GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דפני מושיוב: אני לא נתקלתי באפליה כלפי עולה; אלא אם יש מקרה פרטי, ובאמת מותר וחשוב שיעלו אותו לסדר היום, אבל אני לא נתקלתי באפליה כלפי עולה שאמרו לה שאין תקציב, והיא צריכה לצאת.
דפני מושיוב: אני ציינתי שחסר מקום – חסר מקום במקום כמו "צופיה" וגם לנערות אחרות במצוקה.
דפני מושיוב: המקומות האלה זה דיני נפשות, והלוואי שהיה תקציב.
דפני מושיוב: חשוב לציין שבחלק מהסעיפים לא נוצרו סעיפים לעולים מפני שלא חשבו בנושא של סמים או אלימות במשפחה- -
קולט אביטל: אבל זה לא חדש, זה קיים כבר כמה שנים.
דפני מושיוב: נכון.
דפני מושיוב: ולהוציא סעיף זה מאוד קשה.
דפני מושיוב: לכן הטיפול קיים, ואפילו יש מקומות שבסך-כול התקציב לא מבחינים בין ילד כזה או אחר, אלא המדיניות היא לתת שירות אוניברסלי.
דפני מושיוב: מה שאנחנו עושים בתוך השירות האוניברסלי זה לדאוג לדרכי התערבות שהן רגישות תרבות, אל"ף בהכשרת העובדים הסוציאליים, בי"ת בשימוש בעובדים סמך-מקצועיים ובפיתוח מתודות התערבות בעבודה סוציאלית.
דפני מושיוב: המקצוע הזה פותח במערב, הוא לא מותאם לחברות מסורתיות שלא היגרו, אלא חיות בתוך החברה שלנו, וזה אחד המחדלים של בתי הספר לעבודה סוציאלית בתחום המחקרי.
דפני מושיוב: יחד עם זה, לאט-לאט נוצרות מתודות חדשות גם בארצות המערב.
דפני מושיוב: סך הכול המהגרים מגיעים מהחברות המסורתיות למרכז אירופה, למערב אירופה, לארצות-הברית ולאוסטרליה, ואנחנו לומדים ומפתחים גם שם.
דפני מושיוב: המשרד בשיתוף עם משרדים אחרים, גם עם משרד הקליטה וגם עם המשטרה מצא את הקרקע היותר נוחה לשיתוף פעולה באשלים ששם מפתחים את התוכניות הנוספות לעולים יחד עם המגזר השלישי.
קולט אביטל: אתם בעצם נותנים תשובה באמצעות אשלים?
דפני מושיוב: ברמת המטה, מלבד המפגשים שהמנכ"ל הוסיף – למנכ"ל הקודם הייתה מדיניות של הפרטה; 75% מהשירותים במשרד הרווחה מופרטים- -
קולט אביטל: לא בטוחה שזה רעיון כל-כך נפלא.
קולט אביטל: במדינת רווחה כמו מדינת ישראל- -
קריאה: מדינת רווחה לשעבר.
קולט אביטל: את צודקת, לשעבר.
קולט אביטל: בשבדיה שהיא לא מדינה ענייה ומסכנה, יש גם קפיטליזם, אבל רמת השירותים שניתנים לכולם היא גבוהים מאוד, גם למהגרים.
קולט אביטל: אם מסתכלים על מה שעשו בצרפת לעומת מה שעשו בשבדיה כשהחליטו לקלוט אנשים קליטה קהילתית, רואים שבטיפול נכון ובמשאבים של הרווחה יש הצלחה.
קולט אביטל: לכל מהגר שם הצמידו מטפל אישי, כל ילד מקבל שיעורי שפה בביתו; ודבר מדהים שהם עשו – כיוון שיש להם "עולים" או מהגרים שהגיעו לשם מאפריקה ואף על פי שבשבדיה הטיפול בסמים מאוד נחרץ לכמה מזקני השבט מאפשרים לייבא כל שנה 40 קילו מהסם שהם צורכים.
קולט אביטל: והכול עובר שם על מי מנוחות, ויש אינטגרציה בתוך החברה.
קולט אביטל: רוצה להתייחס למה שנאמר פה ולראות אם אפשר ליצור שוב זיקה בין הארגון לבין מה שאתם עושים?
דפני מושיוב: אנחנו היום משרד שהשר בו הוא ראש הממשלה.
דפני מושיוב: המשרד עומד בפני פיטורים מאוד גדולים, ודחו את זה בינתיים בחודשיים.
דפני מושיוב: זה חלק מהמצב עכשיו.
דפני מושיוב: המקום שיש בו פעילות עקבית ומקצועית, לא פוליטית ולאורך זמן הוא המקום באשלים- -
קולט אביטל: כיוון שאני לא ישבתי על ספרי התקציב, אני מבקשת שמישהו יעביר אליי מה חסר בסעיף התקציבי הזה כדי שאני אדע כמה חסר.
קולט אביטל: התקציב לא יעבור לפני פיזור הכנסת, אבל אולי בכנסת הבאה אפשר לעשות - - -
דפני מושיוב: אני אשמח אם תהיה השפעה, זה לא רק בתקציב הזה.
דפני מושיוב: כשישבתי על נושא קליטת העולים מאתיופיה שיבואו עכשיו ודיברתי על המצוקות שקיימות, אמרו לי אנשי משרד האוצר שמספר מקרי ההתאבדות מתאים לסטטיסטיקה.
