GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיהוד בהט: יושבת כאן מולי חבורה מדהימה של יוצאי העדה, ואני רואה את זה בקיבוץ מעברות כשאי מבקר שם, ואני רואה את זה בישיבת הרוא"ה.
עמיהוד בהט: אני רואה את החבר'ה שהם הטופ של הטופ של העדה, ואני מתפלל בתוך ליבי שכולם יהיו כך כי כולם יכולים, ובאמת מאמינים בכולם עד האחרון שבהם גם אם יש מנהל או מורה בבית ספר שאמר משהו.
עמיהוד בהט: אני רואה את החיבוקים ואת הדמעות של האהבה.
עמיהוד בהט: איך אפשר לבוא ולהגיד שכלום לא נעשה?
עמיהוד בהט: אני אומר את הדברים האלה כאחד שרואה את השלילה, ויש גם הרבה שלילה.
עמיהוד בהט: זה לא שאני רואה את הכול באיזשהי אופוריה.
עמיהוד בהט: אני יודע את הבעיות, תאמינו לי שאף אחד בעולם לא יודע את הבעיות כמוני.
עמיהוד בהט: אני לא מכחיש אף אחת מהבעיות.
עמיהוד בהט: אני יצאתי בדמעות בעיניים לאחר הביקור בקיבוץ מעברות שבמהלכו פגשתי בחורה שמיניסטית שחזרה עכשיו מארצות הברית במסגרת משלחת.
עמיהוד בהט: אבל, זה כמו שתגידו לי אחר כך למה אני כל כך מתרגש?
עמיהוד בהט: האם לא ציפית זאת מאיתנו?
עמיהוד בהט: למה לראות את הדברים הטובים כדבר לא טוב?
עמיהוד בהט: קחו את הדברים האלה באמת כרצון אמיתי, כאמון מלא.
קולט אביטל: אני חושבת שאתה לא עושה צדק לעצמך, כי פה לא נאמרו דברים נגד מערכת החינוך.
קולט אביטל: אני חושבת שמה שאנשים אומרים הוא שנשפך הרבה כסף, ושברמת המדיניות יש רצון ויש ביצוע, ויש אפילו הצלחות כפי שאני ציינתי אותן, ויש התקדמות.
קולט אביטל: אבל, לא תמיד המסר שלכם והרצון הטוב מחלחל למטה.
עמיהוד בהט: נכון.
קולט אביטל: לא תמיד למורים עצמם יש את הסגולות ואת היכולת לתת לילד את הביטחון העצמי ואת העידוד שהוא יכול.
קולט אביטל: כשאני עליתי לארץ והגעתי לתיכון ידעתי טוב צרפתית.
קולט אביטל: אבל, המורה לצרפתית קראה לאימא שלי לבית הספר ואמרה לה להוציא אותי מבית הספר כי אני אוכל להגיע במקסימום רק לעשות מניקור.
קולט אביטל: .
קולט אביטל: זוהי רמת העידוד שאני קיבלתי ממורה שהרגישה מאוימת משום שאני ידעתי את השפה.
קולט אביטל: אימא שלי באה בדמעות הביתה.
קולט אביטל: אם אימא שלי היתה מוציאה אותי והייתי הולכת ללמוד מניקור לא הייתי מגיעה למה שהגעתי אליו היום.
קולט אביטל: המזל שלי היה שאימא שלי נתנה לי את החיזוקים בבית.
קולט אביטל: אני לא באתי מאתיופיה ואימא שלי למדה בבית הספר יחד עם המורה לצרפתית, כך שאפילו לא היתה פה גזענות.
קולט אביטל: אנחנו אומרים שיש במערכת מורים שלא מבינים שיש אפשרות להתייחס לילדים ברמת הפוטנציאל שלהם ולעודד את הפוטנציאל, כך שאתה יכול לצאת מפה קצת פחות עצוב.
עמיהוד בהט: אני מקבל.
קולט אביטל: שמעת פה אנשים, כולל מהרטה שאמרה שגם היא באה בלי לדעת קרוא וכתוב, ושגם היא התקדמה.
קולט אביטל: כלומר, לא רק אלה שבאו עם רקע מוקדם התקדמו.
קולט אביטל: כלומר, בכל זאת נשמעו גם דברים אחרים.
קולט אביטל: ברשותכם, אני מבקשת לסכם את הישיבה ולומר כמה דברים מרחשי ליבי.
קולט אביטל: אני אומרת את הדברים גם על דעתה של חברת הכנסת מרינה סולודקין.
קולט אביטל: נשמעה טענה שלקחו את מהרטה ברוך לתוכנית משום שהיא אתיופית.
קולט אביטל: אני חושבת שאני אברך על כך אם לקחו אותה לתוכנית בגלל שהיא אתיופית, ואני אברך על זה ארבע פעמים כי צריך לפתוח את עיני הציבור שיש אנשים שהגיעו לרמות האלה.
קולט אביטל: צריך לעשות את זה בצורה מודעת.
קולט אביטל: אם מינו אותי כקונסול כללי בניו יורק כיוון שאני אישה אז תודה לאל.
קולט אביטל: אני מאוד שמחה שמינו אותי להיות קונסול כללי בניו יורק כי אני אישה כי בזה הוכחתי לכולם שאישה יכולה לעשות את זה.
