GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ויקטור בריילובסקי: כולם מבינים שיש מספר אספקטים, שבגללם מחלקה כזאת מאוד חשובה גם לאוניברסיטה העברית וגם לכל האקדמיה בישראל.
ויקטור בריילובסקי: דבר ראשון, הרמה של התרבות הרוסית והתרבות הסלאבית היא אחת מהגבוהות בעולם.
ויקטור בריילובסקי: דבר שני, המוניטין של המחלקה הזאת הוא מוניטין גבוה.
ויקטור בריילובסקי: יש פה פרופסורים ומרצים מאוד ידועים בחוגים האלה.
ויקטור בריילובסקי: כמו כן, כולנו יודעים אודות ההשפעה של התרבות הרוסית על התרבות הישראלית.
ויקטור בריילובסקי: מלבד זאת, יותר ממיליון יוצאי ברית המועצות גרים פה.
ויקטור בריילובסקי: זה אומר שיש מספיק נימוקים לכך.
ויקטור בריילובסקי: מאוד עצוב שאנחנו לא רואים פה נציגים של האוניברסיטה העברית.
ויקטור בריילובסקי: פשוט אין פה דו-שיח, כי אנחנו מדברים בינינו בלי פרטנר.
אברהם פורז: האם היה פה מישהו שהסביר למה הם רוצים לסגור?
קולט אביטל: אנחנו הזמנו אותם.
קולט אביטל: זה כל העניין, שהם לא מסבירים.
יהודית גידלי: אין מי שיבוא להסביר.
קולט אביטל: אני מעריכה שאם הם היו באים, הם היו אומרים שבמסגרת החובות להתייעלות, הם נאלצים לקצץ תחומים.
אברהם פורז: בין לקצץ לבין לסגור יש פער.
קולט אביטל: זה אותו הדבר.
קולט אביטל: אתה מרעיב את הסוס, ומרוב שאין מורים, לא באים תלמידים, ואם אין תלמידים, רוצים לסגור.
קולט אביטל: היו שבעה תקנים, הורידו לשני תקנים.
אברהם פורז: זה לא בסדר שנציגים של האוניברסיטה לא באים לדיון כזה.
קולט אביטל: זה מביש.
אברהם פורז: את מי הזמנת?
יהודית גידלי: דיברנו עם לשכת הנשיא שלוש פעמים.
ויקטור בריילובסקי: אולי אנחנו צריכים לעשות עוד ישיבה אחת שם באוניברסיטה, אם הם לא רוצים להגיע לפה.
קולט אביטל: הם צריכים לכבד את הכנסת.
אברהם פורז: עם כל הכבוד לאוניברסיטה העברית, הם היו צריכים לשלוח לפה נציג שיסביר את זה.
אברהם פורז: אני חושב שזאת בושה וחרפה שהם לא שלחו נציג לכנסת.
ויקטור בריילובסקי: איך אנחנו יכולים להגיב?
אברהם פורז: תאמין לי שאנחנו יכולים לעשות הרבה.
אברהם פורז: הם זקוקים לנו מהבוקר עד הלילה.
אברהם פורז: אני מציע לא לסכם את הדיון היום, אלא לקיים ישיבה נוספת ולהוציא מכתב חריף, שאת ואני נחתום עליו, ולכתוב בו שאנחנו רואים בחומרה רבה את העובדה שנציגי האוניברסיטה לא התייצבו לדיון היום, ואם יהיה דיון נוסף, הם מתבקשים לשלוח אליו נציג.
ויקטור בריילובסקי: אין טעם להמשיך את הישיבה, כי אין עם מי לדבר.
קולט אביטל: אבל יש פה לפחות עמדה שהתגבשה על דעת כולם, שזה דבר שהוא כללית לא נכון, ובנסיבות של ישראל על אחת כמה וכמה לא נכון לחסל דבר כזה.
אברהם פורז: אני מסכים לגמרי.
מיכאל ג'גינוב: אני בוגר החוג, והיום אני עובד כעיתונאי.
מיכאל ג'גינוב: רציתי להוסיף שבמקום לשלוח נציג אלינו לוועדה, הם שלחו את מנחם בן-ששון ל"קדימה".
קולט אביטל: אנחנו מנסים להתאפק ולא להתעסק בדברים כמו "אחורה".
אברהם פורז: הוא היה מרצה בחוג?
מיכאל ג'גינוב: לא, הוא היה רקטור.
מיכאל ג'גינוב: רציתי להוסיף לדבריה של דוקטור טולסטוי, שהיא אחת המרצות הבולטות בחוג ובעולם הרוסי האקדמי.
מיכאל ג'גינוב: נדמה לי שאנחנו צריכים לעשות הכל על מנת להציל את המחלקה, כי אחרת אנשים שירצו ללמוד ולשמר את השפה ואת התרבות, לא תהיה להם כתובת.
קולט אביטל: אני מקווה שאתה תיתן במה לעניין הזה בעיתון.
מיכאל ג'גינוב: נתנו ונמשיך לתת.
רועי חן: שמי רועי חן, ואני עובד כסופר ומתרגם מרוסית לעברית, למרות שלא הייתי אמור לעשות זאת, בהיותי ממוצא ס"ט מרוקאי.
יהודית גידלי: לכן שאלתי את השאלה.
