GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולמית שפיגל: זו בעיה דומה ברצפה עצמה.
שולמית שפיגל: אין בעיית יסודות לבית.
שולמית שפיגל: אין סדקים קונסטרוקטיביים ואין שקיעה בבתים.
שולמית שפיגל: יש סדיקה ידועה בבית שעומד 15 שנה.
שולמית שפיגל: לגבי השיפוץ העיקרי, כרגע נכנסנו ל-85% מהבתים עם המפקח של משרד השיכון ועם המפקח של עמידר.
שולמית שפיגל: כל הבעיות שניתן לראות אותן בעין, נכון, ראינו אותם בעין.
שולמית שפיגל: מה שלא עשינו כרגע זה בדיקות גיאולוגיות בחצרות, למרות שעל חלק מהם אנחנו יודעים.
שולמית שפיגל: מאז שפתחנו את הרחובות ליד, ראינו את כל החתך.
שולמית שפיגל: הבדיקות פחות נחוצות עכשיו כי זו אותה תופעה שחוזרת על עצמה.
רומן ברונפמן: אז מה נשאר לעשות?
רומן ברונפמן: 2 מתוך חמישה רחובות?
שולמית פוגל: כן והשיפוצים בתוך הבתים עצמם.
שולמית פוגל: כל מה שלא שייך לבעיה הגיאולוגית אלא שייך לבתים עצמם, אלה רצפות עץ שקיימות בסוג אחד של הבתים ובגלל זה, אפשר לראות שמיליון ומאתיים זה אומדן אחד מול 2 מיליון שלוש מאוד זה אומדן שני.
שולמית פוגל: ההפרש זה בדיוק טיפול ברצפות, כי זה עולה כסף.
שולמית פוגל: כל היתר, זה שיפוצים שצריכים לעשות.
רומן ברונפמן: מר מנור, בשלושת המקומות האלה, כמה אתה מעריך בסך הכל?
רומן ברונפמן: אני מדבר על אופקים, ערד ובאר שבע, את כל הפרוייקטים שמנית.
רומן ברונפמן: יש לכם את הסכך הכל?
יוסי מנור: לא, עוד לא עשיתי את הסך הכל.
רומן ברונפמן: לא סיקרן אותך?
יוסי מנור: סיקרן אותנו אבל ברגע שאני אדע את הפתרון ההנדסי - -
שרה צימרמן: אני יכולה לעזור לך בתשובה לשאלה הזאת: הבדיקות מראות שגם ה-37.5 לא יספיקו.
שרה צימרמן: מה גם, שהדירות בשכירות של עמידר לא הובאו בחשבון של ה-37.5.
קולט אביטל: מה זאת אומרת, גם הן צריכות שיפוץ?
שרה צימרמן: כן.
שרה צימרמן: לגבי הפרוייקטים האלה, צריך להילחם על התקציב.
רומן ברונפמן: באיזה סדר עדיפות אתם תלכו?
שרה צימרמן: אנחנו הולכים בסדר עדיפות של מה שמוכן, כי אנשים מחכים.
שרה צימרמן: לפי מה שמוכן.
שרה צימרמן: איפה שיש מכרזים, אנחנו מתחילים.
רומן ברונפמן: אני מבקש בשלב זה את הרשימה, שתועבר לוועדה.
יבגני: אני גר בנחל בקע כבר 10 שנים.
יבגני: בשכונת נחל בקע שיכון ופיתוח השקיע מיליונים על מיליונים.
יבגני: לרחובות, לשיפוצים קוסמטיים.
יבגני: היה.
יבגני: אבל זה לא פתרון, רבותיי.
יבגני: פתרון מאוד פשוט, מאוד הגיוני להגיד כאן, בוועדה, חבר'ה טעינו.
יבגני: בנינו את שכונת נחל בקע במקום הלא נכון.
יבגני: רחוק מהעיר, קרוב לרמת חובב, בלי פיתוח.
יבגני: בלי תחבורה ובלי כלום.
יבגני: זרקנו לשם כמו לגטו עולים חדשים.
יבגני: 99% עולים חדשים גרים שם בלי פתרונות.
יבגני: השכבה הכי חלשה שנמצאת כאן, בארץ, זה העולים החדשים.
יבגני: עד שהם יעמדו על הרגלים, עד שהם ימצאו איזה שהוא פתרון, יעבור ים של זמן.
יבגני: ואנחנו, נשפץ להם את הבתים.
יבגני: כל שנה אני אשפץ את הבית שלי.
יבגני: התקרה שלו כמו קשת.
יבגני: קשה לי, אני כל הזמן מפחד שהתקרה הזאת תיפול על ילדיי.
יבגני: יש לי ברוך השם שלושה ילדים.
יבגני: דבר שני, תסתכלו על המבוגרים שלנו, ההורים שלנו.
יבגני: תסתכלו עליהם.
יבגני: הם בקושי יכולים להרים את הרגל כדי להיכנס לדירה.
יבגני: ההפרש בין הרצפה לכניסה לדירה בין 25 ל-35 סנטימטר.
יבגני: בדקתי באופן אישי.
יבגני: תסתכלו על הקירות.
יבגני: הם נפתחים.
יבגני: זה דבר הכי פשוט שיש.
יבגני: אתה לוקח מסמר 100 מילימטר ודופק אותו פנימה עד שהוא יתפוס משהו.
יבגני: עברה שנה והכל נפתח מחדש.
