GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל אבואב: כיוון שאנחנו מצמצמים את מספר הזכאים למספרים נמוכים כדי ליצור הלימה בין.
שמואל אבואב: ישראל, אבל לא היה שכירות ארוכת טווח לעולים?
שמואל אבואב: אז תסביר.
ישראל שוורץ: נדמה לי כארבעת אלפים עולים קשישים יש שכירות ארוכת טווח.
יורי שטרן: לא ב- 400 דולר.
ישראל שוורץ: מעבר לזה, עולים קשישים וזוג אנחנו מדברים על משפחות עם חמש נפשות.
שמואל אבואב: ישראל, אנחנו נותנים ל- 4,000 עולים קשישים את הכלי שנקרא שכירות ארוכת טווח וגם היא נעה במחירים האלה.
ישראל שוורץ: זה משתנה בין אזור לאזור.
קולט אביטל: אבל שם יש גם סיוע בשכר-דירה.
יורי שטרן: לא, זה הסיוע בשכר-דירה.
שמואל אבואב: או-קיי, אז זה ניתן.
שמואל אבואב: אז אם אנחנו מסכמים את העניין הזה, זה לראשונה השנה בחודש האחרון נכנס סיוע ארוך טווח.
שמואל אבואב: עד עכשיו זה ניתן רק לעולים הקשישים, עכשיו הצלחנו ממכר הדירות להעמיד סכום קבוע, אז אנחנו מכניסים את הנושא הזה של שכירות ארוכת טווח.
שמואל אבואב: השנה אנחנו נקיף את זה בסביבות 400 משפחות.
שמואל אבואב: ואנחנו נקווה שבשנה הבאה יהיו עוד 400 וככה נצליח לטפל בתור הארוך והמיותר הזה של אנשים שנמצאים ללא פתרונות של דיור.
שמואל אבואב: זה אחד.
שמואל אבואב: הדבר השני, צריך להבין שיש חלק מהמקומות בארץ שכל השיפוץ שאנחנו עושים בדירות זה תלאי על תלאי על תלאי.
שמואל אבואב: ולכן מה שנאמר פה על-ידי מנכ”ל עמידר, אנחנו בודקים האם אפשר לבצע פינוי בינוי.
שמואל אבואב: לכן עשינו ישיבות עם העירייה בירושלים, גם כן עם האוצר, בכדי לראות איך אפשר לצרוך כדאיות כלכלית, בלי זה, זה סכומי כסף שהמדינה לא תוכל להביא אותם.
שמואל אבואב: לפרק את הקיים ולבנות במקום זה מתחמים שזה מפנה את הקיים ובונה מחדש ומאפשר לאנשים להמשיך ולשמור על הזכויות שלהם.
שמואל אבואב: אלו הדברים שרצינו להוסיף.
קולט אביטל: אני הייתי רוצה אולי על דעת חבריי לסכם אתה ישיבה ובשמה של סגנית השרה, אני מבקשת להתנצל היא היתה חייבת לעזוב לבית-משפט, אבל גם על דעתה ואני מקווה שגם על דעתו של חבר-הכנסת שטרן.
קולט אביטל: אני רוצה להגיד שלושה דברים.
קולט אביטל: אנחנו לצערי הרב כל הכנסות האחרונות הצטיינו בזה או לצערי לא הצטיינו בזה שלא יכלו לסיים שום עבודה באופן סדיר כי אף כנסת לא ארכה יותר משלוש שנים.
קולט אביטל: ולכן קשה לנו מאוד לקחת על עצמנו משהו ולהוביל אותו לסופו הטוב.
קולט אביטל: יחד עם זאת, אני חושבת שאנחנו בוועדה הזאת בכל הצלחנו להביא כמה הישגים.
קולט אביטל: זה שאתם היום מטפלים בצורה יותר רצינית בנושא של הבניה הקלה, זה כבר צעד קדימה.
קולט אביטל: אנחנו לא שלמים, רחוק מזה, עם הפתרונות שניתנים.
קולט אביטל: אני יכולה להבין שבין הברירה שאנשים יגורו עם חור בקיר ועם גג דולף ולא לעשות כלום, לבין הברירה שהיא יותר טובה בינתיים לוקחים את הברירה הפחות רעה.
קולט אביטל: אז אני יכולה להבין ולהעריך את מה שעשיתם עד עכשיו.
קולט אביטל: אבל גם זה לא יחזיק מעמד לזמן ארוך.
קולט אביטל: ולכן אני פונה אליך, אנחנו פונים אליך כמי שמכהן היום כמנכ"ל משרד השיכון, כי מי שזוכה לאמונו של ראש הממשלה, אנא בטובך לפחות תעשה דבר אחד, תציג או תצווה על שולחן הממשלה תכנית ארוכת טווח שתפתור את הבעיה הזאת.
קולט אביטל: גם אם היא תיקח יותר זמן, אבל בוא נשים את זה על סדר היום.
קולט אביטל: אם לא נשים את זה על סדר היום לא יקרה שום דבר.
קולט אביטל: אם נשים את זה על סדר היום, אולי נצטרך להעביר עוד כמה של תסכולים, אבל אולי משהו יקרה.
קולט אביטל: אז בוא נתחיל בזה.
קולט אביטל: בנושא השני והשלישי.