קולט אביטל: זה יוצא מן הכלל, איפה למדת את הרוסית?
רועי חן: בגלל תסמונת של קשיי קימה בבוקר ובעיות כספיות, לא יכולתי להגיע לחוג המקסים הזה, ונשארתי בתל אביב.
רועי חן: בגלל שאין מחלקה בתל אביב, אלא יש מורה אחד מאוד נחמד, שניסיתי ללמוד אתו רוסית, אבל אי אפשר היה להמציא מחלקה בלתי נראית, הצטרכתי ללמוד בעצמי לבד עם ספרים.
רועי חן: יש כאן אנשים שאני מכיר היכרות אישית, כי נעזרתי בהם מחוץ לחוג, לא בשעות הלימודים.
רועי חן: אני באתי כדי להציע לפתוח חוג נוסף דווקא בתל אביב, במקום לצמצם.
קולט אביטל: אני דיברתי עם איתמר רבינוביץ, והוא אמר לי שהוא יחשוב על זה.
קולט אביטל: הוא בהחלט יחשוב על זה.
אנה איסקובה: הוא כבר חושב הרבה זמן.
קולט אביטל: אחרי שאני טרטרתי את שר הפנים לשעבר - - -
אברהם פורז: שייתן כסף לפחות.
קולט אביטל: בהחלט.
רועי חן: זה כמעט מביך אותי לדבר על זה, לבקש את זה, להתחנן או להציע ולתמוך בזה, כי זה נראה לי כמעט בלתי אפשרי לדמיין סיטואציה שבה לא ילמדו את החוג הזה.
רועי חן: אני אגיד עכשיו כמה דברים מהצד, כפי שבצורה גסה ובהכללה קלאסית הישראלים משתמשים בה, "מהצד הישראלי", כי ידוע שיש ישראלים ורוסים בארץ.
רועי חן: כשאני תמיד מדבר עם ישראלים, אני מגן על הרוסים, וכשאני מדבר עם הרוסים, אני מגן על הישראלים.
קולט אביטל: זאת סיטואציה מאוד ברורה.
רועי חן: אני לא מתעסק באופן אישי בעובדה שילדים שנולדו למשפחות רוסיות רוצים לחזור לשורשים שלהם.
רועי חן: זה דבר שהוא מקסים וחשוב בעיניי.
קולט אביטל: זה כללית חשוב לרמה התרבותית בארץ.
רועי חן: זה מאוד חשוב, אבל מהבחינה הזאת אני גם אשמח ללמוד בחוג ללדינו ובחוג למרוקאית.
אברהם פורז: אגב, יש דבר כזה?
רועי חן: אני הייתי בקורס פרטי.
אברהם פורז: חוג כזה דווקא חשוב לא כדי לחזור לאיזה שהם מקורות, אלא כדי להתקרב למקורות של האדם שעומד מולי, והוא עומד מולי פיסית.
אברהם פורז: מדובר על כמיליון איש או יותר.
אברהם פורז: אני רואה את זה כי אני עובד בהרבה מסגרות שמחברות בין רוסים לישראלים, כמו: תיאטרון גשר והסוכנות היהודית.
אברהם פורז: אני רואה את זה בספרות ובתרגום, בהרבה סמינרים שהשתתפתי בהם ובהרבה מקומות שהגעתי אליהם ברוסיה.
אברהם פורז: כסטודנט שהוא לא סטודנט כרגע, אלא בעל פוטנציאל להיות סטודנט, אני אומר שהחוג כרגע לא מספיק מפתה בגלל הגודל שלו.
אברהם פורז: כשהגעתי לבקר בו, פגשתי שלושה או ארבעה מורים שקצת דיברו אתי, ולעומת זאת ראיתי שבחוג ליפנית מגישים סושי ובמכון הצרפתי בתל אביב יש ספריית מדייה-טק גדולה.
אברהם פורז: השאלה העיקרית בכל החוגים האלה היא האם למי שלומד בהם יש סיכוי לקבל עבודה.
קולט אביטל: התשובה היא כן.
רועי חן: במיליון אחוז כן.
אברהם פורז: רוסית זאת שפה מאוד חשובה, אחת השפות היותר חשובות שיש.
אברהם פורז: אני מניח שזה נכס.
רועי חן: אני יכול להגיד באופן אישי, שהשפה הרוסית היא שפה שבאמצעותה הרווחתי את הקריירה שלי – קריירה של תרגום ו/או לימוד ו/או הרצאות וכולי, ואין ספק שהיא נחוצה.
קולט אביטל: בוודאי אם יאמצו את דוח דברת בסוף.
רועי חן: הטענות שלי הן לא אקדמיות, אבל זאת עמדתי האישית, כי אני לא רואה את האוניברסיטה כגוף כלכלי או כמפעל לייצור אינטלקטואלים, אלא כגוף שבו אני יכול לזכות באופן נרחב על ידי הפרופסורים הטובים ביותר שישראל יכולה להציע לי להתקרב לתרבות הזאת, וזה המקום היחיד שיש לעשות את זה.
אלכסיי אוסיאוב: רק רציתי להוסיף שלפני שבוע בגיליון האחרון של המגזין הבינלאומי "פורבס", שהוא מאוד מפורסם ומכובד, יש רייטינג – וזאת השאלה מי עושה פרסום למי, המחלקה הסלאבית לאוניברסיטה, או האוניברסיטה למחלקה.
