GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם שי: אמר: לא קיבלנו כסף.
אברהם שי: ויעיד על זה - - - סוויסה, מוועד העובדים.
אברהם שי: הוא שילם להם, אני שתקתי.
אברהם שי: זאת אומרת, הם לא רוצים אותנו פה.
קולט אביטל: זאת אומרת הכסף עבר, והם לא העבירו את הכסף.
אברהם שי: לא העבירו אלי את הכסף.
אברהם שי: העבירו לכל האחרים.
אברהם שי: זה עוול.
קולט אביטל: אני מבקשת לסיים.
אברהם שי: שניה, אני חייב משהו להגיד.
אברהם שי: אנחנו לא סוג ב'.
אברהם שי: אנחנו אזרחים.
אברהם שי: אנחנו - - - אבל אנחנו בני אדם, יש לנו ילדים.
אברהם שי: אי אפשר להתעלל בנו.
אברהם שי: סגרתי את הדלת של המועצה הדתית, לא אמרתי שום דבר.
אברהם שי: מישהו אתמול בא – חמש שנים הוצאתי את הנשמה בשביל המועצה הדתית וכל התושבים, גם אתיופי וגם הכללי.
אברהם שי: זה ממש חורה.
אברהם שי: כי יש כל כך הרבה אנשים נחמדים, רוצים את השירות שאני נותן, לכולם אני נותן, לא רק לאתיופים.
אברהם שי: אבל זה חורה לי.
אברהם שי: אדם בטלן שלא שירת בצבא, לא כלום, בא ונותנים לו גיבוי ממשרד ראש הממשלה.
אברהם שי: זה לא יתכן.
אברהם שי: אנחנו לא ניתן.
אברהם שי: שלושים מיליון שקל נבלעו פה.
אברהם שי: אנחנו נמצא את כל הדברים להחזיר את זה.
אברהם שי: זה כולל את הכסף של הקייסים, של הילדים שלהם שמהם נגזל הכסף.
אברהם שי: אנחנו נמצא את כל הדרכים בשביל להשיג את זה, כולל מה שכבר עשינו עד הרגע.
אברהם שי: תודה.
קולט אביטל: פיני קבלו.
פיני קבלו: אני חושב, כנציג השלטון המקומי, מה שבעבר הייתה לנו השפעה של הרשויות המקומיות, בסופו של דבר עם כל התהליך של ההעברה של הנציגים שלנו, אני מבין שמרבית הכוח עבר למשרד ראש הממשלה.
פיני קבלו: אני חושב שבכלל, הנושא של המועצות הדתיות עולה יותר מדי זמן בוועדות.
פיני קבלו: זה כל ועדה וועדה.
פיני קבלו: פעם זה בנושא שכר, פעם זה בנושא בלדניות, פעם זה בנושא אחר, והגיע הזמן – אחרי המהלך הזה, שבא כביכול לפתור את הבעיה של המועצות הדתיות – שהבעיה הזאת תיפתר.
פיני קבלו: כי זה לא נגמר.
פיני קבלו: מישהו שם לקח שליטה על המועצות הדתיות, יש שם הרבה מאד פוליטיקה שנעשית ברמות המקומיות ומילואים ברמות המקומיות – שאני לא כרגע להיכנס אליהם.
פיני קבלו: כרגע, מי שמנהל את המועצות הדתיות הם מזכירי המועצות הדתיות.
פיני קבלו: הם כפופים למרות.
פיני קבלו: הם כבר לא נבחרים – מה שהיה פעם ראשי מועצות דתיות שנבחרו, והם קבעו לעצמם – הגיע הזמן שתתחילו להוריד הפניות מפורשות.
פיני קבלו: לא יכול להיות שאני שומע ממך שאתה מעביר כסף ולא משלמים.
פיני קבלו: תיקח את ראש המועצה הדתית, תסגור לו את המועצה.
פיני קבלו: תעיף אותו משם.
פיני קבלו: שיתחיל קצת להיות סדר.
פיני קבלו: מספיק עם הבלגן הזה, לוקחים כסף של רבנים, נותנים אותו לבלדניות ועושים בכסף כל אחד מה שהוא עושה – או שמכסה גירעונות, או שמשלם פנסיות אחרות.
קולט אביטל: פעם עשו את זה גם בשכר של מורים, עד שנאלצנו לחוקק חוק נפרד ולפתוח חשבונות בנק ייעודיים.
פיני קבלו: זהו.
פיני קבלו: הרושם שלי הוא שבמועצות הדתיות כל אחד עושה מה שהוא רוצה.
פיני קבלו: אין ספק שאני מכיר מקרוב את כל הנושא הזה.
פיני קבלו: קודם כל, בקהילה האתיופית זה קודם כל מתחיל בתוכם.
פיני קבלו: אני ניסיתי הרבה שנים לאחד אותם סביב רב מסוים.
פיני קבלו: אז נכון שהם מאד מקבלים גם את המוסד הרבני שלנו, והם שותפים גם למוסד הרבני שלנו.
פיני קבלו: הנושא של הקייסים הוא מאד בעייתי.
פיני קבלו: כל קבוצה בקהילה יש לה את הקייס שהיא רוצה, אבל כרגע אני לא נכנס לזה.
פיני קבלו: הנושא הזה של הקהילה האתיופית חייב - - -
9315: הבעיה היא שלא מקבלים את הסמכויות של הקייסים.
9315: אם היו מקבלים את הסמכויות של הקייסים הכל היה מסתדר.