קולט אביטל: תראו, לגבי הנושא השני, במסגרת המלחמה בעוני שהממשלה הזאת והממשלה הבאה לבטח תטפל בה, תמחקו את הבושה הזאת של העלאת השכר בדיור הציבורי.
קולט אביטל: אתם לא תתעשרו מזה והם רק העניים רק יהיו ביותר צרות.
קולט אביטל: אני מבקשת שזה יהיה במסגרת הזו, אתם בונים תכנית למאבק בעוני, הדיור הציבורי והפטור מהעלאת גזירות כאלה לאנשים עניים ביותר במדינה, צריך להיות חלק מזה.
קולט אביטל: אי אפשר לבנות תכנית כזו בלי להתייחס גם לנושא הזה.
קולט אביטל: ובנושא השלישי.
קולט אביטל: תראו, באמת בושה.
קולט אביטל: על מה אנחנו מדברים?
קולט אביטל: על מיליון ש"ח, כשאנחנו יודעים איפה עפים המיליונים באיזה קצב במדינה הזאת.
קולט אביטל: לא רוצה להיכנס לפוליטיקה אבל תאמינו לי כל חתיכת כביש מ -nowhere ל- nowhere שאף אחד לא משתמש בו, עולה הרבה יותר.
קולט אביטל: אז אפשר לוותר על המיליון הזה ולא להפעיל לחץ נוסף והשפלות נוספות על ניצולי שואה שאין להם הכנסות אחרות.
קולט אביטל: או-קיי, אלה ההחלטות שלנו.
רינה גרינברג: אני רוצה להודות לך על שלוש שנים הנהדרות שאני הבאתי לכאן נושאים ואת עזרת, לך ולכל הוועדה ולחברי הכנסת יורי שטרן ומרינה סולודקין.
רינה גרינברג: כי הגעתי לכאן עם הרבה בעיות ותמיד יצאתי עם חיזוק ועם עזרה, תודה.
יורי שטרן: אני מבקש להוסיף משהו, אם אפשר כהמלצת הוועדה.
יורי שטרן: אנחנו מתחילים תקופה של שלטון המנכ”לים אפשר להגיד, כי בסך-הכל מי שיישאר.
קולט אביטל: לא כל-כך רע.
יורי שטרן: ואתה המנכ"ל, אני מבקש ממך, אי אפשר פה לחכות.
יורי שטרן: אני מבקש שאתה תפנה לממשלה באמצעות השר שהוא במקרה גם ראש הממשלה להקפיא את כל ההחלטה הזאת על העלאת שכר דירה.
יורי שטרן: אני חושב שכן יכול להיות תיקון ואנשים שההכנסה שלהם היא באמת מעל מה שיכולים לשלם, אבל בצורה כזאת שזה קרה זה פשוט לא נותן לאנשים לחיות ולכן חובה באופן מיידי להקפיא את זה.
יורי שטרן: לשנות אחר-כך לבנות באמת מדרג, לא יעני מדרג אלא מדרג אמיתי ולשמור על העניים.
יורי שטרן: העניים זה לא רק מי שחי מדמי הבטחת הכנסה, זה גם מי שמקבל שקל אחד או אפילו 200 ש”ח מעל הבטחת הכנסה, אתה לא יכול לקחת ממנו ה- 50 ש"ח האלה, ומיידית אני מבקש זאת כהחלטת הוועדה.
קולט אביטל: תודה רבה, נתראה כולנו בכנסת הבאה.
קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות במסגרת יום זכויות הילד הבינלאומי.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לדבר היום על פגיעה בזכויות ילדים עולים בסיכון.
קולט אביטל: כפי שכולכם יודעים, זאת לא הישיבה הראשונה בנושא, ולצערי זאת לא תהיה גם הישיבה האחרונה.
קולט אביטל: במרוצת השנה האחרונה שמענו על איגום משאבים, על קצת יותר עבודה משותפת בין גורמים שונים בממשלה, במשטרה, ארגונים לא ממשלתיים, כמו הג'וינט, על"ם ואחרים שכל אחד עושה את שלו.
קולט אביטל: אני תוהה אילו לא היו קיימים כל הארגונים האלה שגם מסייעים כל-כך הרבה, איפה היינו.
קולט אביטל: לכן אני רוצה קודם כל לציין את עבודתם הטובה והמסורה.
קולט אביטל: אני מבקשת מהקואליציה למען נוער עולה לפתוח את הדיון.
ואדים בלומין: בוקר טוב.
ואדים בלומין: אני מודה לכבוד היושבת ראש שנעתרת והסכמת לקיים את הדיון בדחיפות כזאת.
קולט אביטל: מה עוד שהכנסת עוד מעט לא תהיה.
ואדים בלומין: דווקא הנוכחות כאן מבטאת היטב את הקושי שלנו כקואליציה.
ואדים בלומין: מי שנמצא כאן הם שותפים, אנשי מקצוע – הבכירים שבהם – שמולם כן נעשית עבודה, ויש הישגים והצלחות מרחיקות לכת.
ואדים בלומין: אבל הפנייה לוועדה הייתה בבקשה למלא את התפקיד הפרלמנטרי שלה בנושא של פיקוח על הרשות המבצעת.
ואדים בלומין: ביום זכויות הילד הבינלאומי אולי צריך לומר שוב את הדברים על נושא של הקצאת משאבים וחלוקת התקציב בהלימה לצרכים בשטח, לשיקולים המקצועיים ולא לשיקולים הפוליטיים.
