GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: דברים אחרים שאני חושבת שניסינו לומר אבל אולי לא אמרנו מספיק הם שעלינו להראות רגישות עמוקה תוך לקיחה בחשבון את האפשרות שלהחלטות שלנו ולדרכי הפעולה יש השפעה על היהודים שחיים מעבר לים.
קולט אביטל: אני חושבת שארבע השנים האחרונות עם התפרצות האנטישמיות, עם התפתחות המאבק הבין עדתי בצרפת ובמקומות אחרים בין יהודים ומוסלמים כתוצאה מהקונפליקט הישראלי ערבי הם משהו שאנחנו צריכים להבין, לקחת בחשבון ולראות איך מה שקורה לנו כאן, גורם להשפעה נרחבת יותר על הקהילות היהודיות.
קולט אביטל: מה שאנחנו מנסים ומה שאני חושבת שאנחנו צריכים לעשות וזו אולי התשובה לפרופסור ריינהרץ, אני מאמינה שאתה צודק באמרך שהיבט תרבותי הוא מאד חשוב, במלים אחרות אולי אנחנו צריכים לתרגם זאת למחשבה איך אנחנו יכולים לפתח שפה, השפה המשותפת של הדורות הבאים על מנת שנהיה מסוגלים לתקשר.
קולט אביטל: דבר נוסף שהייתי רוצה לומר הוא שבוועדה זו למשל שאנחנו דנו במספר הזדמנויות בסוג היחסים על איך אנחנו מסתכלים על התפוצות לאור העובדה שאין מספיק הבנה ישראלית למה שקורה בתפוצות.
קולט אביטל: לצערי עלי לומר ששרת החינוך ביטלה או חיסלה את הגוף היחיד שהיה, את המחלקה שיעודה היה חינוך ילדים בגיל בית ספר על התפוצות, לחנך, להכין תוכנית לימודים למערכת החינוך על התפוצות.
קולט אביטל: אנו מתבוננים על העניין הזה בדאגה רבה ואני מצטערת שהשר שרנסקי אינו כאן
קולט אביטל: אבל אני חושבת שלבטל מחלקה זו עכשיו ולא להשקיע די מצידנו בתרומה שלנו לחינוך היהודי מעבר לים, לחזק את הסטודנטים היהודים מעבר לים, זה משהו שצריך לדבר עליו ללא הרף.
קולט אביטל: אנו מצידנו מרגישים בתחושת בהילות אבל גם מקבלים את מה שפרופסור דרור מציע, לפעול בשיקול דעת ולצעוד לאט יותר, אנו ניקח זאת בחשבון אבל נמשיך לשקוד על סוגיות אלה.
קולט אביטל: אני מבקשת להודות לכל אלה שתרמו, מה שאמרת אבי הוא מאד חשוב, אנחנו לא היינו מודעים אבל הרעיון שהסוגיה המהותית ביותר עבורנו היום, החוקה, פתוחה להערות של אחרים ולקהילות היהודיות הוא מאד, מאד חשוב.
קולט אביטל: אנחנו הבוקר נזעקנו לדיון יותר מהיר מאשר כרגיל ולא היה מתוכנן.
קולט אביטל: אתמול קיימנו שני דיונים מאוד ארוכים ודווקא מאוד מעודדים על מה שקורה בקרב הקהילה האתיופית.
קולט אביטל: לפחות קיבלנו דיווח על התפתחות חיובית בכיוון שעות העבודה.
קולט אביטל: אבל כשקראנו ב"ידיעות אחרונות" את המאמר של יוסי יהושע, על הקשיים שבהם נתקלים יוצאי אתיופיה בצה"ל על אי מיצוי הפוטנציאל, החלטנו שזה הזמן לדון בנושא מבלי להיכנס להתלהמויות, תוך שמיעת הממצאים ותוך ניסיון להבין אותם.
קולט אביטל: זהו גם ניסיון לראות אנחנו, מצד אחד משרד הקליטה ומצד שני צה"ל, נערכים כדי להפיק את מרב התועלת מפוטנציאל שטמון שם.
קולט אביטל: מגישה שהיא מאוד חיובית בקרב יוצאי אתיופיה, מהתלהבות מאוד גדולה לשרת בצה"ל לעומת אנשים אחרים.
קולט אביטל: בעידן שכולנו זקוקים להם ורוצים לקדם עד כמה שניתן את האתיופים לתוך החברה הישראלית וצה"ל הוא המעבר החיוני, כדי שהאנשים האלה יקלטו בתוך החברה הישראלית.
קולט אביטל: אם חברי הח"כים רוצים להשמיע דברים, אני אנסה לגרום לכך שהדיון הזה יהיה כמה שיותר ממצה וכמה שיותר מהיר ואם אין לכם משהו מיוחד, כי כולנו באנו לשמוע, נעביר את רשות הדיבור לראש ענף תכנון ומחקר בצה"ל, סגן אלוף שלומי אברהם.
שלומי אברהם: לפני סקירת הנתונים נתחיל בעשייה של הצבא בתקופה האחרונה: הצבא בעצם בעיתוי של הכתבה, נמצא בעיצומו של תהליך לבחינה.
שלומי אברהם: חלק מהמשתתפים פה היו שותפים לבחינה רחבה יותר בכל נושא מיצוי יוצאי אתיופיה בצבא.