פיני קבלו: תראה, אמרת דברים מאד נכונים.
פיני קבלו: ברגע שצריכים רבנים לקהילה האתיופית, אני חושב שיש כאן בעיה שצריך להתמודד אתה וצריך לפתור אותה.
פיני קבלו: למה היינו צריכים להקים מערכות פנימיות לעדה האתיופית ולא לתת להם תחושה שהם מרגישים?
פיני קבלו: כי זה מתחיל יותר מהמוסד הרבני שלנו, ששם אולי לחלק מהמוסדות הרבנים, קשה מאד לעכל את הדברים.
פיני קבלו: הם מה שנקרא משלימים עם הדברים, אבל אחר כך, בשטח, הם עושים את הדברים שנוחים להם.
פיני קבלו: רב שרוצה לקרב מקרב, רב שמקצין בדעות שלו קצת מרחיק, ולכן בעניין הזה חייבת להיות החלטה משמעתית של אנשים שכפופים, שמקבלים משכורות, אם זה רב, אם זה מועצה דתית, ואי אפשר לשמוע כל הזמן מעבירים ולא מקבלים.
פיני קבלו: אני לא מבין.
פיני קבלו: יש מישהו שאחראי על המוסד הזה?
קולט אביטל: כן, אבל זה חלק מהבעיה.
קולט אביטל: זה חצי בעיה.
פיני קבלו: זה חלק מהבעיה, תפתרו את הבעיה.
פיני קבלו: כי אני שומע אותך הרבה מאד פעמים בוועדת הפנים, בוועדה לזכויות - - -
קולט אביטל: את מי?
פיני קבלו: את שפיגלר.
קולט אביטל: הוא ירש מצב נתון.
פיני קבלו: הוא ירש, אבל - - -
מאיר שפיגלר: אני לא מתחמק מאחריות.
פיני קבלו: אוקי, אבל אתה לא יכול לבוא ולהגיד כאן:
פיני קבלו: אנחנו מעבירים אבל לא משלמים.
פיני קבלו: אתה לא יכול לבוא ולהגיד כזה דבר.
קולט אביטל: אוקי, אבל הוא גם נקט אמצעים נגד אלה שלא משלמים.
ראובן יאסו: הוא לא נקט.
אברהם שי: להפך.
אברהם שי: נותנים לו גיבוי.
מאיר שפיגלר: כבוד היושבת ראש, אני יכול לומר שני משפטים?
מאיר שפיגלר: תודה.
מאיר שפיגלר: אז קודם כל, אני אומר את האמת על השולחן ואני לא אנסה לטייח דבר, כי כך חינכו אותי.
מאיר שפיגלר: ואם אני אומר שאנחנו מגיעים כספים והם לא מגיעים ליעד שלהם, אז זו המציאות.
מאיר שפיגלר: ואנחנו מטפלים בה ונטפל בה כדי שהיא לא תחזור על עצמה.
מאיר שפיגלר: באותו רגע שאנחנו, מתוך רצון שלנו, מתוך מגמה שלנו – עוד לפני שזה צץ ועלה באמצעי התקשורת השונים – אנחנו הלכנו ובדקנו את זה כמו שאנחנו בודקים עוד הרבה מאד דברים, והאיר את הסוגיה הזאת הנציג של הממונה על השכר במשרד האוצר, שאנחנו עובדים אתו בעצה אחת.
מאיר שפיגלר: דבר שני, ברשותך, לפחות בעת האחרונה, המועצות הדתיות נמצאות תחת פיקוח – יחסית – צמוד ביותר.
מאיר שפיגלר: אין מועצות דתיות כמו שהיה בעבר.
מאיר שפיגלר: ואגב, לגבי המזכירים: לא המזכירים מנהלים את המועצות הדתיות, כי יש ממונים במועצות דתיות, יש מועצות דתיות עם הרכבים שלהן יש יושב ראש, ונכון שיש מועצות דתיות שיש להן מזכירים, ויש רואה חשבון מטעמנו, מטעם המדינה, שגורם לכך שאי אפשר להוציא אפילו שקל מהמועצה הדתית בלי שהוא מאשר את זה, ובסוף זה מגיע לאישורים.
מאיר שפיגלר: ואני נושא באחריות מלאה על כל דבר ועניין שמתרחש בצורה זו או אחרת במועצות הדתיות, גם בהקשר לקייסים ולרבנים האתיופייים, וכפי שאמרתי, אנחנו פועלים ונמשיך לפעול, ואני מאד מקווה שכל הסוגיה הזאת תמצא את פתרונה בקרוב ותהיה עבר נשכח.
יסמין קשת: אז איך זה שהם לא מקיימים את פסק הדין לגבי רישום נישואים?
קולט אביטל: סליחה, את לא ברשות דיבור.
קולט אביטל: בבקשה, גבירתי.
שרון אברהם-ויס: אני מבינה שיש קונצנזוס לגבי התנהלות שאינה תקינה במועצות הדתיות, סביב השולחן הזה - - -
קולט אביטל: אבל יש גם קונצנזוס לגבי מקור הבעיה.
שרון אברהם-ויס: זה מטופל וזה בסדר.
שרון אברהם-ויס: אני רק רוצה להדגיש שלעניין המקרה הקונקרטי שלנו, יש פה היעלמות כספים שיש לה הגדרה מאד ברורה במשפט הפלילי, על אף שנזהרתי במילותי, שנמשכת כבר הרבה מאד שנים.