ואדים בלומין: בבדיקה שלנו מצאנו בספר התקציב של משרד הרווחה שיש אפליה ברורה של הנוער העולה לטובת מגזר אחר, שכנראה מישהו חפץ ביקרו.
קולט אביטל: אתה מוכן לפרט?
קולט אביטל: אתם הסתכלתם בספר התקציב של משרד הרווחה, ויש שם הפחתה בתקציבים לנוער עולה?
ואדים בלומין: אין הפחתה, אני מדבר על מסורת שנמשכת כבר הרבה שנים; גם מבקר המדינה עמד על ההקצאה של למעלה מ- 80% מתקציבי המשרד למוסדות תורניים.
ואדים בלומין: לדוגמה, באגף תקו"ן יש לא מעט סעיפי תקציב שמיועדים ישירות לאוכלוסייה התורנית שבוודאי גם לה יש צרכים ומצוקות, אבל זה לא עומד בהלימה לצרכים בשטח, ובוודאי שהנוער העולה לא מקבל ומופלה לרעה.
ואדים בלומין: דבר שני, שהוא מעבר לסוגיית המשאבים הוא שיתוף הפעולה בין המשרד לבין הקהילה והארגונים הקהילתיים בביצוע של מערכי הסיוע.
ואדים בלומין: יש פה ניגוד גדול בין מהלך מאוד משמעותי שנעשה בדרגים המקצועיים.
ואדים בלומין: אנחנו באמת מצליחים להגיע להסכמה ולהבנות בשני הצדדים: גם מצד הקואליציה וגם מצד אנשי המקצוע בתוך המשרד, אבל ברגע שהדברים לא מכוונים מלמעלה, ואין להם גיבוי מאוד קשה להוציא את הדברים מהכוח אל הפועל.
ואדים בלומין: דברים כאלה נעשים במשרדים אחרים, במיוחד במשרד הקליטה- -
קולט אביטל: מה שנוגע לתקציבים שמוזרמים לנושא של נוער בסיכון, אני מניחה שיש כספים שבאים ממשרד הקליטה, יש כספים שבאים ממשרד הרווחה, ויש כספים שבאים ממשרד החינוך.
קולט אביטל: אני טועה?
ואדים בלומין: את בוודאי צודקת.
ואדים בלומין: אני רציתי להציג את הדברים מזווית חיובית ולומר שהעבודה נעשית בצורה יוצאת מן הכלל גם ברמת שיתוף הפעולה בין הקהילה לבין המגזר הציבורי, גם בנושא הקצאת כספים, שינוי מדיניות והליכה לכיוון של רב-תרבותיות.
קולט אביטל: ספר התקציב לפניי.
קולט אביטל: אתה אומר כאן בוועדה דבר די חמור, ש- 80% מהתקציבים של משרד הרווחה מופנים רק למגזר אחד- -
ואדים בלומין: בתמיכות.
ואדים בלומין: אני מדבר על שתי רמות של תקצוב: האחת היא סעיף 3(א) לחוק התמיכות- -
קולט אביטל: אבל יכול להיות שיש תקציבים אחרים שמוזרמים ישירות לנושא הזה, לא דרך תמיכות?
ואדים בלומין: כן.
ואדים בלומין: ולזה גם התייחסתי כשנתתי את הדוגמה של אגף תקו"ן שישנם סעיפים ייעודיים, כלומר לא באמצעות תמיכות בעמותות ובפעילות בשטח, אלא באמצעות הזרמה ייעודית של כספים.
ואדים בלומין: גם שם אנחנו מוצאים אפליה של מגזר מסוים לטובה ולרעתם של אחרים.
קולט אביטל: את זה מצאתם בספר התקציב?
ואדים בלומין: אין סעיפים לנוער עולה.
קולט אביטל: יכול להיות שזה נכלל בתקציב כולל.
קולט אביטל: תכף נשמע ממשרד הרווחה איך זה מוצא את הביטוי שלו.
סוזי בן ברוך: מי שמגיע לרווחה זה כבר נוער גם בסיכון וגם בסכנה.
סוזי בן ברוך: אם היית אומרת שזה משרד החינוך זה היה מעלה תמיהות.
סוזי בן ברוך: משרד הרווחה מטפל בנוער שהוא או עובר חוק או שהוא זקוק לטיפול ברווחה, והוא כבר בסיכון.
ואדים בלומין: אפשר לדבר על העניין האוניברסלי.
קולט אביטל: נתחיל מהעניין האוניברסלי.
ואדים בלומין: בוודאי.
ואדים בלומין: אבל הנתונים בשטח אומרים שיש מקום להבחין בקונטקסט התרבותי, וזאת המדיניות שמוכחת כיעילה ואפקטיבית במונחים של רב-תרבותיות.
ואדים בלומין: יש מקום להבחין ולהבין את הקונטקסט התרבותי שממנו בא המטופל או הלקוח.
ואדים בלומין: לטפל בכל נער מסומם רוסי, אתיופי או יליד הארץ, בוודאי יש לזה גם סימוכין, אבל זה מוכח פחות יעיל.
קולט אביטל: זה מה שאני שואלת אותך; האם על"ם, למשל, שאוספת נערים מהרחוב ומטפלת בהם באמבולנסים שלה, הטיפול שלה הוא רב-תרבותי או שמטפלים בילדים בין אם הם אתיופים, בין אם הם רוסים או באים ממקום אחר?