אלכסיי אוסיאוב: האוניברסיטה העברית בירושלים ממוקמת במקום 77 ברייטינג הבינלאומי של האוניברסיטאות, ופה אומרים שהמחלקה ללימודים סלאביים ממוקמת במקום שלישי בעולם.
קולט אביטל: האוניברסיטה העברית הגיעה למקום 77?
קולט אביטל: זה עצוב מאוד.
אברהם פורז: ואחרים הגיעו למקום 177.
אברהם פורז: אבל כל המדדים האלה מאוד סובייקטיביים.
יהודית גידלי: אבל זה אותו מדד גם לאוקספורד וגם לאוניברסיטה העברית.
קולט אביטל: השאלה לפי מה ואיך מודדים את זה.
משה אהרוני: בדרך כלל זה לפי מספר פרסומים בינלאומיים ומספר ציטוטים.
משה אהרוני: יש כל מיני מדדים מקובלים.
קולט אביטל: זה מעציב, אבל כרגע זה לא משנה.
קולט אביטל: האם יש עוד מישהו שרוצה להוסיף, לפני שאנחנו ננסה לסכם את החלק הזה של הישיבה, שתהיה ישיבה מתמשכת?
הלנה טולסטוי: אני שוב רוצה לחזור לנושא של הסטודנטים.
הלנה טולסטוי: רועי חן אמר כי הודות לידע של השפה הרוסית הוא ממש פיתח קריירה.
הלנה טולסטוי: הסטודנטים שלי אומרים לי, שהם היו רוצים לדעת רוסית כשפה שנייה או שלישית שלהם כדי להשתמש ביתרון הקוגניטיבי שלהם במקצועות ובנושאים שאיכשהו אפשר להתפתח בהם ביתר הצלחה, זאת אומרת: יחסים בינלאומיים, מסחר, מחקר שהוא גם בינלאומי.
אברהם פורז: זאת שפה חשובה מאוד.
הלנה טולסטוי: הייתי רוצה לציין שלרוסית בזמן האחרון יש מעמד של שפה בינלאומית בגלל כמה נקודות חשובות.
הלנה טולסטוי: קודם כל, זאת שפה בינלאומית בכל מה שנוגע ליחסים ולתרבות של הרבה עמים מחבר העמים לשעבר.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: של האסיאתים בכלל.
הלנה טולסטוי: נכון.
הלנה טולסטוי: שנית, היא בינלאומית כי יש עכשיו רוסים בגרמניה, בארצות הברית, באירופה, בישראל.
הלנה טולסטוי: שלישית, השפה הרוסית במאה ה-20 מתחילה להופיע כאחת השפות החשובות, אולי השפה החשובה של העם היהודי בכל ארצות העולם - דרום אפריקה, דרום אמריקה, אמריקה.
הלנה טולסטוי: זאת אחת השפות של העם היהודי.
הלנה טולסטוי: אני חושבת שאפשר לומר שבמאה ה-20 נוצרה תרבות דוברת רוסית, שבמידה מסוימת לא קשורה לסוג המשטר השולט ברוסיה.
הלנה טולסטוי: בהיבט הזה, זה קצת דומה לתרבות היהודית.
הלנה טולסטוי: תרבות מבוססת על שפה, על מוסר משותף, על ערכים אתיים משותפים, שלא קשורים במיוחד למה שקורה עכשיו ברוסיה.
קולט אביטל: כמו שפעם היתה היידיש.
אברהם פורז: קודם כל נוציא את המכתב הזה.
קולט אביטל: קודם כל, אנחנו נוציא מכתב משותף לנשיא האוניברסיטה.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהשפה הרוסית היא לא רק שפה שמדברים אותה מאות מיליונים, אלא היא שפה היסטורית שיש לה יחסי תרבות עם כל אסיה ועם כל העמים המוסלמיים לאורך כל השנים.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומנם יש עליות וירידות ביחסים, אבל השפה היתה קיימת כל הזמן וההידברות היתה קיימת.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני בעצמי פעם ניסיתי ללמוד רוסית.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: ללא ספק זאת אחת השפות הראשיות.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שהיא תעשיר את התרבות של תושבי המדינה, אם השפה הזאת תילמד.
קולט אביטל: היא נלמדת, אבל היא בסכנה של הכחדה.
קולט אביטל: מדובר בשיטת הסלאמי.
קולט אביטל: אנחנו נפנה יחד ונמשיך את הישיבה הזאת יחד.
אברהם פורז: אנחנו נקיים ישיבה נוספת.
אברהם פורז: אני יכול לומר שאם אני חושב על השפות החשובות היום בעולם, רוסית היא אחת השפות החשובות.
אברהם פורז: אני הייתי אפילו מעמיד אותה אחרי אנגלית וספרדית, וסליחה שאני פוגע בצרפתית, באיטלקית ובסינית.
מיכאל ג'גינוב: זאת אחת משש השפות הרשמיות של האו"ם.
אברהם פורז: אני מדבר גם על מידת הנפוצות.
אברהם פורז: אם אנחנו מדברים על מידת הנפוצות, אני חושב שהאנגלית היא השפה הנפוצה ביותר.
אברהם פורז: אחריה באה הספרדית ואחריה הרוסית.