שלומי אברהם: בין השאר, בשלבים הראשוניים שזה שלב המיון והאבחון התעסקותי, שלב שבו באמצעות כלי המיון השונים מתחילים את הבסיס לפני המיצוי בצבא.
שלומי אברהם: זה נעשה בחודשים האחרונים.
שלומי אברהם: העיתוי של הכתבה היה כבר אחרי שניים שלושה מפגשים שבהם העניין הזה הלך והבשיל.
שלומי אברהם: לכן, אנחנו בעצם נמצאים בעיצומה של עבודה.
שלומי אברהם: המפגש שהיה ב"ימין אורד" היה מפגש של הצבא עם גורמים שונים, שנכון לשמוע אותם ויכולים לקדם את הנושא.
שלומי אברהם: הצבא רואה חשיבות רבה בפתרון לבעיה, שעוד מעט נראה חלק מהדברים שלה.
שלומי אברהם: ננסה להציג חלק מהבעיות.
שלומי אברהם: לראות איך לשפר את המצב.
שלומי אברהם: מעבר לזה, אנחנו מודעים לזה שהצבא זו הזדמנות לעשות חלק מהשינויים והתיקונים ובין השאר, לשלב כוחות יחד עם השלב של לפני הצבא וגם השלב של אחרי הצבא.
שלומי אברהם: מבחינת הנתונים: בשלב הזה אני אתעלם מהכתבה ואנחנו נציג את הנתונים ואת הסקירה ונשמע את ההתייחסויות שלכם.
שלומי אברהם: חלק מהדברים בכתבה חלקיים, חלק מהדברים לא נכונים וחלק מוקצנים.
שלומי אברהם: אני אציג את הדברים כמו שאנחנו מכירים ורואים אותם: שיעור עולי אתיופיה שמתגייס לצבא גם בקרב הגברים וגם בקרב הנשים מסך כל המתגייסים הוא יציב.
שלומי אברהם: זאת אומרת, מתוך כל שנתון הגיוס האחוז של יוצאי אתיופיה לפי החלק היחסי באוכלוסייה הוא יציב והוא נע סביב 2%.
שלומי אברהם: בשנת 2003,2002 זה היה 2.2% וכך צפוי להיות גם ב-2004.
שלומי אברהם: זה אחוז הגברים יוצאי אתיופיה מקרב סך כל המתגייסים.
קולט אביטל: יש לכם נתונים גם על גיוס נשים?
שלומי אברהם: כן.
שלומי אברהם: גיוס הנשים הוא 1.2% מכלל המתגייסות.
שלומי אברהם: לגבי מיצוי שנתוני הלידה ואיך הם מתפלגים מבחינת מי מתגייס ומי לא מתגייס: גם כאן יש יציבות סביב ה-75% מתגייסים לצבא לגיוס רגיל.
שלומי אברהם: יש עוד נתח מצומצם שמתגייס לגיוס מיוחד.
שלומי אברהם: רק לשם השוואה, שיעור הגיוס הרגיל מסך כל המתגייסים שהם לא יוצאי אתיופיה אלא מסך כל האוכלוסייה, עומד על 73%.
שלומי אברהם: זאת אומרת, שזה נתון מאוד דומה ואפילו קצת גבוה יותר מאשר שיעור הגיוס הרגיל.
שלומי אברהם: אם ניקח את אותה שנה ונשווה, אז למשל בשנת גיוס 84, שהתגייסו בשנת 2002, שיעור יוצאי אתיופיה שהתגייסו היה 79%, כש-73% היו שיעור המתגייסים בסך הכל.
שלומי אברהם: זה נתון מעודד בקרב הגברים.
שלומי אברהם: בקרב הנשים, הנתון פחות מעודד.
שלומי אברהם: לשם השוואה, בשנתון 84, 40% מהנשים התגייסו בגיוס רגיל לעומת 58% מהנשים שלא יוצאות אתיופיה.
שלומי אברהם: זאת אומרת, כאן שיעור הגיוס נמוך יותר.
שלומי אברהם: שיעור הפטור מאוד גדול.
שלומי אברהם: רוב הפטור הוא פטור בגין הצהרת דת.
קולט אביטל: למען הגילוי הנאות, לפני שנה או שנה וחצי היתה לנו פה ישיבה עם גורמים מהרבנות הצבאית והרבנות הראשית, בעקבות כתבה שמאיימים על בנות בזמן הגיור, שאם תתגייסנה לצה"ל הן לא תקבלנה את תעודת הגיור.
קולט אביטל: כך שיש לזה גם השפעה בין אם במישרין ובין אם בעקיפין, למרות כל ההכחשות.
מרינה סולודקין: הם משרתים בשירות לאומי, לא?
שלומי אברהם: אין לי את הנתונים, כי אנחנו לא אחראים על זה, אבל יש נתח מאוד משמעותי מבין הבנות שמשרת בשירות הלאומי.
שלומי אברהם: עכשיו ניגע בכמה נתונים שחלקם הוצגו כאן, בכתבה: מבחינת הגדרות, הקב"א זה קבוצת איכות.
שלומי אברהם: זה כלי מיון ראשוני, שמורכב ממספר מדדים ובא להצביע על איכות יחסית של הפרטים.
שלומי אברהם: הוא מורכב מהדפ"ר שזה דירוג פסיכוטכני ראשוני.
שלומי אברהם: זה בעצם מבחן פסיכוטכני שבא לבחון יכולות קוגניטיביות.