קולט אביטל: הטיפול הוא שונה?
ואדים בלומין: בהחלט, הטיפול הוא רב תרבותי.
ואדים בלומין: ישנה רכזת בתוך על"ם שמטפלת בדיוק בשאלה הרב-תרבותית.
ואדים בלומין: כל מי שעובד מול האוכלוסייה הוא כוח אדם מותאם שמבין את הרקע התרבותי, התוכניות הן מותאמות.
קולט אביטל: אבל נעשה הבחנה בין הקצאת המשאבים לבין הכלים – איך אנחנו מתמודדים עם התופעה.
קולט אביטל: אם אתה מודיע הודעה גורפת שמשרד הרווחה נותן רק למגזר אחד ולא נותן כמעט לאחרים, אני חייבת לבדוק דבר כזה, ואני לא מוצאת לכך תימוכין בספר התקציב.
קולט אביטל: אם אתה אומר שנותנים כך וכך כסף, אבל אין הבחנה בין האוכלוסיות השונות, ואנחנו דורשים כאן שבעוגה הזאת יהיה טיפול יותר נקודתי באוכלוסיות כאלה ואחרות הסיפור הוא שונה.
קולט אביטל: אתה לא אומר שלא מקצים לזה כסף.
קולט אביטל: תכף נשמע ממשרד הרווחה שלא הולכים בהקצאות לפי סוגי אוכלוסייה, אלא לפי סוגי בעיות.
קולט אביטל: אבל אני לא מדברת בשם משרד הרווחה, אני מנסה ללמוד את הנושא.
מילנה יערי: מה ששונה היום ממה שהיה בעבר – וזאת הסיבה שביקשנו לכנס את הישיבה הזאת – שמתוך שיתוף פעולה של משרד הרווחה ברור ששיעור גבוה מהנוער במצוקה זה נוער עולה.
מילנה יערי: לדוגמה, בסמים – 40%-50% מהמטופלים הם עולים; בחסות הנוער כ- 30% הם נוער עולה, גם רוסי וגם אתיופי.
מילנה יערי: אנחנו לא נכנסנו לדקויות מה המאפיינים של הנוער.
מילנה יערי: היה ברור שקיימת תופעה מאוד משמעותית, באיזה מינונים המשרד מתמודד עם האוכלוסייה הזאת.
מילנה יערי: ניסינו להבנות בגיבוי של המנכ"ל הקודם שפתח את הדלת ונתן לנו גיבוי לאורך כל הדרך כי הוא הבין את המנטליות, וגם השר אורלב בזמנו שיתף פעולה.
מילנה יערי: הייתה הבנה שצריך להבנות מדיניות מסודרת לגבי עבודה רגישת תרבות, גם לגבי תקציבים שהוא אמר שברגע שיהיו סדרי עדיפויות במשרד אפשר יהיה לייעד תקציבים ונתן את הגיבוי ואת התמיכה.
מילנה יערי: באמת היו 3 שנים של עבודה משותפת, של למידה, של הסכמות, של בניית תהליך משמעותי.
מילנה יערי: ברגע שהמנכ"ל לא היה שם, והדברים השתנו מבחינת סדר העדיפויות במשרד, אנחנו מצאנו שהנושא לא בסדר עדיפויות בכלל.
מילנה יערי: המספרים מראים את הממדים של הבעיה בצורה אחרת לגמרי.
קולט אביטל: אני מבקשת רקע ומידע, אם יש שינויים – האם יש עלייה או ירידה או בלימה של התופעה.
קולט אביטל: סוזי בן-ברוך, בבקשה.
סוזי בן-ברוך: אני מוכרחה לומר ראשית שיש ירידה בכלל ברמת מעורבות של קטינים בפשיעת נוער במדינת ישראל.
סוזי בן-ברוך: ברובד הכללי יש ירידה של 7.6%, נכון לאתמול.
סוזי בן-ברוך: זה לא מפתיע, תקופת ההינתקות עשתה את שלה.
קולט אביטל: מה הקשר?
סוזי בן ברוך: הקשר הוא שיש לנו היום 500 עובדי נוער, ועומדים לקבל עוד 54 עובדים בזמן הקרוב למשטרת ישראל.
סוזי בן ברוך: כמעט 70% - כמעט 350 – נמצאים בשטח, אוספים מידע, משוחחים עם בני נוער, חושפים עבירות.
סוזי בן ברוך: הדברים האלה לא היו בזמן ההינתקות, הם היו במקום אחר, ולכן רמת החשיפה של משטרת ישראל הייתה פגיעה בכלל.
סוזי בן ברוך: לכן בנתוני משטרת ישראל יש ירידה, אבל שלא נתבלבל.
סוזי בן ברוך: בחודשיים האחרונים יש עלייה של למעלה מ- 13% בפשיעת נוער לעומת ירידה של 11% בחודשיים הקודמים להם.
סוזי בן ברוך: רק בסוף דצמבר נוכל לתת נתונים משמעותיים.
סוזי בן ברוך: כנתון מצטבר עד היום יש לנו מעורבות – ואני מדברת רק על תיקי פ"א, תיקים שפתחנו ולא אי תביעה.
סוזי בן ברוך: אי תביעה אנחנו פותחים לנער שעבר עבירה פלילית בפעם הראשונה.
