GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב ששפורטה: אני מבקש להמשיך לתאר מה עשינו לגבי יתר המדינות.
יעקב ששפורטה: מבחינת הביטוח הלאומי, הכנו לגבי המדינות הבלטיות - היות שהן כבר בתוך האיחוד - דוגמת אמנה רחבה.
יעקב ששפורטה: כפי שאנחנו עושים עם יתר המדינות: גרמניה, צרפת, כל המדינות האירופיות במערב אירופה - מדובר על אמנה שכוללת ילדים, אמהוּת, נכות כללית, זקנה ושארים.
יעקב ששפורטה: שלחנו להם פרסומים על מבנה השיטה שלנו, כאשר הרצון של הביטוח הלאומי הוא לבצע ולעשות כמה שיותר.
יעקב ששפורטה: אנחנו מחכים לתשובה.
יעקב ששפורטה: אצלי תשובה זה כאשר אומרים: בואו לשיחות, או אנחנו רוצים לבוא לשיחות.
יעקב ששפורטה: רק שני משפטים.
יעקב ששפורטה: היא תשמח שאני אציג את זה.
רומן ברונפמן: אני יודע שהיא תשמח, ולכן אני רוצה שהיא תענה קודם, ואתה תשלים.
רומן ברונפמן: תודה.
אסתר אפרת-סמילג: אם להתחיל מרוסיה, אל"ף, הנוסח המדויק של הפניות לא זכור לי, אבל כן יכול להיות שהיו פניות.
אסתר אפרת-סמילג: אבל, אני רוצה להגיד דבר נוסף.
אסתר אפרת-סמילג: אני אישית חשבתי שאולי בכל זאת כדאי.
אסתר אפרת-סמילג: אסתר אפרת-סמילג:
אסתר אפרת-סמילג: הערכה שלי - השורה התחתונה, שהרוסים לא היו מעונינים באמת בהסכם אתנו.
אסתר אפרת-סמילג: מה שהם אמרו היה מן השפה אל החוץ, וההוכחה שלי שזאת היתה העמדה הרוסית היא שהגיעה פעם אחת משלחת מרוסיה - האמת היא שאינני זוכרת באיזה נושא - אבל אני ביקשתי לדבר אתם גם על הנושא של ביטוח סוציאלי, אני העליתי את זה אתם, ואני קבעתי אתם פגישה בביטוח הלאומי.
אסתר אפרת-סמילג: התברר שהמטרה של הרוסים היא בכלל לא להגיע אתנו להסכם.
אסתר אפרת-סמילג: מה שהם רצו להבין זה מה מדינת ישראל משלמת לעולים, על מנת שהם יוכלו ללכת הביתה ולהגיד: הנה בארץ, בישראל, העולים מקבלים א',ב',ג', ולכן אנחנו לא צריכים לעשות כלום.
אסתר אפרת-סמילג: זה היה הרושם.
אסתר אפרת-סמילג: מרינה סולודקין: רושם לא נכון.
אסתר אפרת-סמילג: בגלל זה הם רצו לפתוח כאן סניף, כדי שלא לתת?
אסתר אפרת-סמילג: היו"ר רומן ברונפמן: מרינה, תאמיני לי, אנחנו נמצה את כל העניין עד הסוף.
אסתר אפרת-סמילג: אסתר אפרת-סמילג: זה היה הרושם.
אסתר אפרת-סמילג: היו"ר רומן ברונפמן: האם יש בידך התכתבות בנושא?
אסתר אפרת-סמילג: אסתר אפרת-סמליג: אני חושבת שיש לי סיכום פנימי שלי, אני מקווה שאני אמצא את זה.
אסתר אפרת-סמילג: היו"ר רומן ברונפמן: האם תוכלי להעביר לנו את זה?
אסתר אפרת-סמילג: גם מ- 97'-98' וגם משנת 2002.
אסתר אפרת-סמילג: היו"ר רומן ברונפמן: וגם סיכום ביקור של הפגישה.
יעקב ששפורטה: אני מבקש להוסיף על דבריה של אסתר.
יעקב ששפורטה: בשנת 97'-98' אנחנו בדקנו עם מי אנחנו עושים אמנות.
יעקב ששפורטה: אז – ואגיד לכם מה העמדה שלי היום, היא קצת שונה – אמרנו:
יעקב ששפורטה: נעשה אמנה עם מדינה שיש לה מערך ביטוח לאומי אמיתי, והמסר שגם קיבלתי במבדקים עם משרד החוץ, שבעצם הם רוצים לקבל אינפורמציה ולא כל-כך לשלם.
יעקב ששפורטה: אמרנו: אנחנו לא נהיה כלי שבעצם יכול לפגוע באנשים הללו.
יעקב ששפורטה: יעקב ששפורטה:
מרינה סולודקין: אבל ההתרשמויות יותר חשובות.
מרינה סולודקין: ..
יורי שטרן: אני שמעתי בדברייך דבר אכזרי, גברת אפרת, שאינו מתקבל על הדעת בכלל.
יורי שטרן: זאת גם היתה ההתרשמות שלי לאחר שיחה אתך לפני שנים, מר ששפורטה.
יורי שטרן: גם על הנושא הזה של אמנות.
יורי שטרן: אם השיקול הוא האם המדינה תעביר או לא תעביר, זה אולי ההסבר מדוע כל-כך הרבה שנים לא זזו לכיוון הנכון, כי חשבו: אם מדינת ישראל תשלם את אותם מאות הדולרים שאנחנו משלמים בביטוח הלאומי, ולעומת זאת נקבל אולי על מספר גדול של אנשים כמה עשרות דולרים מעטים – כפי שאז היה גובה הפנסיה – אז לא כדאי לנו.
