן: אולי אנחנו צריכים לתת תשובה אחרת.
רומן ברונפמן: אולי אנחנו צריכים להתחיל דווקא בפניה לאמנה בינלאומית.
רומן ברונפמן: למה לנו להתייחס למשהו שהוא זניח מול הסיפור הגדול?
רומן ברונפמן: אולי, באמת, נגלה שב-97 הם ביקשו להרחיב את האמנה?
יעקב סספורטה: טוב שאתה אומר "ביקשו".
יעקב סספורטה: אני לא יודע אם הם התכוונו.
יורי שטרן: לא הייתי קושר אחד בשני.
יעקב סספורטה: אני יכול להעלות רעיון?
יעקב סספורטה: למה שלא נעשה אבחנה עם הרוסים בין התקופה הסובייטית לתקופה החדשה?
יורי שטרן: הרי זו כל הבעיה.
יורי שטרן: לגבי התקופה החדשה, פחות או יותר – הם כבר משלמים.
יעקב סספורטה: לא, הם לא משלמים.
רומן ברונפמן: יש פה שתי בעיות – מעגל של לא אזרחים, שיצאו ואיבדו את האזרחות ב-92 ולא חידשו אותה.
רומן ברונפמן: זה המעגל הראשון, בדול.
רומן ברונפמן: ופה, לנו, יש חזקה עליהם, לדעתי.
רומן ברונפמן: ויש פה נושא אחר שהוא הרבה יותר רחב וגדול, של כל אלה שהגיעו ארצה עד 1.1.92, שזה לא פחות ולא יותר – חצי מיליון איש, והם מאבדים את כל הזכויות מכל עבר.
רומן ברונפמן: לכן יש פה שני מעגלים.
יורי שטרן: אז המעגל הראשון, לדעתי, הוא מאד מצומצם, כי רוב האנשים שמרו על האזרחות שלהם.
יורי שטרן: מי שיצא מהרגע שאפשר היה לצאת עם הדרכון הרוסי – יצא עם הדרכון הרוסי.
יורי שטרן: יש פה נקודה ספציפית שצריך לבדוק - האם אדם שלא מאריכים לו את תוקף הדרכון האם בזה הוא גם נפגע בקטע של הפנסיה.
יורי שטרן: זה לא ברור לי.
אלכסנדר קלנטירסקי: בחודש דצמבר בשנת 92 היה חוזה בין מדינות ברית המועצות לשעבר, ובחוזה הזה רוסיה צריכה היתה צריכה לקבל על כל נדל"ן חוץ מברית המועצות, ורוסיה צריכה לשלם פנסיות, על כל ארצות ברית המועצות.
אלכסנדר קלנטירסקי: הכל באחריות רוסיה.
אלכסנדר קלנטירסקי: עכשיו יש משא ומתן בין משרד ראש הממשלה והממשלה הרוסית.
רומן ברונפמן: טוב שהזכרת את זה.
אלכסנדר קלנטירסקי: - - שעל כל הקטגוריות – פנסיונרים שנסעו לארץ לפני 92, פלוס הפיצוי והזכויות.
אלכסנדר קלנטירסקי: יש 45 קטגוריות בקרן הפנסיה הרוסית – וטראנים של מלחמת העולם השניה, נכות, נכי עבודה , פגעי צ'רנוביל, בלוקאדניקים – יש הרבה.
אלכסנדר קלנטירסקי: את כל זה צריכה רוסיה לשלם.
אלכסנדר קלנטירסקי: עכשיו אני מבקש - - (נושא דברים ברוסית).
רומן ברונפמן: המשפט האחרון היה שהוא מבקש שנעצור את המשא ומתן עם רוסיה על החזרת נדל"ן ששייך לרוסיה ההיסטורית והוא מתכוון לנדל"ן הכנסייתי – לא רק מגרש הרוסים, אלא עוד 15 מגרשים בארץ , שהם בבעלות הכנסיה הלבנה והכנסיה האדומה.
אלכסנדר קלנטירסקי: - - עד שנת 92, שנסעו לארץ – שלקחו אזרחות.
רומן ברונפמן: זו סוגיה שבאמת דורשת דרג נוסף של הפקידות הממשלתית.
רומן ברונפמן: אני מציע שאנחנו נזמן לוועדה בנושא זה שני אנשים – את מרק סופר ואת ישראל מימון שמופקד ומרכז את נושא משא ומתן עם רוסיה.
יעקב סספורטה: וגם מישהו ממשרד המשפטים .
רומן ברונפמן: ישראל מימון מייצג את ראש הממשלה בנושא זה.
רומן ברונפמן: אנחנו חייבים, ותודה שהזכרת את זה, להכניס את הנושא וליידע את האנשים הרלבנטיים על התביעה שקיימת בקרב האזרחים.
רומן ברונפמן: זה באמת חתיכת משא ומתן.
רומן ברונפמן: תודה מקרב לב, שהזכרת לנו את זה.
רומן ברונפמן: קיבלנו גם ש ני מכתבים – אחד מפעיל שהוא יושב ראש העמותה להחזרת הזכויות הפנסיוניות מאוקראינה.
רומן ברונפמן: הוא אומר שצריכים לשאוף לאמנה רחבה שתכלול גם זכויות של אזרחים שיצאו לפני 92, מה שיעקב סספורטה מציע, בלי קשר להישמרות או אי ההישמרות של האזרחות האוקראינית.