סוזי בן ברוך: אם זאת עבירה קלה יחסית, והוא משתף פעולה ומוכן לקבל טיפול מקצין מבחן לנוער, וקצין המבחן ממליץ לנו לגנוז את החומר, החומר הזה לא נכנס למסוף המשטרתי, ואף אחד לא ידע שהוא היה במשטרת ישראל.
סוזי בן ברוך: רוב הנוער העולה מכיוון שהם מעורבים בעבירות קלות יחסית בתחילת דרכם, כמו בגניבה של אוכל, אנחנו אפילו לא פותחים בתביעה, אלא מיד לפקיד סעד לחוק הנוער להמשך טיפול.
סוזי בן ברוך: לגבי גניבות, אנחנו חווים יותר עבירות "קטנות" – גניבות אופניים, חלקי מחשב, רדיו-טייפ ממכוניות, מכירה וקנייה של מחשבים או אוכל, השאלה היא מה הנער הזה צורך.
קולט אביטל: אתם מוצאים קורלציה בין העבריינים לבין המצב הכלכלי הירוד.
סוזי בן ברוך: נכון.
סוזי בן ברוך: ככל שתו העוני הולך ועוני כך רמת פשיעת הנוער ועבירות הרכוש הקטנות הולכות ועולות.
סוזי בן ברוך: אנחנו רואים את זה ב- 3-4 השנים האחרונות באופן עולה יחסית לשנים הקודמות שבהן הייתה ירידה בנושא הזה.
סוזי בן ברוך: לכן הנתון שאני נותנת כרגע הוא רק תיקי פ"א, תיקים שנכנסו למחשב המשטרתי, וכאן כבר לא נמנעה התלות של הקטין, מי שנכנס למסוף יודע שלנער הזה יש כבר תיק פלילי, וזה כבר אחרי מחווה ראשונית שכבר נתנו לו והוא טופל בידי שירותי הרווחה.
סוזי בן ברוך: עד אתמול נפתחו 4400 תיקים לנוער עולה בכלל, וזה מהווה 22% מסך פשיעת הנוער בישראל.
קולט אביטל: השיעור נשאר פחות או יותר יציב.
סוזי בן ברוך: לא, דווקא יש ירידה, זה היה 26% בשנה שעברה.
סוזי בן ברוך: יש ירידה כללית בתיקי פשיעת הנוער, ויש ירידה גם בפשיעת נוער עולה.
קולט אביטל: מה לגבי סמים?
סוזי בן ברוך: אם אנחנו מבודדים את החלקים האלה, לנוער עולה יש מעורבות של כ- 54% בפשיעת עבירות הרכוש, יותר מ- 20% בפשיעת סמים, והשאר זה עבירות אלימות- -
עמיהוד בהט: אז מה עושה את זה 22%, אם זה 54%?
עמיהוד בהט: איך זה ירד ל- 20%?
סוזי בן ברוך: זה ירד.
סוזי בן ברוך: מסך-כול פשיעת הנוער – 36 אלף תיקים – יש ב- 2005 4400 תיקים שביצע הנוער העולה בכלל: אתיופים, רוסים, תימנים, קווקזים וכדומה, סך-הכול 22%.
סוזי בן ברוך: בשנה שעברה זה היה 26%.
סוזי בן ברוך: חלקו של הנוער העולה באוכלוסייה בישראל הוא 12%; הם מעורבים ב- 22% מפשיעת הנוער בישראל, כלומר כמעט פי שניים לעומת 26% בשנה שעברה.
סוזי בן ברוך: השאלתי כאן כמה זה 22% האלה מתוך ה- 100% הפנימי.
סוזי בן ברוך: סך הכול התיקים של נוער מחבר העמים הוא 3244 תיקים, שמנבאים 16.8% מכלל עבירות הנוער, ו- 73% מכלל עבירות העולים מתוך ה- 100% הפנימי.
סוזי בן ברוך: תיקי נוער ממוצא אתיופי – 720 תיקים פליליים- -
קולט אביטל: שזה יותר ממה שהיה?
סוזי בן ברוך: לא.
סוזי בן ברוך: זה מהווה כ- 3% מכלל עבירות הנוער בכלל.
סוזי בן ברוך: שהנוער האתיופי מהווה 1.3% מכלל הנוער, והוא מעורב ב- 3% מכלל פשיעת הנוער בישראל, וזה 16% מכלל עבירות העולים.
סוזי בן ברוך: סך-הכול תיקים של נוער אתיופי פלוס ממוצע חבר העמים זה 90%, 10% הנותרים זה נוער עולה אחר שעלה לארץ.
קולט אביטל: יש לך נתונים לגבי הנוער הצרפתי, האמריקני?
סוזי בן ברוך: זה 10% הכולל.
קולט אביטל: הנוער שמגיע מהמדינות האלה הוא לא במצב סוציו אקונומי גרוע.
סוזי בן ברוך: פשיעת הנוער בישראל היא לאו דווקא קשורה למצב סוציו-אקונומי נמוך או גרוע.
סוזי בן ברוך: יש לנו נוער שנמצא במצב סוציו-אקונומי מאוד גבוה ומסודר, אלה ששואלים עליהם מה הם עושים בפשיעת נוער.