קולט אביטל: אחריי באו גם אחרות.
קולט אביטל: לכן, יש מקום בחברה שלנו לעודד הצלחות, לעודד דימויים, וזה גם מה שאנחנו רוצים לעשות היום כאן בכנסת.
קולט אביטל: צריך לדבר על המודלים שראויים לחיקוי.
קולט אביטל: מכל הידע המקצועי שאני צברתי במשך הרבה מאוד שנים, אני אישית חושבת שמהרטה ברוך היתה תורמת להסברה הישראלית יותר מהבחור שנבחר, כי היתה מראה איך אדם במסלול מסוים במדינת ישראל מגיע להישגים האלה, ולכול אחד מאיתנו יש סיפורים כאלה.
מסרט וורקו: היא היתה עושה את זה טוב לא בגלל שהיא אתיופית, אלא בגלל שיש לה את היכולות לעשות את זה.
קולט אביטל: כן, אבל היא מביאה איתה תוספת ייחודית שהיא יוצאת מהכלל, כי בשביל מישהו שנולד עם כפית זהב בפה זה לא חוכמה, אבל בשבילה זה חוכמה מכופלת.
קולט אביטל: אני חושבת שזהו אחד המסרים.
קולט אביטל: יש לה תוספת יוקר שאין לאנשים אחרים, כמו שיש אנשים נוספים שמביאים איתם גם כן תוספת סגולית.
קולט אביטל: אנחנו מברכים באמת מכל הלב גם על ההצלחות וגם את אלה שבקליטת העלייה עזרו להצלחות, וגם את אלה שתורמים.
קולט אביטל: אנחנו כן חושבים שצריך להביא להרבה יותר מודעות חברתית ליכולות ולפוטנציאל שבעלייה הזאת, ולפתח כמה שיותר את הפוטנציאל הזה בין אם זה בתוכניות.
קולט אביטל: עובדה שכאשר יש תוכניות אז יש לזה תוצאות.
קולט אביטל: למה לא להוסיף את כל הכלים שאפשר להוסיף כדי לתרום באותו זמן גם להורים ולילדים שבקהילה?
קולט אביטל: אנחנו דנו כאן בכל נושא המבחנים.
קולט אביטל: המבחנים האלה מתאימים לסוג מסוים של אוכלוסייה במקום ללכת לפתח פוטנציאל כמו שלימד בזמנו פרופ' פוירשטיין.
קולט אביטל: אני הייתי רוצה שנקיים פה ישיבה משותפת עם ועדת החינוך בשאלה כיצד ניתן לדבר אל אנשים בפיתוח הפוטנציאל ולא במבחנים.
עמיהוד בהט: אנחנו עובדים עם פרופ' פוירשטיין בהיקף די גדול.
אינברם אליאס: תרומתה של מדינת ישראל ושל הארגונים יוצאי אתיופיה הוא בכך שבגן הילדים ובבתי הספר, במוסדות להשכלה גבוהה ובצבא יש דוגמה אישית.
אינברם אליאס: צריך לראות איך אנחנו משחזרים את ההצלחה ואיך אנחנו יוצרים עוד דוגמאות אישיות להצלחה בתחומים אחרים.
בתיה איוב: מדינת ישראל היא מדינה רב תרבותית, אבל היא עדיין לא מתנהגת כמדינה רב תרבותית.
בתיה איוב: מאוד חשוב וחיוני להדגיש את הייחודיות שיש בכל קבוצה אתנית שנמצאת כאן.
בתיה איוב: לכול קבוצה יש את היתרון היחסי שלה.
בתיה איוב: גם לנו האתיופים יש את היתרון היחסי שלנו.
בתיה איוב: צריך להתייחס אלינו כנכס ולא כנטל.
בתיה איוב: אם מדינת ישראל היתה יודעת לנצל על הייחודיות הזאת אז המקום שלנו היה הרבה יותר רחוק.
ירון מנשה: תעסוקה בתוך המגזר הציבורי יכולה לתרום לדימוי ולתדמית.
ירון מנשה: יש רכז תעסוקת אקדמאים במרכז הקליטה ליוצאי אתיופיה.
ירון מנשה: 24% מהפונים אליו בבקשת עבודה הם אנשים שסיימו תארים פלוס הוראה.
קולט אביטל: אבל, רכז התעסוקה לא יכול ליצור יש מאין.
ירון מנשה: אפשר לשלב במערכת החינוך מורים בני העדה, והם ילמדו לא רק תלמידים יוצאי אתיופיה.
ירון מנשה: היו"ר קולט אביטל: זאת אחת המסקנות של דוח דברת שלא הולך להיות מיושם כל כך מהר.
עמנואל הדנה: צריך להנהיג פעילות אקטיבית לאלו שהם חלשים יותר על מנת שהם יוכלו לבטא את עצמם.
קולט אביטל: יש התחלה של תוכניות, אני לא בטוחה שזה מספיק.
קולט אביטל: אבל, עובדה שזה קורה.
עמנואל הדנה: אני באופן אישי לא רואה את זה.
מסרט וורקו: מה שיש הוא לא מספיק.
מסרט וורקו: הצורך בשטח הוא עצום.
עמנואל הדנה: עמיהוד בהט לא חי את המציאות.