רומן ברונפמן: מכתב נוסף ממר קלנטירסקי, שנמצא פה, מעלה את העניין של הקשר עם רוסיה, בנושא של פיצויים לנכים וטארנים של מלחמת העולם השניה והליקוידטורים של האסון בצ'רנוביל, וקבוצות אחרות, וגם פיצוי על גזילת האזרחות מהאזרחים שעלו ארצה עד 1.1.91.
רומן ברונפמן: לצורך הפרוטוקול – רוסיה לקחה כופר עזיבה או כופר ויתור על האזרחות, בגובה של כ- 1000 דולר פר אדם מתקופת 1967 עד יוני 1991.
רומן ברונפמן: ואז, ההוראה הזו, של הסובייט העליון בוטלה על ידי הסובייט העליון של ברית המועצות בתקופה שבין יוני 91 עד ינואר 92 – בערך.
רומן ברונפמן: חברים, תודה רבה.
רומן ברונפמן: אני מרוצה משיתוף הפעולה וההתקדמות.
רומן ברונפמן: תמשיכו בעבודה, וניפגש שוב.
רומן ברונפמן: הישיבה נעולה.
קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: היום נדון בהשפעת תוכנית ויסקונסין - שנקראת בארץ תוכנית מהל"ב - על ציבור העולים.
קולט אביטל: אני רוצה לתת כמה פרטים על התוכנית הזאת ועל הכוונות.
קולט אביטל: בשנות ה-90' החלו במדינות שונות בעולם לעשות רפורמות במדיניות הרווחה, והכוונה הייתה להפחית במדינות שונות את תשלומי הקצבאות לציבור שלא עבד, ולהעביר אותם לתחום ההעסקה.
קולט אביטל: בארצות הברית נקראה התוכנית הזאת from welfare to work-fare – מרווחה לעבודה.
קולט אביטל: בישראל בשנות ה-90' גדל מספר מקבלי הבטחת ההכנסה פי שלושה, סכום הגמלאות ששילם הביטוח הלאומי גדל ל- 2.5 מיליארד שקל – גידול של 73% גם בגלל גל העלייה הגדול מחבר העמים ומאתיופיה והחל מ- 96' בגלל אבטלה.
קולט אביטל: ההחלטה על תוכנית דומה בארץ התקבלה בממשלת ישראל באוגוסט 2005 כשהוחלט להפעיל את " תוכנית ויסקונסין", שמטרתה הייתה "הגברת יכולתם של מקבלי הבטחת ההכנסה להשתלב בשוק העבודה".
קולט אביטל: התוכנית מופעלת כבר כמה חודשים.
קולט אביטל: בשנת 2004 כ-150 אלף איש מקבלים קצבת הבטחה, מהם 38% הם עולים, ובקרב העולים האלה 32% הם משפחות חד הוריות.
קולט אביטל: התוכנית נקראת בארץ תוכנית "מהל"ב" – מהבטחת הכנסה לתעסוקה בטוחה – והיא פועלת מאוגוסט 2005 באמצעות מרכזי תעסוקה בכמה ערים: בירושלים, בחדרה, באשקלון ובנצרת.
קולט אביטל: הכוונה היא, כמובן, שכמה שיותר אנשים יעברו מקבלת קצבאות והבטחת הכנסה לשוק העבודה.
קולט אביטל: התכנסנו כאן בגלל תלונות רבות שהגיעו אלינו מעולים חדשים על כך שהתוכנית איננה מספקת להם תעסוקה ראויה.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לבדוק עם כל הנוגעים בדבר: עם שירות התעסוקה, עם החברות, עם ציבור העולים, איך התוכנית הזאת משפיעה עליהם.
קולט אביטל: האם היא הוסיפה והועילה להם, או האם יש בעיות בהשמה בגלל בעיות של שפה, של הסברה ושל אי התאמת ציפיות בין הפן המקצועי לבין מה שיכולים להציע להם.
קולט אביטל: סגנית שרת הקליטה, בבקשה.
מרינה סולודקין: תודה רבה ליושבת ראש.
מרינה סולודקין: זאת ישיבה שלישית בנושא תוכנית ויסקונסין; שתי ישיבות היו בוועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת העבודה והרווחה, ובהן שמענו תלונות רבות של כמה אוכלוסיות במדינת ישראל, ובראש ובראשונה של אוכלוסיית העולים.
מרינה סולודקין: לדעתי, הרבה מרכיבים בגרסה הנוכחית של תוכנית ויסקונסין היא אסון חברתי לעולים, ואני מתארת לעצמי שגם לערבים שמשתתפים בתוכנית הזאת וגם לכמה שכבות חלשות.
מרינה סולודקין: אישית כסגנית השרה וכחברת כנסת מקבלת ערימות של מכתבים ושל תלונות, ואני עובדת מול דורית נובק ומול שר האוצר ושר התמ"ת אהוד אולמרט.
מרינה סולודקין: במקרים הפרטיים אפשר לתת פתרונות ונותנים.
מרינה סולודקין: אבל זאת הישיבה השלישית שאנחנו מדברים על אותו דבר – התוכנית הפכה לתוכנית אחרת לגמרי.
מרינה סולודקין: לוקחים אנשים בגיל 55 – 60, ואומרים להם שהמשרה החלקית שלהם היא כלום.