שלומי אברהם: מהצד"כ, שהוא ציון דרך כללי, שהוא בוחן את התאמת הפרט לשירות ביחידות השדה, כשהוא מוכוון לתפקידי הלחימה והוא נעשה על ידי ראיון.
שלומי אברהם: וצה"ר, שזה ציון השכלה ראשוני, שזה מדד לאיכות ההשכלה.
שלומי אברהם: זאת אומרת, הוא משלב מספר דברים כמו שנות לימוד, יחידות לימוד וכולי והוא בא לתת איזה שהוא מדד על איכות ההשכלה.
שלומי אברהם: כל זה יחד נותן את הקב"א.
שלומי אברהם: לגבי הנתונים: נשים מיד את הנתונים הבעייתיים ואחרי זה, נראה את התהליכים והפעילויות שהצבא עושה בשנים האחרונות, חלקם הרבה מאוד זמן וחלקם הרבה פחות, ממש בתקופה האחרונה, כדי להבין אך אנחנו מתמודדים עם העניין.
שלומי אברהם: התפלגות ציון הקב"א בקרב המתגייסים בכלל, אם ניקח את שנת 2003 כשנה שתוכל להיות השוואתית, אז בקרב הצברים בערך סדר גודל של 26% הם בקב"א 54 עד 56, שהוא קבוצת האיכות הגבוהה ביותר.
שלומי אברהם: 33% הם בקבוצת האיכות של קו ה-51 עד 53.
שלומי אברהם: קבוצת האיכות בקו הבינוני והנמוך הוא סדר גודל של 40% בעוד שבקרב האתיופים, שיעור הקב"א הנמוך הוא 47%, הבינוני הוא 41%.
שלומי אברהם: זאת אומרת שיחד, הם בסדר גודל של כמעט 90% קב"א בינוני ונמוך לעומת 40%, שזו ההתפלגות בקרב הצברים.
שלומי אברהם: התפלגות דומה היא גם בקרב העולים, בשינוי קל וקבוצת הקב"א הגבוה, בין 54 ל-56, פה זה קרוב לאחוז אחד, לעומת 26% שהם בקרב הצברים.
שלומי אברהם: ההתפלגות הקב"אית היא נמוכה ביחס לשאר האוכלוסייה והיא האינדיקציה, בין השאר, לאיזה שהוא סימפטום שאנחנו צריכים לבחון אותו יותר לעומק.
קולט אביטל: כשאתם מרכיבים את הכל, כמה אחוזים יש לדפ"ר, למבחן הפסיכוטכני?
ענת קדם: 50%.
קולט אביטל: כי נתקלנו בבעיות דומות לגבי הפסיכוטכני גם בנושאים אחרים, גם אצל הרוסים.
קולט אביטל: חוסר הבנה של שפה ודברים מהסוג הזה.
ענת קדם: לגבי יוצאי חבר העמים אין לנו דבר כזה.
ענת קדם: אנחנו לא מכירים סוג כזה של פער.
ענת קדם: הפער הזה יותר מאפיין קבוצות אחרות.
מרינה סולודקין: זה היה בשנים הראשונות ולא עכשיו.
23637: בקרב חבר העמים זה כן יכול לאפיין את קהילת יוצאי קווקז.
ענת קדם: למשל.
ענת קדם: אז יש קבוצות מסוימות שאנחנו מכירים את התופעה הזאת אצלם.
קולט אביטל: אני זוכרת שהיה לנו כאן דיון לגבי בחינות כניסה לאוניברסיטה וכולי, שהרבה מאוד עולים נתקלו בבעיה של המבחן הפסיכוטכני בגלל חוסר הבנה והצורך להתאים לקבוצות שונות את המבחן הפסיכוטכני.
קולט אביטל: לכן שאלתי.
מרינה סולודקין: משלמים כסף ולוקחים קורסים של המבחן הפסיכוטכני, אבל לא כולם יכולים לעשות את זה.
אבי בורגר: למיטב ידיעתי, גם האוניברסיטאות עוד לא פתרו את הבעיה הזאת.
שלומי אברהם: בקרב מתגייסות, הבעיה די דומה והשיעורים די שונים אבל לעומת הצברים, במידה מסוימת גם העולים, סדר גודל של 40% הם בקו הבינוני ונמוך לעומת מעל 90% שהם הקו הבינוני והנמוך בקרב המתגייסות.
שלומי אברהם: אותה בעיה.
שלומי אברהם: הצד"כ על התפלגות של עולי אתיופיה דומה יחסית לצברים.
שלומי אברהם: רמת העברית של ילידי אתיופיה גבוהה יחסית לעולים, אם אנחנו מסתכלים על זה בתוך הקבוצה של העולים.
שלומי אברהם: הבעיה היא נתוני הדפ"ר.
שלומי אברהם: נתוני הדפ"ר נמוכים.
שלומי אברהם: עוד מעט ניגע בזה ונראה את המיצוי.
שלומי אברהם: הכלים האלה הם כלים שאמורים להיות כלים תומכים החלטה לקראת השיבוץ והמיצוי בצבא.
שלומי אברהם: אנחנו נראה איפה הם משפיעים יותר ואיפה פחות.
שלומי אברהם: הם משפיעים בעיקר במערכי הקורסים בצבא ועוד מעט ניגע בזה.
שלומי אברהם: איפה הם לא משפיעים בכלל?
שלומי אברהם: למשל בלחימה, הם כמעט ולא משפיעים.