יורי שטרן: אם השיקול שלכם היה נכון ומקובל בפרקטיקה הבין-לאומית, לא היתה לנו אמנה עם אף מדינה, כי כפי שציינת, אנחנו מקבלים מיליארד ו-800 מיליון שקל מחוץ-לארץ, ומעבירים לשם 12 מיליון - - יעקב ששפורטה:
יורי שטרן: - - אזי שום מדינה לא היתה חותמת אמנות כאלה עם מדינת ישראל, כי היתה גם היא אומרת: בשביל מה לנו, אנחנו מקבלים פחות ואנחנו מעבירים הרבה.
יורי שטרן: אבל, עצם השיקול הוא נורא ואיום.
יורי שטרן: מה שהייתם צריכים להעמיד כמטרה זה לדאוג לזכויות של אזרחי המדינה שבאו מחוץ-לארץ, לכך שרצף הזכויות הסוציאליות שלהם יימשך.
יורי שטרן: במקום זה, עשיתם כל פעם מאזן אם מרוויחים או מפסידים, על בסיס לא נכון.
יורי שטרן: גם לא יכולתם לדעת מה הרוסים רוצים לפני שנכנסתם אתם למשא-ומתן.
יורי שטרן: כדי לקבל מידע מה מקבלים העולים, הם היו צריכים לגשת למרכז הסוכנות או למרכז מידע ישראלי במוסקבה ולקבל את כל החוברות – לא היו צריכים לשלוח לכאן שום משלחת.
יורי שטרן: זה פשוט טירוף לראות אותם כך, הם לא עד כדי כך פגומים ומפגרים.
יורי שטרן: יש חומר רשמי של מדינת ישראל.
יורי שטרן: לכן, פשוט אפשר לקבוע שאז פספסתם את ההזדמנות להיכנס למשא-ומתן.
מרינה סולודקין: קודם כל, אני מאוד שמחה שאנחנו יושבים כאן ושומעים דברים, משום שנתקלנו בקיר שהמדינה ומשרד החוץ לא עוזרים בשאלה מאוד חשובה לבוחרים שלנו ולתושבי מדינת ישראל, שהם עולים חדשים מהשטח של ברית-המועצות לשעבר.
יורי שטרן: כי שם מסתובבים פושעים נאצים, צריכים לעקוב אחריהם.
מרינה סולודקין: זה לא זה.
מרינה סולודקין: קודם כל, אני מודה לחבר הכנסת ברונפמן ולחברת הכנסת קולט אביטל על כך שאנחנו מקיימים את הישיבה הזאת, משום שיכולים לעשות תכנון אסטרטגי, ושומעים דברים.
מרינה סולודקין: אני שמחתי מאוד שבביטוח הלאומי יש שינוי בדעות, וסוף-סוף לגבי אוקראינה הם הגיעו למודל חדש מאוד רציני.
מרינה סולודקין: אנחנו כולנו צריכים לתמוך במקצוענות של הביטוח הלאומי בנושא זה.
רומן ברונפמן: הוא לא אמר את זה כך, לא צריך לשנות את המילים שלו, אבל הוא אמר משהו שפגע באמינות ובכנות של מוסדות המדינה.
מרינה סולודקין: אז זה פסול, ואנחנו נכתוב מכתב קודם כול לשר החוץ.
מרינה סולודקין: היו"ר רומן ברונפמן:
מרינה סולודקין: נשמע אותו, משום שצריך לדעת שזה פסול ושיהיו תגובות, וגם נציבות שירות המדינה – כשפוגעים באינטרסים של מאות אלפי אנשים – יכולה להגיד שהאיש לא מתאים לייצג את המדינה בשיחות חשובות.
יורי שטרן: גם לפני 89'.
מרינה סולודקין: זה אותו דין.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב - עם אוקראינה ברור – אולי עם מדינות אחרות כמו לטביה, גם ברור שמדובר באותו מודל.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לשבת בנושא – אנחנו שמרגישים את השטח.
מרינה סולודקין: אני למשל מאוד עמוסה בפניות בנושא פנסיות.
מרינה סולודקין: אתם היום מדברים על רוסיה , והציבור שלי מתקשר יום-יום לגבי קזחסטן.
מרינה סולודקין: דבר נוסף – אינני יודעת אם זאת ביקורת או המלצה – לא להציג בפני הציבור אשליות שאו-טו-טו הכל יגיע, משום שזה גם גורם לתסיסה בקרב הציבור.
מרינה סולודקין: שנית, הלחץ שלנו על הביטוח הלאומי ועל משרד החוץ לעבוד בצורה מקצועית מול דרגים במדינות אלה.
יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד לכל הפקידוּת משפט אחד.
יגאל יאסינוב: האנשים האלה הם מאוד מאוד מבוגרים, חלק מהם כבר לעולם לא יקבלו מה שמגיע להם, את השנים אי-אפשר להחזיר אחורה.
יגאל יאסינוב: שנית, אני מצטער שאיחרתי – יכול להיות שהנושא עלה לפני שנכנסתי.
יגאל יאסינוב: הייתי רוצה לדעת לוחות זמנים, תאריכים.