סוזי בן ברוך: זה נוער חזק בפשיעה ובסמים, חזק בנושא אלכוהול שגורר אותם לעבירות אלימות, וגם גניבות רכוש "למען הכיף" כדי לספק צרכים אחרים של ריגושים למיניהם.
קולט אביטל: ראו הרצליה.
סוזי בן ברוך: לא רק הרצליה.
סוזי בן ברוך: גם במקומות ברמה יותר גבוהה אנחנו נמצאים.
סוזי בן ברוך: זאת מנת חלקם של בני נוער אחרים, ותיקים שלא חסר להם שום דבר מבחינה כלכלית, אבל חסרים להם דברים אחרים מבחינה רגשית.
סוזי בן ברוך: הם מקבלים את זה חזרה על-ידי גניבה זו או אחרת הם זקוקים לתשומת לב של ההורים, אז הם לוקחים סמים, והם זוכים לתשומת לבם של ההורים, של המשטרה, של שירות המבחן לנוער.
סוזי בן ברוך: לכן ברזולוציה של מצב סוציו-אקונומי גבוה נראה יותר עבירות של גניבות רכוש, יותר סמים, אבל הרבה פחות עבירות מחשב כי זה יותר זמין, ולהיכנס למספרי ישראכרט של אזרחים בישראל ולהזמין עבורם סחורה, בשבילם זה סתם משחק; הם רק לא מבינים שהם עושים עבירה מסוג פשע, וכך מגיעים לבתי המשפט.
סוזי בן ברוך: בסך-הכול יש ירידה של 10% במעורבות בני נוער מחבר העמים בפשיעה בכלל – לעומת שנה שעברה – ושל נוער אתיופי ירידה של 11%.
סוזי בן ברוך: זאת גולת הכותרת.
קולט אביטל: אתם קושרים את הירידה הזאת לתוכניות השונות שקיימות?
סוזי בן ברוך: בוודאי.
סוזי בן ברוך: דווקא באותם 14 יישובים שהתוכנית "מסיכון לסיכוי וסיכויים" קיימת אנחנו דרשנו שנער שמעורב בפלילים יגיע לתחנת המשטרה ומיד קצין הנוער יזמין קצין מבחן לנוער או מי שקיבל את המינוי המיוחד הזה, ורצוי שהוא דובר השפה שלו.
סוזי בן ברוך: הוא צריך להתקשר מיד ולהודיע שהנער, שהוא ממוצא כלשהו, נעצר בגין עבירה כזאת וכזאת.
סוזי בן ברוך: הוא מודיע להורים של הנער הזה וגם לנער שאותו עובד סוציאלי כבר מתחבר כדי לסייע לו בהליך הטיפולי.
קולט אביטל: קיימנו לא מעט ישיבות עם המשטרה שבהן נאמר לנו שחסרים חוקרים דוברי שפות.
סוזי בן ברוך: תכף אני אדבר על זה.
סוזי בן ברוך: התוכנית הזאת היא תוכנית משותפת למספר גורמים, ובאותם 14 יישובים כבר ראינו ירידה בשנה שעברה, לא רק השנה.
סוזי בן ברוך: השנה יש ירידה בכלל ברוב היישובים בפשיעה בכלל וגם בפשיעה של הנוער העולה.
סוזי בן ברוך: אבל כבר בשנה שעברה ראינו יתרונות של השיטה הזאת שבה נער שעבר עבירה מיד מתחיל להיות מטופל בידי קצין מבחן לנוער ומתחבר למשפחה.
סוזי בן ברוך: במשטרת ישראל עשינו מספר עבודות בעניין הזה.
סוזי בן ברוך: לפני שנתיים היה כאן מפכ"ל המשטרה, ומשטרת ישראל התחייבה לגייס דוברי שפות.
סוזי בן ברוך: יש לנו היום 30 עובדי נוער דוברי שפות רוסית ואמהרית ביישובים שיש בהם למעלה מ- 20% נוער עולה.
קולט אביטל: כמה רוסים וכמה אתיופים?
סוזי בן ברוך: 19 דוברי רוסית, ו- 11 אתיופים.
קולט אביטל: קודם היו לכם 13 רוסים והצלחתם להגדיל.
סוזי בן ברוך: הצלחנו להגדיל במקומות שבאמת צריך.
סוזי בן ברוך: צריך לזכור שהנוער הזה יודע עברית; הבעיה היא לא עם הנוער שנעצר, אלא עם ההורים שאנחנו רוצים יותר קשר איתם.
סוזי בן ברוך: אנחנו חייבים לזמן את ההורים ולשתף אותם בעבירה שביצע הילד.
סוזי בן ברוך: יותר מזה, הוא גם שותף אחרי זה בתהליך הטיפול בשירותי הרווחה.
סוזי בן ברוך: לכן ככל שהוא יבין יותר ויהיה שותף יותר, כך הוא גם ירצה להיות שותף לטיפול עצמו.
סוזי בן ברוך: בקורס קצינים הקרוב ישתתף לראשונה קצין נוער ממוצא אתיופי.
סוזי בן ברוך: יש לנו 4 קציני נוער דוברי רוסית, ממוצא רוסי.
סוזי בן ברוך: זה חידוש מבחינתנו.
סוזי בן ברוך: אני חייבת לציין שכולם עושים עבודה מדהימה, הם חבר'ה מדהימים, ואין ספק שזה היה מצרך המציאות, ואנחנו כמובן מודים לוועדה שלחצה בעניין כי אלה תקנים שנוספו לנו במערכת.