עמנואל הדנה: אני הרגשתי שהדברים שנאמרו מנותקים מהמציאות.
עמיהוד בהט: מה מנותק מהמציאות?
עמנואל הדנה: החברה הישראלית איננה יודעת על הקהילה האתיופית.
עמנואל הדנה: צריך לקדם הסברה בנושא הזה, זה דבר חיוני.
עמנואל הדנה: לצערי, אקדמאים מהווים דוגמה שלילית ולא דוגמה חיובית.
עמנואל הדנה: ברגע שאקדמאי הוא מובטל אז אין שום סיבה שאלו הסובבים אותו יתאמצו לרכוש השכלה.
עינת אסרס: צריך לראות כיצד ניתן לקדם את בעיית האקדמאים משום שזה נושא חשוב.
עינת אסרס: זוהי פצצה מתקתקת, זהו נושא מאוד מדאיג כואב.
עינת אסרס: צריך לתת פרק זמן מסוים שבמהלכו הם ישולבו בעבודות במוסדות הממשלה.
עינת אסרס: צריך לפתור את הבעיה הזאת מיידית.
קולט אביטל: את צודקת.
קולט אביטל: יש חוקים במדינת ישראל, לא חסרים חוקים.
קולט אביטל: יש החלטות ממשלה, הן לא חסרות.
קולט אביטל: אכיפה היא הדבר שחסר.
קולט אביטל: בשבוע שעבר היה פה רעש גדול על הצעת חוק מאוד יפה ומאוד מקיפה בנושא זכויות אנשים עם מוגבלות שלקח שנתיים וחצי כדי לחוקק אותה.
קולט אביטל: מחקר קטן שעשיתי בסוף השבוע הוכיח שחוק דומה נחקק בכנסת לפני עשור או יותר על-ידי חברת הכנסת דאז ארבלי אלמוזלינו, אלא שאף אחד פשוט לא יישם את זה.
קולט אביטל: אנחנו נקדם את החקיקה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים ליצור גם את הכלים הפוליטיים, אם זה לובי או כוח משימה ציבורי, שפשוט שמים את הנושא הזה של תעסוקת אקדמאים אתיופים ומציאת פתרונות כנושא למאבק ציבורי.
קולט אביטל: אחרת החוק יעבור ואז יגידו שאין כרגע תקנים ושיש כרגע קיצוצים ושלא מקבלים עובדים חדשים וכו'.
קולט אביטל: אנחנו יודעים בדיוק איך זה עובד.
קולט אביטל: בלי הלחץ הציבורי, בלי יצירת הכלים האלה, בלי המאבק הציבורי, זה לא יפעל.
קולט אביטל: תודה רבה לכולם, אני מתנצלת, אבל אני צריכה לעלות למליאה ולנהל שם את הדיון.
קולט אביטל: הישיבה הזאת נעולה.
קולט אביטל: שלום לכולכם, אני פותחת את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
קולט אביטל: אנחנו לא מרבים לקיים ישיבות מהסוג הזה, אבל הנסיבות אלצו אותנו.
קולט אביטל: אני מודה שלא זכורה לי ישיבה כזאת בכנסת, אבל קמנו בוקר אחד וגילינו להפתעתנו שסלי מרידור החליט שהגיעה השעה להיפרד מהסוכנות.
קולט אביטל: החלטנו שיהיה נכון להזמין אותו אלינו כדי להפרד ממנו בצורה רשמית.
קולט אביטל: עד היום הזה אף אחד מאיתנו לא יודע למעשה מה היו המניעים להחלטה, ואני לא חושבת שנשמע אותם כאן.
קולט אביטל: עם זאת, למרות שאנחנו לא מאותה מפלגה, אני רוצה לומר כמה דברים.
קולט אביטל: עבדתי מול הסוכנות היהודית בכמה תפקידים בחיי, בוודאי גם כאשר הייתי בשירות הציבורי, ולא תחשדו בי אם אומר שלדעתי סלי הוא היושב ראש הראשון בסוכנות שעסק גם בחשיבה ובתכנון לטווח ארוך, דבר שלא כל כך מקובל במחוזותינו.
קולט אביטל: אני לא בטוחה שהמסקנות שלו לטווח ארוך תהיינה גם אלה שתחייבנה את מדינת ישראל או את העם היהודי, אבל אני חושבת שעצם החשיבה וההתעסקות בנושאים לטווח ארוך הוא דבר חשוב מאוד.
קולט אביטל: אנחנו כוועדה זכינו לשיתוף פעולה מלא עם סלי, עם כל מי שעבד אתו ותחתיו ועם כל המחלקות.
קולט אביטל: עברה על כולנו יחד תקופה לא פשוטה בגלל התמעטות העליה.
קולט אביטל: לכן גם הדגשים, להבנתי, צריכים להיות שונים.
קולט אביטל: אולי ההיערכות לטווח ארוך דורשת משאבים רבים יותר בתחום החינוך היהודי והציוני, ואני מניחה שכך נערכת גם הסוכנות היהודית.
קולט אביטל: אולי זה נשמע יומרני, אבל אני רוצה לבקש מסלי לסכם את התקופה כפי שהוא רואה אותה מבחינת העבר - איך הוא חש שדברים השתנו בזמן שבו הוא שירת כיושב ראש הסוכנות, ומה הוא היה רוצה לראות כמורשת; איך הוא היה רוצה לראות את פני הדברים.