יגאל יאסינוב: היו"ר רומן ברונפמן:
יגאל יאסינוב: לפני שמשרדי הממשלה יגיבו, מר קלנטירסקי, בשם הליקבידטורים של צ'רנוביל, בבקשה.
אלכסנדר קלנטירסקי: בעלייה שלנו יש שלוש קבוצות שמגיע להן פנסיה, וגם פיצויים: וטרנים, אינבלידים ונפגעי צ'רנוביל.
אלכס מרגולין: השאלות של הסדר הדדי בנוגע לביטוח ויתר הביטחון הסוציאלי – כולל פיצויים לנפגעי אסון צ'רנוביל – צריך להסדיר, במידה והצד הישראלי מעונין, במהלך משא-ומתן בין ישראל לבין רוסיה.
אלכסנדר קלנטירסקי: את המכתב הזה אני נתתי ביד לסמנכ"ל משרד החוץ בדצמבר 1992, ואני ביקשתי להתחיל משא-ומתן.
אלכסנדר קלנטירסקי: עד עכשיו לא התקיים.
אלכסנדר קלנטירסקי: בשנת 97' – כשהתחילה הצעת חוק הליקבידטורים – נתתי את זה לחברי הכנסת נודלמן ושטרן.
אלכסנדר קלנטירסקי: עכשיו אני חושב שאפשר לקבל תשובות מרוסיה ומאוקראינה, ללא בעיות, משום שהם חברים במועצת אירופה.
אסתר אפרת-סמילג: לגבי רוסיה, נקודה נוספת שרציתי לציין היא שאנחנו באמת הבנו שהרוסים כן משלמים פנסיות, בצורה מסוימת.
אסתר אפרת-סמילג: אם כך, אז בשביל מה צריך הסכם?
מרינה סולודקין: את כל-כך רחוקה ממה שקורה בשטח, שזאת אפילו בושה להגיד את הדברים האלה.
מרינה סולודקין: האם יש לך מה להוסיף, גברתי?
אסתר אפרת-סמילג: כן.
אסתר אפרת-סמילג: לגבי מדינות אחרות.
אסתר אפרת-סמילג: אוקראינה – כאמור, יתחיל עוד מעט משא-ומתן, ונראה.
אסתר אפרת-סמילג: לגבי אסטוניה נאמר לנו במפורש שהם לא יתחילו אתנו משא-ומתן לפני שיגמרו משא-ומתן עם רוסיה.
אסתר אפרת-סמילג: ליטא – העבירו תשובה שהיא לגמרי סהרורית.
אסתר אפרת-סמילג: אין שום קשר בין מה שכתבנו לבין מה שהם כתבו, אי-אפשר להבין מה הם כותבים.
אסתר אפרת-סמילג: פנינו, ביקשנו לקבל הבהרות – לא קיבלנו תשובה.
אסתר אפרת-סמילג: בפניות נוספות, בפניות בדרגים יותר גבוהים.
אסתר אפרת-סמילג: יצאו פניות .
רומן ברונפמן: האם יזמת ישיבה בנושא?
אסתר אפרת-סמילג: העובדה היא שזה עלה, כפי שנאמר כאן.
אסתר אפרת-סמילג: היה ביקור של נשיא המדינה, והדברים האלה עלו בפגישה, ולאחר הפגישה אלה התשובות שקיבלנו .
יורי שטרן: אין שום מחויבות נוספת שנוצרת כתוצאה מכך שהמדינות הבלטיות שותפות היום באיחוד האירופי?
יורי שטרן: לא רק השגרירויות, אולי גם של המנגנון בבריסל.
אסתר אפרת-סמילג: ישיבה?
אסתר אפרת-סמילג: אנחנו מטפלים.
אסתר אפרת-סמילג: זה בטיפול .
אסתר אפרת-סמילג: הטיפול נעשה בשלב זה בפנייה לשגרירויות.
אסתר אפרת-סמילג: בעקבות התשובות.
רומן ברונפמן: מתי נעשתה הפנייה?
אסתר אפרת-סמילג: אין לי את התאריכים, אבל כתבתי לשגרירות.
אסתר אפרת-סמילג: אני לא יודעת אם זה מקובל, אבל עקרונית כן.
מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו צריכים להגיע לשלב ההפגנות של הפנסיונרים.
מרינה סולודקין: גברתי, תרשי לי להגיד לך מה מקובל.
מרינה סולודקין: אם זה לא הערכות סודיות על הפצת נשק גרעיני בלטביה, ליטא ואסטוניה – אז הכל מותר.
מרינה סולודקין: אז תרשי לי להגיד לך – תעבירי לנו העתקים של הפניות שלך למדינות אלה, באמצעות השגרירויות.
יורי שטרן: אולי נעשה פנייה מסודרת למנכ"ל משרד החוץ.
יגאל יאסינוב: אמרתי: עושים הכל בשביל לא לעשות.
יגאל יאסינוב: אם כבר – תהיה מדויק.
יגאל יאסינוב: יעקב ששפורטה:
יורי שטרן: לגבי רוסיה, הנקודה היחידה היא מצבם של אנשים שאיבדו את האזרחות.
יורי שטרן: לא פרקטיקה.
יורי שטרן: זה חוק.
אסתר אפרת-סמילג: עניין טכני נוסף.
אסתר אפרת-סמילג: עלתה כאן הערה שאמנה גוברת על חוק.
אסתר אפרת-סמילג: רציתי להבהיר לגבי אמנות ואיך זה עובד.
אסתר אפרת-סמילג: יש מדינות שבהן אמנה היא מראש גוברת על חוק.