קולט אביטל: אנשים אובייקטיביים.
דפני מושיוב: אנחנו נמצאים במקום מאוד קשה, ועד היום לא תוקצבנו בנושאים האלה.
דפני מושיוב: זה לא רק התקציבים האלה; אנחנו צריכים להסתכל על ילדים, על נוער, על משפחות, על זקנים, על חולים ועל חד-הוריות.
דפני מושיוב: את יודעת שלמשרד הרווחה אין סעיף תקציב בנושא של אמהות חד הוריות?
קולט אביטל: זה אני יודעת.
דפני מושיוב: הדיון הוא אמנם דיון על נוער, אבל גם הילדים שייכים, והנוער הוא חלק ממשפחה וחלק מקהילה.
דפני מושיוב: לכן הדיון צריך להיות על סך-כול תקציבי הטיפול בעולים במשרד הרווחה מול האוצר ולהיאבק גם על המקום המיוחד של הטיפול בבני נוער.
ואדים בלומין: אנחנו אגב מסכימים לגבי העניין ההוליסטי, כי הטיפול בנוער חייב לכלול את הנושא המשפחתי.
ואדים בלומין: בוודאי יש מצוקות אחרות במשרד, אבל אנחנו לא נוכל לנסות לפתור ולקדם את כולן.
ואדים בלומין: לכן ההצעה לבחון את הדברים ברמה של תקציב, ואיך המשרד מעריך את החסרים החריפים ביותר ראויה.
מילנה יערי: ואנחנו נשמח להיות שותפים לזה.
ואדים בלומין: ואז נעבוד גם מול משרד האוצר כדי לקדם את הדברים.
ואדים בלומין: ניסינו לצמצם את הדיון הזה רק לסוגייה של כספים ומשאבים, ויש פה גם סוגייה מהותית יותר של מדיניות המשרד.
ואדים בלומין: זה נכון מה שדפני אומרת על אוסטרליה ועל מצב המחקר עד היום, אבל זה לא אומר שלא כדאי לבחון שינוי, במיוחד בגלל המצב המוצהר שהמשרד אומר שהוא נותן שירות אוניברסלי.
ואדים בלומין: זה גם לא מספיק.
נגיסט מנגישה: אני מאוד שמחה לשמוע מסוזי שיש ירידה בפשיעת נוער עולה מאתיופיה, אבל אם אנחנו נראה 720 נערים - -
סוזי בן ברוך: תיקון - לא 720, למעלה מ- 1400.
סוזי בן ברוך: יש הנחת עבודה שיש תביעה לפני זה.
סוזי בן ברוך: בכל תיק סמים, למשל, יש בין 3 ל- 100 תיקים.
נגיסט מנגישה: עוד יותר חמור.
נגיסט מנגישה: לכן המצב של נוער עולה מאתיופיה הוא חמור ביותר.
נגיסט מנגישה: אם מתוך 1.3% מכלל הנערים מספר כזה של עולים מאתיופיה מעורב בפשיעה זה חמור ביותר.
נגיסט מנגישה: אנחנו עובדים בשטח כבר שנה שנייה.
נגיסט מנגישה: אנחנו ממקדים את כל המאמצים בסיוע של נוער בבית-ספר ונוער במצבי סיכון.
נגיסט מנגישה: כרגע יש כ- 4500 בני נוער בתוכנית שלנו שמקבלים סיוע לימודי בהכנה לבגרויות, וזה כולל ארוחות צוהריים.
נגיסט מנגישה: יש לנו מרכזים לאיתור ולטיפול בנוער במצבי סיכון ב- 5 יישובים, ואנחנו מתרחבים ל- 13.
נגיסט מנגישה: אנחנו מקבלים דיווחים מאוד קשים מההורי; המצב הכלכלי של ההורים מאוד קשה, אפילו קשה ביותר.
נגיסט מנגישה: העוני מתגבר, אף אחד לא דואג לצורכיהם של אותם ילדים בעלי צרכים, ולכן יש קושי רב.
נגיסט מנגישה: שמעתם מדפני שמספר מקרי ההתאבדות של נערים עולים מאתיופיה הוא גבוה ביותר; שלשום התאבדה נערה שלומדת בפנימייה בפתח-תקווה.
נגיסט מנגישה: לכן כמעט כל שבוע-שבועיים אנחנו מתאבלים על כל אחד שמתאבד, והאלימות גדולה ביותר.
נגיסט מנגישה: יחד עם זאת התקציב לנערים עולים הולך ויורד.
נגיסט מנגישה: המענים לא נותנים לנערים תשובות מתאימות.
נגיסט מנגישה: אני יודעת מחבריי במשרד הרווחה ובמשרד הקליטה על המאמץ לקבל תקציבים, אבל המענים לא נכונים, ואין תשובות לבקשות של כולם.
נגיסט מנגישה: אני רוצה לבקש מיושבת ראש הוועדה.
נגיסט מנגישה: נושא התאבדויות הנערים לא צריך להיות על סדר היום של עולי אתיופיה בלבד, זאת זעקה של עם ישראל וזעקה של כל המשרדים.
נגיסט מנגישה: לכן אני מבקשת בדיקה דחופה של המניעים העיקריים ואיזו תוכנית טיפול מיוחדת אפשר לעשות כדי לעצור את המצב הזה.