קולט אביטל: בהזדמנות חגיגית זאת, אני מבקשת גם לברך את היושב ראש הנכנס, זאב ביילסקי, ולאחל לך הצלחה מכל הלב, וללא כל שיקולים אישיים או פוליטיים.
קולט אביטל: כי הצלחתך היא הצלחתנו.
קולט אביטל: נמצא אתנו גם השגריר דניס רוס, ואנחנו מברכים אותו.
קולט אביטל: זאת ישיבתו השניה היום אתנו.
סלי מרידור: תודה רבה ליושבת ראש הוועדה, לחברי הוועדה ולכל האנשים האחרים שנמצאים כאן בחדר - מירלה, אנשי סוכנות וארגוני העולים - שהיו חלק מהזכות הגדולה שהיתה לי בשש השנים האחרונות לעסוק בנושאים שבעיניי הם הנושאים החשובים ביותר בעתיד הלאומי של העם היהודי ושל מדינת ישראל.
סלי מרידור: במידה שהשגנו דברים במהלך השנים הללו, זה יכול היה להתרחש רק בזכות שיתוף הפעולה הזה ובזכות ההבנה העמוקה הזאת, שהיא מעבר לוויכוחים פוליטיים, על כך שמדינת ישראל, שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית, קמה כתשובה למאווייו ותחלואיו של העם היהודי.
סלי מרידור: עתידה תלוי בעתיד העם היהודי, ועתיד העם היהודי תלוי בה.
העליה והקליטה: שאלה קשה, שנשאלת בצדק - ושאלנו אותה גם בוועדה הזאת, בממשלה ובכל מקום שישבנו בו במסגרת הסוכנות היהודית - היא מהו הסיכוי של העליה בעידן החדש, כאשר לשמחתנו, נכון להיום, אין כמעט יהדות מצוקה במובן הקלאסי של המושג הזה.
העליה והקליטה: אני חושב שיש סיכוי.
העליה והקליטה: אני חושב שאין שום סיכוי לממש את הסיכוי הזה בכלים הקודמים.
העליה והקליטה: זה מה שחייב אותנו ומחייב את כולם, בהקשר הזה - את הממשלה, הקהילות היהודיות ואחרים - לשנות תפיסות ולעבוד בדרך אחרת.
העליה והקליטה: כדי שתהיה עליה גדולה - ואני מעריך שיכולה להיות עליה גדולה מארצות המערב; לצורך הענין הזה מוסקבה, סנט פטרבורג וקייב הן היום ארצות על גבול המערב - צריכים להתרחש מספר דברים: (א) צריכות להיות קבוצות גדולות של אנשים שמעדיפים מבחינה ערכית לחיות במדינה יהודית על פני חיים בגולה.
העליה והקליטה: זאת תולדה של חינוך.
העליה והקליטה: עד שנגיע למצב שבו נהיה בעשיריה הראשונה של מדינות העולם, ועד שהתל"ג של ישראל יעבור את התל"ג של ארצות הברית, אי אפשר להניח שהעליה לארץ תהיה מונעת בעיקרה משיקולים כלכליים.
העליה והקליטה: לכן חייב להיות המרכיב הערכי, שהוא פונקציה של חינוך.
העליה והקליטה: לכן אני רואה חשיבות עצומה ליוזמה הלאומית של "מסע" בין הממשלה לסוכנות, ולפעילות חינוכית עניפה, שבסיסה הוא יהודי-ציוני.
העליה והקליטה: אחזור לענין הזה מיד, כי אני חושב שהפעילות החינוכית תכליתה איננה רק עליה, אבל יש לה בוודאי תוצר משמעותי של עליה.
העליה והקליטה: לדעתי, בעליה הנעשית מבחירה היא אכן תנאי הכרחי.
העליה והקליטה: יש שאלה לגבי הלגיטימיות של העליה בקרב הקהילות היהודיות.
העליה והקליטה: כאן צריך להשתנות השיח בין ישראל לבין הקהילות היהודיות ביחס לחשיבות העליה לעתידם ולעתידנו.
העליה והקליטה: אנחנו התחלנו בענין הזה, וחלק מסופו של הדיון בבית הנשיא, בוויכוח שהיה ביני לבין חבר אחר, היה בדיוק על כך שאסור לוותר על הענין הזה בלב השיח ביננו לבינם.
העליה והקליטה: אי אפשר להניח שתהיה עליה גדולה במחתרת, ואי אפשר להניח שתהיה עליה גדולה מתוך עימות בין מדינת ישראל, הסוכנות היהודית או התנועה הציונית לבין הקהילות היהודיות; זה מוכרח להיות מתוך דיאלוג ומתוך הבנה שהדבר הזה משרת את האינטרסים ההדיים.
העליה והקליטה: צריך להיות שינוי גדול מאוד בדרך הפעולה של הסוכנות היהודית בארצות העולם, תוך נכונות לבחון כל דבר.
העליה והקליטה: הסוכנות כבר יותר מהתחילה לעשות זאת, ולהכניס דרכי עבודה חדשות שמנצלות טכנולוגיה מתקדמת, כדי לאפשר לעולים להתחבר טוב יותר למקומות אליהם הם צריכים להתחבר לפני עלייתם.