מרינה סולודקין: לא מעניין אם זה במקצוע או לא במקצוע וזורקים אותם לעבוד בחופי הים או בעבודות יד.
מרינה סולודקין: יש גם סדרת תרגילים בתוכנית שהיא השפלה לאנשים שעבדו כל החיים שלהם.
מרינה סולודקין: בישיבה הקודמת סיפרתי שיש בתוכנית שני אנשים שעבדו במכון פתון באוקראינה – מכון מטאורלוגי – ובגיל 50 הם הגיעו לתוכנית ויסקונסין שבה מלמדים אותם איך לעבוד, איך ללכת לעבודה כל יום, וגם עבודות יד.
מרינה סולודקין: לי יש ספק רב אם התחלנו דבר נכון ברגל הנכונה; לדעתי, התחלנו ברגל לא נכונה בכלל.
מרינה סולודקין: חבר הכנסת יאסינוב ואני ביקשנו מראש התת וועדה, חיים אורון, להקפיא את תוכנית ויסקונסין ולא להרחיב אותה לערים אחרות בגלל הרבה מרכיבים של אסון חברתי שאנחנו הבאנו במו ידינו לערים, כמו: נצרת עילית, חדרה, אשקלון.
מרינה סולודקין: על ירושלים אין לי הרבה תלונות.
קולט אביטל: אני מבקשת מהגברת דורית נובק להציג את עמדת משרד התמ"ת ולאחריה חבר הכנסת שטרן.
דורית נובק: בוקר טוב.
דורית נובק: נדמה לי שכולנו שותפים לדעה שמי שיכול לעבוד, זכאי לעבוד וראוי שיעבוד.
דורית נובק: נדמה לי שעל זה לא נמצא כאן אף אחד שיתווכח בחדר הזה - -
סופה לנדבר: רק שיהיה לו מקום תעסוקה.
דורית נובק: נכון.
דורית נובק: אני חושבת שעבודה זה זכות אבל היא גם חובה.
דורית נובק: בעיניי היא זכות אבל במצבים מסוימים, כשאנשים מקבלים הבטחת הכנסה אני אומרת שזאת חובה.
דורית נובק: התוכנית הזאת מכוונת לאוכלוסייה שבאופן שיטתי בשנים האחרונות הייתה ממודרת משוק העבודה והתקשתה למצוא את המפגש בין האוכלוסייה הזאת לבין שוק המעסיקים.
דורית נובק: מדינת ישראל קיבלה החלטה אסטרטגית שהיא לא אסון אלא הזדמנות ייחודית שאסור לנו להחמיץ, לקדם אוכלוסייה שבעבר לא היה אף אחד שטיפל בה באופן אינטנסיבי מסור ויחידני, אינדיווידואלי כפי שאנחנו מתכוונים לעשות בתוכנית הזאת.
דורית נובק: אוכלוסיית היעד היא מקבלי הבטחת הכנסה המסוגלים לעבוד.
דורית נובק: ההגדרה מי הם האנשים האלה נתונה בידי הביטוח הלאומי, שהוא הגוף היחיד המוסמך לקבוע.
דורית נובק: אני נכנסתי לתוכנית הזאת מתוך בחירה.
קולט אביטל: דורית בואי לא נגיד דברים שמקובלים על כולנו.
קולט אביטל: כולנו רוצים שהאנשים יעבדו.
דורית נובק: אוכלוסיית היעד שלנו היא אוכלוסייה שמסוגלת לעבוד, זה לא ייחודי לתוכנית מהל"ב.
דורית נובק: אם מדינת ישראל תקבע שאנשים בגיל 42 לא מסוגלים יותר לעבוד אז כאן ייחתכו שירות התעסוקה ותוכנית מהל"ב.
דורית נובק: תוכנית מהל"ב כמו שירות התעסוקה קובעת שכל מי שנמצא בגיל העבודה ומסוגל לעבוד על פי הגדרת הביטוח הלאומי, יש לעשות כל מאמץ לקדם אותו לכיוון עולם העבודה באמצעות התאמת תוכנית אישית.
דורית נובק: חוק הבטחת הכנסה קובע שאנשים בגיל העבודה מסוגלים לעבוד וצריכים לעבוד, וכדי לקבל הבטחת הכנסה הם חייבים לעמוד במבחן תעסוקה.
דורית נובק: על החוק הזה נסמכת תוכנית תוכנית מהל"ב שהיא תוכנית פיילוט.
דורית נובק: בחוק היא לא מוגדרת פיילוט, אלא הוגדרה עבורנו כתוכנית פיילוט, כדי שבמשך שנתיים נוכל לבחון, וללמוד אותה- -
קולט אביטל: דברי בבקשה גם על הסנקציות.
דורית נובק: הסנקציות הקיימות בחוק כלפי כל מי שלא משתף פעולה עם מבחן התעסוקה- -
יגאל יאסינוב: לכל מי שעובר אותו גם כן?
דורית נובק: כל מי שעובר על החוק, בוודאי.
דורית נובק: אם אני עוברת על חוק שכר מינימום חובתך לתבוע אותי בבית הדין.
דורית נובק: בתוכנית שלנו יש כ-20% עולים שנמצאים בארץ עד 10 שנים.