נגיסט מנגישה: יש עלייה בדרך של 300 ל- 600 עולים חדשים מאתיופיה- -
קולט אביטל: את יכולה לתת לנו מושג על ממדי התופעה?
נגיסט מנגישה: לקחנו פסיכולוג שמתמחה בהתאבדויות.
נגיסט מנגישה: הוא מגבש כרגע מסמכים, ואנחנו נעביר לשותפים שלנו בפרויקטים ולוועדה מספרים וסטטיסטיקות.
נגיסט מנגישה: לעדה אין מענה, התאבדויות של נערים והתאבדות בכלל זאת תופעה לא מוכרת באתיופיה.
נגיסט מנגישה: זאת תופעה חדשה, אנשים במנהיגות הרוחנית עוסקים רבות בכך, אבל לא יכולים לעצור את זה.
קולט אביטל: פסיכולוגים צריכים לתת מענה לזה.
קולט אביטל: מנגיסט מנגישה: זאת בקשתי מטעם הפרויקט.
קולט אביטל: הפרויקט יעשה כל המאמצים ללמוד, ולהביא גם-כן יחד עם כולם אולי אור בקצה המנהרה.
קולט אביטל: משרד החינוך, בבקשה.
עמיהוד בהט: יש פה 3 רמות בפעולה של משרד החינוך נושא של נוער בסיכון ובסכנת נשירה; יש פה הפעולה הדחופה של שיתוף פעולה בין-משרדית או עם גופים חיצוניים אחרים שנועדה לעניין הזה.
עמיהוד בהט: כלומר, משרד החינוך והקליטה עובדים גם במסגרות של סיכון-סיכוי ועוד תוכניות אחרות שמנכ"לית משרד הקליטה יזמה, והמשך דרך הפרויקט הלאומי שמשרד החינוך הוא חלק גדול ממנו, ונמצא בסדר היום שלו כל הזמן, והמשך דרך היחידה לקידום נוער.
עמיהוד בהט: אגב, בכל התקציב של משרד החינוך יש תקציב ייעודי לעולים ובתוך זה לנוער בסיכון.
קולט אביטל: מה התקציב?
עמיהוד בהט: אנחנו מעבירים לקידום נוער כ- 2.5 מיליון שקל בשנה לצורך הפעלת מדריכים ייעודיים, גם יוצאי אתיופיה וגם יוצאי חבר העמים, ברשויות המקומיות על-ידי היחידה לקידום נוער, ואותו דבר בביקור סדיר.
עמיהוד בהט: יש גם מערך שלם של השתלמויות - -
קולט אביטל: לא הבנתי, אפשר להסביר לי מה זה?
עמיהוד בהט: זה באשר ליחידה לקידום נוער שמקבלת מאתנו כ- 2.5 מיליון שקל לצורך הפעלת מדריכים ייעודיים.
עמיהוד בהט: אנחנו גם שותפים למערך השתלמויות שלם של כוח האדם המקצועי ביחידה לקידום נוער.
עמיהוד בהט: כשנשאלנו בוועדה שעסקה בנשירה בראשותה של חברת הכנסת לשעבר תמר גוז'נסקי, והגענו לנשירת עולים, כשבאו לדבר קציני משטרה לקידום נוער היא הושיבה את כולם ואמרה, זה לא העיקר, העיקר הוא מה אתם עושים כדי למנוע את כל הדברים האלה.
עמיהוד בהט: אז הייתי צריך לתת שם סקירה כללית, והאמת היא שבטריטוריה שלי במשרד יש פעולות רבות מאוד והרבה מאוד כסף.
עמיהוד בהט: בראש ובראשונה, תוכנית מערכתית ב- 150 חטיבות-ביניים בארץ- -
קולט אביטל: אתה בעצם אומר שמניעת נשירה היא כבר נדבך ראשון למניעת פשיעה.
עמיהוד בהט: בוודאי.
קולט אביטל: אבל מה אתם עושים כשהילדים כבר נשרו ומסתובבים ברחובות והולכים למכולת השכונתית וקונים את הוודקה?
עמיהוד בהט: יש כאן שתי פאזות: פאזה של פיתוח מערכת הלימודים שעליה אני יכול לתת סקירה, והיחידה לקידום נוער שעוסקת בכל מה שנמצא צפונה, מילד שנשר כבר.
עמיהוד בהט: מה שנמצא בתפר זה היחידה לביקור סדיר שהיא תחילת הדרך לקראת הנשירה – נשירה סמויה – ובהמשך.
עמיהוד בהט: יש פה שלושה שלבים.
עמיהוד בהט: בשלב המוקדם יש מטרות רבות שמטרתן לקחת את הנוער שיש בו אחד או יותר מגורמי הסיכון לנשירה ולעסוק בו בכל חטיבות הביניים בארץ.
עמיהוד בהט: לדוגמה, יש לנו כבר הכפלה של מספר המגשרים ועוד כל מיני אלמנטים שמטרתם לעצור.
קולט אביטל: בהכפלת מספר המגשרים קרן קרב משתתף?
עמיהוד בהט: מגשרים בארץ מופעלים בידי 5 גורמים: המשרד עבר מ- 23 מגשרים ל- 41 תוך שנה וחצי.
עמיהוד בהט: הפרויקט הלאומי עומד להעסיק עוד כ- 20 מגשרים והעסיק 6 מגשרים בשנה שעברה.