שרון אברהם-ויס: צריך לבדוק את זה וצריך - - -
קולט אביטל: צריך גם לפנות לבתי משפט.
קולט אביטל: אפשר.
שרון אברהם-ויס: אז מיד אני אגיע לאפשרות של בתי המשפט.
שרון אברהם-ויס: אני חושבת שבמסגרת הבירור שנעשה פה עם המועצות הדתיות והפסקת הכספים, בין היתר צריך לקחת בחשבון גם החזרת כספים באופן רטרואקטיבי - - -
קולט אביטל: בדיוק.
שרון אברהם-ויס: לאנשים האלה שכספם נגזל.
שרון אברהם-ויס: זה דבר ראשון.
שרון אברהם-ויס: דבר שני – מכתבו של מר קטן למועצות הדתיות באוגוסט 2005 מנחה – שבחישוב חודשי מקבלת המועצה הדתית על כל קייס 7295 שקלים.
שרון אברהם-ויס: אני אשמח לקבל את ההסכם הקיבוצי.
שרון אברהם-ויס: למיטב ידיעתי - - -
קולט אביטל: זה לגבי יתר הרבנים.
קולט אביטל: אבל הוא כבר אמר לך - - -
שרון אברהם-ויס: רק בעל ותק של עשר שנים מרוויח יותר מאשר מה שמתוקצב או שאמור להיות שכר ברוטו, כולל פנסיה, 7295 שקלים.
שרון אברהם-ויס: אני לא הצלחתי לקבל את ההסכמים האלה ולזה צריך להשוות.
שרון אברהם-ויס: הדבר העיקרי הוא בעצם העניין של התקינה.
שרון אברהם-ויס: אם אני מבינה נכון מה שעלה בישיבה הזאת – בשנת 1995 הייתה החלטת ממשלה - - -
קולט אביטל: חריגה.
שרון אברהם-ויס: ההחלטה הייתה לעשות ג'סטה.
שרון אברהם-ויס: זה לא עוגן, ובמשך עשר שנים ההתייחסות לאנשים האלה היא כאל עובדים זמניים.
שרון אברהם-ויס: אין פה בעצם שום תקן, שום הסדר.
שרון אברהם-ויס: משרד ראש הממשלה מעביר איקס כסף.
שרון אברהם-ויס: מלבד העובדה שמגיע איקס מינוס, הרי שהאיקס הזה מלכתחילה לא תואם כנראה את מה שאמורים לקבל רבנים בעלי ותק של עשר שנים.
קולט אביטל: ברור, וזה נאמר.
קולט אביטל: בבקשה, אדוני.
קולט אביטל: תציג את עצמך, בטובך.
עזריה אביהו: השם שלי קייס אביהו.
עזריה אביהו: אני רואה שהבעיה לא נולדה היום.
עזריה אביהו: משרד הדתות - - - מכל המועצות הדתיות.
עזריה אביהו: למה?
עזריה אביהו: כי אנחנו הקייסים, את כל התלושים העברנו לפני ארבע-חמש שנים, וגם היועץ המשפטי שהיה אחראי על הקייסים, הם ביקרו אחד אחד את כל המועצות הדתיות.
עזריה אביהו: הם הסתובבו אתנו, ביקרו אחד אחד, כל הקייסים, קיבלו כל התלושים.
עזריה אביהו: באים, יושבים עם המועצה הדתית, חוזרים.
עזריה אביהו: אומרים: אנחנו נטפל בכם כשאתם תירגעו.
עזריה אביהו: וגם כשאני שומע שהם מקזזים 10% מהתקציב – איך יכול להיות?
עזריה אביהו: 50 קייסים ו-12 רבנים שהיו, לא הגיעו ל-71.
עזריה אביהו: איך יכול להיות שמקזזים את התקציב?
9315: אם ההחלטה הייתה על 71, אז אין 71, יש רק 62.
9315: אז איך הם מקזזים 10%?
עזריה אביהו: גם מתוכם, המועצות הדתיות לא רוצות לקבל עשרה קייסים, לא רוצות לראות אותם, והתקציב חזר לאוצר.
קולט אביטל: בבקשה, אדוני, ואנחנו מתקרבים לסוף הדיון.
אליהו מלסה: אני ממועצה דתית לוד.
אליהו מלסה: אני מקווה שמחר תפתרי את הבעיה.
אליהו מלסה: את הדברים שאנחנו אומרים פה, אמרנו לפני שמונה שנים.
אליהו מלסה: אני זוכר.
אליהו מלסה: במשרד הזה.
אליהו מלסה: הכל אותו דבר.
קולט אביטל: מתי?
אליהו מלסה: על זה נאמר: B.C.
אליהו מלסה: - לפני.
שרון אברהם-ויס: ב-4 בינואר 2004, ישיבה 91 של הכנסת ה-16 - - -
קולט אביטל: 2004?
קולט אביטל: פה?
קולט אביטל: איפה?
שרון אברהם-ויס: בכנסת, במליאה.
קולט אביטל: בכנסת.
קולט אביטל: לא אצלנו.
אליהו מלסה: היו גם כמה דברים במשרד הזה.
קולט אביטל: לפני שנים, כן.
קולט אביטל: שוב – זה ט"ז.
קולט אביטל: טרם זמני.
אליהו מלסה: מה שאני מנסה להגיד פה – אנחנו באמת כואבים את הדברים.
אליהו מלסה: אנחנו לא באנו לבכות על המשכורת.
אליהו מלסה: המשכורת זה חלק קטן.