דורית נובק: למעלה מ-2500 איש הושמו בעבודה שמהם 30% עולים, וזה מלמד שהאוכלוסייה הזאת זכתה, כי אפילו הנתח היחסי שלה בהשתלבות בעבודה גדול מהנתח של כלל האוכלוסייה.
דורית נובק: הרבה אנשים לא רק שלא מרגישים מושפלים אלא אפילו גאים ואסירי תודה.
דורית נובק: יש לי תיק של מכתבים.
קולט אביטל: באיזה תחומים בדרך כלל?
דורית נובק: במגוון רחב מאוד של תחומי עבודה: מרופא בשערי צדק ועד עבודות ניקיון; מעט רופאים, הרבה מאבטחים, הרבה עובדי ניקיון, הרבה עובדים שמרוויחים שכר מינימום.
דורית נובק: חשוב לומר ששכר מינימום הוא גבוה כפליים מממוצע הבטחת ההכנסה.
דורית נובק: לכן בעיניי יותר מכובד לעבוד ולהשתכר מאשר לקבל הבטחת הכנסה, זו ברירה עדיפה.
דורית נובק: אנחנו נותנים לאנשים הזדמנות, ועל ההזדמנות הזאת אנחנו נלחמים.
דורית נובק: אני לא אומרת שכל ההזדמנויות האלה ימומשו, זאת אומרת אם בן אדם מתחיל לעבוד בעבודה שהיא בתחתית סל העבודות, לא בטוח שהוא יוכל להתקדם, אבל יש לו סיכוי להתקדם.
דורית נובק: בן אדם שממשיך לקבל הבטחת הכנסה אין לו סיכוי.
דורית נובק: אתמול שר התמ"ת ושר האוצר הנחו את ועדת הפיקוח – על המִנה
דורית נובק: לת – שבראשה עומד מנכ"ל משרד התמ"ת להגיש לו תוך 60 יום המלצה לגבי קריטריונים לטיפול באוכלוסיות בעלות מוגבלויות לאחר שבארבעת החודשים זיהינו את האוכלוסייה שידענו מראש שהיא קיימת, רק לא ידענו לקרוא לה בשם.
דורית נובק: לא באתי לכאן בתור סטנד-אפיסטית; באתי לכאן מכיוון שאנשי הביטוח הלאומי שיש אוכלוסייה שיש לה מגבלה כבר בשלב בניית התוכנית.
דורית נובק: אנחנו לא יודעים אם היא מסוגלת לעבוד או לא, אבל אנחנו יודעים שיש לה מגבלות קשות ושסיכוייה להשתלב בשוק העבודה נמוכים יותר.
דורית נובק: אנחנו לא מרימים ידיים, השר הנחה אותנו בתוך 60 יום להגיש לו המלצות כיצד לטפל באוכלוסייה המיוחדת הזאת.
קולט אביטל: חבר הכנסת שטרן.
יורי שטרן: כבוד היושבת ראש, אני מצטער שהתוכנית מוצגת על ידי גברת נובק שבסך הכול ממלאת תפקיד מנהלי.
יורי שטרן: היא לא מאבות התוכנית הזאת, והיא לא אחראית על הפרטים שלה.
יורי שטרן: פעם שאלו בברית המועצות אם קרל מרקס היה מדען או לא, ואמרו שבטח לא כי אם היה מדען היה מתחיל לנסות קודם על השפנים ורק אחר כך על בני אדם.
יורי שטרן: זאת תוכנית שמנסים אותה על בני אדם, ואני לא יודע באיזה זכות.
יורי שטרן: באיזה זכות אתם מרשים לעצמכם להרוס חיי אדם בשביל לבדוק מי הם האנשים שלא מסוגלים לענות לקריטריונים של התוכנית?
יורי שטרן: מה הזכות שלכם להתנהג ככה, במקום ללכת קודם כול על האוכלוסייה שנכנסת באופן ודאי לקטגוריה של מסוגלים לעבוד?
יורי שטרן: ביטוח לאומי בכלל לא שייך לזה כי לביטוח לאומי יש הגדרה משלו.
יורי שטרן: בוני התוכנית הזאת היו יכולים לאמץ את ההגדרה הרחבה של ביטוח לאומי, ואני ישבתי שעות על זה עם מנכ"ל ביטוח לאומי.
יורי שטרן: באותה מידה הם היו יכולים להגיד שהם לוקחים רק חתך גילאים מסוים, מוציאים את הנכים, ומגדילים את הפעלת התוכנית על המשפחות החד הוריות.
יורי שטרן: זאת הייתה החלטת
יורי שטרן: כם ואתם החלטתם ללכת על הרחוק ועל הרחב.
יורי שטרן: כל מי שנשאר כפצוע בשדה הקרב לא עניינכם.
יורי שטרן: המטרה של התוכנית הישראלית להוריד את האנשים מקצבאות.
יורי שטרן: התוכנית הזאת לא נמדדת לפי הצלחת השמה.
יורי שטרן: אם המפעילים, לפי התוכנית הזאת, רק מתחילים להרוויח אחרי ש- 35% מהקהל הזה מורדים מהקצבאות ומתחילים להשתלב בתוכנית או מורדים ממנה, הכי קל לקחת את כל המבוגרים ואת כל הנכים ואת כל החד הוריים שבוודאות לא יוכלו אפילו להתייצב במשרדי התעסוקה, ולהגיד שהם לא משתפים פעולה.