עמיהוד בהט: בקרן קרב יש בערך 20 מגשרים, עמותת פידל העסיקה מתרומות עוד כ- 8 או 10 מגשרים.
עמיהוד בהט: מנגיסט מנגישה: עמותת פידל מכשירה מגשרים שמפעילים היום את כל המערכת.
עמיהוד בהט: זאת אומרת יש קרוב ל- 100 מגשרים שמועסקים.
עמיהוד בהט: גם גני הילדים התחילו לקבל מגשרות, במיוחד בגני הילדים עתירי העולים.
עמיהוד בהט: 20 משרות שמשרד החינוך מעסיק בגני ילדים עתירי עולים, וביישובים שיש בהם- - - פועלות מגשרות מטעם התוכנית.
עמיהוד בהט: גם הג'וינט שותף, אגב.
עמיהוד בהט: הכול בוועדת תיאום אצלנו במשרד.
עמיהוד בהט: יש עוד פעילויות שונות שאני לא ארחיב עליהן כרגע.
עמיהוד בהט: בשלב הבא נמצא הביקור הסדיר שתפקידו לעסוק בנושא של נוער שנמצא בנשירה סמויה; השלב השלישי הוא קידום נוער, שעליו דיברתי בתחילת הדברים.
עמיהוד בהט: חיים להב לא נמצא כאן, אבל לו יש הידע של כל מה שקשור לכך, מהילד שנשר כבר דרך תוכניות שיקום כאלה ואחרות והמדריכים הייעודיים.
דבורה מרחבי: אני רוצה קצת לסבר את האוזן.
דבורה מרחבי: זה נשמע "לא נורא" אצלנו.
דבורה מרחבי: אני אשווה את הנשירה של ילדים עולים לעומת נשירה של ילידי הארץ.
דבורה מרחבי: בממוצע 4.8% מכלל ילידי הארץ נושרים ממערכת החינוך בסביבות ט-י"ב; ילדים צעירים יש מעט מאוד מקרים, ואז שירותי הרווחה מעורבים בכל מקרה.
דבורה מרחבי: אני אפילו אגיד י"א-י"ב משום שעד תום חינוך חובה הנשירה היא קטנה מאוד.
דבורה מרחבי: הנשירה בקרב האתיופים היא 5.2%, שזה חמור מאוד בעיניי.
דבורה מרחבי: מנגיסט מנגישה: באיזה גילאים?
קולט אביטל: ט-י"ב.
קולט אביטל: מנגיסט מנגישה: אז מדוע יש נשירה של 25% מהתלמידים שמגיעים לכיתה י'-י"ב?
דבורה מרחבי: זה לא ידוע לי.
דבורה מרחבי: אני אבדוק את זה.
קולט אביטל: היא אומרת 25%, ואתם אומרים 5%.
קולט אביטל: איפה נשרו 20%?
קריאה: 25% זה נשירה סמויה.
דבורה מרחבי: נכון, זה משהו אחר.
דבורה מרחבי: עולי ברית המועצות יש 6.3%, ואני מדברת על נשירה גלויה, כלומר ילדים שהגוף שלהם לא נמצא בבית-הספר.
דבורה מרחבי: מנגיסט מנגישה: אני גם מדברת על נשירה גלויה - 25% לא מסיימים את 12 שנות לימוד.
עמיהוד בהט: ישנן גישות שונות לדרך שבה מודדים נשירה.
עמיהוד בהט: ההבדל בין 25% ל- 5% הוא לא הבדל קטן, אבל השאלה היא מה לוקחים בחשבון ומה לא.
עמיהוד בהט: בלשכת המנכ"לית שלנו היו דיונים ארוכים בזמן האחרון על נשירה.
עמיהוד בהט: למשל, ילד שעבר מבית-ספר אחד לבית-ספר יותר טוב, חלקים מסוימים במערכת רואים את זה כנשירה לא במובן הרגיל - -
קולט אביטל: אם אנחנו יודעים ש- 25% ילדים אתיופים לא מגיעים לבית ספר, זה לא משום שהם הולכים לבית ספר יותר טוב.
עמיהוד בהט: לא, אני לא אמרתי את זה.
עמיהוד בהט: אני נתתי דוגמה לשיטות שונות של חישוב.
עמיהוד בהט: צריך לבוא מומחה לעניין להסביר את הגישות השונות, ואז הכול יהיה ברור.
עמיהוד בהט: אני הופתעתי בדיוק כמו כולם לשמוע על הפער הזה, אבל אלה פשוט שיטות שונות לחלוטין.
30095: עמיהוד סיפר על מה שעושים הארגונים הלא ממשלתיים.
30095: במשרדי הממשלה אין תקציבים, והם לא עושים מספיק, נגיד את זה באופן ברור.
30095: אנחנו יודעים שמשרד הקליטה, משרד החינוך ומשרד הרווחה יכולים לעשות, אבל הם מדברים יותר על הארגונים הלא-ממשלתיים שעושים מה שאפשר מהתרומות.
30095: זאת לא הדרך לברוח מאחריות.
30095: אחת הסיבות להתאבדות בקרב נוער אתיופי הוא הקונפליקט בין ההורים לבין הילדים, בין המסורת לבין המודרניות.
30095: מה משרד החינוך, משרד הקליטה ומשרד הרווחה עושים כדי להכשיר את ההורים לקבל את המציאות?
30095: אין.
עמיהוד בהט: למה אין?