אליהו מלסה: אבל, אנחנו לא מקבלים את האפשרות לתת את השירות לעדה שלנו.
אליהו מלסה: יש אנשים שאין להם משרדים.
אליהו מלסה: יש רבנים שאין להם משרדים.
אליהו מלסה: יש אנשים ששולחים אותם להיות משגיחים.
אליהו מלסה: הם לא עובדים עדיין עם הקהילה.
אליהו מלסה: עד מתי ימשך העיוות הזה, אני לא יודע.
אליהו מלסה: אנחנו עכשיו קורבן של הקהילה, אנחנו נלחמים עם הקהילה שלנו, כי במקום לסדר את הבעיה, נכנסנו להיות עובדים זמניים ונשארנו זמניים.
אליהו מלסה: אין לנו את הכלים לטפל בקהילה.
אליהו מלסה: לא נותנים לנו את הכלים.
אליהו מלסה: אז אם תפתרו לנו את הבעיה, אנחנו נשמח.
אליהו מלסה: אם לא – שתטפלו בהם.
אליהו מלסה: אנחנו יכולים לסיים את העבודה, כל אחד יפרנס את המשפחה שלו.
אליהו מלסה: אבל איך קורה דבר כזה?
אליהו מלסה: עד מתי ימשך הדבר הזה?
אליהו מלסה: זה כבר עשר שנים שאנחנו בוכים, אף אחד לא פותר את הבעיה הזאת.
אליהו מלסה: יש מועצות - - - לא משרדים, לא כלים, לא שום דבר.
אליהו מלסה: איך אנחנו אמורים לפתור את הבעיות של הקהילה?
אליהו מלסה: איך אנחנו אמורים לעבוד בלי משרדים, בלי טלפונים?
אליהו מלסה: אני חושב שנעשה פה עוול גדול ואני מקווה שתיפתר לנו את הבעיה הזאת.
פיני קבלו: כרב שכונתי, איפה אתה מקבל את הקהל שלך?
אליהו מלסה: היה זמן שהיה איזה מבנה נטוש עד שלקחו את המבנה הזה.
אליהו מלסה: עכשיו אני מקבל יום בשבוע אחר הצהרים.
אליהו מלסה: בקיצור, הבעיה היא בלתי נסבלת.
אליהו מלסה: אנחנו לא יכולים דבר כזה שבמדינת ישראל שעברנו את כל הייסורים כדי להגיע אליה, קיבלנו את הסמכות מהרבנות הראשית, ואנחנו גם נסבול.
אליהו מלסה: זה לא מקובל.
אליהו מלסה: אנחנו לא נגד הרבנות הראשית.
אליהו מלסה: אנחנו מקבלים אותם.
אליהו מלסה: אבל לא יכול להיות דבר כזה.
אליהו מלסה: אנחנו היום עומדים בפני איומים.
יסמין קשת: אני דיברתי עם רבנים שמקבלים אנשים ברכב או בבית, כי לא נותנים להם את האמצעים במועצה.
קולט אביטל: אני חושבת שזה אמצעי מאד מעניין.
אליהו מלסה: אני רוצה להגיד לכם עוד משפט.
אליהו מלסה: יש פה רבנים שעומדים פה באיומים.
אליהו מלסה: כי אומרים שם בקהילה שאנחנו באמת מתעלמים מהקהילה.
אליהו מלסה: אנחנו לא מספיק פותרים להם את הבעיות, אין לנו את הכלים.
אליהו מלסה: למשל חתונות, כדי שהם יגיעו לחתונות הם צריכים לעבור ייסורים.
אליהו מלסה: אנחנו ממש מתעללים בקהילה.
אליהו מלסה: אנחנו נפסיק את העבודה בסוף.
קולט אביטל: את כל הנתונים קיבלתי, אנחנו פחות או יותר יודעים מאיפה זה נובע.
קולט אביטל: יש הסכמה פה לגבי העובדה – העובדות עצמן – שיש הפרשי שכר מלכתחילה, ושהכספים לא מגיעים משום שהם נעצרים במועצות.
קולט אביטל: זה העוול השני.
קולט אביטל: כל זה – יש פה הסכמה סביב השולחן הזה.
קולט אביטל: אז לגבי העובדות אנחנו כבר יודעים.
קולט אביטל: אני רוצה לעשות הפרדה, ואני מבטיחה לכם לקיים דיון נפרד, לגבי מקומם של הקייסים בתוך הממסד הדתי.
קולט אביטל: כי לא יכול להיות – ופה זו בעיה עקרונית שהיא לגמרי אחרת.
קולט אביטל: כי יש פה סגרגציה, יש פה התייחסות שונה, יש פה אנשים שעשו להם כאילו טובה ונתנו להם לעבוד, אבל הם לא יכולים לבצע את העבודה שלהם.
קולט אביטל: את הנושא הזה, בנושא הזה, אנחנו נקיים דיון נפרד, ונזמן את כל הגורמים שצריכים להיות אחראים לשילובם של הקייסים, לא רק כדי לשרת את הקהילות שלהם, אלא בתוך החברה הישראלית.
קולט אביטל: אנחנו רואים את כל הנושא הזה בחומרה – ואני אומרת את זה כבר לפרוטוקול וכבר לתוך ההחלטות – אבל על כך אנחנו נקיים דיון נפרד.
קולט אביטל: הייתי רוצה לנסות לסכם את הדיון הזה, כדי שנראה לאן אנחנו הולכים מכאן.
קולט אביטל: יש לך משהו להוסיף, בבקשה?