העליה והקליטה: לדעתי, צריך להיות גידול משמעותי מאוד בהשקעה בקליטה.
העליה והקליטה: זהו אינטרס לאומי ממדרגה ראשונה.
העליה והקליטה: אני אומר זאת מתוך ידיעה על המאמצים האדירים של ראש הממשלה, של השרה לקליטת עליה ושל הוועדה הזאת להגדיל את משאבי הקליטה.
העליה והקליטה: אבל אם מסתכלים מה קרה עם הירידה בעליה מברית המועצות, החלק הגדול של המשאבים שנחסכו בסל הקליטה ובתקציבי משכנתאות לא הוחזרו לתוכניות קליטה אחרות, מתאימות יותר, אלא נשאבו לתוך המעגל הכללי של תקציב מדינת ישראל.
העליה והקליטה: היו מאמצים, ויש תקציבים חדשים במשרד הקליטה לתוכניות חדשות, אבל אם בסופו של דבר בוחנים את ההשקעה בקליטה כחלק מהתקציב או התל"ג, החלק של ההשקעה בקליטה ירד בשנים האחרונות, לכאורה כיוון שהתקציבים הם - - - ו - - - Õל קרה שום דבר, אבל קרה דבר עצום.
העליה והקליטה: לאור העובדה שאנחנו לא מדברים היום על עליה של אנשים שאין להם לאן לחזור, או על אנשים שמגיעים באין ברירה.
העליה והקליטה: כל אחד כאן מכיר באופן פרטי אנשים שנמצאים בארץ מארצות המערב, שנמצאים על גבול העליה, אנשים שחלקם עלו באופן פורמלי, אבל לא לגמרי, או אחרים שנמצאים בשלב התנסות ועדיין לא עלו.
העליה והקליטה: מבחינתם, השאלה של הפחתת גודל הסיכון היא שאלה מהכרעת, ותלויה בהשקעה של מדינת ישראל בתקופת המעבר.
העליה והקליטה: יחד עם זאת קיימת כמובן השאלה של מקומות עבודה, שלדעתי היא הדבר המכריע בהחלטה של אנשים אם לעלות או לא.
באופן סכמטי: 15-25 Ôש היא הזדמנויות לימודים אטרקטיביות בישראל.
באופן סכמטי: לגבי אנשים בעלי משפחות בגילאי 25-55 ה 25-55 Ôש המכרעת היא הזדמנות תעסוקה.
באופן סכמטי: לגבי אנשים מעבר לגיל העבודה, השאלה המכרעת היא מדיניות מיסוי - האם כאשר הם עולים לישראל הם יוכלו לחיות מההון שהם צברו במשך השנים בהן עבדו מחוץ לישראל.
באופן סכמטי: כיוון שלא מדובר בשלוש קבוצות נפרדות - בכל משפחה יש את שלושת הדורות האלה - רק מדיניות שתסיר חסמים בקבלה לעבודה, שלא תטיל מיסים כפולים על מי שצבר את ההון שלו בחוץ ורוצה לעלות עם הילדים שלו לארץ ושתתן הזדמנויות לימודים טובות, יכולה לממש את הפוצטנציאל הקיים - לדעתי בהיקפים של מאות אלפים - לעליה מן התפוצות לישראל.
באופן סכמטי: דבר מכריע נוסף הוא התודעה בחברה הישראלית.
באופן סכמטי: עם כל הכבוד לממשלה ולסוכנות היהודית, המרכיב החשוב ביותר בקליטת עליה הוא לדעתי הקול הישראלי באופן פרטי: האנשים שנפגשים עם העולה בשכונה, מי שיכולים להציע לו עבודה, מי שהולכים עם הילדים שלו לבית הספר, מי שלומדים אתו באוניברסיטה.
באופן סכמטי: אני משוכנע שהפרוייקט "בבית ביחד", שהתחלנו בו ביחד עם משרד הקליטה ברשויות המקומיות, הוא רק התחלה בהשגת דבר שהוא בעיני תנאי הכרחי להצלחה בקליטת עליה.
באופן סכמטי: אני מאמין לא רק שהעליה היא חמצן למדינה ולעם היהודי, אלא שהיא אפשרית.
באופן סכמטי: היא אפשרית אם נעשה הרבה מאוד דברים אחרת.
באופן סכמטי: אמרתי קודם שמערכת היחסים ביננו לבין העם היהודי איננה בנויה רק על עליה.
באופן סכמטי: אני חושב שהבסיס למערכת היחסים הוא התחושה היסודית של האחריות ההדדית וההבנה שמדינת ישראל קיימת בשביל העם היהודי ולא העם היהודי קיים בשביל מדינת ישראל, ושככל שמדינת ישראל מתחזקת וככל שהיא מכנסת בתוכה יותר יהודים מן התפוצות, כך גוברת האחריות שלה לחיי היהודים בכל רחבי העולם.
באופן סכמטי: אני חושב שזהו דבר תודעתי שחשוב מאוד להעמיקו, ואני חושב שזהו דבר שחייב לבוא לידי ביטוי במדיניות של מדינת ישראל בתחומים שונים.
באופן סכמטי: הזכרתי קודם את תוכנית "מסע" אותה הוביל ראש הממשלה.