יבגני: אתה מחליף ריצפה, כי זה התנפח מהמים וכל מיני דברים, בעוד שנה - -
רומן ברונפמן: יבגני, סליחה שאני מפסיק אותך.
רומן ברונפמן: אם היתה לך אפשרות, מה היית מציע?
יבגני: אני מציע דבר מאוד פשוט: במקום להשקיע ים של כסף לשיפוצים, לתת את הכסף לאנשים.
יבגני: כל אחד יחליט מה שהוא עושה.
יבגני: מוריד את הקירות ובונה קירות חדשים, מה שעשו אנשים חכמים.
יבגני: אסור להוריד את הבית.
יבגני: הם קיבלו אישור לתוספת בניה, הם בנו את הבית ועשו מסגרת חדשה מאבן ומבפנים, הורידו את הבית הישן שהיה כל כך מסוכן, באישור.
יבגני: יש אנשים שקיבלו קנסות על הורדת הבית הישן, מהעץ ומהגבס.
יבגני: אם חס וחלילה שמת סככה מבד, רשת, מעל 80% שיהיה לך צל, 4.5 אלף שקל תקבל קנס.
רומן ברונפמן: תודה רבה יבגני.
סרגי קריקסט: אני שמעתי פה על התיקונים, 8000 שקל עבור בית ששיכון ופיתוח שילם בזמנו רק עבור עבודות מדידה, כולל צילומים בשטח, 5.5 אלף שקל לבית.
סרגי קריקסט: חוץ מזה, זה שאתם נכנסתם לתוך הבית ועשיתם חפירה, זה עלה לשיכון ופתוח 28 אלף שקל.
סרגי קריקסט: לא הגעתם עוד לתיקון.
סרגי קריקסט: הנה, בבקשה, יש מסמכים ששיכון ופיתוח עשה תיקון לבית.
סרגי קריקסט: זה שאתם עשיתם בדיקה שנכנסתם לתוך הבית, זו כבר עלות, מבלי לגעת בתיקון.
רומן ברונפמן: זה בית ספציפי?
סרגי קריקסט: זה הבית שמשרד השיכון עשה בו תיקון.
סרגי קריקסט: הוא עשה בדיקה, בחבל התענכים.
סרגי קריקסט: אני לא יודע למה בכלל לא מדברים על הישובים האלה.
סרגי קריקסט: אנחנו כאילו לא שייכים לבניה הזאת.
סרגי קריקסט: משרד השיכון עשה בדיקה ואמר, שכל הבעיות שנמצאות בבית אחד, נמצאות בכל שאר הבתים.
סרגי קריקסט: עלות תיקון הבית היא 179 אלף שקל.
סרגי קריקסט: בסופו של דבר, הם הגיעו לסכומים של 400 אלף שקל, עבור חפירה ופינוי הדיירים.
רומן ברונפמן: אני התייחסתי לזה.
רומן ברונפמן: כמה בתים כאלה יש בחבל?
סרגי קריקסט: בסביבות 50 בתים.
סרגי קריקסט: אנחנו גרים שם כבר 10 שנים.
סרגי קריקסט: לא היה אף אחד ממשרד השיכון.
סרגי קריקסט: רק בית אחד שופץ.
סרגי קריקסט: אנחנו דרשנו שיעשו תיקונים ולא הסכימו.
יפים: כנראה שהוא מטעה את האנשים.
יפים: הבית הזה, ששופץ לא מרצון, הוא הגיש תביעה משפטית.
יפים: היה פסק דין והגשתי לך קלסר שלם.
יפים: יש פסק דין ועם פסק דין לא מתווכחים.
רומן ברונפמן: אבל את היודע למה הוא סיפר את זה, יפים?
רומן ברונפמן: מר מנור יוכל להסביר לך למה הוא סיפר את זה.
רומן ברונפמן: זה לא חשוב.
יפים: הוא דיבר על חפירה מתחת לבית.
יפים: בתור אדם שגר שם, אני לא יודע.
יפים: מ-154 יחידות דיור יש לנו 148 תביעות משפטיות.
יפים: ברגע שיש תביעה, זה עניין של בית המשפט.
יפים: אז אני רוצה להגיד לכם שבתביעה הזאת הכריח בית המשפט לתקן.
יפים: בכל היתר, 147 תביעות משפטיות, לא היה מדובר.
יפים: אנשים לבד לא רצו תיקונים ודרך אגב, הסכום שקיבלו לפי פסק הדין הוא בין 70 אלף שקל ליחידה או 100 אלף שקל לשתי יחידות.
יפים: אני בדקתי לפני חודש, לפי בקשה של הלשכה המשפטית שלנו, האם מי שקיבל כסף עשה משהו.
יפים: נתתי דוח ללשכה המשפטית שלנו, שאולי 5% עשו משהו.
יפים: כל היתר, הבית בסדר וקיבלו את הכסף ולא עשו שום דבר.
יפים: לא חפרו, ולא גילו יסודות.
יפים: הבית הזה היה המקרה הכי קשה.
רומן ברונפמן: בסדר גמור.
רומן ברונפמן: אני רוצה להבין, 148 זה אחרי הפסיקה?
רומן ברונפמן: זה עוד בהליך משפטי?
יפים: לא, נשארה עוד קבוצה של 12 אנשים.
יפים: 130 בערך כבר קיבלו.
יפים: הכל הסתיים.
יפים: שילמנו פיצויים.