יורי שטרן: מורידים אותם, וכך מגיעים לכמות הנדרשת של הנפגעים.
יורי שטרן: אין לתוכנית שום ממד איכותי, התוכנית בנויה כך שהכי קל לקחת אדם שלא מסוגל לעבוד ולכלול אותו ברשימה של מסרבים או של לא-משתפים-פעולה, אחר כך לקחת אדם ממושמע ומשכיל שמכבד את השלטונות – בדרך כלל ה"פראיירים" כמו העולים מברית המועצות – ולשלוח אותו לעבודה הכי דפוקה, כי רק העבודות הדפוקות זמינות.
יורי שטרן: התוכנית הופכת להיות גזרה קשה במיוחד לעולים.
יורי שטרן: הרי מהאוכלוסייה הזאת של מקבלי הבטחת הכנסה 50% הם העולים.
יורי שטרן: מתוך 50% האלה שעלו החל מ-89' מחציתם הם אנשים מבוגרים שאין להם שום סיכוי באמצעות המיסיונרים.
יורי שטרן: אם מגדירים את אוכלוסיית מקבלי הבטחת ההכנסה מראש, בוודאי 50% מהמטופלים יהיו עולי ברית המועצות, ורבע מהמטופלים יהיו מבוגרים.
יורי שטרן: הם הופכים להיות הקורבן הראשי של השיטה במקום להתמקד באוכלוסיית היעד האמיתית.
קולט אביטל: ראש העיר אור עקיבא, בבקשה.
שמחה יוסיפוב: בוקר טוב לכולם.
שמחה יוסיפוב: ראשית, מה שטוב לאמריקה לא תמיד טוב לישראל.
שמחה יוסיפוב: מאחר שישראל היא יעד עלייה מכל קצוות העולם הגיעו לישראל הרבה קשישים, פנסיונרים ואנשים מוגבלים.
שמחה יוסיפוב: לדעתי, קודם היו צריכים לבחון את התוכנית ואחר כך לעשות את הפיילוט.
שמחה יוסיפוב: יש הרבה ליקויים, ולדעתי, צריך להקפיא את התוכנית כרגע,
קולט אביטל: מה הממצאים שאתה רואה?
שמחה יוסיפוב: צריך להקפיא את התוכנית לבדוק ולעשות קריטריונים מאחר שיש אנשים בגיל 55 עד 67 שמושפלים על ידי התוכנית הזאת.
שמחה יוסיפוב: מגיעים אליי הרבה: אנשים חולים, אנשים שלא מסוגלים לעבוד, אנשים שקיבלו נכות; אין ועדות השמה, הם פשוט מחליטים בעצמם.
שמחה יוסיפוב: הנכה אומר שיש לו 75% אחוז או 50% נכות, ואותם לא מעניין שום דבר – שולחים אותם לניקיון ולכל מיני עבודות מזדמנות.
שמחה יוסיפוב: מה יקרה אחרי ארבעה חודשים?
שמחה יוסיפוב: אחרי ארבעה חודשים יש מקום עבודה?
שמחה יוסיפוב: ייצרו מקומות עבודה?
שמחה יוסיפוב: אין מקומות עבודה.
שמחה יוסיפוב: לא יעשו מקומות עבודה.
שמחה יוסיפוב: אבל ניקיון יש, בוודאי.
שמחה יוסיפוב: אני מאוד מבקש להקפיא את התוכנית ולבחון אותה שוב.
שמחה יוסיפוב: יש הרבה ליקויים שצריכים לפתור אותם.
שמחה יוסיפוב: האנשים האלה עוברים השפלה נוראית, ואני נוכחתי לראות את זה.
שמחה יוסיפוב: יש לי רשימה של אנשים עם כתובות ועם גילאים, ואני הבאתי לכם את זה כדי שתבדקו את זה.
שמחה יוסיפוב: תתקשרו לאותם אנשים.
שמחה יוסיפוב: צריכים לעשות איזה תוכנית כדי לפתור את הבעיות במדינה הזו, אם אפשר לשלם 2 מיליארד שקל להבטחת הכנסה.
שמחה יוסיפוב: יש טרמפיסטים לנושא הבטחת הכנסה בגילאים 30-40 שצריך לחפש להם מקומות עבודה ולתת להם את המענה לתעסוקה.
שמחה יוסיפוב: אבל יש כאלה ביניהם אפילו בני 50 שמקבלים הבטחת הכנסה במשך 5 שנים.
שמחה יוסיפוב: איתם צריך לפתור את הבעיה, אבל לא לגיל 55.
שמחה יוסיפוב: בא אליי בן אדם בן 66 וארבעה חודשים, נשארו לו 8 חודשים עד גיל 67.
שמחה יוסיפוב: מה אמרו לו? אתה תלך לעבוד.
שמחה יוסיפוב: איך הוא יילך לעבוד ב- 8 החודשים האלה?
שמחה יוסיפוב: מה הוא יעשה, ניקיון?
שמחה יוסיפוב: בשביל שמונה חודשים לשלוח אותו לניקיון?
שמחה יוסיפוב: בושה וחרפה, לאן הגענו.
קולט אביטל: חברת הכנסת יאסינוב.
יגאל יאסינוב: תודה גברתי.
יגאל יאסינוב: מרינה ויוליה אמרו את רוב הדברים שרציתי להגיד, אז אני אדבר רק על חלק אחר.