אסתר אפרת-סמילג: בישראל זה לא כך.
אסתר אפרת-סמילג: בישראל, כדי שאמנה תיכנס – כאשר מדינת ישראל מאשררת אמנה, היא צריכה להבטיח שהיא תוכל לבצע אותה מכוח החוק הפנימי שלה, שהחוק הפנימי מתאים.
אסתר אפרת-סמילג: אבל, האמנה לכשעצמה במדינת ישראל לא גוברת על חוק.
אסתר אפרת-סמילג: יעקב ששפורטה:
אסתר אפרת-סמילג: זה דבר אחר.
אסתר אפרת-סמילג: אני אומרת שאמנה ככזאת בחוקי מדינת ישראל אינה גוברת על חוק.
אסתר אפרת-סמילג: אם יש בביטוח הלאומי תקנה שהאמנה אצלם, יש לה תוקף של חוק – הרי פירוש הדבר שאנחנו יכולים לאשרר את האמנה, והאמנה תבוצע לגבי הביטוח הלאומי.
אסתר אפרת-סמילג: נקודה נוספת היא לגבי האשרור על-ידי הפרלמנט.
אסתר אפרת-סמילג: יש מדינות שבהן הפרלמנט צריך לאשרר אמנה.
אסתר אפרת-סמילג: בישראל, כל אמנה מונחת על שולחן הכנסת, האשרור בארץ נעשה על-ידי הממשלה.
אסתר אפרת-סמילג: כל אמנה , לפני שהיא מאושררת, מונחת על שולחן הכנסת לידיעת חברי הכנסת, אבל הכנסת היא לא חלק מהתהליך של האשרור.
רומן ברונפמן: ההערה שלי התייחסה לא לישראל, אלא למדינות שהייתי אתן במגע, ונאמר וכפי שאני מבין – שם זה תקף, אצלנו זה קצת אחרת, אבל כפי ששמעת מאנשי הביטוח הלאומי, גם אצלנו יש הגנה בחוק הביטוח הלאומי בדבר חתימת האמנות.
אסתר אפרת-סמילג: ברור שחזקה על ישראל שהיא מנהלת משא-ומתן לאמנות, כשהכוונה היא לבצע אותן בצורה כזאת או אחרת.
אלי ולק: יש לי שאלה ושתי הערות.
אלי ולק: שאלתי – שמענו כאן על ארצות שונות מחבר המדינות, חוץ מביילורוס.
אלי ולק: האם אפשר לקבל מידע מה קורה עם ביילורוס?
אלי ולק: היו"ר רומן ברונפמן:
אלי ולק: אני יודע מה קורה עם היהודים בארץ, שעלו מביילורוס – מצבם עגום כמו מצבם של פנסיונרים מארצות אחרות.
מיכאל נודלמן: אני מבקש לשאול, אם אנחנו לא היינו פועלים, מי בממשלה צריך לעסוק בנושאים כאלה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שהממשלה צריכה לדאוג לאזרחים.
יורי שטרן: יש תשובה.
יורי שטרן: באופן נורמלי, היה צריך מזמן שר הקליטה לדאוג לזכויות הסוציאליות של העולים, דרך משרד החוץ או הביטוח הלאומי.
יורי שטרן: זה לא נעשה מעולם.
אלי ולק: מאחר שאנחנו יושבים עכשיו לא בממשלה, אלא ברשות המחוקקת – שדואגת ושלקחה יוזמה, ויש תת-ועדה – אני שואל שאלה.
מיכאל נודלמן: המצב קשה יותר מאשר בכל יתר המדינות.
יורי שטרן: הברית בין רוסיה לביילורוס – האם אין לה השלכות?
אלי ולק: אין ברית.
אלי ולק: זה בעלמא.
אלי ולק: ובאיזו מידה, כי אפשר גם לקלקל.
אלי ולק: חבר הכנסת שטרן אמר בקצרה, אני אומר בהרחבה: כל פעולה של יוצאי מדינות המוצא והארגונים הציבוריים, ונציגי העולים בפרלמנטים למיניהם – גם פה וגם שם - -
יורי שטרן: והקהילות היהודיות שם.
אלי ולק: אינפורמציה נוספת שאני רוצה למסור.
אלי ולק: לטביה בשלב מסוים הפסיקה לשלם פנסיות לעולים שעלו מלטביה - אלה שקיבלו אזרחות ישראלית - ברגע שלטביה הפסיקה להכיר באזרחות כפולה.
יורי שטרן: הם משלמים כבר?
אלי ולק: כן, הם משלמים.
יורי שטרן: אז מה בעצם אנחנו דורשים מהם?
אלי ולק: זה סיפור אחר.
אלי ולק: יש כאלה שעוד לא קיבלו אף פעם.
אלי ולק: אני מדבר על כך שהם שללו, ואחר-כך החזירו.
אלי ולק: מדובר על קבוצה של 197 איש.
אלי ולק: אני משתתף כבר בישיבה השלישית בנושא, ולא נשמעה הערה שהיא לדעתי חשובה.
אלי ולק: דיברנו על כך שאנשים מתים ולא יספיקו ליהנות, אפילו אם נצליח במאבק.
אלי ולק: זה לא רק שאנשים מתים, יש כאן היבט אחר.