אברהם פורז: אנחנו יודעים שבגלל התקופה של הגוש המזרחי, זאת גם היתה השפה הזרה הראשונה של הרבה מאוד אנשים במזרח אירופה.
אברהם פורז: יש היום רבים במדינות מזרח אירופה – בולגרים, גרמנים, פולנים, רומנים – שלא יודעים שפות זרות אחרות, אבל רוסית הם יודעים.
אברהם פורז: אני נתקל בזה כל הזמן.
אברהם פורז: קודם כל זאת שפה מאוד יפה, שבה נכתבו יצירות מופת ספרותיות ושירה.
אברהם פורז: מזה יכול ליהנות, כמובן, רק מי שיודע ומבין את השפה.
אברהם פורז: מעבר לזה, למדינת ישראל הגיעו כמה גלים של עלייה.
אברהם פורז: אחד הדברים המעניינים מבחינתי זה שבתור ילד כשהיינו הולכים לתיאטרון, השחקנים תמיד דיברו במבטא רוסי.
אברהם פורז: אחר כך היתה תקופה שכבר דיברו במבטא אחר, אבל עכשיו יש קאמבק של שחקנים שמדברים במבטא רוסי.
אברהם פורז: הגל הזה של יוצאי רוסיה זה לא רק העלייה ב-15 השנים האחרונות, אלא זה מביא אותנו לתחילת הציונות.
אברהם פורז: אם רוצים לקצץ ולעשות סדר באוניברסיטאות, ואני תמיד בעד לעשות סדר, זה צריך להתחיל ממקומות אחרים.
אברהם פורז: אסור להסכים בשום פנים ואופן לסגירה של מחלקה כזאת.
אברהם פורז: בכל מקרה אנחנו נתבע מנשיא האוניברסיטה לשלוח לפה נציגים ולשמוע מה קורה.
אברהם פורז: אני גם מציע לו לא להתעסק עם הכנסת בעימות, לא כדאי לו.
אברהם פורז: פשוט לא כדאי להם.
קולט אביטל: ממש לא.
קולט אביטל: תודה רבה, אני נועלת את הישיבה.
קולט אביטל: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.
קולט אביטל: אנחנו רצינו לכנס את הישיבה הזאת כבר בשבוע שעבר, וזאת לאור כתבה שהופיעה בעיתונות לפני 10 ימים.
קולט אביטל: כאשר הסתבר לנו שהנוגעים בדבר, ביניהם מזכיר הממשלה, לא יוכלו להיות איתנו, אנחנו דחינו אותה.
קולט אביטל: כולם מכירים את הנושא, ולכן אני לא צריכה להיכנס לתכנים.
קולט אביטל: לפי כל הדיווחים, נוצרו פקקי תנועה של אנשים שמחכים לתשובה כלשהי במשך 5 חודשים.
קולט אביטל: אני לא מתעלמת מהעובדה, שגם בוועדה הזאת דנו ביזמתנו, באנשים שהגיעו לארץ עם מסמכים מזויפים.
קולט אביטל: אנחנו היינו אז אלה שירדנו לחייהם של אנשי נתיב, ושאלנו אותם איך זה יכול להיות.
קולט אביטל: פעם אחת דנו בנושא כאשר נתפסה רשת סוחרי נשים.
קולט אביטל: פעם שנייה ניסינו להבין, איך נתיב לא יודע מה קורה עם הקשישים, שמבטיחים להם שיגיעו לבית אבות כאן וכל מיני גורמים משתלטים על העניין.
קולט אביטל: אנחנו אף פנינו למשטרה בנושאים האלה.
קולט אביטל: לאף אחד מאיתנו אין עניין להכניס לארץ אנשים שהם לא זכאי חוק השבות.
קולט אביטל: הדבר מסבך את חיי כולנו.
קולט אביטל: אנחנו לא חושבים, שזה צודק שאנשים כאלה ינצלו את סל הקליטה לצרכים אחרים.
קולט אביטל: אנחנו לא אומרים, כי יש להתיר את הכניסה לכל אחד ללא שום בדיקה.
קולט אביטל: יחד עם זאת, לא מובן לנו, מדוע יש פקק כל כך ארוך.
קולט אביטל: מדוע 2,600 אנשים מחכים לתשובה?
קולט אביטל: אם הם נמצאים לא זכאים, צריך להודיע להם על כך מיד.
קולט אביטל: הסחבת הזאת לא מובנת, והיא לא עוזרת לנו או לאלה שרשאים לעלות.
קולט אביטל: נבקש מנתיב או מאנשי משרד החוץ להסביר את המצב שנוצר.
ישראל מימון: אני אפתח, על מנת לשים את העובדות על דיוקן.
ישראל מימון: הדיונים האלה מבורכים על מנת לברר את הדברים.
ישראל מימון: לא הזדמן לי להיות פה בשבוע שעבר, כי עסקתי בחו"ל בפרוייקט של הממשלה ושל הסוכנות, חינוך יהודי-ציוני.
ישראל מימון: אני מציע, שניתן לראש נתיב לתאר את העובדות.
צבי מגן: יש בעיה עם הכתבה.
צבי מגן: הנתונים בכתבה לא מדויקים.
צבי מגן: המספר שהוזכר בכתבה, הוא מספר שהיה נכון בספטמבר שעבר.
צבי מגן: מאז הנושא טופל, והיום אין שום פקק.