יגאל יאסינוב: התוכנית הזאת היא לא תוכנית מהל"ב היא תוכנית "מעליב".
יגאל יאסינוב: לוקחים אנשים אז אפשר לשלם להם 1200 שקל, 1000 שקל, 800 שקל ולהעסיק אותם יום שלם, כי בעצם זה לא עבודה, זה שירות לקהילה, זה התנדבות, זה משהו אחר.
יגאל יאסינוב: זה לא התנדבות זאת עבודה, ואתם עוברים על כל חוקי המגן.
יגאל יאסינוב: דבר שני, כל פעם שאני שומע אותך אני שמח לשמוע שאנחנו היינו צריכים להזמין חברות מחו"ל כדי להקים קורסים לניקיון המתקדם.
יגאל יאסינוב: דבר מעולה.
יגאל יאסינוב: למה לא? לא ידענו.
יגאל יאסינוב: היום אנחנו צריכים לשלם מאה מיליון שקל, כדי להקים ארבעה מרכזים וללמד את האנשים לנקות.
יגאל יאסינוב: מעולה, מצוין.
יגאל יאסינוב: לאנשים האלה אין עבודה אחרת מלבד ניקיון אחרי התוכנית, אז אם אתם אומרים שבמסגרת התוכנית אתם שולחים אנשים לניקיון, למה לא לשלוח אותם מיד לניקיון?
יגאל יאסינוב: למה צריך לטרטר אותם ארבעה חודשים?
יגאל יאסינוב: כי אז ההפרש בין 1000 שקל שבן אדם מקבל למה שהוא היה צריך לקבל בניקיון זה בעצם סוגר.
יגאל יאסינוב: התוכנית הזאת היא לא תוכנית לקהילה, זו לא תוכנית נגד עוני או נגד אבטלה, זאת תוכנית לסדר סידור עבודה למספר חברות ומרכזים ולהראות לכל עם ישראל מה נשאר לו בתוכנית ויסקונסין.
יגאל יאסינוב: תראו, אנחנו לא ניתן לכם.
קולט אביטל: בבקשה רן מלמד.
רן מלמד: עמותת ידיד מבצעת מעקב אחרי התוכנית בכל המרכזים שלה בארץ מאז התחלתה, וכבר בשלבי המכרז ניסתה להשפיע על איך שהתוכנית תיראה.
רן מלמד: אם אנחנו רוצים שהדיון הזה יועיל אנחנו צריכים לגעת בעיקרי הבעיות, ולא רק לדבר על ההשפלה.
רן מלמד: מישהו מאנשי המנהלת מאר פעם שהשפלה היא הרגשה סובייקטיבית.
רן מלמד: נכון, זאת הרגשה סובייקטיבית, אבל היא קיימת אצל כל כך הרבה אנשים, וכנראה שיש בה משהו.
רן מלמד: אנחנו מחלקים את הבעיות לשני סוגים: בעיות שקשורות למבנה החוק ובעיות שקשורות לתפקוד של מרכזי התעסוקה – אלה שתי בעיות עקרוניות גדולות מאוד, והן נדונות בכל מיני פורומים.
רן מלמד: אני מחלק את זה בין השאר גם לבעיות כלליות של כל משתתפי התוכנית, אבל צריך לזכור שיש בעיות ספציפיות של עולים שמשתתפים בתוכנית; צריך לזכור שתפיסת העבודה אצל עולים היא אחרת, וצריך להתייחס אליה.
סופה לנדבר: מה זאת אומרת אחרת?
סופה לנדבר: פרזיטים חדשים במדינה?
רן מלמד: בדיוק להפך.
רן מלמד: אם תשמעי אותי עד הסוף אני חושב שאת תחזרי בך ממה שאת מנסה להגיד כרגע.
רן מלמד: בניתוח שלנו אנחנו מגלים שחלק גדול מהעולים שמשתתפים בתוכנית הם בעלי השכלה או בעלי מקצוע, והדבר הזה לא בא לידי ביטוי כאשר הם מגיעים למרכזי התעסוקה.
רן מלמד: מתייחסים אליהם כמו שמתייחסים לאנשים שאין להם כישורי עבודה, מקצוע או השכלה, וזאת לדעתנו אחת הבעיות הגדולות ביותר.
רן מלמד: הבעיה הראשונה שמיוחדת לציבור העולים בלבד היא שאי אפשר להתייחס לבן אדם שיש לו השכלה, ניסיון בעבודה, מקצוע וכישורי עבודה, ולהתייחס אליו בתור אדם שמעולם לא עבד, ולא משנה אם הוא היה מהנדס מכרות, מהנדס רכבות או טכנאי גרעין במקום אחר, או עבד באתיופיה בעבודה אחרת.
רן מלמד: אני אתייחס בעיקר לבעיות שאנחנו מגלים בקרב ציבור העולים.
רן מלמד: בעיה נוספת היא שעולים שזכאים לשירותים משירות התעסוקה או ממשרד הקליטה, דהיינו הכשרות מקצועיות, אולפנים וכדומה, אם הם נכנסו לתוכנית בזמן תקופת ההמתנה הם איבדו את הזכאות שלהם להכשרה מקצועית, ונוצר מצב שמרכזי התעסוקה לא מספקים את ההכשרה המקצועית, גם אם מדובר בהכשרה מקצועית אמיתית שיכולה אחר כך לסייע לספק מקצוע, והאנשים האלה חוזרים למעגל הקודם: אין להם כישורים, הם לא זכאים להכשרה.