אלי ולק: אם המאבק יצליח – ואנחנו בישיבה הקודמת של הוועדה דיברנו על ירידה במספר העולים, על העלייה המתמעטת – יש לדעתי סיכוי שאלה שהגיעו לגיל 60, לגיל פנסיה שם, והתנאי הוא שלפחות פעם אחת קיבלו פנסיה שם, גם הילדים שלהם יעלו.
אלי ולק: יש להילחם בכל מקרה.
אלי ולק: הכוונה שלך האם זה שיקול אצל האנשים?
אלי ולק: כשיש לאדם בן והוא יכול לעבוד כאן, וההורים יודעים שהם יוצאים, ובעצם בכך הם נדונים לקיום דל מאוד, והם יקבלו עוד 150 דולר – זה אחד מהשיקולים.
אלי ולק: אני מבקש לסכם את הישיבה.
אלי ולק: אני מבקש ממשרד החוץ להעביר אלינו את התשובה בכתב על השיקולים וההתייעצויות – אם היו בכתב – בשנים 97'-98', וכן 2002, וכן סיכום הפגישה שהיתה עם המשלחת, כפי שאת טענת.
אלי ולק: כמו כן, עדכון – אם בכתב, ואם כולל העתקים – של הפניות לאחרונה לארצות בלטיקה, אם נעשו, ומדובר על אחרי ביקור הנשיא.
אלי ולק: תודה רבה, הישיבה נעולה.
קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבתנו השניה היום, ואיתנו יושב-ראש הסוכנות היהודית, המנכ"ל שלה וראשי מחלקות כמו ראש מחלקת העלייה.
קולט אביטל: אנו שמחים לקבל אתכם כאן.
קולט אביטל: יש לנו מסורת, שבתחילת כל שנה אנו מקבלים סקירה על תוכניות העבודה משרת הקליטה, וזה קרה בשבוע שעבר, והיום אנו רוצים לשמוע כיצד נערכת הסוכנות היהודית.
קולט אביטל: אנו מודעים לבעיות בהבאת עלייה.
קולט אביטל: אנו יודעים עד כמה עגומים היו המספרים בשנה החולפת.
קולט אביטל: אנו מודעים למאמצים שאתם משקיעים במדינות שונות.
קולט אביטל: היו אצלנו ויכוחים עם המשרד לקליטת העלייה לגבי תוכניות שמקבלות עדיפות במשרד לקליטת העלייה להבאת משפחות ממערב אירופה.
קולט אביטל: התוכניות האלה, לדעת רוב חברי הוועדה, לא מוּחלות מספיק גם על ברית-המועצות לשעבר.
קולט אביטל: מר זאב ביילסקי, היינו מבקשים שוב לברך אותך.
קולט אביטל: כבר קיבלת את ברכתנו, אבל תמיד אפשר לברך.
קולט אביטל: היינו רוצים לשמוע על סדרי העדיפויות שלכם וכיצד אתם נערכים.
קולט אביטל: יש לנו כמובן שאלות משלנו.
קולט אביטל: אנו רוצים לשמוע קצת יותר על הפלשמורה, למרות ששמעתי מהמנכ"ל שלך בחדר הסמוך על משלחת שיוצאת הערב ועל מחשבות איך צריך ומה צריך לסכם עם ממשלת אתיופיה.
קולט אביטל: יש לנו עוד כמה צרות קטנות בדרך, כמו למשל עם בני מנשה, ונקיים על כך דיון נפרד.
זאב ביילסקי: למה זו צרה, כשמדובר על עלייתם של יהודים לארץ-ישראל?
קולט אביטל: לפי הידוע לנו, כרגע הם לא יהודים, והפעילות שנעשית שם בעייתית.
יורי שטרן: האם אני יכול להוסיף שתי שאלות?
יורי שטרן: לצערי, לא אוכל להישאר במשך כל הישיבה ולכן אקרא את הפרוטוקול.
יורי שטרן: ראשית, בהמשך לדברי יושבת-ראש הוועדה, יש לנו רושם שגם בסוכנות מעבירים את כובד המשקל אל המערב על חשבון העבודה בחבר-העמים, כולל סגירת תוכניות זולות אבל מאוד יפות כמו "בית ש"י עגנון".
יורי שטרן: שנית, דבר ספציפי מאוד שאני מבקש ממך כיושב-ראש הסוכנות: בידיכם מופקדים חיי עולים רבים שגרים בהוסטלים של "עמיגור".
יורי שטרן: "עמידר" אוסרת להעמיד אנטנות על גגות ההוסטלים שלה, ואילו אתם ממשיכים בפרקטיקה של הצבת אנטנות על הבתים מבלי להתחשב אם זה משפיע על הבריאות או לא, וזה ודאי משפיע על הבריאות, ולכן נוצרת פניקה אצל האנשים.
קולט אביטל: חבר-הכנסת יאסינוב, האם אתה רוצה להוסיף שאלה?
יגאל יאסינוב: לשם גילוי נאות, אני חייב להגיד שאני עדיין ציר בקונגרס הציוני.
יגאל יאסינוב: אומנם מכל התפקידים האחרים בוועד הפועל וכו' התפטרתי כאשר נבחרתי לכנסת, אבל עדיין- - -
קולט אביטל: האם מותר להיות ציר?
קריאה: כן, ואפילו חובה.
קולט אביטל: נדמה לי שגם אני ציר.
יגאל יאסינוב: לפני תחילת הישיבה חבר-הכנסת נודלמן ואני דיברנו עם מר אריה אזולאי על מקרה, ורציתי להגיד זאת לפרוטוקול כי זה חלק מהשאלה.