באופן סכמטי: יותר מאשר התוכנית עצמה, אני רואה בה אמירה ערכית, ציונית ואסטרטגית, שאומרת שהשאלה של עתיד העם היהודי היא לא רק שאלה של הקהילות היהודיות אלא גם שאלה קיומית למדינת ישראל כמדינת העם היהודי.
באופן סכמטי: זה נוגע גם לדברים אחרים.
באופן סכמטי: זה נוגע בשאלה איזו מדינה תהיה לנו; האם תהיה לנו מדינה שגורמת מבוכה לעם היהודי או שהיא מקור לגאווה לעם היהודי.
באופן סכמטי: זה נוגע להחלטות מדיניות של מדינת ישראל בתחומים שונים - בוודאי חוק השבות ונושאים שבשוליו, כמו גם נושאים אחרים.
באופן סכמטי: זה נוגע לפעמים גם לסוגיות הנוגעות לביטחון לאומי עם ההשלכות שלהן על העם היהודי.
באופן סכמטי: מדינת ישראל צריכה לראות את עצמה ולנהוג יותר ויותר כמי שתוצאת נצחון הציונות הופכת להיות אחראית לעם היהודי.
באופן סכמטי: נקודה שלישית, שמתחברת לישיבה של דניס רוס שהתקיימה כאן:
באופן סכמטי: כל מה שאמרתי הוא על בסיס מה שאנחנו יודעים, והנחת העבודה שלנו צריכה להיות שהעולם השתנה כל כך מהר ובצורה כל כך עמוקה, כך שאנחנו לא צריכים להניח שיש לנו את כל התשובות, ושרק אם יהיה לנו יותר כסף לממש את התשובות שחשבנו עליהן, יהיה פתרון לבעיה.
באופן סכמטי: אנחנו צריכים לחפש כל הזמן רעיונות חדשים, להסתכל על דברים בצורה שונה, לחשוב איך ייראה העולם בכלל והעולם היהודי בפרט בטווחים של 15-20 ש 15-20 éנ ; Þ ידבר אל נער יהודי באשדוד, צפת, תל אביב ובירושלים, לוס אנג'לס, ניו יורק ופריס היום ובעוד 20 שנה, ולראות איך אנחנו מפתחים לא רק שיטות וכלים אלא גם תפיסות ורעיונות, שאיפות שיכולות להמשיך לחבר את ה"אנחנו" היהודי, ולהבטיח שהוא יתקיים גם בעוד 40 שנה.
באופן סכמטי: עברנו שבר חיובי במציאות הקיום היהודית: הקמת מדינת ישראל היא תופעה של קפיצה, של שינוי מצב הצבירה של העם היהודי.
באופן סכמטי: זה דומה בעיניי במידה מסוימת - להבדיל, ובהיפוך - למה שקרה אחרי חורבן הבית.
באופן סכמטי: פתאום נשאר עם בלי בית מקדש.
באופן סכמטי: ברוך השם היה אז רבי יוחנן בן זכאי, שידע לצקת תכנים חדשים לתוך ההוייה היהודית כדי לקיים את ההמשכיות.
באופן סכמטי: המציאות שבתוכה אנחנו חיים, כאשר חצי מהעם היהודי יושב בישראל וחציו השני בתפוצות, כשהעולם מסביב משתנה באופן דרמטי, היא מציאות חדשה, שמחייבת חשיבה פתוחה מאוד ונכונות לנסות כל הזמן גם דברים חדשים.
באופן סכמטי: לכן, בצד העליה והחינוך, צריך לנהוג כל הזמן כשמסתכלים קדימה, ולא כשמסתכלים מטר לפני הרכב.
קולט אביטל: קשה לומר שלא הזדהיתי עם כמה מהדברים שאמרת, כולל הצורך ביצירת כלים חדשים והצורך ביצירת מציאות אטרקטיבית יותר לעולם בפוטנציה שעולים מתוך בחירה, כולל יצירת מקומות עבודה.
קולט אביטל: על כך אנחנו דנים וחושבים כאן כל העת.
רומן ברונפמן: אני אסתכן ואתחיל את שיתוף הפעולה עם יושב ראש הסוכנות הנבחר בכך שאומר כי אני מצטער על כך שסלי הולך.
רומן ברונפמן: אני חושב שאני מבטא בכנות את התחושות של רבים מאיתנו.
רומן ברונפמן: אתה נמצאת הרבה מאוד שנים בצומת האסטרטגית.
רומן ברונפמן: הסוכנות היהודית היא לא רק נושא של קליטת עליה; היא הזרוע החסרה של ההוויה הישראלית בכלל - התכנון האסטרטגי.
רומן ברונפמן: כל הדברים שאמרת הם הסתכלות קדימה לא לשנה אחת ולא לשנתיים, אלא לדור.
רומן ברונפמן: התכנון של הסוכנות היהודית ביחס לקשר שבין התפוצות וישראל הוא תכנון לדור אחד לפחות.
רומן ברונפמן: אנחנו לא מצטיינים הצטיינות יתירה בתחום הזה - גם בגלל הווייה הישראלית הכללית, גם בגלל הנושא הבטחוני וגם בגלל כל הנושאים האחרים.
רומן ברונפמן: לכן אני מצטער מאוד על כך שאתה הולך.
