GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועם יפה: כי השדרים שלנו אמנם יכולים לתרגם מיד נאום פוליטי, אבל היו קשיים עם מונחים מקצועיים הנוגעים להתגוננות.
נועם יפה: לכן היה התרגול הזה ובעזרת אנשי פיקוד העורף ובעזרת מומחים הגענו למינוחים הטכניים הנחוצים והם כבר שגורים בפי השדרים, אם וכאשר יהיה צורך לשדר בשפה הרוסית.
נועם יפה: כנ"ל לפי עצת משרד הקליטה, הובטח לנו שנקבל רשימה של מומחים במספר שפות שיוכלו לתת מענה.
נועם יפה: כבר התחלנו לדבר באופן כללי גם ברוסית וגם באמהרית, בלי להיכנס לפאניקה ובלי לעבור על ההנחיות של פיקוד העורף.
נועם יפה: למשל באמהרית קיבלנו שאלות ממאזינים מה ההבדל בין התקפה כימית להתקפה ביולוגית או גרעינית.
נועם יפה: זאת אומרת, בעזרת דובר צה"ל ופיקוד העורף מצאנו את האנשים המתאימים ואת התשובות המתאימות באופן כללי, שוב, בלי ליצור בהלה ללא צורך, ואנחנו מאד מרוצים כרגע, ונקווה ששיתוף הפעולה עם פיקוד העורף ועם דובר צה"ל יימשך כך גם אם ניכנס לחירום.
מרינה סולודקין: אני רוצה לשאול את אידה בן-שטרית, מנהלת גף מידע ופרסום במשרד לקליטת העלייה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שהעולים מארגנטינה הם אינטליגנטים והם רוצים שיחולקו להם חוברות, בהקדם, שיסבירו להם איך לנהוג בזמן התקפה.
מרינה סולודקין: אני חושבת שנציגת רשות השידור צודקת.
מרינה סולודקין: צריכים לעשות סרטים כלליים מה יכול לקרות, בלי להפחיד, אבל להסביר את זה בשפה אינטליגנטית.
אידה בן-שטרית: אני רוצה לאשר את הדברים שאל"מ בוכבינדר אמר.
אידה בן-שטרית: בשנה האחרונה מדובר בשיתוף-פעולה יוצא מן הכלל עם פיקוד העורף.
אידה בן-שטרית: מדובר ביוזמה של חנוך צמיר, משנה למנכ"ל משרד הקליטה, שהוביל יחד עם פיקוד העורף מערך שלם של מוכנות של עולים הן בעת שגרה והן בעת חירום, ואני בכוונה מבדילה בין הדברים משום שהמוכנות בשגרה תבטיח את ההתמודדות הטובה יותר בשעת חירום.
אידה בן-שטרית: אחזור בראשי פרקים על התחומים העיקריים בעת שגרה.
אידה בן-שטרית: התחום הראשון והעיקרי הוא כל מערך ההדרכה שבעצם בא להביא אל העולה ממש הביתה – הכוונה לקבוצות עולים שאתם נפגשים אותם מדריכים - את כל מכלול המידע הזה שהוא לא יכול לקבל כמו כל אזרח ישראלי.
אידה בן-שטרית: מסתבר שיש מידע שלם שהוא לא מובן מאליו.
אידה בן-שטרית: נקודת המוצא היא שכל מי שאחראי על המידע ועל ההכנה של אזרחי מדינת ישראל הוא פיקוד העורף, לרבות העולים החדשים.
אידה בן-שטרית: אנחנו נרתמנו לסייע לפיקוד העורף בכמה רמות.
אידה בן-שטרית: א.
אידה בן-שטרית: ברמת הנגישות לעולים החדשים, ברמת הנגישות למאגר מומחים דוברי שפות, ברמת הנגישות עם עובדי תפוצה והפצה של חומר מידע, ברמת האיום הממשי בכל השפות הנכתב על-ידם, המידע הכתוב והסרטים.