סוזי בן ברוך: אנחנו עומדים לקבל עוד 54 תקנים של עובדי נוער במשטרת ישראל.
סוזי בן ברוך: גם לשם הכנסנו דרישות לדוברי שפות באותן תחנות נדרשות; במשטרת ישראל יש לנו אגף קהילה ומשטר אזרחי, ותכף נגה תספר מה עושים בנושא הזה השוטרים הקהילתיים דוברי שפות ביישובים האלה; ויש את מציל"ה במשרד לביטחון פנים.
סוזי בן ברוך: השר לביטחון פנים שמציל"ה תתחבר בעיקר ליישובים מרשימה שמסרתי שיש בהם נוער עולה.
סוזי בן ברוך: המטרה היא שמציל"ה תיתן תקציבים באותם יישובים בדרך של matching – שקל מול שקל.
סוזי בן ברוך: נעשית עבודה מאוד אינטנסיבית במשרד.
סוזי בן ברוך: גברתי יכולה לבקש מהשר נתונים אף על פי שהכול מתחלף כרגע.
קולט אביטל: לדעתי, השר שלכם לא יתחלף.
סוזי בן ברוך: אז התוכנית תימשך.
נגה רוגל: אני מייצגת כאן את אגף קהילה במשמר האזרחי.
נגה רוגל: אנחנו אחראים על מערך השיטור הקהילתי בארץ אף על פי שמלבד היות מערך של שיטור קהילתי זאת גם גישה ותפיסה כוללת שאנחנו מנסים להטמיע אותה במשטרה בהצלחה לא מלאה כי לא כל המפקדים, לצערנו, מחוברים לגישה של שיטור קהילתי, וחלקם רואים בה מותרות של משטרה ענייה שנלחמת יום-יום על תקציבים ועל כוח אדם.
נגה רוגל: אנחנו פורסים מערך של כ- 360 נקודות של שיטור קהילתי שבהן יש כ- 500 שוטרים קהילתיים שמוכשרים אצלנו ברמה של שלב א' ושלב ב'.
נגה רוגל: אלה שוטרים בעלי ניסיון משטרתי גדול בדרך כלל, חלקם גם עבדו בנוער לפני-כן, הם בעלי יכולת להיות עצמאיים בשטח, ליזום ולא רק להגיב.
נגה רוגל: הם פועלים בשכונות, בערים וביישובים מבודדים ממטולה עד אילת.
קולט אביטל: עבודתם יזומה?
נגה רוגל: עבודתם יזומה, והם מוכוונים להתחבר לקהילה, למוסדות ולארגונים שפועלים בתוך הקהילה, ויחד איתם לעשות פרויקטים.
נגה רוגל: אנחנו בהחלט רואים את הנוער כאחד הנושאים המרכזיים שהם אמורים להתעסק בו.
נגה רוגל: אם אנחנו שואלים היום שוטרים קהילתיים איזה שיעור מסך כול העבודה שלהם מושקע בנוער הם אומרים כ- 30%, ויש להם עוד הרבה דברים אחרים לעשות חוץ מזה.
נגה רוגל: אנחנו רוצים לעשות שדרוג של הנושא הזה ולא להשאיר את השטח רק ליוזמות מקומיות.
נגה רוגל: אנחנו רוצים כבר מרמת המטה הארצי, כמו שעשינו בחינוך הפורמלי, לייצר תוכניות שנוריד לרמות השטח.
נגה רוגל: בימים אלה אנחנו מעבים את מערך כוח האדם שלנו ברמת המטה, ואנחנו נתחיל ליזום גם תוכניות כלל ארציות שננחה אותן מלמעלה בחיבור עם גופים אזרחיים שפועלים בנושאים האלה בשימת דגש על נוער עולה, נוער בסיכון ושעות אחר-הצוהריים- -
קולט אביטל: יש לכם שולחן משותף, שאתם מזמינים אליו את הארגונים השונים לפעילויות?
שלומית אשרי: מאוד נשמח.
נגה רוגל: אנחנו פחות עובדים בצורה של שולחן משותף, אבל זה בהחלט כיוון שאפשר לחשוב עליו.
נגה רוגל: אנחנו מאוד מחוברים לגורמים של משרד החינוך שפועלים בתחומים שרלוונטיים לעיסוקים שלנו.
נגה רוגל: אנחנו עובדים יותר מול כל גורם בנפרד ופחות בצורה מערכתית ברמת המטה הארצי.
נגה רוגל: ברמה היישובים מנחים את הרשות המקומית להיות גורם שמרכז ומסנכרן את כל הגורמים שפועלים בתחומו לנושא הזה של פעילות מול נוער בדגש על נוער בסיכון.
סוזי בן ברוך: אני רוצה להוסיף, במסגרת התוספת יש לנו קצינה מיוחדת למגזרים מיוחדים, היא הקצינה ה- 30 במחלקת הנוער.
קולט אביטל: מה זה קצינת מגזרים?
אפרת וולך: הרעיון הוא להיות אחראית על כל הפרויקטים שעוסקים בעולים.
קולט אביטל: במילים אחרות, את הרפרנטית.
סוזי בן ברוך: היא אחראית לנושא של עולים וערבים.
סוזי בן ברוך: מגזרים מיוחדים הם מגזרים בתוך האוכלוסייה צריך לתת להם שימת לב מיוחדת.