30095: בבוקר התעכבתי כדי לטפל בילד שיושב בבית מאז התחלת שנת הלימודים, אין לו מסגרת.
30095: האמא מסתובבת בכל מקום, ואין לה מענה.
30095: הוא יושב בבית.
30095: 10 ילדים מחטיבות ביניים בבית שמש מסתובבים בבית.
30095: מה אתה אומר על זה, עמיהוד?
עמיהוד בהט: אני אומר שיש עשרות תוכניות לדרבן פעולה של הורים, גם במשרד החינוך וגם במשרד הקליטה.
דבורה מרחבי: אני רוצה להמשיך את דבריי.
דבורה מרחבי: גם לגבי ילדים ישראלים, לצערי, אין חוק חינוך חובה בכיתה י"א-י"ב.
דבורה מרחבי: אין דרך לכפות על הורים ועל נערים ונערות להגיע לבית-הספר; ויש רבים שב-י"א י"ב נותנים בעיטה גדולה ולא רוצים ללמוד.
דבורה מרחבי: זה לא מכיוון שטוב להם בבית-ספר, אני לא רוצה לנקות את המערכת, כי כפי הנראה לא טוב להם שם, והם מצביעים ברגליים – אבל זאת עובדה.
דבורה מרחבי: אנחנו באמת משתדלים לעשות הכול בעבודת המניעה.
דבורה מרחבי: חבל שחיים להב לא כאן כדי להגיד מה עושים אחרי שהילדים יוצאים.
דבורה מרחבי: בין השאר יש לנו קציני ביקור סדיר במקומות שיש בהם הרבה עולים.
דבורה מרחבי: השתדלנו לקלוט קציני ביקור סדיר מהעדה האתיופית- - מנגיסט מנגישה: כמה עולי אתיופיה הם קציני ביקור סדיר?
דבורה מרחבי: 15.
מילנה מרחבי: כמה דוברי רוסית יש?
דבורה מרחבי: יש קצת פחות קציני ביקור סדיר מעולי חבר העמים מאשר מאתיופיה.
מילנה יערי: זה בגלל הצרכים בשטח?
דבורה מרחבי: במידה רבה אני חושבת שזה בגלל הצרכים בשטח.
דבורה מרחבי: נדמה לי שהמרחק והמנטליות הם יותר קשים כשמדובר על עולי אתיופיה מאשר על עולי חבר העמים; גם המוטיבציה ללמידה היא יותר גדולה בקרב עולי ברית המועצות, יותר קל לחבר אותם לדברים למרות הקשיים.
דבורה מרחבי: יש לנו תוכניות למניעת נשירה; מועדוניות משפטיות טיפוליות בשיתוף משרד העבודה והרווחה, תוכנית מל"א – מרחב למידה אחר, אומ"ץ, מנ"ע – בכל התוכניות האלה למניעת נשירה שיעור הילדים האתיופים הוא שיעור גבוה מאוד לא בגלל החלטה מראש לקחת ילדים עולים, אלא משום שהצוות החינוכי מחליט לקחת את הילדים שנתפסים על-ידי הצוות החינוכי כילדים בסיכון הגדול ביותר, עם הציונים הכי נמוכים, עם היעדרות מבית-הספר, עם מאפיינים סוציאליים קשים בבית וכדומה.
דבורה מרחבי: לא הפלא ופלא, שיעור הילדים האתיופים בתוכניות שלנו הוא גדול מאוד, מעבר לשיעורם באוכלוסייה.
דבורה מרחבי: זה בטח לא פוליטקלי-קורקט להגיד, שלמחלקה לביקור סדיר ולמניעת נשירה במשרד החינוך אין מספיק כסף ומשאבים לטפל בכל הילדים שהם בסיכון לנשירה – ילידי הארץ כמו גם העולים החדשים.
דבורה מרחבי: על כל ילד שמתקבל למועדונית, נשארים 10 ילדים בחוץ – מכל הגוונים ומכל הצבעים.
דבורה מרחבי: זה קורה גם לילדים לא יהודים, כמובן, ילדים ערביים וכדומה.
דבורה מרחבי: כך גם בתוכניות אחרות.
דבורה מרחבי: יש תוכניות יפות מאוד, לא מספיק.
דבורה מרחבי: שהכנסת תלחץ.
קולט אביטל: אני רוצה להביא לידיעת
קולט אביטל: כם נתונים שמופיעים בספר "ילדים עולים בישראל - 2004" שפורסם בידי המשרד לקליטת העלייה והמועצה הלאומית לשלום הילד – אני מבינה שבזמנו זאת הייתה עבודה שעשתה המועצה לשלום הילד עבור משרד הקליטה.
קולט אביטל: לפי הנתונים, הנשירה בכיתות ט' היא 14%, 13%, 17%.
קולט אביטל: הכיתה הקריטית שבה נושרים הכי הרבה היא י"א – 22.4%.
קולט אביטל: זה ירד קצת בתשס"ב ושוב עלה.
קולט אביטל: מנגיסט מנגישה: ב- 2005 יש ממצאים חדשים, של 25%.
קולט אביטל: אני אעביר אותם בפקס.
ירון מנשה: לפי מכון ברוקדייל של הג'וינט, עיקר הנשירה היא דווקא בכיתה ט' – 7.5%, אבל תלמיד שנושר באמצע הלימודים המערכת לא סופרת אותו, וכשהוא מגיע לכיתות י"א-י"ב גם אם הוא לא נמצא המערכת לא סופרת אותו בתור מי שנשר כי זה לא חוק חינוך חובה, וכך מגיעים ל- 25, ואפילו ל- 30%.