צבי מגן: אז דובר על 2,600 איש שמחכים בתור, כי לא היה ניתן לגייס מספיק ידיים עובדות בשטח.
צבי מגן: כל שנה עוברים בנתיב 22,000 איש.
צבי מגן: הטיפולים הקונסולרים הם שונים, חלקם הם טיפולים טכניים, וחלקם טיפולים למען אשרת עלייה.
צבי מגן: כל אלה יוצרים את התנועה.
צבי מגן: אנחנו עבדנו בשטח עם 28 שליחים, כאשר בשנת 2004 נשארנו על 16 שליחים בלבד.
צבי מגן: העובדה הזאת יצרה את הפקק בתוך שנה וחצי.
קולט אביטל: כאשר היו 28 שליחים, העלייה היתה מסיבית.
קולט אביטל: היום אנחנו מדברים על מספרים מאוד זעומים.
צבי מגן: קצב הטיפול השתנה, והיום אנחנו נדרשים להשקיע פי כמה יותר זמן.
צבי מגן: לכך יש מספר סיבות.
צבי מגן: הסיבה הבסיסית לכך, היא שאופי האוכלוסייה השתנה.
צבי מגן: אם בזמנו אחוז גבוה היה זכאי חוק השבות, עם השנים המצב התהפך.
צבי מגן: רוב האוכלוסייה הפונה, היא לא כזאת.
צבי מגן: נכנסו מערכות זיוף ומערכות שאינן כשרות, המנסות להכניס לפה אנשים שאינם זכאים לעלייה.
צבי מגן: יש מלחמה תמידית.
צבי מגן: אנחנו עובדים כזרוע לאכיפת חוק.
צבי מגן: אנחנו כוח נוסף של המערכת ששומרת על הגבולות.
צבי מגן: העובדה הזאת חייב אותנו להגיע למצב של בדיקה מקסימלית בכל מקרה קונקרטי פרטי.
צבי מגן: היום אנחנו סוגרים את הגבול הרמטית, מה שלא עשינו בשנים הראשונות של העלייה.
צבי מגן: הדבר הזה השליש את זמן הטיפול.
צבי מגן: בעוד אנחנו נדרשנו ליותר ידיים עובדות, קוצצו לנו מספר הידיים העובדות, בטענה שהעלייה מצטמצמת.
קולט אביטל: האם נדרשים 5 חודשים על מנת לבדוק כל אדם?
צבי מגן: יש לנו שתי מערכות טיפול בתהליך של הענקת אשרה.
צבי מגן: מערכת אחת בשטח, ב-15 מדינות, ששם פרוסים הקונסולים שלנו, חלקם בתוך שגרירויות וחלקם בערי שדה או ניידים.
צבי מגן: במערכת אחרת, אנחנו נותנים שירות אחר בסיוע משרד הפנים, פה בארץ.
צבי מגן: יש לנו פה תחנה שקולטת את כל התיירים.
צבי מגן: כל מי שאי פעם יצא משטח של ברית המועצות לשעבר והגוש הקומוניסטי, מקבל את הזכאות אצלנו.
קולט אביטל: האם הטיפול הוא גם לגבי אלה שמגיעים מרומניה?
צבי מגן: כן.
צבי מגן: כולם נוחתים במשרד.
צבי מגן: במשרד יש לנו מספר עובדים זעום.
צבי מגן: כל העובדים שמטפלים בתחום הקונסולרי, מטפלים בכל המערכת בשטח.
צבי מגן: כל הצוות הזה, בנוסף לתפקידו, נדרש לטפל בכל הדברים האלה שהם בכמויות אסטרונומיות.
צבי מגן: בחודשים האחרונים, על מנת לפתור את הבעיה שנוצרה, קיבלנו אישור ממזכיר הממשלה לגייס כוח אדם נוסף.
קולט אביטל: כמה אנשים עובדים יש היום?
צבי מגן: אנחנו קיבלנו תגבור של 3 אנשים נוספים.
קולט אביטל: אז בסך הכל יש 19 עובדים.
צבי מגן: לא.
צבי מגן: אני דיברתי על המשרד בתל אביב.
צבי מגן: כל אחד מהתיירים יכול להגיע לקונסוליה שלנו במדינה ממנה הוא בא, ולקבל את הטיפול באופן מהיר יותר.
צבי מגן: הם מעדיפים להגיע לפה, וזה מסיבות שונות.
מרינה סולודקין: יש לזה הסבר.
ישראל מימון: יש שני סוגים של אשרת עלייה.
ישראל מימון: אחת שמקבלים בארץ המוצא, אז הם מקבלים טיפול קונסולרי.
ישראל מימון: יש כאלה שמתחילים בהליך של העלייה לאחר שהם הגיעו לארץ באשרת תייר.
ישראל מימון: רובם לא זכאים חוק שבות.
ישראל מימון: אז הם צריכים לעבור גם כן טיפול קונסולרי, בהליך של מעבר מתייר לעולה.
קולט אביטל: אם הם לא יהודים, הם לא מקבלים אשרת עולה.
צבי מגן: גם יהודים.
צבי מגן: הסיפור יותר מורכב.
צבי מגן: שר הפנים אחראי לנושא הזה.
צבי מגן: משרד הפנים שולח אותם אלינו כדי לקבל את האישור לזכאות.