יפים: דרך אגב, בכל פסק דין כתוב שבזה מסתיים כל הטענות כלפי - -
רומן ברונפמן: זה ברור.
סרגי קריקסט: 100 אלף שקל שאנשים קיבלו פיצוים לתקן, אני פינתי לקבלנים.
סרגי קריקסט: פחות מ-50 אלף שקל לא עולה טרקטור כדי להיכנס לחצר.
סרגי קריקסט: אז איך אני יכול?
יפים: זה החלטות של בית המשפט, לא שלי.
מרדכי אסור: אני מנתיבות, שכונה שבכלל לא דיברתם עליה.
רומן ברונפמן: אתה שמעת ששאלתי לגבי נתיבות וקיבלתי תשובה שהם עוד לא הגיעו לנתיבות.
מרדכי אסור: אבל לא דיברתם על הדבר הכי חשוב, שזה כמו לקחת רגל, להוריד לה את העצם ואני רוצה לראות שהבשר ימשיך לעמוד.
מרדכי אסור: זו הדוגמה.
מרדכי אסור: בבית שלי השקעתי 100 אלף שקל על מנת להחליף את כל המעטפת בבית.
מרדכי אסור: אני והילדים שלי עשינו את העבודה.
מרדכי אסור: תסתכלו על העץ ששוקל 100 גרם, דבר שצריך לשקול 6,7 קילוגרמים.
מרדכי אסור: העץ חלול, כולו אכול מתולעת, טרמיטים.
מרדכי אסור: הוא ריק.
מרדכי אסור: יום אחד הילדים ישנו בבית ועם רוח קצת חזקה, הבית יקרוס על כל המשפחה ויהיה אסון.
מרדכי אסור: הקורות ריקות.
מרדכי אסור: אתם יכולים להציץ, יש פה צילומים של הבית שלי, הכל תולעים, טרמיטים.
מרדכי אסור: אז איזו קוסמטיקה אפשר לעשות לבית כזה מבחוץ?
שרה צימרמן: תגיד לי, פנית אלינו פעם?
מרדכי אסור: אני פניתי.
מרדכי אסור: יש לכם הערכת שמאי שלי.
מרדכי אסור: נתתי לכם זמן תגובה ולא התייחסתם.
מרדכי אסור: אני פניתי לשיכון ופיתוח באר שבע.
מרדכי אסור: שלחתי להם מכתב רשום לתגובה וגם לא התייחסו.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו בישיבה הרביעית בנושא הזה של בניה קלה.
מרינה סולודקין: הפרשה מאוד קשה.
מרינה סולודקין: אני מבינה שהמאמצים שלנו מביאים משהו, כי כמו ששמענו עכשיו יש בדיקות, יש הערכה של המצב לא בכל האזורים, אבל ברובם.
מרינה סולודקין: יש שלושה פתרונות.
מרינה סולודקין: זה נשמע רציני, אבל אני חושבת שאחרי כל הישיבה הזאת היום, צריכים לעשות ישיבת עבודה של חברי הכנסת ולחשוב איך אנחנו ממשיכים בנושא הזה.
מרינה סולודקין: הנטייה שלי היא שבדיור הזה, בעוד 10 שנים, לא יישאר שום דבר.
מרינה סולודקין: גם אחרי השיפוצים.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לחשוב לטווח ארוך.
קולט אביטל: אנחנו מדברים על זה כל הזמן וזה בדיוק העניין.
מרדכי אסור: כשאנחנו פונים למשכנתאות ופיתוח, אין לנו ביטוח.
רומן ברונפמן: מתי פנית לשיכון ופיתוח?
מרדכי אסור: עברו כבר 4 שנים ו-5 שנים מאז שהתכתבתי אתם.
מרדכי אסור: אני אביא לכם את ההעתק, רשום, במסירה אישית.
רומן ברונפמן: אדוני, תעביר לנו העתק של של כל הפניות שלך לשיכון ופיתוח של באר שבע ומשרד השיכון.
רומן ברונפמן: מר מנור, אני רוצה תשובה להערה של חברת הכנסת סולודקין, כי זו מטריד אותנו כל הזמן.
רומן ברונפמן: אנחנו חושבים שכל הפתרון הזה, שהיה פתרון מאולץ, לא יחזיק מעמד.
רומן ברונפמן: בסופו של דבר אנחנו נחזור לשולחן הזה, לא אנחנו אלא אלה שיבואו אחרינו ונבכה על חלב שנשפך.
רומן ברונפמן: זה ייגמר באסון.
קולט אביטל: אנחנו חוזרים ומדגישים ואומרים שזה בזבוז כספים.
יוסי מנור: אני רוצה לתת תשובה לגבי נחל בקע, שזה מקום רחוק: אנחנו מתכננים עכשיו 3000 יחידות דיור וזה עוד מעט יהיה במרכז העיר.
יוסי מנור: תבנה שם שכונה.
רומן ברונפמן: אל אותן ואדיות?
יוסי מנור: כן, אם טיפול נכון.
יוסי מנור: המבנים האלה, בדקנו אותם והייתי אישית בכל השכונות האלה יחד עם המומחים של משרד הבינוי והשיכון, גם אנשי קונסטרוקציה וגם אנשים אדריכלות וגמר.
יוסי מנור: בדקנו אחד אחד והשאלה הזאת עלתה אצלנו, האם באמת הפתרונות שאנחנו עושים עכשיו הם לאורך שנים ולא ל-15 שנה וגם לא ל-20 שנה.