קולט אביטל: אנחנו לא עומדים על קוצו של יוד, לכן אני מציעה לתת את הנתונים הנכונים.
עמיהוד בהט: כידוע לך, אני לא ממציא לוועדה שום נתון.
עמיהוד בהט: אני מבקש שיבוא מישהו מהמשרד שעוסק בנושא הזה, ויסביר בדיוק את 5% נשירה כדי שהוועדה תדע שלא נאמרו כאן דברים לא נכונים.
קולט אביטל: זה קריטי גם מסיבות אחרות, כי אם אנחנו אומדים את מלוא התופעה ואומרים מה בדיוק ממדי התופעה, יש לנו דרך אחרת לפנות למשאבים ולעזרה.
קולט אביטל: אם זה 5% זה מתבטא בהרבה פחות תקציבים, אז בואו נהיה קצת יותר רציניים בעניין הזה, אף אחד לא מנסה ליצור פאניקה.
קולט אביטל: אחרי מערכת הבחירות ראש הממשלה צריך לקבל נתונים אמיתיים וכדאי שכולנו שנדע למה להתייחס כשאנחנו מדברים על סדרי עדיפויות.
עמיהוד בהט: אני רק אומר שכדאי לברר את המושג "אחוזי נשירה", כי יכול להיות שמתייחסים למושג הזה בצורה שונה, ולכן המספרים שונים.
דבורה מרחבי: ילד שנושר הוא עולם ומלואו, זה חורבן הבית.
דבורה מרחבי: ילדים שהתחילו במסגרת בית-ספר גם אם הם ילדים חלשים וגם אם יש בו נשירה סמויה הם שייכים לקונצנזוס, וברגע שהם בחוץ זה פשוט חמור מאוד, זאת הרגשת דחייה וניכור, הם נכנסים לדיכאון, המשפחה מרגישה מאוד רע.
דבורה מרחבי: לא צריך לשכנע אותי מה פירוש ילד נושר.
דבורה מרחבי: בכל פעם אנחנו מבקשים מכל הארגונים שעוסקים בעולי אתיופיה, שאומרים שכל-כך הרבה ילדים נושרים – ואני רוצה כל-כך לדאוג לזה – אנא, תנו לנו רשימות של ילדים לפי יישובים, אני מוכנה לבדוק את זה .
דבורה מרחבי: בחיים לא נתנו לנו.
דבורה מרחבי: מנגיסט מנגישה: קציני ביקור סדיר שמיישמים את החוק לא מיישמים באמת על עולי אתיופיה.
דבורה מרחבי: המחלקה שלך לא מפעילה את החוק גם כלפי ילדים שנמצאים חודש בבית.
דבורה מרחבי: אף אחד לא מתייחס.
קולט אביטל: כדי שיתייחסו הם צריכים רשימות.
קולט אביטל: מנגיסט מנגישה: הם יודעים, מקבלים רשימות.
סוזי בן ברוך: מתחילת השנה נפתחו 14 תיקים בגין אי קיום חוק חינוך חובה.
רימה גלקין: רוצה להציג את התפיסה של שפ"י.
רימה גלקין: כל ילד עולה חדש זכאי לקבל התערבות חינוכית טיפולית מניעתית שמותאמת לצרכיו הייחודיים.
קולט אביטל: איך ההורים יודעים את זה?
רימה גלקין: אני אדבר על זה.
רימה גלקין: זה פועל גם כלפי עולה חדש מחבר העמים, ילד עולה חדש מאתיופיה או מכל מדינה אחרת.
רימה גלקין: לכן ביחידה למניעת שימוש בסמים ובאלכוהול כבר שנה שנייה פועל צוות רב-תרבותי, שאני הייתי הראשונה בו, ואני ממשיכה.
רימה גלקין: יש לנו גם נציג אתיופי, והמטרה היא פיתוח תוכניות מניעה שמותאמות למנטליות ולצרכים מיוחדים של ילדים עולים; והמטרה הנוספת היא הכשרת צוותים חינוכיים כי אנחנו לא יכולים להחליף את כל הצוותים החינוכיים שעובדים.
רימה גלקין: נכון ששפ"י יחד עם משרד החינוך והקואליציה למען נוער עולה בסיכון קידמנו קורס להכשרת יועצים חינוכיים בקהילות השונות, אבל אי-אפשר להחליף אלפי אנשים שעובדים עם נוער.
רימה גלקין: לכן הוחלט להכשיר אנשי מקצוע שעובדים עם נוער עולה, ולא תמיד יודעים על הצרכים הייחודיים ועל המנטליות של ילדים עולים.
רימה גלקין: השנה אנחנו מתחילים בפעילות של הרצאות אצל עמיהוד בקורס של מורים שמלמדים ילדים עולים, מגשרים, מב"סים, קב"סים – כל מיני עובדים ומדריכים בשפ"י במטרה להביא את האפיונים הייחודיים של נוער עולה, את הסיבות להתנהגות הסיכונית.
רימה גלקין: כמו-כן הכנסנו השנה גם התייחסות להבדלים מגדריים.
רימה גלקין: כי להתערב ולטפל בילדים עולים שהם בנים, זה שונה מטיפול בבנות.