צבי מגן: לאחר שהם עמדו בתור למשרד הפנים הם באים אלינו, מקבלים או לא מקבלים את הזכאות, וחוזרים למשרד הפנים.
צבי מגן: כדי להתקבל אצלנו, יש לעמוד בתור.
צבי מגן: קיבלנו תגבור של 3 אנשים נוספים, ועל כן התור הצטמצם.
צבי מגן: אנחנו מתחייבים פה, כי תוך חודש וחצי לא יהיה אדם אחד שיעמוד בתור הזה של הארץ.
צבי מגן: את התור בחו"ל חיסלנו כבר.
צבי מגן: קיבלנו תגבור, שעוד לא מימשנו אותו.
צבי מגן: בינתיים עשינו גיוס.
צבי מגן: ביטלנו חופשות, והעברנו אנשים מגזרות אחרות, על מנת לפתור את הבעיה של התור הארוך.
צבי מגן: אני לא בטוח שהלחץ היה מוצדק, אבל היה לחץ עלינו שאנחנו נפתור את בעיית התור של 2,000 איש בשטח.
צבי מגן: כרגע, אין תור.
קולט אביטל: אם אדם מחליט לעלות לארץ מהגוש המזרחי, כמה זמן לוקח עד שאדם כזה מסיים את כל הפרוצדורה?
צבי מגן: לא כולם בקיאים פה בנתונים או בשיטת העבודה.
צבי מגן: בתחום שלנו אנחנו נותנים שירות מעל ומעבר.
צבי מגן: בכל המדינות האחרות, צריך להגיע לקונסוליות או לשגרירויות על מנת לקבל טיפול קונסולרי כזה או אחר.
צבי מגן: אנחנו פיתחנו שיטות, ומעבר לקונסוליות כלליות ושגרירויות, אנחנו נותנים את השירות הזה גם בערי השדה במסגרת מרכזי התרבות, וגם על ידי קונסולים ניידים.
צבי מגן: אנשים שלנו לוקחים את המזוודה הממוחשבת ונוסעים לכל מיני מקומות מרוחקים.
צבי מגן: אנחנו פורסים את המערכת הזאת, אחרת התור היה ארוך יותר.
קולט אביטל: אני לא שאלתי, איך אתם פורסים את הכוחות.
קולט אביטל: שאלתי, כמה זמן זה לוקח.
צבי מגן: הזמן יכול להיות יום אחד או אינסוף חודשים, זה תלוי במקרה.
צבי מגן: אם האיש מגיע עם כל הנתונים, מביא את כל המסמכים ואין ספק או רבב, הוא מטופל במקום.
צבי מגן: אם האיש מגיע ולא מביא את המסמכים הרלוונטיים, הוא נשלח על מנת להביא את המסמכים הרלוונטיים.
צבי מגן: אם יש ספק, נערכות בדיקות נוספות.
צבי מגן: הרבה פעמים אנו נדרשים למאמץ גדול מאוד, תוך הפעלת מערכות מיוחדות כדי לבדוק את הנתונים ולדעת שלא מדובר בזיוף.
קולט אביטל: אתה אומר שכל הסיפור הזה הוא עורבא פרח.
צבי מגן: כן, זה מה שאני אומר.
יורם אלרון: אני מכיר את עבודת נתיב הרבה מאוד שנים, ואני חושב שהם עושים עבודה נאמנה.
יורם אלרון: אין לנו התייחסות ספציפית לסוגיה הזאת.
מרינה סולודקין: אני חושבת, שזאת ישיבה מאוד חשובה.
מרינה סולודקין: אני קראתי את המאמר והייתי המומה.
מרינה סולודקין: למשרד שלי מגיעים מכתבים ופניות גם מחו"ל.
מרינה סולודקין: המכתבים האחרונים שנשלחים אליי מגיעים מצרפת, כאשר התלונות הן על הסוכנות הצרפתית.
מרינה סולודקין: מרוסיה לא קיבלתי מכתבים.
מרינה סולודקין: לא הבנתי, איך יכול להיות שאני לא אדע שזה המצב.
מרינה סולודקין: כל שבועיים אני משתתפת בקו חם של הקונגרס של יהדות רוסיה.
מרינה סולודקין: גם שם לא קיבלתי תלונות כאלה.
מרינה סולודקין: אני חושבת, שהפעילות של נתיב והסוכנות בברית המועצות לשעבר ובמזרח אירופה, היא לא טובה ולא נכונה.
מרינה סולודקין: גורמים מדיניים וגם הסוכנות שינו את סדר העדיפויות, בצורה כזו שאין מספיק כוח אדם בשטח.
מרינה סולודקין: כל שבועיים אני מקבלת דיווח על מצב היהודים ברוסיה, ואני מבינה כי מצב היהודים הוא כזה, שהם יושבים על המזוודות בפחד.
מרינה סולודקין: הם מבקשים ממני לשלוח את המסמכים של משרד הקליטה, כך שלא יראו על המעטפה שזה ממדינת ישראל.
מרינה סולודקין: הם מפחדים לקבל דואר ממדינת ישראל.
מרינה סולודקין: הם מגיעים לארץ כתיירים, כי הם מפחדים ללכת לקונסוליות ולעבור את כל התהליך בתוך רוסיה.
מרינה סולודקין: הפחד שלהם הוא מפוגרומים והאנטישמיות.