יעקב מועלם: אני אמרתי שהנושא חדש לי, אבל מכל מה שעולה כאן, יש מספר בעיות.
יעקב מועלם: יש בעיה תקציבית, דבר ראשון, שהיא בעיה שננסה לפתור אותה, אבל היא בעיה קשה.
יעקב מועלם: מי שמכיר בעיות תקציביות, זו לא בעיה קלה.
יעקב מועלם: אחרי זה יש בעיית ניהול והתנהלות.
יעקב מועלם: מי ממנה, איך מפקחים, איך זה מתבצע.
יעקב מועלם: זו בעיה שניה של הניהול של המועצות.
יעקב מועלם: לתקן בעיות ניהול זה סיפור מורכב.
קולט אביטל: בזה אני לא בדיוק מטפלת.
יעקב מועלם: אחרי זה, יש בעיית אכיפה.
יעקב מועלם: להגיד: תפטרו אותם, תעיפו אותם – זה לא עובד ככה.
יעקב מועלם: יש בעיה קשה מאד של אכיפה על עבירות כלכליות, במיוחד בנושא עבירות שכר.
9315: אתה כממונה על השכר יש לך חוקים שאתה יכול להפעיל אותם.
שרון אברהם-ויס: אין לך תקציב לאכיפה.
קולט אביטל: טוב, אני רוצה לסכם.
יעקב מועלם: אני רק רציתי להגיד בהקשר הזה שבממשלה עולה הצעה להביא לקראת סוף השנה הצעה לחוק אכיפה בנושאים האלה.
יעקב מועלם: אם זה יעבור זה יהיה יותר קל.
קולט אביטל: מי השר שמגיש את זה?
יעקב מועלם: זה עבר את ועדת השרים לחקיקה.
קולט אביטל: ומי זה שמגיש את זה?
יעקב מועלם: של משרד האוצר.
יעקב מועלם: שלנו.
יעקב מועלם: אנחנו יזמנו וזה עם אגף תקציבים.
קולט אביטל: וואלה.
קולט אביטל: זו פעם ראשונה שאני שומעת שהאוצר גם רוצה לאכוף חוקים.
קולט אביטל: חידוש מרענן.
יעקב מועלם: זו בעיה פוליטית.
יעקב מועלם: אני חושב שהבעיה של הממסד הדתית היא ברובה בעיה פוליטית שלנו, כאנשי מקצוע, קשה מאד מאד להתמודד אתה.
קולט אביטל: אני רוצה להגיע לסיכומים.
יעקב מועלם: עוד משהו.
יעקב מועלם: אני יודע שיש המון צפי שכל הבעיות יפתרו ביום.
יעקב מועלם: לא הייתי אומר שכל הבעיות יפתרו ביום.
יעקב מועלם: אני את שלי אנסה לעשות, אני יודע שמאיר עושה את החלק שלו - - -
שרון אברהם-ויס: יש פה הפרת זכויות אדם.
קולט אביטל: גם זה, חוץ מהעניין.
קולט אביטל: בבקשה, רק אם זה משהו מאד דחוף.
אריאל קטן: משהו מאד עקרוני.
אריאל קטן: אחת הבעיות, כמו שאמרנו פה, זה שהעוגה מתחלקת על הרבה אנשים.
אריאל קטן: במקור העוגה הספיקה לכולם, כאשר עם השנים מונו - - -
קולט אביטל: היא נשחקה, הבנו.
אריאל קטן: לא, מונו - - -
קולט אביטל: ואתה מחלק אותה על פני האנשים היום.
שרון אברהם-ויס: כמה יש היום?
שרון אברהם-ויס: 71 היו בהתחלה.
אריאל קטן: יש 71 שמכהנים בפועל, במערכת רשומים רק 50.
אריאל קטן: כל אלה שנוספו בשנים האחרונות - - -
קולט אביטל: היית צריך להגיד את זה בהתחלת הדיון, לא בסוף הדיון.
קולט אביטל: תגיד את זה בהתחלה.
אריאל קטן: אפשר לסיים את המשפט?
שרון אברהם-ויס: ולמה 50?
שרון אברהם-ויס: סליחה.
שרון אברהם-ויס: מהתחלה היו 71.
אברהם שי: זה שנפטר, מקבלים גם עליו כסף.
אריאל קטן: תנו לי בבקשה לסיים את המשפט, ואחרי זה אם יש שאלות אני אשמח לענות.
קולט אביטל: לא, כבר אין זמן.
קולט אביטל: אז תסכם.
אריאל קטן: אוקי.
אריאל קטן: במשך הזמן, נוספו כל מיני רבנים.
אריאל קטן: נפטר הרב של גדרה – מינו את הרב יאסו.
ראובן יאסו: לא נכון.
ראובן יאסו: שקר וכזב.
קולט אביטל: הרב יאסו – אנחנו מתקרבים לסיום, לקראת הסיום – תשתוק, חדל.
קולט אביטל: הרב יאסו, אני מבקשת ממך.
ראובן יאסו: זה שקר וכזב.
ראובן יאסו: אני אתבע אותך על זה בתביעת דיבה אם אתה לא תחזור בך ממה שאמרת.
ראובן יאסו: יש פה עדים, אני אגיש נגדך תביעת דיבה.
קולט אביטל: הרב יאסו, החוצה בבקשה.
קולט אביטל: אני מבקשת ממך, החוצה בבקשה.
ראובן יאסו: או שתחזור בך.
אריאל קטן: אוקי, אני מתנצל.