סוזי בן ברוך: אנחנו עושים את זה כבר שנים, אבל יש לנו עכשיו קצינה שאמורה להתחבר עם כל הגורמים.
סוזי בן ברוך: למשל, בשבוע שעבר נפגשנו עם עמותת "פידל" בנושא של אתיופים ונפגשנו לפני כשנה וחצי עם הקואליציה; אבל הקשר שלנו הוא מהצד של פשיעת הנוער העולה.
סוזי בן ברוך: הצד הקהילתי הוא בדגש על מניעה.
שלומית אשרי: זה רק נוער?
סוזי בן ברוך: נוער עולה ונוער ערבי.
שלומית אשרי: אם כך, שתי"ל מכיר הרבה מאוד ארגונים גם בתחום הערבי.
שלומית אשרי: אם תרצו אנחנו נשמח לעזור בכך.
ואדים בלומין: זאת בעצם הייתה הכוונה שלנו בתוכניות האלה שמותאמות – כוח אדם ורכישה בדיוק כמו שמשרד החינוך הכשיר יועצים חינוכיים.
ואדים בלומין: אנחנו באמת מברכים ומוקירים עבודה נהדרת- -
קולט אביטל: אני שמחה לשמוע שהבעיה היא לא המשטרה.
ואדים בלומין: ההבנה הזאת קיימת גם במשרד הרווחה.
קולט אביטל: נשמע עכשיו את משרד הרווחה.
קולט אביטל: דפני מושיוב, בבקשה.
קולט אביטל: קודם כל מבחינת התקציבים
דפני מושיוב: מבחינת התקציבים הגישה של משרד הרווחה מרגע המעבר בראשית שנות ה- 90' מהטיפול הסוכנותי לטיפול של משרדי הממשלה הייתה גישת התוספת לעולים.
דפני מושיוב: היה אז הסכם בין הסוכנות לבין ממשלת ישראל, והגישה הייתה אז גישה של תוספת.
דפני מושיוב: אם ישנו למשל סעיף "ילדים בסיכון" הוסיפו לצד זה "ילדים עולים בסיכון", "משפחות במצוקה" – "משפחות עולות במצוקה".
דפני מושיוב: כנ"ל גם לגבי מספר סעיפים שיצרו אותם.
קולט אביטל: כשהיה סעיף כזה והוספתם לו תוספת קיבלתם גם תוספת תקציב?
דפני מושיוב: במשך השנים שמספר העולים היה גבוה הייתה גם תוספת ניכרת.
דפני מושיוב: בשנים האחרונות באמת רק מקצצים.
קולט אביטל: אבל מדברים על נוער שעלה ונמצא כאן.
דפני מושיוב: בספר התקציב יש סעיף שנקרא "צעירים עולים" ונערה במצוקה".
דפני מושיוב: הסכומים, לצערי, לא גדלו.
דפני מושיוב: נכון שהחלק היחסי של העולים במספר המטופלים הוא לא בפרופורציה למספרם.
סוזי בן ברוך: מה כן בפרופורציה?
דפני מושיוב: זה בקורלציה מלאה לשר.
דפני מושיוב: אצלנו רק מקצצים- -
סוזי בן ברוך: כל נער עובר חוק זכותו לקבל טיפול; רוב הנערים בארץ לא זוכים טיפול, שלא תהיינה אי הבנות, כי אין מספיק קציני מבחן נוער לפקידי הסער.
סוזי בן ברוך: השר שלנו זועק כל הזמן לראש הממשלה שייתן להם תקנים, לא לנו – להם – וזה לא עובד כבר כמה שנים.
דפני מושיוב: רק כדי לתת דוגמה, ראש הממשלה שבאמת מעורב מאוד במוסד מהסוג הזה, רשימת ההמתנה של נערות במצוקה – ולפעמים זה ממש דיני נפשות- -
קולט אביטל: זה לא היה קורה אם זאת הייתה שרת החינוך.
דפני מושיוב: זאת הנקודה.
דפני מושיוב: עקרונית, יש התייחסות, השאלה היא הנתונים, ולצערי זאת סוגייה שאין לי מענה לה, אני כואבת אותה.
קולט אביטל: את אומרת שיש תקציב, ובו יש מענה לנושא של העולים, אבל הוא כל-כך מקוצץ.
דפני מושיוב: הסעיף קיים, הסכום דל.
מילנה יערי: מהשיחות שמנהלים את השירותים האלה, גם הסעיף שקיים הוא לא בהכרח מופנה לאוכלוסייה של עולים, אלא מתחלק על הנושא באופן כללי.
קולט אביטל: זאת האשמה די חמורה וצריך לבדוק אותה.
קולט אביטל: אם אתם אומרים שתקציב ייעודי שצבעו אותו לצורך עולים מוציאים לדברים אחרים, זה דבר שצריך לבדוק אותו.
קולט אביטל: זה דבר שאפשר גם לפנות למבקר המדינה שיבדוק.
קולט אביטל: זה מה שאתם אומרים?
מילנה יערי: כן.
דפני מושיוב: להפך, לצד התקציב הכללי, למשל למסגרת של מועדון לנערות במצוקה – ולא עושים בו סגרגציה, יכולות לשבת גם נערות עולות וגם ותיקות – התקציב מאוחד ברשות המקומית.