שלומי אברהם: מה שמוביל הוא רצון הפרט ואנחנו נרחיב על העניין הזה.
קולט אביטל: אבל בתפקידי פיקוד כן.
שלומי אברהם: עוד מעט נדבר על תפקידי פיקוד וקצונה.
יששכר מקונן: אולי מישהו יכול לעדכן אותנו בעניין של הדפ"ר.
יששכר מקונן: לגבי הקב"א הבנו.
יששכר מקונן: אבל מה המרכיב של הדפ"ר?
קולט אביטל: זה המבחן הפסיכוטכני.
קולט אביטל: זה הכל.
ענת קדם: מבחן פסיכוטכני זה כבר מכשלה.
שלומי אברהם: אז כמו שאמרתי, בעניין של הדפ"ר אנחנו עושים איזו שהיא תכנית מאוד רחבה, שנוגעת בהרבה מאוד תחומים.
שלומי אברהם: אחד התחומי שאנחנו בוחנים אותו זה העניין של לנסות למצוא שיטות אבחון מותאמות.
שלומי אברהם: עוד מעט נסביר קצת על הבעיה ועל הכיוון.
שלומי אברהם: עכשיו אני אנסה למפות קצת פעילויות שנעשות בצבא, שבסופו של עניין, אנחנו מבינים וגם חלק מזה הועלה.
שלומי אברהם: הבעיה היא לא רק העניין של המבחנים הפסיכוטכנים או הדפ"ר אלא גם העניין של מודעות והסברה ובהמשך, גם בעיות או תחומים שצריך לטפל בהם גם במהלך השירות וגם בסופו.
שלומי אברהם: יש ליווי ותמיכה בנוער מנותק בכל הארץ.
שלומי אברהם: זה בשיתוף פעולה שנעשה גם על ידי הצבא.
שלומי אברהם: יש שם חלק משמעותי של יוצאי אתיופיה.
שלומי אברהם: זה נעשה יחד עם משרד החינוך.
שלומי אברהם: יש פה פעילות שמנסה לגעת גם בקצה הזה.
שלומי אברהם: במרבית הפנימיות ובבתי הספר ישנם מד"נים ומפעילים שם בעצם תכנית של הסברה על תהליכי גיוס.
שלומי אברהם: זה חלק מהאקט ההסברתי.
שלומי אברהם: יש גם שבוע גדנ"ע שבו משולבים יוצאי אתיופיה.
שלומי אברהם: בקיץ האחרון היו כ-200 יוצאי אתיופיה שהשתתפו בגדנ"ע.
שלומי אברהם: ישנם גם גרעיני נח"ל שמכוונים לערים שבהן יש ריכוזים גדולים של יוצאי אתיופיה.
שלומי אברהם: כל זה אמור לכלול איזו שהיא פעילות, שאנחנו מסתכלים עליה מחדש ורוצים להרחיב אותה, אבל כל זה חלק מפעילות שקיימת כבר היום בנושא של הסברה והגעה אל הפרט וטיפול פרטני במוקדים מסוימים.
שלומי אברהם: יש פעילות של זימון יוצאי אתיופיה לבדיקת קשיים כלכליים לפני גיוס.
שלומי אברהם: בעצם להתחיל את התהליך הזה עוד בשלבים מוקדמים, כדי שאפשר יהיה לפתור אותו באמצעות כלים שונים עם גיוסם.
שלומי אברהם: זה נעשה בצורה ייחודית עבורם.
שלומי אברהם: אבל בנושא של מיון קדם צבאי לקורסים והכשרות, בעיקר לבנות, כמעט ואין התחשבות בנתוני הבנות.
שלומי אברהם: ההסתכלות המובילה מתוך הבנה של בעייתיות מסוימת, מה שמוביל זה המוטיבציה, הרצון של הבנות להגיע ליעדים השונים ובחינה פרטנית.
שלומי אברהם: בנושא הלחימה, יש מספר תחומים.
שלומי אברהם: ראשית, יש מכינה קדם צבאית שאמורה להכין את הנוער יוצא אתיופיה לפני גיוס ליחידות לוחמות.
שלומי אברהם: יש הקלות מסוימות בזימון הראשוני ליחידות התנדבות.
שלומי אברהם: זאת אומרת, במתן הזדמנות ראשונית.
שלומי אברהם: כאשר השיבוץ נעשה במנותק, על פי צרכי הצבא ועל פי נתונים שונים אחרים, אבל במנותק מהנתונים האיכותיים.
שלומי אברהם: הדגש המרכזי הוא בעצם רצון הפרט.
שלומי אברהם: זה השיבוץ ללחימה ועוד מעט, נראה את הנתונים.
שלומי אברהם: יש באמת שיבוץ גבוה של יוצאי אתיופיה בקרב יחידות השדה, כלוחמים.
שלומי אברהם: מבחינת פיקוד וקצונה, גם כאן הבנו שיש איזו שהיא בעיה ובעצם נתוני האיכות מהווים איזו שהיא מגבלה, סף כניסה, שחסם כניסה.
שלומי אברהם: לכן, לגבי הפיקוד אין התחשבות בנתונים האישיים, נתוני האיכות אלא מה שמוביל זה בעצם המלצת המפקד, על פי הניסיון והתאמת החייל.
קולט אביטל: אז בעצם לקב"א אין חשיבות ואתם בכל זאת, למרות נתונים כאלה ואחרים כן מגייסים אנשים לתפקידי פיקוד, אם יש המלצה של המפקד?