יוסי מנור: שקלנו בכל שכונה ושכונה.
יוסי מנור: אני מוכרח להגיד, שאם תעשה את החשבון, הבתים הם בסדר.
יוסי מנור: יש להם פה ושם תיקונים קלים.
יוסי מנור: אני מוכרח לציין כאן, שהליקויים לא אחידים בכל השכונה.
יוסי מנור: כשאני אומר 65 יחידות, בחלק מהבתים זה יותר ובחלק לא.
יוסי מנור: זה נובע הרבה מאוד מהאחזקה.
יוסי מנור: לפעמים יש איזו נזילה מאיזה ברז.
יוסי מנור: אם מתקנים את זה מיד, אין שום נזק.
יוסי מנור: יש מקומות שפשוט לא תקנו והבית נהרס.
רומן ברונפמן: אז תענה על השאלה המהותית, מה יקרה בעוד 10 שנים?
יוסי מנור: לאחר שנבצע את התיקונים האלה וגם את התיקונים העיקריים יותר שציינתי קודם, בהחלט, הבתים האלה כמו כל בית, עם קיים ל-50 שנה.
יוסי מנור: זה לא בזבוז כסף ויש להם קיים.
יוסי מנור: כמובן שצריכים אחזקה קצת יותר מבית רגיל.
יוסי מנור: בית מעץ צריך אחזקה קצת יותר אינטנסיבית.
רומן ברונפמן: זו הפעם הראשונה שאתה נחשף לבעיות האלה?
יוסי מנור: לא, אני טיפלתי בבניה של חלק מהבתים האלה בשנות ה-90.
רומן ברונפמן: אתה לא מצאת שום בית, שום שכונה, שום פרוייקט, שום טיפוס שהוא בעיניך באמת לא ראוי למגורים ואתה חושב בלבך, אנחנו נשפץ, אבל בעוד 5 שנים זה יחזור?
רומן ברונפמן: לא מצאת כזה דבר?
יוסי מנור: זה לא.
יוסי מנור: כל מה שאנחנו נשפץ יהיה רואי למגורים למשך 50 שנה.
יוסי מנור: היתה לי שאלה באחד האתרים אם באמת כדאי לשפץ בסכום כזה גבוה והגענו למסקנה שכן.
יוסי מנור: כדאי.
לידיה זילברשטיין: אני צריכה להגיד שכל הנציגים ממשרד השיכון ומשיכון ופיתוח ממשיכים לבלבל את המוח לכולם.
לידיה זילברשטיין: למה?
לידיה זילברשטיין: (מדברת ברוסית)
רומן ברונפמן: אנחנו לא יכולים להקריא ולשמוע תרגום.
רומן ברונפמן: תגידי בקצרה את הדברים.
רומן ברונפמן: אני אתרגם את זה לאנשי משרד השיכון וננסה לשמוע את התשובה.
רומן ברונפמן: לידיה אומרת שהיא אדריכלית במקצועה והתחושה שלה וההערכה שלה בהיכרות עם המצב בנגב היא שהדיור הוא זמני ולא דיור קבע.
רומן ברונפמן: הליקויים התגלו כבר לפני 11 שנה, זה לא דבר חדש והם ממשיכים לתפוס תאוצה.
רומן ברונפמן: כשראיתי את מה שמר אסור הביא, אני מתחזק בתחושה הזאת וזה מה שמטריד אותי.
רומן ברונפמן: אתה לא פוחד אדוני, שבאחד מהימים יהיה פשוט אסון ומשפחה תיקבר באחד הבתים האלה?
יוסי מנור: אולי יש בית מיוחד ששם נתגלו הרבה פגמים.
דוברת: זה כל השכונה ככה.
דוברת: אותו מצב בכל הבתים.
יוסי מנור: זה לא יקרה.
יוסי מנור: אין עניין של סכנה כאן, אין.
יוסי מנור: זו לא הבעיה.
יוסי מנור: יש בעיה של ליקויים קלים בחלון או ברצפה או רטיבות, אבל זו לא בעיה של סכנה.
נדז'דה טטרנקו: היו מקרים בנחל בקע, על מה אתה מדבר?
יפים: אולי כדאי לכם לקחת מומחה.
יפים: לידיה אדריכלית וכל הכבוד לה.
יפים: יש אדריכלות ויש מומחים לזה.
יפים: לפי התגובות שלה, לפי החומר שהיא לא יודעת לקרוא, אני מאוד מצטער.
יפים: אבל לדעתי, למה שאתם לא תיקחו מומחה ניטראלי, שלא קשור לעמותה ותקבלו פעם אחת דוח אמיתי.
רומן ברונפמן: אני חושב שיש טעם בהצעה שלך.
רומן ברונפמן: אנחנו נעשה את זה.
קולט אביטל: אני מצטערת שזו ישיבה חמישית, שישית, שביעית, אני לא יכולה לזכור, שמסתיימת בלי מסקנות מאוד ברורות.
קולט אביטל: מצד אחד, אנחנו רוצים לברך על זה שלפחות התחלנו לקבל תמונה אמיתית יותר ממשרד השיכון על מה שקורה בשטח, ועל זה אנחנו רוצים לברך כי לפחות אנחנו יודעים פחות או יותר מה הממדים.
קולט אביטל: אנחנו לא יכולים לקבל פתרונות זמניים קוסמטיים, שלדעתנו לא יועילו אלא במקומות שזה אפשרי.