רן מלמד: יש גם בעיית ההסברה והמידע.
רן מלמד: חלק גדול מהאנשים שמשתתפים בתוכנית לא מדברים עברית, ואין במרכזי התעסוקה מספיק אנשים שמדברים בשפות השונות: ברוסית, באמהרית, בספרדית ובשפות אחרות.
רן מלמד: גם חומרי ההסברה שהיו צריכים להתפרסם כבר מזמן על ידי התמ"ת עדיין לא פורסמו.
יגאל יאסינוב: אני ומרינה חברים בוועדת ויסקונסין ועדיין לא קיבלנו את החוברות מתורגמות.
יגאל יאסינוב: לפי ההבטחה, הייתם צריכים להעביר לנו.
יגאל יאסינוב: אז הוא צודק, כי אם אנחנו לא קיבלנו אז בטח אין במקום אחר.
רן מלמד: בעיה נוספת קשורה לוועדות הרפואיות, או אפילו לרופאי התעסוקה.
רן מלמד: זה הולך בדרגות, ויש צוואר בקבוק מאוד גדול שאנחנו מתריעים עליו כבר מספר חודשים: אנשים שמבקשים להגיע לרופאים תעסוקתיים במרכזי התעסוקה ולאחר מכן גם לרופאים אחרים, לעיתים נאלצים לחכות זמן לא סביר עד שהם מצליחים להגיע לאותם אנשים.
רן מלמד: יותר מזה, במקרים רבים גילינו שאנשים מקבלים תשובות בעל-פה ולא בכתב, וזה מקשה עליהם להגיש עררים לאחר מכן.
רן מלמד: העררים זה עניין שצריך לתת עליו את הדעת, כי הוגשו למנהלת כ- 200 עררים שזה יחסית מעט מאוד לעומת מספר התלונות.
רן מלמד: אבל אחת השאלות שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו היא האם זה משום שלאנשים אין יכולת לערער, האם הם לא יודעים שהם יכולים לערער, או האם המשמעות של הערר בעצם מעוקרת ולא יכולה לסייע לאותם אנשים.
קולט אביטל: התוכנית הזו התחילה כדי לתת תעסוקה לאנשים.
קולט אביטל: כל אחד מאיתנו פה משוכנע שכבודו של אדם דורש שתהיה לו הזדמנות לעבוד.
קולט אביטל: התוכנית בחיתוליה, אף אחד לא צריך להיות במגננה.
קולט אביטל: יש בעיות ביישומה, ואנחנו כאן כדי לנסות לבדוק ולא כדי להאשים זה את זה.
קולט אביטל: אם יש כוונות טובות לשלב עולים צריך גם להקשיב למגרעות ולבעיות שיש בה.
קולט אביטל: אולי אין מספיק מקומות עבודה בארץ, ואולי אנחנו לא יכולים להמציא אותם; אולי לא כדאי להמציא אם יש אנשים במקצועות אקדמיים שאפשר לשלוח אותם לטאטא רחובות – אולי צריך לתת שוב את הדעת על כל הנושאים האלה.
קולט אביטל: אמרו שאין חומר ברוסית; ובכן, אני רוצה להגיד שיש כנראה חומר בשפות, שהוא עדיין חדש, ועדיין לא הועבר מספיק לאנשים.
קולט אביטל: זה עדיין לא אומר שאם החומר הופק הוא מגיע לכולם.
קולט אביטל: נראה יחד מה הבעיות בתוכנית הזו, ומה ניתן לעשות, כדי שכשהמדינה משקיעה כל כך הרבה כסף אנשים גם ימצאו פרנסה בכבוד.
קולט אביטל: חבר הכנסת קרא, בבקשה.
איוב קרא: תודה גבירתי היו"ר, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
איוב קרא: אני באתי להשתתף, בדיון לאחר ששמעתי ביקורת קשה מאוד בהרבה מקומות שביקרתי בתקופה האחרונה על ניהול המרכזים הללו שהיה לי בהם חלק בהחלטה ובוועדת הכספים מכיוון שאני חסיד היציאה לעבודה כי בעיניי זה א'-ב' של מוסר ודרך.
איוב קרא: מאחר שאני לא עולה חדש אני יכול לומר שמוסר העבודה בקרב העולים הוא אפילו יותר גדול מזה של הישראלים הצברים.
איוב קרא: לפני שהגעתי לכנסת הרגשתי במקומות שהייתי בהם, שיש מוסר גבוה אצל העולים לצאת לכל עבודה יותר מאשר לישראלים.
איוב קרא: הכי מפליא אותי לשם מה צריך להביא אמריקנים לתוכנית הזו לעבודות ניקיון?
איוב קרא: מאחר שלא צריך הכשרה מיוחדת לעבודות ניקיון אפשר לשלוח אנשים מלשכות העבודה לניקיון, בשביל מה צריך מתווכים לדבר הזה ולשלם הון עתק לכל מיני חברות?
איוב קרא: לכן אני מציע לוועדה להמליץ כבר מעכשיו על בדיקה מידית של הפרוייקט הזה, האם הוא באמת נתן תשובה נכונה, או בעצם הפך להיות קבלן ניקיון גדול במקום חברות פרטיות ישראליות.