מרינה סולודקין: בחודשיים האחרונים יש שינוי במצב, שאנחנו עוד לא קלטנו אותו.
מרינה סולודקין: אני חושבת, שצריך לפנות למזכיר המשלה ולראש הממשלה ולשאול, מדוע אנחנו מעדיפים בחורי ישיבות מצרפת על פני יהודים שמחכים ברוסיה.
קריאה: מה זה מעדיפים?
מרינה סולודקין: אני יודעת, כי 10% הלך למען עידוד העלייה מברית המועצות ואילו 90% לעידוד העלייה מצרפת וארצות הברית.
מרינה סולודקין: במשרד שלנו הגענו למסקנה, כי סדר העדיפויות ישתנה.
מרינה סולודקין: 40% ילך לעידוד העלייה מברית המועצות, ואילו 60% ילך לעידוד העלייה ממדינות המערב.
מרינה סולודקין: צריך לדון על הנושא בהרבה מוסדות של המדינה, כדי להבין את המצב העדין.
קולט אביטל: אני רוצה להוסיף שאלה, שמתבקשת מהדברים שנשמעו כאן.
קולט אביטל: אני שמעתי שנאמר כאן, כי הגבול נסגר הרמטי.
קולט אביטל: אני חשה, כי כאשר אנחנו מדברים על עלייה מברית המועצות, אנחנו אפריורי אומרים, כי לא מדובר ביהודים, שזה הציבור אותו אנו רוצים לעלות לארץ, ולכן אנחנו חייבים לבדוק אותם שבעתיים.
קולט אביטל: אני רוצה לדעת, האם הגישה הפילוסופית אומרת, כי אנחנו חייבים לבדוק בציציות לכל אחד כדי להיות בטוח שהוא בסדר 100%, או שהיא אומרת, שכל עוד יש אפשרות אנחנו רוצים להעלות אנשים לישראל.
צבי מגן: אנחנו ערוכים לשינוי המצב בשטח.
צבי מגן: כרגע, פתרנו את בעיית הפקק.
צבי מגן: התגבור שקיבלנו אפשר לנו לעשות זאת.
צבי מגן: ברגע שייקחו בחזרה את הכסף והתגבור, הפקק יוצר שוב.
צבי מגן: בעתיד יש צפי ללחץ גדול יותר, בגלל מה שקורה בשטח.
צבי מגן: אני חייב לחדד היבט מסוים, אנחנו לא קובעים את המדיניות.
צבי מגן: אנחנו גוף מבצע, ואנחנו נתונים ללחצים.
קולט אביטל: מי קובע את המדיניות?
צבי מגן: גורמים מדיניים, כולל הוועדה הזאת, חברי הכנסת, חברי הממשלה, משרד הפנים, המשטרה ומשטרת ההגירה.
קולט אביטל: כלומר, ההחמרה בבדיקות היא כתוצאה מהנחייה של משרד הפנים.
צבי מגן: זאת המדיניות הקיימת היום, וזאת גם בעקבות ההנחיה שקיבלתי בוועדה הזאת.
צבי מגן: אני יכול לצטט את ההנחיה שקיבלתי ממך, שאומרת שיש לבדוק את כולם היטב.
צבי מגן: אני נאלץ לפעול פעם לקולה ופעם לחומרה, וזאת על מנת לתמרן בין כל הלחצים הקיימים.
צבי מגן: זה לא נכון שכולם לא מתאימים לחוק השבות.
צבי מגן: פשוט יש ריבוי של אנשים אחרים, אשר מחייב אותנו לבדוק היטב גם את האוכלוסייה שהיא זכאית, טהורה וכשרה.
צבי מגן: זה מחייב אותנו לבדוק היטב, האם הזכאי אכן זכאי.
צבי מגן: המצב הולך ונהייה חמור.
צבי מגן: היום יש יכולות טובות מבחינה טכנית לזייף או להשיג תיעוד אותנטי.
צבי מגן: זו גם היתה הבעיה בגללה התכנסנו בעבר.
צבי מגן: אני לא אהבתי את הדיון אז, כי השלטונות של אותה מדינה כעסו שהדיון לא התקיים בהשתתפותם.
צבי מגן: לסיכום אני רוצה לומר, כי אנחנו מבצעים את ההנחיות ואת החוק בצורה האפקטיבית ביותר.
ישראל מימון: היעד הראשי של ראש הממשלה, אריאל שרון, כפי שהוא חזר עליו אינספור פעמים, בהזדמנויות שונות, כולל בדיון בוועדה הזאת ובכל קשר שהיה לו עם קהילה יהודית, היה עלייה.
ישראל מימון: שאת היתה רוח המפקד שהונחלה לנתיב.
ישראל מימון: אין אף מדיניות לעצור את הגבול.
ישראל מימון: כל עולה הוא מבורך.
ישראל מימון: אין צורך להגיד, כי העלייה מברית המועצות היא עלייה שהיתה מבורכת למדינת ישראל.
ישראל מימון: אני לא חושב, שיש שינוי בעמדה הזאת.
ישראל מימון: יחד עם זאת, צריך לזכור, כי התגלו יותר מקרים של זיוף בקרב עולים מברית המועצות.
ישראל מימון: המערכת של נתיב נמצאת במערכת שבה היא צריכה לאזן בין שני דברים.