קולט אביטל: במקומות שהבעיה קטנה – ניחא.
קולט אביטל: אבל במקומות שבהם היסודות רקובים או שהקורות רקובות וכל פתרון זמני יהיה רק זמני, זה דבר שאנחנו לא יכולים לקבל אותו.
קולט אביטל: אנחנו חוזרים על הקביעה שלנו שזה בלתי קביל.
קולט אביטל: זה רק מצער אותי, שאנחנו צריכים לחזור על זה כל כך הרבה פעמים ואנחנו אלה שצריכים לקרוא תגר על כל המערכת בזמן שנדמה לי שמשרד השיכון עצמו היה צריך להיות מעוניין ולהגיד: זה כן, זה לא, זה אפשר לפתור וזה אי אפשר לפתור ובואו נחשוב יחד.
קולט אביטל: לכן, אנחנו נצטרך להתכנס בינינו ולהחליט על איזה דרך משפטית ללכת, אם לא תהיה התקדמות מהותית בעניין הזה.
רומן ברונפמן: אני חושב שזה ממצה.
רומן ברונפמן: אני מקווה שמשרד השיכון ימשיך עם הפעילות ויתחיל איפה שהוא בטוח בנחיצות השיפוצים.
רומן ברונפמן: אנחנו נחכה למינוי השר החדש ונצטרך להכניס אותו לתמונה.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לדיון היום בשני נושאים של עולי אתיופיה.
קולט אביטל: הנושא הראשון הוא כמובן תעסוקה, השתלבותם בשוק התעסוקה בארץ, מה נעשה עד כה, איזה נתונים יש.
קולט אביטל: ואנחנו נשמע סקירה של מכון ברוקדייל.
קולט אביטל: הנושא השני נוגע כמובן ומשלים אותו, זה הפרוייקט הלאומי האתיופי, נושא שהוא עדיין בחיתוליו, אבל הוא בכל זאת מלא תקווה.
קולט אביטל: למאזינים בבית, אני רוצה להזכיר שמאז שני המבצעים הגדולים, הדרמטיים שהביאו על כנפי נשרים את עולי אתיופיה לארץ, עלו עד עכשיו 95,000 איש ואישה וילדים.
קולט אביטל: חלק מהעלייה הזאת עברה מסלול מאוד מאוד קשה בצורה ממשית, אמיתית, לעבור דרך המדבר.
קולט אביטל: חלקם מתו במדבר בדרכם לארץ.
קולט אביטל: אנחנו היום נפגשים אחרי שכל-כך הרבה גלים וממשיכים להגיע.
קולט אביטל: עליות עולי אתיופיה הביאה לנו הרבה ברכות.
קולט אביטל: וחלק גדול מהעלייה הזאת היום משתלב יפה בתוך החברה הישראלית.
קולט אביטל: אבל אנחנו סבורים שיש שני נושאים שעומדים על סדר היום שחשובים במיוחד לכולנו, לעלייה הזאת במיוחד.
קולט אביטל: אחד מהם זה נושא התעסוקה.
קולט אביטל: ואנחנו צריכים לבחון כיצד הם השתלבו בנושא התעסוקה.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שכאשר הם מגיעים ארצה ואנחנו מדברים על הגלים האחרונים, אנחנו מדברים על הפלשמורה, הם מגיעים לארץ למרכזי קליטה.
קולט אביטל: במרכזי הקליטה הם נשארים בממוצע בין שנה וחצי לשנתיים.
קולט אביטל: מה שהם מקבלים במרכזי הקליטה, כיוון שמדובר בפלשמורה וכיוון שמדובר בסידורי גיור מחמירים, הם קורסים לעברית ויהדות וכאשר הקורסים האלה עוברים בהצלחה, הם יוצאים לחיים האזרחיים, המלאים.
קולט אביטל: זאת אומרת, הם מקבלים מענק משכנתא ממשרד הקליטה וממשרד השיכון.
קולט אביטל: ועוברים לערים שבהן הם אמורים להשתלב בקהילה ובשוק העבודה.
קולט אביטל: מכאן ואילך מדובר בתהליך שהוא קשה; מדובר בחלק מהאנשים שלא קיבלו הכשרה מקצועית בהיותם במרכזי הקליטה.
קולט אביטל: ולכן אנחנו רוצים לבחון איך הדבר הזה פועל ופעל על-פני כמה דורות.
קולט אביטל: דור, נקרא לזה המייסדים או האבות המייסדים, אלה שהגיעו ראשונים לארץ.
קולט אביטל: אני מוכרחה פה לציין שחלקם לא ידעו קרוא וכתוב וזה דבר שהכביד והקשה על השתלבותם בשוק העבודה.
קולט אביטל: הדור הבא, דור הילדים, אלה שגדלו והתחנכו בארץ.
קולט אביטל: שם יש לנו הצלחות מאוד מרשימות וגם על כך נשמע היום.
קולט אביטל: כך שהנטייה הטרנד ברורים לכולנו.
קולט אביטל: אבל בין זה לבין זה אנחנו גם רוצים לבחון מה עושים השלטונות כדי להקנות לאנשים האלה הכשרה מקצועית ואפשרות להשתלב בשוק העבודה, לא רק במקצועות הרגילים, דהיינו לא להפוך אותם לחוטבי עצים ושואבי מים, אלא לאפשר להם חיים מקצועיים שמביאים גם להתקדמות.