רומן ברונפמן: כמו רבים מאתנו, אני לא יודע מה גרם לך לקבל את ההחלטה הזאת.
רומן ברונפמן: בהיכרותי אותך, אני מניח שזו היתה החלטה מחושבת ולא החלטה שהתקבלה ברגע של כעס או אכזבה, ואני מאחל לך הצלחה בכל אשר תלך.
רומן ברונפמן: נעקוב אחריך, ואם תחליט לחבור אלינו, תקבל צל"ש בלי כל קשר לאיזה צד ולאיזה ארגון.
רומן ברונפמן: אנשים כמוך חסרים מאוד בבנין הזה.
הסוכנות היהודית: במדינת ישראל יש שני נושאים שהסוכנות חייבת לתת עליהם את הדעת וחייבת להיות פעילה בתחום הפוליטי - מה שקשה מאוד לעשות, אבל אין ברירה.
הסוכנות היהודית: אחד מהם הוא חוק השבות, אותו ציינת.
הסוכנות היהודית: הסוכנות עמדה על המשמר בהגנה על חוק השבות הנוכחי.
הסוכנות היהודית: לא נכחתי בישיבה הקודמת - אני מבין שהיתה סקירה על מצבו של העם היהודי - אבל אני מצוי בחומר, בלשון המעטה.
הסוכנות היהודית: הדור הבא של העם היהודי הוא דור של נכדי יהודים.
הסוכנות היהודית: אם נאפשר למערכת הפוליטית הריאקציונית במדינת ישראל לפגוע בסעיף 4, שהוא סעיף הנכד של היהודי או היהודיה, ובזכותו המלאה לעלות לישראל, ננתק בסופו של דבר את מדינת ישראל מהעם היהודי.
קולט אביטל: אתה יוצא מתוך הנחה שבשנים הבאות הטרנד ימשיך להיות נישואי תערובת.
רומן ברונפמן: אין לי ספק, אבל זאת לא הנחה שלי אלא של הדמוגרפים מהארץ ומהעולם.
רומן ברונפמן: הנושא השני שאותו אני רוצה להעלות הוא לא פחות חשוב.
רומן ברונפמן: לא נגעת בו בדבריך, אבל ייתכן שבהשקפת העולם שלך הוא כל כך מצוי עד שאין צורך לומר אותו: היחסים בין האורתודוקסיה היהודית לבין התנועות הרפורמיות והקונסרבטיביות.
רומן ברונפמן: אתה מנית את הנושאים ואת הסיבות, אבל לא נגעת בעובדה שרוב העם היהודי שומר המצוות שבגולה משתייך לשתי התנועות שטרם הוכרו במדינת ישראל - התנועה הרפורמית והתנועה הקונסרבטיבית.
רומן ברונפמן: כל עוד לא נדע לשלב אותן מבחינה חוקית ולהשוות את זכויותיהן לאלו של התנועה האורתודוקסית, נהיה מנותקים ולא נוכל לצפות לעליה מאסיבית ממדינות בהן הרפורמים והקונסרבטיבים הם עמוד השדרה של הוויה היהודית.
רומן ברונפמן: זאב, אלו הם שני האתגרים הענקיים שמצפים לך.
רומן ברונפמן: הוועדה הזאת בהרכבה הנוכחי תעמוד לרשותך ולצדך בשני הנושאים החשובים הללו.
קולט אביטל: איך אתה חושב שהסוכנות היהודית יכולה להיות שותפה ליעדים האלה, שנוגעים יותר למישור החקיקתי?
רומן ברונפמן: ראשית, זה נושא של תשומת הלב הציבורית וסדר יומה.
רומן ברונפמן: הקליטה המוצלחת לא נעשית בסופו של דבר על ידי הגורמים המוסדיים אלא על ידי כל אחד מאתנו, הישראלים.
רומן ברונפמן: כך גם לגבי החלטות הממשלה.
רומן ברונפמן: אנחנו לא מקבלים החלטות תחת השפעה ציבורית?
רומן ברונפמן: בנושא חוק השבות אני חושב שסלי נתן דוגמה לאופן שבו ניתן לפעול.
רומן ברונפמן: ברגע שבו עלתה שאלה לגבי סעיף הנכד בנושא חוק השבות סלי היה בחזית - לצערי, אולי בין היחידים ממוסדות הממשלה וממוסדות העם היהודי שעמד בחזית.
סלי מרידור: העובדה שראש הממשלה אמר בצורה מאוד ברורה שהוא לא ייתן לגעת בסעיף הנכד סגרה את הוויכוח.
רומן ברונפמן: לכן מצאתי לנכון להזכיר את הדברים כאן.
רומן ברונפמן: זה המסר.
רומן ברונפמן: כמי שחי מחצית מתקופת חייו בחו"ל ומחצית בארץ, אני תופס את המציאות באופן הזה.
רומן ברונפמן: זו מציאות שבה מדינת ישראל תתקיים בעתיד או תחדול.
רומן ברונפמן: אין כאן דרך שלישית.
מירלה גל: אני אמקד את הדברים שלי בנושא עליה וקליטה, שהם המכנה המשותף שבין הסוכנות לבין משרד הקליטה.