ישראל מימון: הדבר האחד הוא יעילות, מהירות ושירות.
ישראל מימון: הדבר השני הוא הצורך להגן על העובדה, שמי שלא זכאי לא יקבל סל קליטה.
ישראל מימון: אנחנו לא מדברים על מישהו שיגיע למדינת ישראל, אלא על כך שהוא לא יקבל כסף שהוא לא צריך לקבל אותו.
ישראל מימון: כאשר נמצאים במתח בין שני הקצוות האלה, צריך לפעול בצורה מאוזנת.
ישראל מימון: כאשר יש יותר מקרים של זיוף, נקודת האיזון הולכת לכיוון אחד.
ישראל מימון: כאשר היה לחץ בשנות ה-90, המתח הלך לכיוון אחר.
ישראל מימון: אני לא חושב שיש למישהו ספק, לגבי היעד של ראש הממשלה, אריאל שרון, בנושא הזה, בוודאי לגבי העולים מברית המועצות, שהם עולים מבורכים.
ישראל מימון: מעבר לצורך בבדיקה כי מדובר בעלייה אותנטית זכאית לסל קליטה, לא דומה ברית המועצות לשום מדינה אחרת בעולם.
ישראל מימון: משרד החוץ לא פרוש בחבר המדינות כפי שהוא פרוש בארצות הברית.
ישראל מימון: שם אין נציגים קונסולריים.
ישראל מימון: כאשר צבי מספר על שליח שהולך ביחד עם אשתו שעוזרת לו ללא תשלום, זה נכון.
ישראל מימון: הם שוכרים שם משרד, מקבלים קהל במשך כמה ימים, וממשיכים לעיר שדה אחרת.
ישראל מימון: למדינת ישראל יש תקציבים מוגבלים, ועל כן היא לא יכולה לשים קונסול קבוע בכל מקום.
ישראל מימון: מיד לאחר שהוקמה הממשלה השנייה של אריאל שרון, שבועיים אחרי שנכנסתי לתפקידי, נכנסה לתוקף התוכנית התקציבית של שנת 2003.
ישראל מימון: קיצצנו את כל התקציבים של משרדי הממשלה, וגם התקציבים של נתיב קוצצו.
ישראל מימון: אני הרפרנט של נתיב במשרד ראש הממשלה, ואני יכול לומר לכם, שהתקציבים של נתיב קוצצו באופן משמעותי.
ישראל מימון: מאז אנחנו מנהלים דו שיח עם משרד האוצר על מנת להוסיף עוד תקן.
ישראל מימון: אני לא הייתי מכנה את הכתבה כעור ופרח.
ישראל מימון: אנחנו זיהינו שיש בעיה.
ישראל מימון: הבעיה לא היתה כצעקתה.
ישראל מימון: אנחנו זיהינו שיש לנו פקק, אבל לא כפי שהוצג בכתבה.
ישראל מימון: ישבנו עם משרד האוצר ועם נתיב, הוספנו להם תקנים וכסף.
ישראל מימון: הישיבה היתה בנובמבר 2005, ומאז נעשתה פעולה משמעותית.
ישראל מימון: עוד לפני הישיבה ביקשתי מצבי, לעשות ריכוז מאמץ לפני שיגיע כסף, ואכן נעשה ריכוז מאמץ על מנת לפתור את בעיית הפקק.
ישראל מימון: אני רוצה להבהיר, כי עדיין יש לנו 1,000 בקשות קבועות באוויר בכל רגע נתון.
ישראל מימון: כאשר הגענו למספר של 2,600, הבנו כי ישנה חריגה.
ישראל מימון: נתיב מקבלת 22,000 פניות בשנה, כאשר בכל רגע נתון יש 1,000 פניות.
ישראל מימון: אם צבי אומר כי ירדנו למצב של אפס בארץ, אני מאמין לו.
צבי מגן: אני דיברתי על חו"ל.
ישראל מימון: בסדר.
ישראל מימון: אני שמח על הדיון בוועדה.
ישראל מימון: כאשר יש בעיה, יש להתכנס ולמצוא פתרון.
ישראל מימון: אי אפשר היה לחשוב שלקיצוץ בתקציב לא תהיה איזו השפעה.
ישראל מימון: בעתיד תהיה לנו בעיה, כיוון שאנחנו נתנו את ההקצבה הנוספת רק לתקופת הלחץ.
קולט אביטל: כלומר, הפקק עלול להתחדש במידה והתקצוב לא יימשך.
ישראל מימון: אני מעריך, כי כאשר נאשר את תקציב 2006 נעשה את המרב בתחום הזה.
ישראל מימון: זו הרוח לפיה ראש הממשלה הנחה אותי לטפל בנושאים הקשורים לעלייה מחבר המדינות או מכל מקום אחר.
זיוה אגמי: אני רוצה לומר, כי למרות המאמץ הגדול שלהם למנוע עלייה של אנשים שלא זכאים, יש עוד הרבה מה לעשות.
זיוה אגמי: עדיין אנחנו נתקלים בהרבה מאוד כניסות לא חוקיות לארץ, ואני לא מדברת על ניצול פרצות, בעיקר בתחום של זיוף מסמכים.
זיוה אגמי: השיטה לזיוף מסמך, תעודת זהות ודרכון היא כל כך קלה ופשוטה.