קולט אביטל: אני מבקשת להציג בפניכם את האנשים שנמצאים אתנו כאן.
קולט אביטל: חברת הכנסת מרינה סולודקין ויש לנו נציגים של הפרוייקט הלאומי האתיופי, יש לנו נציגים של ארגוני עולים, יש אתנו אנשי משרד הקליטה.
קולט אביטל: אני מקווה שאנשי משרד התמ"ת יגיעו.
קולט אביטל: ולפני שנעביר את רשות הדיבור לנציגת מכון ברוקדייל, אני אשאל את חברתי, חברת-הכנסת סולודקין אם היא רוצה להוסיף כמה מלים.
מרינה סולודקין: בשלב זה לא.
מרינה סולודקין: אני רוצה לשמוע את הסקר, להבין מה קורה.
קולט אביטל: גב' יהודית קינג שעשתה את הסקר ותציג אותו לפנינו.
יהודית קינג: בוקר טוב.
יהודית קינג: אני אציג רק מעט נתונים וזה לא סקר שאנחנו עשינו, זה סקר כח-אדם.
יהודית קינג: הבסיס העיקרי הוא סקר כח-אדם שמתבצע בצורה שגרתית על-ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ואנחנו עיבדנו נתונים מתוכו, במיוחד על עולי אתיופיה לצורך הפגישה הזאת.
יהודית קינג: אבל כל עיבוד הנתונים האלה נעשה במסגרת עבודה שאנחנו עושים יחד עם משרד הקליטה בנושא של תעסוקת עולים בכלל.
יהודית קינג: אני מתנצלת לגבי אלה שיודעים, אני פושט רוצה להבהיר כמה מוצגים שיש לפעמים אנשים שקצת לא מדברים בדיוק את אותה שפה שפשוט נסכים על אותו דבר שאנחנו מדברים ואני מתנצלת בפני אלה שהמושגים מהירים להם.
יהודית קינג: כשאנחנו מדברים על שיעור מועסקים, לפחות בנתונים האלה, בהצגת הנתונים אנחנו מדברים על מספר העובדים חלקי סך הכל האוכלוסייה.
יהודית קינג: אם זה כל האוכלוסייה, אוכלוסייה בגילאים מסוימים.
יהודית קינג: כשאנחנו מדברים על שיעור המובטלים, זה לא אלה שלא עובדים, זה טעות שכיחה הרווחת בציבור, זה אלה שלא עובדים אבל מחפשים עבודה, חלקי אלה שעובדים פלוס אלה שמחפשים.
יהודית קינג: אלה שעובדים פלוס אלה שמחפשים, מוגדרים ככוח-העבודה.
יהודית קינג: עקרת בית שיושבת בבית ואיננה עובדת בשכר ואיננה מחפשת עבודה - היא איננה שייכת לכוח-עבודה.
יהודית קינג: היא מוצאת מהחישובים האלה.
יהודית קינג: עכשיו לא בכוח-עבודה, זה אלה שלא עובדים ולא מחפשים חלקי סך-הכל האוכלוסייה.
יהודית קינג: וכל האינדיקטורים האלה, לכל אחד יש חשיבות בפני עצמו.
יהודית קינג: אז רק שנדע.
יהודית קינג: מה שמאוד מאוד חשוב שאנחנו מדברים על עולי אתיופיה כיום, הגל הראשון הגיע כזכור בשנת 1984-1984, מבצע משה.
יהודית קינג: גם לפני כן כבר הגיעו, אבל לא בגלים, במספרים יותר קטנים.
יהודית קינג: זאת אומרת, אנחנו מדברים על חלק מהאנשים שנמצאים בארץ לפחות 20 שנה ואפילו יותר.
יהודית קינג: כיום מה שמעניין לציין שיש הטרוגניות מאוד רבה בקרב יוצאי אתיופיה.
יהודית קינג: יש שונות מאוד גדולה, זה לא מקשה אחת.
יהודית קינג: וכל התכניות שאומרות שרוצות לקדם את תעסוקת עולי אתיופיה, צריכות לקחת את זה בחשבון.
יהודית קינג: אנחנו לא מדברים על תכנית, רצפט אחד מצוין לכולם.
יהודית קינג: ובמה זה מתבטא?
יהודית קינג: תסתכלו רק בכמה דוגמאות בעניין הזה, אני מדברת על נתונים לגבי ותק והשכלה שזה שני משתנים חשובים שעוזרים לנו להסביר את קליטת בתעסוקה.
יהודית קינג: אם תסתכלו ב1995- או 1996, דרך אגב אנחנו לקחנו שנתיים, 1995 ו-1996 ו-2002 ו-2003 ביחד, שזה פרקטיקה לגיטימית, כיוון שאין מספיק תצפיות בסקר כוח-אדם משנה אחת כדי להגיע למספרים ממש מבוססים.
יהודית קינג: לכן מקובל לעשות את הדבר הזה, לוקחים ממוצע של השנתיים, אז היכולת שלנו מהמדגם של סקר כוח-אדם לאוכלוסייה היא יותר חזקה.
יהודית קינג: עכשיו אם תסתכלו ב-1995 - 55 אחוז היו עד שש שנים בארץ.
יהודית קינג: לעומת זאת ב-2002-2003 רק 14 אחוז הם כאלה ממש חדשים-חדשים.
יהודית קינג: זאת אומרת, זה הרכב הקהילה.