מירלה גל: אני רוצה לומר בפורום זה שבמהלך השנתיים וחצי האחרונות נהנינו משיתוף פעולה מצוין עם הסוכנות היהודית.
מירלה גל: אני יודעת שליושב ראש הסוכנות היו בהחלט יד ורגל בשיתוף הפעולה החשוב הזה.
מירלה גל: נושא העליה והקליטה לא יכול להתקיים מבלי שיתקיים שיתוף פעולה עמוק כל כך בין הסוכנות היהודית לבין משרד הקליטה.
מירלה גל: אני תמיד מגדירה את זה כמרוץ שליחים, שמתחיל אי שם בחו"ל על ידי הסוכנות היהודית, ובאיזשהו שלב המקל עובר למשרד הקליטה, כאשר העולה הפוטנציאלי הופך לעולה חדש בפועל.
מירלה גל: גם מתוך הראיה האסטרטגית, אותה הנהיגו סלי בסוכנות והשרה ציפי לבני במשרד הקליטה, נכנסנו יותר ויותר לשיתוף פעולה ברמת התוכניות - הן מבחינת השיווק בחו"ל, בוועדות היגוי משותפות או בתוכניות משותפות שיצאו אל הפועל במהלך השנתיים האחרונות.
מירלה גל: כל הדברים האלה לא יכולים להתקיים בלי ששני הגופים יעבדו ביחד, כפי שנעשה בתקופה האחרונה.
מירלה גל: לא מעט דברים חדשים כבר מתקיימים, ואחרים נמצאים עדיין על שולחן התכנונים והדיונים.
מירלה גל: מטבע הדברים, לא תהיה שם כדי לגזור את הסרט, אך כך זה תמיד במחוזותינו: האחד מתכנן והשני חותך.
מירלה גל: עם זאת, אני בטוחה שתהיה לך גאווה רבה כאשר תראה אותם יוצאים אל הפועל.
מירלה גל: אני מסכימה בהחלט שנושא התעסוקה הוא אחד הנושאים המרכזיים בהחלטתו של אדם אם לעלות למדינת ישראל או לא.
מירלה גל: גם בתחום הזה אני שמחה לומר שנכנסנו לשיתופי פעולה חדשים -חלקם ברמת פיילוט וחלקם כבר מתקדמים יותר.
מירלה גל: למרות שאני האחרונה שאומר שלא צריך תקציבים נוספים למשרד הקליטה - כל תקציב נוסף לקליטת עליה יסייע, בוודאי - אך אני שמחה לומר שמצאנו אוזן קשובה אצל ראש הממשלה בשנתיים האחרונות, שבהחלט ייעד תקציבים נוספים לקליטת עליה ולנושא התעסוקה באופן ספציפי השנה.
מירלה גל: עם זאת, היינו שמחים כמובן לראות חלק מאותם תקציבים שירדו בעבר - כמו מענקי משכנתאות.
מירלה גל: בתחום התעסוקה אנחנו יודעים שלא הכל תלוי בנו - אם המשק הישראלי ייצר מקומות תעסוקה נוספים בוודאי שיקל על כולנו, גם מבחינת השיווק וגם מבחינת הקליטה בישראל.
מירלה גל: ישנם נושאים רבים מאוד בהם שיתפנו פעולה וראינו עין בעין, כמו נושא הגיור.
מירלה גל: לא התייחסת לנושא, אבל אני יודעת בוודאות שזהו אחד הנושאים שדחפת וקידמת.
מירלה גל: גם אנחנו במשרד רואים חשיבות רבה מאוד בנושא הזה, וגם כאן מתקיים ביננו שיתוף פעולה פורה.
מירלה גל: בשל ריבוי הדוברים אסיים כאן, ואני רוצה להודות לך על שיתוף הפעולה שלך עם משרד הקליטה.
מירלה גל: בהזדמנות חגיגית זו, אני רוצה לאחל לזאב ביילסקי הרבה מאוד הצלחה.
מירלה גל: אני בטוחה ששיתוף הפעולה ימשיך, כי המטרה של כולנו - ובוודאי גם של הוועדה הזאת בראשותה של קולט - היא להביא כמה שיותר עולים למדינת ישראל ולקלוט אותם כמה שיותר טוב.
מרינה סולודקין: ראשית, אני רוצה להודות ליושבת ראש הוועדה על קיומה של ישיבה חשובה כל כך, שמאפשרות לומר מילים של פרידה וברכות ליושב ראש הסוכנות הנכנס, נשיא העם היהודי.
מרינה סולודקין: עם סלי עבדנו הרבה.
מרינה סולודקין: בכל שש השנים סלי היה בן ברית של ועדת העליה והקליטה ושל משרד הקליטה.
קולט אביטל: גם אנחנו היינו בעל ברית שלו.
סלי מרידור: ללא יוצא מן הכלל.
מרינה סולודקין: הפגישה הראשונה שלי עם סלי היתה לפני שש שנים, כאשר כיהנתי בפעם הראשונה כסגנית השרה.
מרינה סולודקין: התייעצתי עם סלי במשך שעתיים בנושא החטופים בצ'צ'ניה.
מרינה סולודקין: היה חשוב לי מאוד שהיושב ראש הנכנס - בשנת 1999 - הג 1999 - Ôגי מיד לדברים חשובים מאוד, והיה מוכן לפעול בנושאים האלה.