מיכאל נודלמן: אני שלחתי מכתב.
יגאל יאסינוב: חבר-הכנסת נודלמן גם שלח אליך מכתב.
יגאל יאסינוב: בשבוע שעבר נוצרה בעיה, כאשר החלטתם, לפחות זמנית, להפסיק את תקצוב התאחדות יוצאי אוקראינה.
יגאל יאסינוב: אחד הפקידים בהתאחדות נתפס במה שנתפס.
קולט אביטל: במה הוא נתפס?
קולט אביטל: באי-סדרים?
קריאה: זה יותר חמור.
יגאל יאסינוב: יש חשדות שהוא היה זייף מסמכים.
יגאל יאסינוב: בינתיים הוא כבר שוחרר.
יגאל יאסינוב: אבל השאלה אחרת.
יגאל יאסינוב: כאשר פקיד נתפס, ואפילו לא מנהל ולא מנכ"ל אלא אחד הפקידים, מפסיקים תקצוב של כל ההתאחדות?
יגאל יאסינוב: זה נראה קצת מוזר.
יגאל יאסינוב: קודם כל, אני מבקש לחדש את התקציב.
יגאל יאסינוב: שנית, השאלה איך תלמדו לא לעשות דברים כאלה בפעם הבאה ואיך תעבדו עם ההתאחדויות, במיוחד כאשר יש רצון בשוק, מצד ארגון אחר, שאתם אכן תפסיקו את המימון להתאחדות.
קולט אביטל: לא ניכנס לזה.
קולט אביטל: זה לא קשור.
יגאל יאסינוב: זה בדיוק הנושא.
יגאל יאסינוב: יש מספר התאחדויות עצמאיות, ביניהן גם התאחדות יהודי אוקראינה, וכל שאר ההתאחדויות ארגנו קונספירציה.
קולט אביטל: יש פה סתירה במקרו.
קולט אביטל: נגיע לנושא הזה.
קולט אביטל: זה לא מוקד הסקירה.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לדעת גם על דברים אחרים.
יגאל יאסינוב: מר ביילסקי מתכוון להגיד לנו איך הם מתקצבים את כל הפעילות.
יגאל יאסינוב: חלק מהפעילות מתקצבים דרך ארגונים כאלה.
מיכאל נודלמן: ברצוני להוסיף שעשו זאת בשיטה בלתי סבירה.
מיכאל נודלמן: ביום אחד תפסו בן-אדם ומייד באותו היום עשו ישיבה של ההנהלה ונפסק המימון.
קולט אביטל: מר זאב ביילסקי, בבקשה.
זאב ביילסקי: גבירתי היושבת-ראש, קודם כל, אנו שמחים מאוד להיות פה בכל פעם שאנו מוזמנים, כי הוועדה הזאת היא ועדה משמעותית מאוד בחיי העם היהודי היושב בתפוצות ובציון.
זאב ביילסקי: ההנחיות שלכם והדו-שיח שיש לנו עם יושבת-ראש הוועדה ועם חברי הוועדה עוזרים לנו מאוד בהתנהלות שלנו, ואנו משתדלים להיות אלה שנושאים את הדגל ברוח ששורה פה על דיוני הוועדה.
זאב ביילסקי: הבשורה המשמחת הראשונה, שיש שינוי.
זאב ביילסקי: אמנם קטן, אבל שינויים לטובה תמיד טובים.
זאב ביילסקי: השנה, בפעם הראשונה בחמש השנים האחרונות, מספרי העלייה יקבלו תפנית.
זאב ביילסקי: במקום לרדת ולרדת, אנו מתחילים קצת לעלות.
זאב ביילסקי: אולי זה סימן לבאות.
זאב ביילסקי: זה בא לידי ביטוי בעולים מהמערב – מצרפת ומצפון-אמריקה, ואנו מקווים שזה בהחלט סימן לבאות.
זאב ביילסקי: זו עלייה חופשית, עלייה של אנשים שבדקו ושידעו שהם מגיעים לפה.
זאב ביילסקי: יחד עם זאת, חבר המדינות מהווה עדיין מקור עלייה עיקרי של מדינת ישראל, ואנו מקווים שגם זה יימשך.
זאב ביילסקי: הסוכנות היהודית, שפעם ידה היתה בכול ויד כול בה, החליטה להתרכז בכמה תחומים עיקריים.
זאב ביילסקי: קודמי, מר סלי מרידור, יחד עם מנכ"ל הסוכנות, מר אריה אזולאי, ועם אנשים נוספים, טוו יחד תוכנית אסטרטגית שקבעה יעדים לסוכנות.
זאב ביילסקי: היעדים מתבטאים היום בשלושה כיוונים עיקריים.
זאב ביילסקי: כיוון ראשון הוא עלייה.
זאב ביילסקי: אנו ממשיכים לעסוק בעלייה וממשיכים לעסוק בקליטה.
זאב ביילסקי: גבירתי היושבת-ראש, ברצוני לציין שיש לנו שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם המשרד לקליטת העלייה.
זאב ביילסקי: בעבר היו לעתים "זמירות אחרות", אבל אני חייב להגיד שהיום בכל שיחה שלנו עם שרת הקליטה ועם המנכ"לית, גברת מירלה גל, אנחנו זוכים לתמיכה רצינית מאוד.
זאב ביילסקי: כפי שאתם יודעים, כשמתחילים לריב לא יוצא שום דבר.
זאב ביילסקי: כשעובדים ביחד, זה מכפלות של כוח.