יהודית קינג: ולעומת זאת אם נסתכל ב-1995, רק שלושה אחוז היו מעל 15 שנה בארץ.
יהודית קינג: והיום למעלה משליש, 39 אחוז הם כבר יותר מ-15 שנה בארץ, הם כבר ממש ותיקים.
יהודית קינג: תחשבו על זה.
יהודית קינג: אני לא מציגה כאן נתונים, אבל יש לזה השלכות על כל מיני דברים.
יהודית קינג: על ידיעה בעברית, על התרגלות לחיים בארץ, על בכלל להסתדר.
יהודית קינג: עוד משתנה שהוא גם מאוד מרכזי, זה העניין הזה של השכלה.
יהודית קינג: אם תסתכלו ב-1995, 55 אחוז היו בעלי אפס שנות לימוד בכלל, לא בארץ, אפס שנות לימוד, זה אוכלוסייה שלא יודעת קרוא וכתוב.
יהודית קינג: משקלן באוכלוסייה של כלל עולי אתיופיה ב-2002-2003 ירד ל-40 אחוז.
יהודית קינג: ולעומת זאת, תסתכלו על אלה של 12 לימוד - השיעור גדל מ-11 אחוז ל- 19אחוז.
יהודית קינג: ועל 13 - יותר מאשר הכפיל את עצמו.
יהודית קינג: 13 פלוס שנות לימודים.
יהודית קינג: עכשיו יש לזה המון השלכות, כי 12 שנות לימוד ומעלה פותח בפנינו כבר כל מיני ערוצים של הכשרה מקצועית למקצועות יותר טובים, ובכלל.
יהודית קינג: עכשיו אני רוצה להציג שיעורי תעסוקה ואבטלה בקרב כל גילאי אתיופיה.
יהודית קינג: בכוונה לקחנו 22 עד 64.
יהודית קינג: אין טעם לקחת גיל 18, כי גיל 18 זה הרבה עוד בצבא, 22, הם גם חלקם לומדים.
יהודית קינג: אבל 22 עד 64.
יהודית קינג: נעשה השוואה, גברים לחוד ונשים לחוד.
יהודית קינג: אז תראו ששיעור התעסוקה של יוצאי אתיופיה בהשוואה לכלל האוכלוסייה היהודית הוא יותר נמוך.
יהודית קינג: אצל הגברים ההשוואה היא בין 53 אחוז ל-72 אחוז.
יהודית קינג: זאת אומרת, הבדל של כמעט 20 אחוז.
יהודית קינג: אצל הנשים ההבדל הוא עוד יותר גדול, זה מ-32 אחוז ל-67 אחוז.
יהודית קינג: זה בפירוש הבדל מאוד גדול.
יהודית קינג: עכשיו גם שיעורי האבטלה.
יהודית קינג: שיעורי האבטלה בקרב יוצאי אתיופיה בגילאי העבודה זה 20 אחוז לעומת 9 אחוז בלבד בקרב היהודים.
יהודית קינג: זאת אומרת, שיעורי אבטלה יותר גבוהים.
יהודית קינג: אבל גם מה שמעניין, האחוז הגדול שהוא מחוץ לכוח עבודה.
יהודית קינג: זאת אומרת, אנשים שאינם עובדים ואינם מחפשים עבודה בגילאי העבודה.
יהודית קינג: עכשיו מה שרואים אצל נשים כפי שאמרתי שיעורי תעסוקה הרבה יותר נמוכים, זה 32 אחוז לעומת 66 אחוז.
יהודית קינג: הרבה מאוד מהנשים יוצאת אתיופיה הן לא בכוח עבודה, 57 אחוז.
יהודית קינג: זאת אומרת, אם אתה רוצה לעשות שינוי, צריך קודם שבכלל יתחילו לחפש עבודה כדי לנסות לשים אותן בעבודה.
יהודית קינג: שיעור האבטלה בקרב נשים יוצאת אתיופיה, מעניין, הוא דווקא עלה.
יהודית קינג: עכשיו למה עלה שיעור האבטלה?
יהודית קינג: כי יותר נשים שקודם ישבו בבית, עכשיו רוצות לעבוד.
יהודית קינג: אז יש שלב של חיפוש עבודה.
יהודית קינג: ואז אופן זמני לפחות זה מגדיל את שיעור האבטלה.
יהודית קינג: מה שרציתי להראות את ההשפעה של הותק ולהראות קצת את הדפוסים השונים של נשים וגברים מבחינת ההשתלבות בתעסוקה.
יהודית קינג: תראו מה קורה מבחינת ותק, את העלייה אצל הגברים.
יהודית קינג: הגברים מתחילים גם די גבוה.
יהודית קינג: כי ברור שתפקידו של גבר זה לפרנס את המשפחה.
יהודית קינג: זאת אומרת, גברים מכל העולים נכנסים לכוח-עבודה ומשתתפים בתעסוקה יותר מהר מאשר נשים.
יהודית קינג: במספרים, בשיעור יותר גדול מאשר נשים.
יהודית קינג: ואם תסתכלו על הותיקים, אלה שנמצאים בארץ 16 פלוס שנים, 83 אחוז.
יהודית קינג: בעוד שהאחרון 80 אחוז זה כלל היהודים.
יהודית קינג: זאת אומרת, עולי אתיופיה הותיקים בארץ מועסקים הגברים, מועסקים בשיעור לא יותר קטן, טיפה יותר גדול מאשר כלל היהודים.