רימה גלקין: עד היום הדברים האלה לא עלו, והתברר שיש התערבות אחרת וצריכים להיות מודעים לזה.
רימה גלקין: זה אחד הנושאים שעלו ביום עיון של שפ"י – התנהגות סיכונית, כולל התנהגות סיכונית של נוער עולה מנקודת מבט מגדרית.
קולט אביטל: אם סטודנטית מחליטה ללכת למכללה להוראה, האם קיים כבר מקצוע איך מטפלים בעולים?
עמיהוד בהט: לצערי, לא, ובוודאי לא בלימודים הסדירים לקראת קבלת תעודת הוראה.
קולט אביטל: אתם הייתם בעניין הזה אם הייתם יכולים.
עמיהוד בהט: אנחנו עושים, וישנה כבר התקדמות.
עמיהוד בהט: באוניברסיטת תל-אביב בלימודי התואר הראשון היה קורס של פרופ' אילנה שועלי; יש כבר תואר שני במכללת לוינסקי בנושא של הוראה לחינוך רב-לשוני; גם במכללת אחווה יש קורסים בנושא הזה.
עמיהוד בהט: יש פריצות דרך, אבל להגיד שמשרד החינוך תבע את זה כחלק מהקוריקולום – עדיין לא.
רימה גלקין: דבר נוסף שחשוב להגיד הוא שכל הפעילות של שפ"י מגובה במחקרים שנעשו בארץ, כולל מחקר מקיף שלי שסיימתי לפני כמה חודשים ובמחקרים שנעשו בברית-המועצות.
רימה גלקין: מתברר שלפעמים אנחנו טועים כשאנחנו מנסים להסביר התנהגות של ילדים עולים מברית המועצות דרך התפיסה האמריקנית במחקרים שנעשו בארצות-הברית.
רימה גלקין: לגבי ההכשרה, יש מצוקה בשטח.
רימה גלקין: למשל, ממש לפני שבוע פנתה אליי ד"ר רבקה לזובסקי ממכללת בית-ברל שעוסקת בהכשרת יועצים חינוכיים בבקשה להעביר שם כמה קורסים וסדנאות לאנשים שבעוד כמה חודשים ייצאו לשטח, בדיוק בנושא הזה.
רימה גלקין: כנראה, המצוקה קיימת, וכל איש חינוך שנכנס לכיתה צריך להיות מודע לתרבות שלו ולרב-תרבותיות בכיתה, אחרת אנחנו לא נצליח להגיע למה שאנחנו רוצים.
עמיהוד בהט: רק כדי לסבר את האוזן, במסגרת חטיבות הביניים אנחנו מקיימים ב- 200 חטיבות תוכנית שנקראת שע"ל - הוראת עברית לעולים יותר ותיקים בארץ.
קולט אביטל: אבל אתה מדבר על הוראת עברית.
עמיהוד בהט: הוראת עברית לעולים.
קולט אביטל: אנחנו מדברים על גישה של מורים לציבור של עולים.
עמיהוד בהט: אני יודע.
עמיהוד בהט: השנה עשינו שדרוג לליווי ולהנחיה של התוכנית הזאת, ו- 7 מכללות בארץ משתתפות בתוכנית, כולל בהוראה רב-תרבותית.
דפני מושיוב: אתמול הייתי בבית הספר לעבודה סוציאלית בבר אילן ושוחחתי עם פרופ' חיה יצחקי.
דפני מושיוב: כבר תקופה מאוד ארוכה אין קתדרה בין-תחומית לנושא טיפול בעלייה.
קולט אביטל: עושים את זה ברופין בקורסים מן המניין, זה בחיתוליו שם.
דפני מושיוב: בדיוק.
דפני מושיוב: הנושא לא מוצג מספיק בפני תורמים לאקדמיה, ולצערי, זה גם לא כל-כך סקסי, משום מה לשם לא מגיעים משאבים.
קולט אביטל: אם בעוד 20 שנה יהיה פה משבר חברתי והתנגשות בין קבוצות כאלה ואחרות פתאום ייזכרו.
דפני מושיוב: זה נושא שצריך להמשיך להעלות אותו כלובי ציבורי בכלל בחברה.
מילנה יערי: יש לי שאלה לעמיהוד ולדבורה; התבלבל לי נושא הנשירה.
מילנה יערי: אני מבינה שיש הרבה מאוד תוכניות שמטפלות בנושא הזה, עכשיו אנחנו עוסקים באיסוף נתונים מהשטח ורצינו לפרסם דוח בעוד חודש.
מילנה יערי: השאלה היא עד כמה יש לכם בדיקה של אפקטיביות, והאם במשך השנים אתם רואים ירידה בנתוני הנשירה – לא משנה האם זה 5% או 25%, ועד כמה הקהילה שותפה בתהליך מניעת הנשירה?
עמיהוד בהט: אני אשמח להסביר בהרחבה רבה, להפגיש אותך עם היחידה להערכה ומדידה במשרד כדי שהם יגידו לך, כי הם הכינו בסוף השנה שעברה סקר ארצי כדי לראות את המשוב, והייתה להם תחושה ברורה שתהיה השפעה לתוכנית הזאת על צמצום ממדי הנשירה.
קולט אביטל: משרד הבריאות בבקשה.