זאב ביילסקי: הכיוון השני הוא חינוך יהודי, ובתוכו הבאת צעירים למדינת ישראל.
זאב ביילסקי: לי, בתור ישראלי, ציוני, ירושלמי במקור, קשה לחיות עם העובדה שקרוב ל-80% מיהדות צפון-אמריקה לא מגיע למדינת ישראל.
זאב ביילסקי: גבירתי היושבת-ראש, קשה לנו להבין דבר כזה.
זאב ביילסקי: איך יתכן, 60 שנים לאחר שאלה ששרדו את השואה יצאו מהשערים שם, שהיום מרשים לעצמם 80% מהאנשים אפילו לא לבקר בישראל, ואני כבר לא מדבר על עלייה והתיישבות.
קולט אביטל: תוסיף לזה, שב-80% האלה כלולים גם 80% מה-professionals, שמתפרנסים מהקהילה היהודית, מנכ"לים של פדרציות, שמחנכים את האוכלוסייה, וגם הם לא ביקרו בישראל.
זאב ביילסקי: לא, אינני חושב ש-80%.
זאב ביילסקי: אינני מכיר מנכ"ל אחד של פדרציה יהודית שלא ביקר בישראל.
קולט אביטל: סליחה, שירתי בארצות-הברית ואני מכירה.
זאב ביילסקי: לבקשת היושבת-ראש, אבדוק את זה, ואם אכן כך נביא אותם על חשבון הסוכנות לארץ כדי שהסטטיסטיקה תשתנה.
קולט אביטל: תבדוק כמה מה-professionals בארגונים היהודים השונים, ולא רק בפדרציות, ביקרו בישראל.
משה גפני: 80% מהציבור היהודי לא ביקר בארץ?
זאב ביילסקי: לא ביקרו בארץ.
קולט אביטל: וה-20% הנותרים, וזה מספר שאנו מזכירים ב-20 השנים האחרונות לפחות, אלה אנשים שבאו לכאן יותר מפעם אחת.
יגאל יאסינוב: אלה שיש להם פה קרובים, או צעירים שבאים בקבוצות לכל מיני פרוייקטים.
קולט אביטל: כלומר, בעצם, כמותית זה פחות אנשים.
קולט אביטל: אנו מדברים על מספר ביקורים ולא על מספר אנשים.
קולט אביטל: הסטתי אותך.
קולט אביטל: דיברת על חינוך יהודי ואמרת ש-80% לא היו בארץ.
זאב ביילסקי: זה דבר שלקחנו על עצמנו בתור כיוון פעולה עיקרי.
זאב ביילסקי: מזקני העדה – לא אגיד שהתייאשנו, אבל החלטנו שחבל להתרכז בהם, עדיף ללכת לצעירים.
זאב ביילסקי: היום, אנו פועלים עם האוכלוסיה הצעירה בשני פרוייקטים גדולים מאוד ועיקריים.
זאב ביילסקי: פרוייקט אחד הוא "תגלית" - BIRTH RIGHT - פרוייקט שהביא עד היום, להערכתי, כ-80 אלף צעירים לעשרה ימים לארץ.
זאב ביילסקי: אין כמו אנשים שבאים לארץ ויושבים באוטובוס ומטיילים, וצה"ל עושה עבודה יוצאת מן הכלל כאשר הוא מאפשר לאנשים מיחידות איכותיות לשבת איתם ביחד באוטובוס וליצור איתם קשרים אישיים.
זאב ביילסקי: אני כבר לא בטוח מי התורם ומי הנתרם.
זאב ביילסקי: דיברתי עם מספר חיילים שישבו באוטובוס ופתאום נפתח להם עולם חדש.
זאב ביילסקי: הם לא ידעו בכלל שיש יהדות תפוצות.
זאב ביילסקי: יוצאים ביחד ויוצרים קשר בטלפון הנייד וזה מספיק, ומבלים והכול בסדר.
זאב ביילסקי: פתאום נפתח להם עולם חדש, וזה חשוב מאוד לחינוך הדור הצעיר פה שאנחנו לא לבד.
זאב ביילסקי: אותם 80,000 צעירים יישארו כמובן לנצח ידידים של מדינת ישראל, אוהבי ישראל.
זאב ביילסקי: הם היו פה וראו ויש להם חברים.
זאב ביילסקי: זה השלב הראשון.
זאב ביילסקי: השלב השני, היותר משמעותי מבחינתנו, הוא תוכנית שנקראת "מסע".
זאב ביילסקי: זו תוכנית יומרנית מאוד שנעשתה יחד עם ממשלת ישראל, 50%-50%, ומטרתה להביא החל מ-2008 20 אלף צעירים מדי שנה לכל מיני מקומות בארץ.
זאב ביילסקי: יש בערך 80-100 מקומות – ישיבות, קיבוצים, מושבים או האוניברסיטה.
זאב ביילסקי: אומרים: "תבוא לכל מקום ותשהה שנה בארץ".
זאב ביילסקי: מה אנו מרוויחים פה?
זאב ביילסקי: קודם כל, 20 אלף צעירים בשנה כפול חמש שנים זה 100 אלף איש שיגיעו לארץ.
זאב ביילסקי: זה מאוד משמעותי ויש לכך הרבה השלכות.
זאב ביילסקי: שנית, אנו מאמינים שזה צעד נוסף לעלייה.
זאב ביילסקי: אדם שהיה כבר שנה והתחיל להכיר יהיה קרוב יותר לעלייה, הוא ומשפחתו וחבריו, מאשר לפני כן.