שלומי אברהם: כן, חד משמעית.
שלומי אברהם: גם מבחינת מתן הזדהות לקורסי קצונה, אז גם כאן היציאה למפד"ק לקצונה נעשית בלי התחשבות בנתוני האיכות.
שלומי אברהם: זאת אומרת, אם יש מגבלות איכותיות בצבא על פי התפלגות מסוימת, לגבי יוצאי אתיופיה אין דבר כזה ובעצם כל מי שבהמלצת המפקד מתאים, הולך למבחן לקצונה.
שלומי אברהם: זה פחות או יותר מה שקורה עד היום.
שלומי אברהם: יש שני תחומים ואולי ניגע בהם.
שלומי אברהם: תחום העתודה – בשנים האחרונות חל גם בו איזה שהוא שינוי ושיפור.
שלומי אברהם: ממכינה קדם אקדמית של יוצאי אתיופיה שהיא מכינה לפעילות אקדמית ובעיקר במגמות של הנדסה ומדעים מדויקים ומגמות יוקרתיות כמו כלכלה ומשפטים.
שלומי אברהם: יש סיוע בשכר לימוד, במענקי דיור למרבית יוצאי אתיופיה.
שלומי אברהם: כמעט ללא יוצא מן הכלל הם נהנים מסיוע בסדר גודל משמעותי.
שלומי אברהם: נדמה לי שזה משהו כמו 15000 שקל.
קולט אביטל: זה מהצבא?
שלומי אברהם: מ"עתידים".
שלומי אברהם: כמו כן, יש ליווי של חונכים גם חברתיים וגם אקדמאים במהלך הלימודים.
קולט אביטל: על איזה מספרים אנחנו מדברים?
שלומי אברהם: נדמה לי שבפעם האחרונה היה משהו כמו 15 - -
זהבה שמעון: אני שמעתי את הנתון של 30.
יששכר מקונן: בשלב זה רק בטכניון.
יששכר מקונן: קבוצת הטכניון מונה 30 אנשים.
קריאה: ובאוניברסיטה העברית מונה 35,40 איש.
קולט אביטל: כל זה במסגרת "עתידים"?
קולט אביטל: זאת אומרת שאנחנו מדברים כרגע על 70 איש.
יששכר מקונן: משהו כזה.
יששכר מקונן: לא עובר את ה-100.
יששכר מקונן: יכול להיות שיש גם בעוד מקומות כמו מכון ויצמן, אבל זו קבוצה מצומצמת.
שלומי אברהם: צריך לזכור שהתכנית היא מאוד ייחודית.
שלומי אברהם: היא לא מסתכלת כרגע על התכנון ועל הצרכים המדויקים של הצבא.
שלומי אברהם: זו תכנית שמנסה לקחת באמת את המתאימים ביותר ולראות שמצליחים לשלב אותם במקומות היוקרתיים ביותר.
שלומי אברהם: גם אם צריך יותר או פחות, מה שמוביל פה זה בעצם ההיקף של המתאימים.
שלומי אברהם: יש פרוייקט נוסף שמשלב את יוצאי אתיופיה בלימודי הנדסאות, י"ג, י"ד במכללת חיספין, בתחום הטכנולוגי.
שלומי אברהם: קצת על "זינוק בעליה".
שלומי אברהם: יפרט מר בורגר.
אבי בורגר: כמה מילות רקע מבחינתנו: כענף עליה שמסתכל על מיקום קליטת העלייה בראיה רחבה, לפני צבא ואחרי צבא, זה תופס את התפקיד של הצבא משני מקומות.
אבי בורגר: יש פה שילוב של שני אינטרסים שמתחברים יחד: אינטרס של החיילים העולים לשרת במקום שהוא משמש כמקום מספר 1 למוביליות חברתית והצבא, שרוצה להשתמש במיטב היכולת, המילה שנוקטים בה זו המילה: מיצוי.
אבי בורגר: למצות את החיילים במיטבם.
אבי בורגר: הנתונים הם לא נתונים מפתיעים.
אבי בורגר: אנחנו פועלים לאורם כבר מספר שנים.
אבי בורגר: אין בזה שום חדש, בידיעות האלה.
אבי בורגר: להפך, לאחרונה גיבשנו גם איזו שהיא דרך התמודדות בצורה יותר מרוכזת.
אבי בורגר: המחשבה היא לפתח מערכת מיון נפרדת מבחינתנו, כמי שמתעסק בהשתלבות.
אבי בורגר: לא בתחום המקצועי של מיון.
אבי בורגר: מבחינה חברתית, לפתח מערכת מיון נפרדת, לתפיסתי, מביא את הקבוצה שתעבוד לפי המערכת הזאת הצידה.
אבי בורגר: היא לא תשלב אותה, היא תסיט אותה הצידה.
אבי בורגר: במערכת שלא ידעו איך לחייל אותה אל המערכת הראשית.
אבי בורגר: לכן גם התנגדנו באופן עקרוני לדרך כזאת.
אבי בורגר: ניסינו למצוא כל מיני דרכים שהן דרכים עוקפות.