אריאל קטן: אני לא בדיוק - - -
ראובן יאסו: תחזור בך, תחזור בך, אחרת אני אומר לך: אני אתבע אותך בתביעת דיבה.
קולט אביטל: אני מבקשת ממך: די.
קולט אביטל: אל תפסיק ככה אנשים.
אריאל קטן: אחד הדברים שאנחנו - - - זה שוב את כל הנושא הזה.
אריאל קטן: מה שאנחנו יודעים זה שכל הרבנים והקייסים מכהנים ועושים את העבודה שלהם.
אריאל קטן: אנחנו כן רוצים שהם יעבדו.
אריאל קטן: אנחנו רוצים, אבל, שוב - - -
קולט אביטל: אתה לא אומר לי שום דבר חדש.
קולט אביטל: תגיד לי מה רצית להגיד?
קולט אביטל: כל זה עד עכשיו ידענו.
קולט אביטל: מה המסר שלך כרגע?
קולט אביטל: שצריך להגדיל את התקציב?
קולט אביטל: הבנו, תודה.
אריאל קטן: אנחנו בודקים ומנסים להגדיל את התקציב.
קולט אביטל: לא בודקים.
קולט אביטל: אני לא צריכה שתבדוק לי, אני צריכה שתפעל.
קולט אביטל: אם אתה יודע מה הסיבה, אם אתה יודע שבעצם עוגת התקציב שנתנו לך הספיקה בזמנו למספר איקס ונוספו לך ככה, אז אתם צריכים להיות אלה שדואגים שהתקציב יותאם.
קולט אביטל: עכשיו – תסלח לי שאני אומרת לך – אנחנו מדברים פה על פרוטות.
קולט אביטל: אנחנו מדברים פה על הפרשי שכר, פלוס-מינוס, ל-20-30 אנשים.
קולט אביטל: זה לא כזה סעיף תקציבי שאי אפשר להתגבר עליו.
יעקב מועלם: אני אמרתי: אני לוקח על עצמי להיכנס לסוגיה ולנסות למצוא פתרון, אבל אני לא הממונה על התקציב.
שרון אברהם-ויס: רק הערה אחת.
שרון אברהם-ויס: לא ברור לי: יש לי את פרטי התקציב לשנת 2002, ומצוין במפורש: העסקת קייסים במועצות דתיות, בסוגריים: 71.
שרון אברהם-ויס: בספר התקציב.
שרון אברהם-ויס: אז איך פה נאמר 50?
אריאל קטן: אני שוב אומר: אישרו לנו 71, יש פה במערכת כשל, שלמרות שאני - - -
ראובן יאסו: אבל אל תאמר שקר וכזב.
ראובן יאסו: זה לא נכון.
ראובן יאסו: אל תאמר כלום.
קולט אביטל: הרב יאסו, אני לא מבינה אותך.
קולט אביטל: כמה פעמים צריך להגיד לך?
קולט אביטל: אני מבקשת - - -
קריאה: יש לי שבעה ילדים.
קריאה: שבעה ילדים.
קולט אביטל: גם לי יש שבעה ילדים.
קולט אביטל: אז מה?
קולט אביטל: מה הסיפור – אין לי, אבל לא חשוב.
קולט אביטל: די, אני מבקשת מכם.
קולט אביטל: אני רוצה לסכם את הישיבה.
קולט אביטל: אני אקריא לכם פחות או יותר מה תהיינה ההחלטות.
קולט אביטל: אני, תוך כדי דיבור, לא הספקתי לנסח את הכל.
קולט אביטל: הוועדה רואה בחומרה רבה את חוסר השוויון בין תנאי העסקת רבנים ממוצא אתיופי, לעומת עמיתיהם האחרים, והעיוותים שנוצרו במשך השנים, ופונה לראש הממשלה, כממונה על הרשות לשירותי דת, להביא להשוואה מלאה בתנאי ההעסקה.
קולט אביטל: הוועדה רושמת לפניה כי הרשות לשירותי דת החלה כבר לטפל בנושא, ולפיכך: הוועדה פונה לראש הממשלה לפעול מיד לתיקון הסעיף התקציבי, כך שישקף נכון את מספר הרבנים המועסקים.
קולט אביטל: פונה לרשות לתקן את העוול, זאת אומרת: לשלם את ההפרשים כפי שנוצרו, רטרואקטיבית – זה צריך לבדוק לכמה זמן אפשר לעשות.
קולט אביטל: פונה אליכם – ואנחנו נפנה בנפרד גם למבקר המדינה, כדי להפעיל את מלוא סמכותה ולהוציא מידי הרשויות הדתיות את אותם הכספים שלא הועברו לקייסים, ולהחזיר אותם לקייסים.
קולט אביטל: אם הכספים האלה נעצרו בדרך, כי אז לכם יש היום את הסמכות ואת הרשות לפקח, יש לכם את הסמכות ואת הרשות להחזיר את הכספים ולהעביר אותם לאלה שמהם הם נגזלו.
קולט אביטל: אלה הדברים.
שרון אברהם-ויס: עוד דבר אחד: השוואת תנאים על פי ההסכמים הקיבוציים לרבנים.
ראובן יאסו: ולוח זמנים.
קולט אביטל: אתה צודק.
קולט אביטל: אנחנו נבקש ממך, מר שפיגלר, דיווח לוועדה תוך חודש ימים.
קולט אביטל: זה בסדר?