צילה ויידברג: אני שומעת על כל מיני בעיות שעולות עם נוער, ואני רוצה להוסיף מהזווית של משרד הבריאות ובתי החולים בעיות שלא הוזכרו כאן:
צילה ויידברג: מלבד סמים, גם אלכוהול, אובדנות, הרבה הפסקות היריון, התנהגות מסכנת - -
קולט אביטל: כמה?
צילה ויידברג: אין לי מספרים כאן.
קולט אביטל: בקרב נוער עולה?
צילה ויידברג: כן.
צילה ויידברג: גם מרכזים לטיפול בנפגעי תקיפה מינית.
קולט אביטל: בזה דנו אתמול.
צילה ויידברג: אבל כאן לא שמעתי את זה.
צילה ויידברג: יש הרבה מאוד הפסקות היריון, כך שהנושאים של הסיכון הם רחבים יותר.
דפני מושיוב: הסעיף הזה חסוי בספר התקציב.
קולט אביטל: אתמול במסגרת יום האלימות נגד נשים קיימנו ישיבה מאוד מפורטת בוועדה בנושא עבירות מין, תקיפות מיניות וסיכון לנערות ולנשים.
קולט אביטל: לא היה בזה הבחנה בין נשים לבין נערות, ואולי כדאי לבדוק גם את זה.
קולט אביטל: לצערי הרב, אף על פי שאני מתכוונת לפנות לראש הממשלה בתור השר הממונה על משרד הרווחה, אני לא מאמינה שכל מה שנפנה אליו אתו במסגרת הכנסת הנוכחית יקבל את כל שימת הלב.
קולט אביטל: אבל בכל זאת, ניאבק למען הגדלת התקציבים בעיקר במשרד הרווחה, ולקראת הישיבה בכנסת הבאה נרצה לשמוע על סדרי העדיפויות בטיפולים בנושאים האלה.
קולט אביטל: בינתיים גם במסגרת התקציב המקוצץ הנתון אנחנו קוראים ליותר שיתוף פעולה עם הארגונים משום שהם מבצעים חלק גדול מהעבודה.
קולט אביטל: אנחנו נפנה אל ראש הממשלה ולשרת החינוך ונבקש למנות ועדה שתבדוק יותר לעומק את נושא האובדנות.
דפני מושיוב: יש ועדה שגם סגן השר שלנו מינה, היום יש עוד ישיבה.
מנגיסט מנגישה: בנושא של אובדנות עולי אתיופיה?
דפני מושיוב: בנושא האובדנות של עולי אתיופיה אנחנו כבר עובדים הרבה עם נתמר הלל- - מנגיסט מנגישה: למה אנחנו לא מוזמנים?
קולט אביטל: אם כך, את לא צריכה לעשות את זה.
קריאה: איזו ועדה זאת?
דפני מושיוב: זאת ועדה בנושא של טיפול ויצירת קורס לעובדים סוציאליים יוצאי אתיופיה ולא יוצאי אתיופיה, ניתוח מיומנויות התערבות בנושא של - - -
קולט אביטל: האם בוועדה הזאת,
קולט אביטל: שאני לא ידעתי על קיומה, יש ייצוג של הקהילות עצמן.
קולט אביטל: כי אם יש פה הרבה מקרי התאבדות בקרב עולי אתיופיה כדאי לערב גם את הקהילה.
דפני מושיוב: נתמר הלל היא עובדת סוציאלית אחראית, היא מנהלת השירות הפסיכו-סוציאלי בעליית הנוער- -
קולט אביטל: לא נותר לי, אלא להודות לסנ"צ סוזי בן-ברוך.
קולט אביטל: תודה רבה לכולם, תודה רבה לך סוזי.
קולט אביטל: אנחנו רוצים היום לנסות לסכם את נוסח החוק של חבר הכנסת יורי שטרן בקשר לניצולי שואה, תגמולים והטבות ואנחנו מקווים להיות מסוגלים לגמור היום את הניסוח ולעשות מאמץ מאוד גדול להביא את זה לקריאה ראשונה, כדי שלא נהיה מחויבים להתחיל את הכול מהתחלה בכנסת הבאה.
קולט אביטל: ולכן אנחנו צריכים לגמור עד השעה שתיים ולו מן הסיבה שבשעה שתיים אני נפגשת עם האוצר כדי לסכם את החוק השני שנוגע לניצולי שואה, ואז אין לי דרך להישאר פה, החוק הגדול של החזרת הרכוש שעומד לפני קריאה שנייה ושלישית והכול תלוי עכשיו על בלימה על ההסכם שאני אוכל להגיע אליו היום עם האוצר לגבי העלויות של החוק ההוא.
קולט אביטל: אז אני הייתי מאוד מבקשת שננסה להתרכז, יש לנו שני נושאים לפי הערכתי אפשר לגמור את כל הנושאים האלה תוך איזה חצי שעה ואז אנחנו נראה איך אנחנו נעשה מאמצים כדי שהחוק יעלה לקריאה ראשונה.
קולט אביטל: שני הנושאים הם קודם כל, נתחיל מהצד היותר, אני לא יודעת אם לקרוא לזה יותר פשוט, אבל פחות פרובלמאטי והוא ההגדרה של ניצול שואה.
הלית מגידו: הנוסח שמונח בפניכם הוא בעצם נוסח שנועד לנוחיות הוועדה כדי שיהיה איזה שהוא נייר שאפשר באמת להתחיל ולהתגבש אליו.