אבי בורגר: לגבי פרוייקט "זינוק בעליה": בשיתוף עם הג'וינט, עם זהבה ויפעת שיושבות כאן ובשיתוף המון גופים שעוסקים בקליטת עליה וחלקם יושבים כאן מסביב לשולחן, גם משרד הקליטה וגם משרד החינוך וגם הפרוייקט הלאומי וגם הסוכנות היהודית והחברה למתנ"סים וטעיתי שהתחלתי למנות, כי בטח שכחתי מישהו, כי זה באמת איגום של כל מי שעוסק בקליטת עליה, שמצאנו שרוצה להצטרף והדלת פתוחה.
אבי בורגר: הפרוייקט הזה יצא כבר לדרך ואני מדבר על משהו שכבר פועל במספר ישובים בארץ.
אבי בורגר: הרעיון הוא ליצור רצף בטיפול ובליווי של חיילים.
אבי בורגר: יש שתי קהילות שנדרשות בשירות הצבאי: יוצאי אתיופיה ויוצאי קווקז.
אבי בורגר: הפרוייקט יוצר רצף כרונולוגי.
אבי בורגר: זאת אומרת, מלפני הצבא ועד אחרי הצבא.
קולט אביטל: באיזה גיל אתם מתחילים?
אבי בורגר: בגיל 16.
אבי בורגר: ברגע ששמים עליו תווית מלש"ב (מועמד לשירות ביטחון), אנחנו מסתכלים עליו כבר גם בפרוייקט הזה ותכף אגיד גם איך.
אבי בורגר: הרציפות השניה זו הרציפות של כל הגורמים שעסוקים בעניין.
אבי בורגר: מערכת החינוך, הצבא, הכנה לצה"ל וגם היחידה להכוונת חיילים משוחררים, זאת אומרת, ההכנה לאזרחות.
אבי בורגר: כולם מאוגמים בתוך הפרוייקט הזה.
אבי בורגר: כיצד זה בא לידי ביטוי בפועל?
אבי בורגר: בכל ישוב, שיש בו ריכוז של בני הקהילה, אנחנו שמים רכז.
אבי בורגר: בינתיים, זה עסק שמתחיל לעבוד.
אבי בורגר: הרעיון הוא לשים רכז בכל מקום כזה.
אבי בורגר: כרגע, יש במספר ישובים בארץ רכזים שמתחילים לעבוד והמימון הוא מאיפה שאנחנו יכולים להשיג.
אבי בורגר: מה זה אנחנו?
אבי בורגר: הג'וינט ששם את הכספים, הפרוייקט הלאומי, זה תנועת הצופים שנרתמה לעניין הזה, החברה למתנ"סים שמנסה לעזור ורשויות מקומיות ופה, בקטע הזה אולי זהבה תוכל לפרט יותר, כי היא בקיאה בנושא.
אבי בורגר: עכשיו אני אספר על תפקיד הרכז, כי זה בלב השינוי.
אבי בורגר: אנחנו בעצם בונים פונקציה שמלווה את המלש"בים מתחילת המלש"ביות שלהם ותוך כדי השירות הצבאי.
אבי בורגר: זו פונקציה שמגולמת באדם שמכיר את האנשים אישית.
אבי בורגר: הוא מכיר את המשפחה שלהם, הוא חי בקהילה.
אבי בורגר: כלומר, מגיל 16 כל נער בארץ מקבל עוד סטטוס אחד – מלש"ב.
אבי בורגר: התפקיד של הרכז הוא בהתחלה להכנה לשירות.
אבי בורגר: אחר כך, הוא מלווה אותו בקליטה בצבא.
אבי בורגר: זאת אומרת, הוא מלווה אותו בבקו"ם ובמקומות שבהם מי שמתגייס עומד רגע חסר אונים, כי הוא נתקל במערכת - -
קולט אביטל: בכמה אנשים מטפל רכז כזה?
אבי בורגר: בכל הנוער המתגייס מאותה קהילה.
אבי בורגר: מכיוון שאנחנו מדברים על מספרים לא גדולים, זה אפשרי.
אבי בורגר: אנחנו מדברים על מנת גיוס של בסביבות 1000 בשנה מחולק ל-3 מחזורים.
אבי בורגר: זה לא מספרים שאי אפשר לעמוד בהם, כי זה מחולק לקהילות השונות.
אבי בורגר: ההיכרות שלו גם את הקהילה, גם את המשפחה וגם את החייל עצמו עוזרת גם לו עצמו, לחייל ובהבנת מה שקורה אותו.
אבי בורגר: אנחנו יודעים שאצל יוצאי אתיופיה למשל, כשהם עושים את העריקות, הם לא עושים אותה על מנת להשתחרר מהצבא.
אבי בורגר: הם עושים אותה כדי לשנות את השיבוץ וזה מגיע בצורה מהירה מאוד.
אבי בורגר: זאת אומרת, הוא לא קיבל מה שהוא רוצה, הוא מחליט שהוא לוקח את הרגליים והולך ומאותו רגע מתחילה אסקלציה, הוא עובר מנפקדות לעריקות ואחר כך, לך תוציא אותו.
אבי בורגר: הוא חייב כבר להישפט וזה כלא וסיפורים.
אבי בורגר: אז פה תהיה לו כתובת לברר.
אבי בורגר: הכתובת הזאת ממשיכה גם בצד השני, כי כרגע קיבלנו גם את ההסכמה של הצבא, של רשויות אכ"א, שהרכז הזה עומד אל מול הצבא.
אבי בורגר: זאת אומרת, הוא גם מייצג את אותו חייל אל מול שלטונות הצבא לגבי השיבוץ שלו, לגבי הנתונים שלו.