מיכאל מקונן מהרט: מילה אחת:
מיכאל מקונן מהרט: אם באמת עם כל מה שהתאספנו וישבנו הבעיה לא תיפתר, במשך 2500 שנה, בלי אף אחד, היינו מנהלים חיים חברתיים.
מיכאל מקונן מהרט: אנחנו נדרוש מועצה לבד רק לאתיופים, ואנחנו לא רוצים את הטובות של אף אחד.
רומן ברונפמן: גם ברוסיה, גם באוקראינה – אחרי הרבה מאוד ביקורים, פגישות, שיחות עם עיתונאים, אנשי רוח, ראשי מדינה, ראשי ועדות פרלמנטריים – לא מזהה שום עניין בין תשלומי פנסיה לבין אנטישמיות, אפילו לא באחוז אחד.
רומן ברונפמן: קולט אביטל:
רומן ברונפמן: היו"ר רומן ברונפמן:
רומן ברונפמן: אני שואלת אתכם, ביושר, אם אנחנו דואגים - - - היו"ר רומן ברונפמן:
רומן ברונפמן: מה שאנחנו צריכים ליזום – וזה אחרי הרבה מאוד התלבטויות, הרבה מאוד דיונים, גם עם אנשי משרד החוץ והביטוח הלאומי – זה הסכמים.
רומן ברונפמן: ברגע שיש הסכם בילטרלי, שהוא גובר על החקיקה הלאומית – בכך נגמר הסיפור, וברגע שההסכם הזה אושרר על-ידי הפרלמנט, עקיף שינוי חקיקה אוניברסלית – את זה אנחנו רואים כפתרון מושלם.
יורי שטרן: השאלה היא האם יש לאחת מהמדינות האלה הסכם שהוא דומה לזה.
יורי שטרן: היו"ר רומן ברונפמן:
יורי שטרן: אני מסיים מבחינת רוסיה.
יורי שטרן: בטאנוב - ראש קרן הפנסיה – היה פה, אני מקווה שהם יעכלו כל מיני דברים לגבי אלה שמקבלים פנסיה.
יורי שטרן: ושוב, שם גם נאמר על-ידי כולם – שהדרך היחידה להגיע להרחבת מקבלי הפנסיה זה על-ידי הסכם בילטרלי, אם הוא מתאפשר.
יורי שטרן: קולט אביטל:
יורי שטרן: הוא אמר בזמנו בביקור בקייב שהעניין של הפנסיות זה לחץ פוליטי ממספר חברי כנסת בישראל, והוא אמר: אין לנו עמדה רשמית.
יורי שטרן: כשסמנכ"ל משרד החוץ אומר: אין לנו עמדה רשמית, זה כנראה מעורר סימני שאלה אצל העמיתים שלו באוקראינה.
יורי שטרן: ב-1997-1998 – ואנשי משרד החוץ שלנו נכחו בפגישה בבית העליון של הפרלמנט – התברר שהרוסים פנו אלינו בנוטה דיפלומטית וביקשו להתחיל משא-ומתן בילטרלי על תשלומי פנסיה, ואנחנו לא נענינו בכלל.
יורי שטרן: ב-2002 הם חזרו עם פנייה.
יורי שטרן: ב-1997-1998, למחלקת האמנות שלנו במשרד החוץ הגיעה בקשה לפתוח במשא-ומתן על הרחבת מקבלי הפנסיה.
יורי שטרן: ב-2002, המסמך הזה חזר על עצמו – בצורה קצת אחרת.
אסתר אפרת-סמילג: אתה מדבר על אוקראינה.
אסתר אפרת-סמילג: היו"ר רומן ברונפמן:
אסתר אפרת-סמילג: הקושי בכך הוא שעד 2002, אזרחי מדינת ישראל יכלו לחזור להיות אזרחי רוסיה ללא כל בעיה.
אסתר אפרת-סמילג: היום יש קושי בקבלת האזרחות, כך שיש לנו פה תביעה כפולה – גם על איבוד הזמן והכסף של האזרחים, וגם על כך שהיום הם מנועים להחזיק בשתי אזרחויות, מה שמונע מהם לקבל פנסיה.
אסתר אפרת-סמילג: קולט אביטל:
מיכאל נודלמן: לפי הסכם שהכינו משרד החוץ והביטוח הלאומי.
מיכאל נודלמן: מה שדיווחו לי, שאין שם שום דבר נגד ההסכם הזה.
מיכאל נודלמן: היו"ר רומן ברונפמן:
יורי שטרן: מה ההתחייבות של הצד הישראלי?
יורי שטרן: עורך-דין ששפורטה, בבקשה.
יורי שטרן: יעקב ששפורטה:
יורי שטרן: לגבי אוקראינה, התחלנו במשא-ומתן כשהוועדה הזאת הזמינה אותנו.
יורי שטרן: היינו צריכים להיות שם, והם ביקשו להחליף ולבוא אלינו.
יורי שטרן: אנחנו הזמנו אותם - ארגנתי ארבעה ימי שיחות, ב-21 בחודש אנחנו מתחילים את השיחות, ואני מאוד אופטימי שזה יעבוד, ואסביר מדוע.
יורי שטרן: אנחנו מצליחים לייבא לארץ מיליארד ו-800 מיליון שקל בשנה; אנחנו מייצאים 12 מיליון שקל בשנה, כלומר בנושא של אמנות יש הרבה "בשר".
יורי שטרן: המדיניות של הביטוח הלאומי היא לחתום אמנות עם מדינה שאפשר יהיה לעבוד איתה, אמנות עם מדינות שיש להן מערך מודרני, רציני, אמיתי, של ביטוח לאומי.