יהודית קינג: זאת אומרת, שמה אנחנו רואים עם העלייה בותק בפירוש יש שיפור.
יהודית קינג: גם אצל נשים יש שיפור עם הותק.
יהודית קינג: הנשים הותיקות ביותר 16 פלוס שנים, הן 53 אחוז, עדיין יש פער מאוד גדול לעומת הכלל הנשים היהודיות.
יהודית קינג: אבל מה שמעניין הוא הדפוס.
יהודית קינג: תראו את הגברים מתחילים די גבוה, ואחר-כך יש שיפור.
יהודית קינג: אצל הנשים השיפור הוא בעצם, הקפיצה היא אחרי 10 שנים.
יהודית קינג: יש לזה השלכות מבחינת העיתוי של תכניות התערבות.
יהודית קינג: זאת אומרת, אנחנו נורא נוטים לעשות תכניות התערבות לעזור לעולים, להשתלב בתעסוקה ובכל מיני דברים אחרים, די בשלבים הראשונים להיותם בארץ.
יהודית קינג: ולגבי נשים, וזה נמצא לגבי נשים עולות מברית-המועצות גם.
יהודית קינג: נשים לוקח להן יותר זמן.
יהודית קינג: כנראה נשים קודם דואגות לסדר את המשפחה ולסדר את הילדים בבית-הספר.
יהודית קינג: הם אינן פנויות גם מבחינה נפשית כנראה ומבחינה משפטית, לעשות את המאמצים כדי להשתלב.
יהודית קינג: אבל אחרי 10 שנים שזה כבר יותר מסודר, הן פתוחות.
יהודית קינג: ואז יכול להיות, לא שלא צריך לעשות מאמצים קודם, אבל לא צריך להפסיק אותם אחרי 10 שנים, אלא צריך להמשיך אותם כשהנשים יותר בשלות או יודעות יותר טובות, או יותר מעורות בארץ ואז לעשות תכניות של הכשרה מקצועית מסוגים שנים, שנדבר על זה בהמשך.
קולט אביטל: בכל זאת יש איזה סתירה, נדמה לי לפחות כך נראה לי בין השקף הקודם לבין השקף של האבטלה.
קולט אביטל: כי בשקף של האבטלה את אמרת, ששיעורי האבטלה יותר גדולים בקרב יוצאי אתיופיה אשר מכלל האוכלוסייה.
קולט אביטל: ופה את באה ואומרת ששיעור התעסוקה של הגברים יותר גבוה מאשר של כלל האוכלוסייה.
קולט אביטל: אז איך זה מתקשר.
יהודית קינג: אל"ף, לקחתי בכוונה להראות השפעת הותק על גילאי העבודה העיקריים.
יהודית קינג: הדפוס של יוצאי אתיופיה הוא כזה שמגיל 45 בעצם יש ירידה מאוד גדולה.
יהודית קינג: זאת אומרת, אם אני מתמקדת בגילאים צעירים, רציתי להראות את השפעת הותק בקבוצות עיקריות, בגילאים העיקריים של שוק העבודה.
יהודית קינג: יושבת-ראש הוועדה ביקשה ואין לי את זה כאן לצערי, התפלגות מקצועית של כלל העולים ואין שום בעיה, אני חוזרת למכון ואנחנו מעבירים את זה באי-מייל.
יהודית קינג: יש לנו את הנתונים, אני פשוט רציתי לקצר אז אולי פספסתי משהו אחד שכן היה חשוב.
יהודית קינג: אז כל הבקשות האלה ברצון רב, אנחנו נעשה את זה עוד היום.
יהודית קינג: מה שחשבתי זה להראות את האנשים, אני לא יודעת אם לקרוא לזה "דור שני".
יהודית קינג: החבר'ה הצעירים שהם במידה רבה עברו את הסוציליזציה במדינת ישראל, חלקם הגדול עברו, חלק גדול מהלימודים שלהם ושירות בצבא במסגרת ישראל.
יהודית קינג: ולראות את השינוי בהשכלה שלהם, ולראות את ההתקדמות.
יהודית קינג: כיוון שהשכלה זה בעצם הבסיס.
יהודית קינג: השכלה זה הדבר הכי חשוב שאחר-כך עוזר לאנשים מבחינת תעסוקה והשכלה כיום ובכל העולם המערבי, המפותח, זה 12 שנות לימודים ומעלה.
יהודית קינג: זאת אומרת, היום ההבדל הוא בין כאלה שיש להם 12 לימודים.
יהודית קינג: בארצות-הברית ההבדל מבחינת שכר הוא בעצם בין כאלה שיש להם לפחות השכלה של קולג' חלקית לעומת כל השאר.
יהודית קינג: בשכר ואינדיקציה לעבודות טובות.
יהודית קינג: זה אחד הקריטריונים שמשתמשים בהם לעבודות טובות.
יהודית קינג: תראו שכיום בקרב הצעירים כבר אין לנו גילאי 22-25 ותראו את ההבדל, בכוונה לקחתי 22-25 ולעומתם אלה שטיפה יותר מבוגרים בהם 26-30 ותראו כבר את ההבדל.
יהודית קינג: אפס שנות לימוד בקרב גילאי 22-25, אין אנשים שיש להם אפס שנות לימוד.
יהודית קינג: בקרב אלה שטיפה יותר מבוגרים, יש בכל זאת 7 אחוז.