אבי בורגר: הוא יכול להגיד מילה מעבר לנתונים היבשים, כי הוא מכיר אותו.
אבי בורגר: זה, בדיון ראשוני שהיה השבוע אצל ראש חטיבת תכנון של כוח האדם, תת אלוף אבי זמיר, שנתן או.
אבי בורגר: קי.
אבי בורגר: ונתן הנחיות כיצד אנחנו פורטים את זה לעבודה יישומית.
אבי בורגר: בסופו של דבר, אני משתמש בדוגמה מושאלת ממקום אחר:
אבי בורגר: כמו שפעם היתה דומיננטית מאוד ועדת הביטחון של התק"ם, שבעצם ניצלה את ההיכרות האישית שלה את הנוער של הקיבוצים ולפעמים באה ואמרה לצבא: אתם טועים.
אבי בורגר: אמנם נתוניו גבוהים אבל הוא מתאים למה שאתם שמים אותו להיפך, אותו דבר הרכזים האלה.
אבי בורגר: בעניין הזה, אנחנו מונעים שיהיו פה חיבורים גם לגבי הרציפות בתהליך של החייל לאורך כל התחנות שהוא עובר בדרך וגם חיבור, שעד היום נעשה בצורה מאוד חלקית ולא כל כך מוצלחת של תמיכה גם של הקהילה וגם של המשפחה בשירות הצבאי.
אבי בורגר: אלה דברים שאנחנו בונים עליהם מאוד חזק, שתמיכה של משפחה בשירות הצבאי תעזור לחייל להתקדם בשירות.
קולט אביטל: סליחה שאני נכנסת לדבריך בשלב הזה, אבל מכל מה ששמעתי עד עכשיו שמעתי שני ממדים: את המימד של הצבא מסביר פנים.
קולט אביטל: זאת אומרת, כל פעולות ההסברה וההכנה שכדאי לשרת בצה"ל והיכן, ומה זה אומר ומה המשמעויות וכולי.
קולט אביטל: ושמעתי את הצד שלך, שאתה בא ואומר: יש לי רכז והוא פחות או יותר מכין אותם ומלווה אותם לאורך כל הדרך.
קולט אביטל: מה שחסר לנו בעניין הזה זה בכל זאת, ההכנה החינוכית באותו המימד שחסר להם, כדי לעבור את אותם המבחנים.
קולט אביטל: זאת השאלה שנראית לי קריטית.
קולט אביטל: הרי בסך הכל, ככל שאנחנו מטפחים יותר את האנשים – מה טוב.
קולט אביטל: ככל שאנחנו מכינים אותם נפשית לשירות צבאי – מה טוב.
קולט אביטל: ככל שאנחנו בודקים מה הסביבה ומה הבעיות המשפחתיות ואם לבחור יש בעיות להתפרנס ואתה מכין אותו מכל הבחינות – מה טוב.
קולט אביטל: זה טיפול אינדיבידואלי יוצא מן הכלל וכך אתה באמת גם משלב אותו בחברה בצורה נכונה יותר, מאשר לקחת וליצור איזה גטו טיפול נפרד.
קולט אביטל: אבל פה, נדמה לי שהחוליה החסרה היא ולכן הייתי בכל זאת מבקשת שתתייחסו לזה אם גם לכם זה נראה כך ומה כן ניתן לעשות להכנות אנשים בצד החינוכי באותם הממדים שחסר להם, שבגללם התוצאות במבחנים הפסיכוטכנים כל כך נמוכות.
ענת קדם: יש פה סוגיות שהן עמוקות והן מעבר לפלטפורמה של המבחן הפסיכומטרי.
ענת קדם: אנחנו בעיצומה של חקירה של להבין אילו ביטויים יש לסוגיות האלה מעבר לפלטפורמה של המבחן.
ענת קדם: כי המבחן הוא כלי סיוע לשיבוץ.
ענת קדם: זאת אומרת, לצבא אין שום בעיה להתעלם מהמבחן, מה שהוא עושה בהרבה מקרים.
ענת קדם: הוא רק מסייע, אין לו זכות קיום בפני עצמו.
ענת קדם: הוא בסך הכל כלי שרת.
קולט אביטל: אבל באותם מקרים שהתעלמתם ואנשים נכנסו לתפקידי פיקוד, זה הצדיק את עצמו.
ענת קדם: נשאלת השאלה אם למופע הזה במבחן יש ביטוי עומק יותר משמעותי שעליו צריך לעשות עבודה בעצם.
ענת קדם: כי אם אין ביטוי עומק יותר משמעותי שאתו צריך לעשות עבודה, זה פשוט נורא.
ענת קדם: פשוט מתעלמים מזה.
ענת קדם: אנחנו בתוך החקירה הזאת.
ענת קדם: יש לנו סיבות לחשוב, והנתונים של יוצאי אתיופיה במקומות אחרים ולא רק בצבא, מצביעים על זה שיש פה גם סוגיות עומק תרבותיות למשל.
ענת קדם: שזה אחר כך גם יכול להקשות עליהם להתמודד עם קורס או יכול להקשות עליהם עם כל אתגר אחר.
ענת קדם: אם זה סוגיות עומק, אז צריך לתת להם איזה שהוא טיפול.
ענת קדם: זה נושא שאנחנו היום מתעמקים בו.