איוב קרא: אם זה המצב, אני מאוד מצטער על כך, לא לזה התכוונו.
קולט אביטל: חבר הכנסת נודלמן, ואחריו חברת הכנסת לשעבר סופה לנדבר.
מיכאל נודלמן: דיברו פה דברים נכונים.
מיכאל נודלמן: אני הייתי חולה בסוף השבוע שעבר, ואפילו לא ידעתי שיש היום ישיבה בנושא ויסקונסין.
מיכאל נודלמן: ביום שלישי קיבלתי מכתב מבן של גברת בת 59 שעברה ארבע ניתוחים בחדרה, ושלחו אותה לעבודה.
מיכאל נודלמן: הוא כותב איך האנשים מושפלים, איך מדברים איתם.
מיכאל נודלמן: ארבעה ניתוחים עברה אישה בת 59, ואתם שולחים אותה לעבודה, איזה סדר פה יש?
מיכאל נודלמן: כשהתחילו לדבר על ויסקונסין בוועדת כספים אף אחד לא חשב שיש פקידים שלא מבינים, שלא צריך ללכת לאנשיםש שהם למעלה מגיל 55.
מיכאל נודלמן: אתם לוקחים אנשים יותר מ-55 ועושים עסק מזה, ככה אפשר לדבר.
מיכאל נודלמן: אני מבקש שתענו לבן אדם הזה על המכתב על אמא שלו.
סופה לנדבר: פדרציית ישראלים דוברי רוסית דורשת לסגור מיד את תוכנית ויסקונסין עד שתבדקו היטב את הדברים.
סופה לנדבר: אני טוענת שבתוכנית שנכשלה באמריקה יש הלבנת הון של מדינת ישראל דרך חברות פרטיות, מכיוון שהראש של תוכנית הזאת בחברה פרטית אחרי שמורידים את הבן אדם מתוכנית של הבטחת הכנסה; ואני שואלת למה?
סופה לנדבר: מתייחסים לבני אדם כאילו הם לא בני אדם שעובדים במדינת ישראל.
סופה לנדבר: לפני שהתחילו עם התוכנית הזאת היו צריכים לבדוק האם יש מקומות תעסוקה במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אם אין מקומות תעסוקה זה פשע להוריד אנשים עם תואר שני ושלישי, אנשים חולים וזקוקים לטיפול רפואי מהבטחת הכנסה ולשלוח אותם לעבודה.
סופה לנדבר: זה פשע במדינת ישראל, ואנחנו לא ניתן לזה יד.
סופה לנדבר: אם נצטרך ללכת לבג"ץ נעשה את זה.
סופה לנדבר: נמצאים כאן איתנו אנשים שמשתתפים בתוכנית ויסקונסין וגם חברי מועצת העיר, והם מודאגים מהמצב: יורה סמוייצ'יק מאשקלון, סגנית ראש עיריית נצרת עילית, ראש עיריית אור עקיבא, חבר מועצת עיריית אור עקיבא מישה גרוסמן.
סופה לנדבר: כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה, 30% מהמשתתפים בתוכנית הם לא פרזיטים של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: לפני מספר שנים כאשר העלייה הזאת הגיעה היא לקחה על עצמה עבודה קשה ביותר, עבודת ידיים וניקיון, ולא יכול להיות שבמשך 15 שנה לא השתנו דברים.
סופה לנדבר: אם במדינת ישראל אף אחד לא יכול לקחת על עצמו אחריות על זה שלא פיתחו מקומות תעסוקה אז מישהו צריך להתפטר.
סופה לנדבר: הייתי בחדרה ובאור עקיבא והבאתי רק כמה מקרים שזועקים לשמים.
סופה לנדבר: מישהו צריך לתת תשובה למה האנשים האלה – חולים, אנשים אחרי ניתוחים קשים ביותר שמקבלים הבטחת הכנסה שמדינת ישראל חייבת להם – מה פתאום מישהו נתן לאנשים פרטיים להחליט על גורל של אנשים.
קולט אביטל: את שומעת פה על מקרים של אנשים חולים שעברו ניתוחים ותלאות, חולים שזקוקים לכימותרפיה – איך אתם בודקים את המקרים האלה?
קולט אביטל: יש לכם אנשים שבודקים?
דורית נובק: רק ביטוח לאומי בודק.
סופה לנדבר: אני הולכת לחדרה למנהל פרוייקט על 40 מקרים.
סופה לנדבר: עד כה במשך שבועות לא קיבלתי תשובה, ואני שואלת למה?
סופה לנדבר: אם אני כיושבת ראש וחברת כנסת בדימוס לא קיבלתי תשובה אני שואלת איך אנשים מקבלים את התשובות האלו.
סופה לנדבר: גורל של אנשים לא מפקירים – לא בידיים של הלוביסטים ולא בידיים של אנשים פרטיים.
סופה לנדבר: מיותר להגיד שאני מתפלאת מה פתאום יש פה לוביסטים בישיבה הזאת, לוביסטים מצד של אנשים ולוביסטים מצד של מי?
סופה לנדבר: שנית, יש פה הלבנת כסף של מדינת ישראל ואני דורשת תשובה, למה אנשים שלא יכולים לעבוד נשלחים לעבודות קשות.