יורי שטרן: האמנה שמוצעת עם אוקראינה היא אמנה שתביא לייצוא פנסיות לשני הכיוונים.
יורי שטרן: אם ישראלי שכבר התחיל לקבל קצבת זקנה יחליט לנסוע לאוקראינה, אנחנו נייצא את קצבת הזקנה של הביטוח הלאומי - ולדעתי, המספרים יהיו מאוד קטנים, לפי הערכה אישית שלי, חברתית- פוליטית.
יעקב ששפורטה: מעשר שנים ומעלה.
יעקב ששפורטה: ברגע שיש אמנה - מייצאים גמלאות.
יעקב ששפורטה: היו"ר רומן ברונפמן:
יעקב ששפורטה: לא קצבת זקנה מיוחדת.
יעקב ששפורטה: בכיוון השני, האוקראינים יצטרכו לפי האמנה הזאת לייצא גמלאות לכל תושב אוקראינה שהיה זכאי, התחיל לקבל את הפנסיה והגיע לארץ.
יעקב ששפורטה: זה הכיוון הדו-צדדי.
יורי שטרן: האם זה חל רטרואקטיבית על מי שכבר הגיע?
יעקב ששפורטה: כן.
יעקב ששפורטה: אם הוא היה זכאי, הגיע לארץ - האמנה חלה רטרואקטיבית, אם ביום שבו הוא הגיע ארצה הוא היה זכאי וקיבל משם.
יעקב ששפורטה: לא.
יעקב ששפורטה: קולט אביטל: מה שהוצג לי כמודל - והראו לנו הסכמים שקיימים כי אנחנו דרשנו לראות את ההסכמים שקיימים - אנחנו צריכים לקבל על עצמנו, כמדינת ישראל, להיות אלה שמשלמים את הפנסיות בארץ, על חשבוננו, והם ישלמו את הפנסיות לאזרחים שלנו על חשבונם.
יעקב ששפורטה: האם אני צודקת?
יעקב ששפורטה: היו"ר רומן ברונפמן: אמר עורך-דין ששפורטה שהוא יצר מודל חדש.
יעקב ששפורטה: קולט אביטל: הוא יצר מודל חדש, אבל עולה כאן שאלה.
יעקב ששפורטה: בין המודל החדש שהוא יצר - שהוא מאוד יפה- לבין סוג ההסכמים שנחתמו עד כה על-ידי ממשלת אוקראינה, יש הבדל תהומי.
יעקב ששפורטה: אם הביטוח הלאומי מוכן לשלם את הכסף - - - היו"ר רומן ברונפמן: את פשוט הבנת לא נכון, גברתי, מה אני אעשה.
יעקב ששפורטה: קולט אביטל:
יעקב ששפורטה: קולט אביטל: אני גם קראתי את ההסכמים, כך שיכול להיות שאני גם לא יודעת לקרוא.
יעקב ששפורטה: יורי שטרן: שאלתי אם יש להם הסכמים דומים.
יעקב ששפורטה: היו"ר רומן ברונפמן: הם עכשיו עובדים על הסכם עם גרמניה, הם בשלושת-רבעי הדרך והם הולכים לחתום על ההסכם עם גרמניה לפי המודל שעורך-דין ששפורטה מייצג.
יעקב ששפורטה: יורי שטרן: באותו סגנון.
יעקב ששפורטה: עם רוסיה אין הסכמים.
יעקב ששפורטה: עם רוסיה יש הסכמים בסגנון שחברת הכנסת קולט אביטל ציינה, ומדובר על שני סוגי מדינות: עם מדינות פוסט-סובייטיות ועם מדינות מזרח אירופה, זאת אומרת כל הקורידור פלוס 15 רפובליקות.
יעקב ששפורטה: זה סוג ההסכם שחברת הכנסת אביטל מדברת עליו.
יעקב ששפורטה: עם גרמניה יש להם סוג הסכם בדרך לחתימה, כשעורך-דין ששפורטה מייצג את המודל שלו.
יעקב ששפורטה: יורי שטרן: מה שראש קרן הפנסיה הרוסית הציע זה הסכם דוגמת ההסכם עם ספרד, שזה הסכם מהסוג שחברת הכנסת קולט אביטל דיברה עליו.
יעקב ששפורטה: היו"ר רומן ברונפמן: לכן הוא לא מתאים לנו.
יעקב ששפורטה: מבחינת העולים בארץ, הסיטואציה תהיה כזאת.
יעקב ששפורטה: אם הגיע עולה שמקבל קצבת זקנה מיוחדת - אדם הגיע, לא היו לו שנות ביטוח, קצבת זקנה מיוחדת תלויה בהכנסות אחרות - אנחנו נמשיך לשלם קצבת זקנה מיוחדת, ואם הוא יקבל פנסיה מאוקראינה בסך 50$, עדיין הסכום הזה לא יתקזז.
יורי שטרן: זה רק להכנסה מעבודה.
קריאה: זה לא הכנסה מעבודה.
קריאה: כל הכנסה.
קריאה: היו"ר רומן ברונפמן:
יעקב ששפורטה: אדם שמקבל קצבת זקנה מיוחדת - אם הוא מקבל פנסיה מחוץ-לארץ שהיא נמוכה מ- 1,000 שקל, עדיין זה לא יפגע בקצבת הזקנה.
יורי שטרן: איך בזמנו גבו כסף מתשלומים כאלה מגרמניה?