זאב ביילסקי: אבל, גם בהנחה שלא יבואו כעולים חדשים, הם יחזרו לקהילות שלהם ויהיו מנהיגי העתיד של הקהילה המקומית.
יגאל יאסינוב: מאלו מדינות הם באים?
זאב ביילסקי: מכל העולם, דתיים ולא-דתיים, כל מי שרוצה לבוא לשנה לארץ.
זאב ביילסקי: זאת תוכנית שמסובסדת בצורה מסיבית על-ידינו.
יגאל יאסינוב: האם עושים זאת דרך קהילות?
זאב ביילסקי: דרך קהילות וארגונים וסטודנטים.
זאב ביילסקי: כל מי שיכול והוא בגיל שבין 18 ל-26, שיבוא לארץ ויהיה פה שנה.
זאב ביילסקי: אחרי שנה הוא מדבר קצת עברית.
זאב ביילסקי: היושבת-ראש אמרה שיש ספק אם כל מנהיגי הפדרציות הגיעו בכלל לארץ ולבטח יש ספק במחוייבות שלהם ובנטייה שלהם להפנות את כל הכספים לצרכים מקומיים.
זאב ביילסקי: תתארו לעצמכם שאדם כזה שהיה בארץ, שיש לו חברים בישראל והם משוחחים בטלפון ושולחים זה לזה אי-מיילים ו-SMS, יישא בתפקיד מנהיגותי בקהילה שלו, או יהיה מנהיג פדרציה.
זאב ביילסקי: הרי הוא ידאג שנתח גדול יותר ילך לישראל, כי זה נמצא אצלו בלב ובנשמה.
זאב ביילסקי: זה הנושא השני.
זאב ביילסקי: הנושא השלישי הוא THE YOUTH FUTURE.
זאב ביילסקי: למעשה, זו מלה אחרת לצמצום פערים בפריפריה בקרב ילדים.
זאב ביילסקי: כפי שאתם יודעים, הסוכנות היתה פרושה על פני כל הארץ ועשתה כל מה שאפשר למען מדינת ישראל.
זאב ביילסקי: היום אנו חייבים להתמקד.
זאב ביילסקי: אנו מתמקדים היום בסגירת הפערים בחברה הישראלית ובחרנו לעצמנו את הפריפריה.
זאב ביילסקי: נוכחותנו היום בנגב ובגליל משמעותית מאוד.
זאב ביילסקי: אנו משתדלים להיכנס לשם עם פרוייקטים שנועדו לילדים בסיכון, ילדים שנמצאים בתנאים לא שווים לילדים אחרים, כדי שיוכלו לקבל סיוע של הסוכנות היהודית ויהדות התפוצות.
קולט אביטל: במה זה מתבטא?
קולט אביטל: במלגות לימוד?
קולט אביטל: בתוכניות לימוד?
זאב ביילסקי: זה מתבטא בתוכניות חינוך, בכפרי נוער, במלגות ובהתנדבויות.
זאב ביילסקי: יש לנו היום אלפי מתנדבים, שאנו תומכים בהם, שנמצאים בנגב ובגליל ועוזרים לאותם ילדים.
זאב ביילסקי: זאת תוכנית משמעותית מאד.
זאב ביילסקי: גבירתי היושבת-ראש, חשוב לי לציין דווקא בוועדה הזאת, שמלווה אותנו במשך שנים, מה התחום בו אנו רואים את השינוי המשמעותי מבחינתנו.
זאב ביילסקי: לראשונה יש מעורבות של ישראלים, של הקהילה הישראלית, בעבודת הסוכנות היהודית.
זאב ביילסקי: לא עוד "האמריקאים תורמים, ואנו פה מוציאים".
זאב ביילסקי: היום, ישנם ישראלים בעמדות מפתח במשק ובכלכלה שמוכנים לתת מזמנם, ממרצם וגם מכספם, וזה עוזר לנו.
זאב ביילסקי: כשאנו באים לארצות-הברית, אנו לא אומרים: "you have to give".
זאב ביילסקי: אנו באים יחד עם מר אבי נאור, שאתם ודאי מכירים אותו מפעילויות אחרות שלו להצלת חיי-אדם ומניעת תאונות דרכים, שהיום פעיל מאוד בנושא צמצום פערים בחברה הישראלית, והוא לא רק מדבר אלא גם עוזר לנו לעשות זאת בסכומי כסף גדולים מאד.
קריאה: איך זה נקרא?
זאב ביילסקי: YOUTH FUTURE – דור העתיד.
זאב ביילסקי: למעשה, זה תוכנית לצמצום פערים.
זאב ביילסקי: גבירתי היושבת-ראש, אני מקווה שהתופעה הזאת תלך ותגבר ושיותר ישראלים יטלו בה חלק.
זאב ביילסקי: מה קרה בחברה הישראלית?
זאב ביילסקי: לפני 30 שנה היינו כולנו אותו דבר.
זאב ביילסקי: אני זוכר שכאשר גרתי בירושלים, במושבה הגרמנית, לא היה לי מפתח לבית ואף פעם לא סגרנו את הדלת.
זאב ביילסקי: למה צריך לסגור את הבית?
זאב ביילסקי: מה יש לקחת משם?
זאב ביילסקי: אפילו מקרר לא היה לנו.
זאב ביילסקי: עזרתי לאימי לסחוב את הקרח, חצי בלוק או רבע בלוק קרח.