ענת קדם: באופן בלתי תלוי בקבוצה המסוימת הזאת של יוצאי אתיופיה, שמנו לעצמנו יד של להכניס למערכות המיון יותר מרחב תרבותי ממה שיש בהם היום.
ענת קדם: זאת אומרת, המערכות הן באופן מסורתי מאוד טעונות תרבות.
ענת קדם: במובן הזה יש קבוצות שזה לא רק יוצאי אתיופיה אלא קבוצות נוספות שעשויות לא להימדד בצורה תקינה במערכות האלה וביעד הארוך טווח, אנחנו רוצים מערכות יותר חכמות במובן הזה.
ענת קדם: אבל בטווח היותר קצר, אנחנו צריכים להבין יותר לעומק מה בדיוק נמצא שם ואם יש איזו שהיא דרך לתת עליו סגירת פערים או מקדם.
זהבה שמעון: אנחנו שותפים לרעיון של "זינוק בעליה".
זהבה שמעון: אבי דיבר על הרכז.
זהבה שמעון: הרכז הוא לא רק עובד מקצועי שלוקח את הנער ללשכת הגיוס ואחר כך מלווה אותו.
זהבה שמעון: הוא ציר לבניית שותפויות בקהילה, על מנת לממש את הפוטנציאל של הקהילה ושל הגופים - -
קולט אביטל: בתור שכזה הוא גם מקבל הכשרה.
זהבה שמעון: בוודאי.
זהבה שמעון: הוא אמור להקים את הוועדה במקום.
זהבה שמעון: לכן, אבי הזכיר כל כך הרבה גופים שברמת הרשות המקומית מעורבים.
זהבה שמעון: אין אפשרות היום להקים מערך תומך להכשרה, להכנה לבחינות פסיכומטריות.
זהבה שמעון: יש שם מרכזי למידה, יש בתי ספר, יש תיכונים, יש הכנה לצה"ל, יש מנהלי בתי ספר.
זהבה שמעון: הרכז, שהוא בן הקהילה, מדבר את השפה, מצליח לתהות ולעמוד במדויק על מקומו של המועמד לשירות והוא יעמוד על הדרישות ועל הנושאים שטעונים את הבדיקה ואת ההכוונה והוא יכוון את הפתרון ברשות המקומית.
זהבה שמעון: אם יש שם תכנית הכנה לצה"ל בבית ספר תיכון או את תכנית "הזנק" או "אופק" או כל תכנית, שם נוכל לומר" חברה, את הבחור הזה תחזקו בעברית.
זהבה שמעון: הבחור הזה זקוק לחיזוק במתימטיקה.
זהבה שמעון: זה חלק מהעבודה של הרכז.
זהבה שמעון: דבר נוסף, הנושא של ההורים הוא מאוד משמעותי.
זהבה שמעון: אנחנו כאן, בכתבה, רואים שמדברים על הורים אנאלפביתים.
זהבה שמעון: הנחת מוצא: אין סיכוי.
זהבה שמעון: יש משמעות גדולה להחזיר את הסמכות ההורית אל הבית לעולי אתיופיה בכלל, דווקא בגלל המימד התרבותי שאת מציינת.
זהבה שמעון: ההתייחסות אל עולי אתיופיה כאילו שהם מנושלים מיכולת סמכותית הורית משפחתית היא הנחת יסוד מוטעית לאורך כל תפיסת החינוך שלנו, תפיסת העבודה שלנו בצבא ותפיסת העבודה שלנו בקהילה.
זהבה שמעון: יש משפחה, יש הורים.
זהבה שמעון: הם יכולים להיות אנלפבתים, אבל יש להם מקום כהורים וצריך להשאיר את הסמכות ההורית אצלם.
זהבה שמעון: על זה אנחנו נעבוד הרבה מאוד, להחזיר את המקום של המשפחה בתהליך קבלת ההחלטות אצל החייל.
זהבה שמעון: הדברים צריכים לעבוד במשולש של רכז שבונה קשרי צבא-קהילה-משפחה, כשבמרכז עומד החייל, יכולת השירות שלו, יכולת השרידות שלו והיכולת שבה בעצם הוא משתחרר עם איכויות גבוהות יותר לקראת חיים עצמאיים.
זהבה שמעון: בתוך הישובים זה משהו חדשני.
זהבה שמעון: אין היום שירות בשום רשות מקומית, שמסתכלת על חיילים בכלל כאזרחי העיר, כאנשים שזקוקים לתמיכה, כאנשים שזקוקים לאיזה שהוא פתרון ותשובה שהם באים מהצבא.
זהבה שמעון: מניחים, שכשהנוער, בני ה-18 עוזבים את העיר, הם הולכים לצבא ושם הם מוצאים את - -
קולט אביטל: זה מודל שמתאים גם לאוכלוסיות אחרות.
זהבה שמעון: ממש כך.
זהבה שמעון: אנחנו מקווים שדרך אוכלוסיות העולים, נפתח מרכזים לחיילים כי הם בני העיר, הם אזרחי העיר והם זקוקים לתשובות גם כאזרחים.
קולט אביטל: אתם משתפים גם את הועד למען החייל בעניין הזה?
זהבה שמעון: אנחנו היינו שם בישיבה ואנחנו עכשיו בבניה של שותפות גם אתם, במה הם יכולים לסייע.
זהבה שמעון: אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון שותף.
זהבה שמעון: מדובר בהרבה מאוד גופים ואנחנו מחפשים להשתמש במשאבים הקיימים.