אידה בן-שטרית: אנחנו ראינו את החומר, עשינו הגהות והערנו הערות.
אידה בן-שטרית: זה אולי נראה פשוט לתרגם ערכת מגן או מקלט או מרחב מוגן.
אידה בן-שטרית: באנגלית למשל, אותה מלה תהיה לארבעה מושגים.
אידה בן-שטרית: צריך לשבת ולייצר שפה מקצועית מתאימה בתחום המיגון.
אידה בן-שטרית: שלא לדבר על ראשי התיבות, שיש הרבה מאד כאלה.
אידה בן-שטרית: אני נכחתי ביום עיון שעשה פיקוד העורף לארגוני מתנדבים.
אידה בן-שטרית: הוא בא מוכן עם מיטב המומחים שלו, אבל המומחים דיברו בשפה צבאית.
אידה בן-שטרית: העולים ישבו ושאלו זה את זה: מה זה?
אידה בן-שטרית: זאת אומרת, הם עשו מאמץ והביאו את החומר , אבל התפקיד שלנו הוא לעשות את ההתאמה, לעשות את התיווך הנכון על-מנת שבסופו של דבר המידע יגיע.
אידה בן-שטרית: זה בענין הדרכה.
אידה בן-שטרית: אנחנו יזמנו את כל הענין הזה של מערך שיעור באולפנים.
אידה בן-שטרית: מסתבר שיש קלטת וידאו יפהפיה, אבל היא צריכה להיות מלווה במדריך שעומד וצופה יחד עם הכיתה ומצביע איך מתמגנים ולמה זה חשוב.
אידה בן-שטרית: מסתבר שבין הנתונים של מאות אלפי ישראלים שלא באו להצטייד בערכות מגן יש קבוצות של עולים חדשים.
אידה בן-שטרית: לפני שנה הפקנו מיד דף מידע בשש שפות והפצנו אותו בכל מקום אפשרי, כולל אולפנים, שבו הזמנו את העולים לבוא ולהצטייד ולרענן את ערכת המגן.
צבי הנדל: מה פירוש "כולל אולפנים"?
צבי הנדל: האם דף המידע הגיע לבית הפרטי של הזקנה בנצרת עלית?
אידה בן-שטרית: כן.
אידה בן-שטרית: אחד היעדים שלנו בכלל בהפצת מידע הוא להגביר את הנגישות למידע.
אידה בן-שטרית: הדרך שלנו להגיע אל העולים, אם אנחנו לא רוצים להוציא הון עתק באמצעות עיתונים, אנחנו עושים זאת באמצעות מוקדי משרד הקליטה, באמצעות האולפנים, באמצעות מתקני מידע ברשויות המקומיות, כך שאנחנו משתדלים להגיע אל כל העולים במירב המאמצים.
צבי הנדל: אני לא מבקר, אני רוצה לדעת נתונים.
צבי הנדל: מהדברים שאמרת אפשר לחשוב שהעולים יודעים עכשיו הכל.
אידה בן-שטרית: להפך.
אידה בן-שטרית: דף המידע בסך-הכל מזמין את העולה להצטייד.
אידה בן-שטרית: עוד לא אמרתי שהוא יודע.
אידה בן-שטרית: להפך, כך צריך להתייחס לענין של ההסברה המקדימה, שלדעתי היא ממש חיונית, ואנחנו עוד לא נמצאים בעיצומה.
אידה בן-שטרית: לחלוטין לא.
אידה בן-שטרית: אני מדברת על משהו קטן, בסיסי, שגם הישראלים לא עושים.
אידה בן-שטרית: בפיקוד העורף יש שורה של פרסומים שנמצאים עכשיו בהכנה, חלקם בגדר מידע נצור.
אידה בן-שטרית: מידע נצור פירושו שמלכתחילה התקבלה החלטה – וזה ענין של מדיניות – לא להפיץ אותו.
אידה בן-שטרית: אבל אנחנו הצלחנו לשכנע את פיקוד העורף לקחת את המוצר המסוים הזה, שהוא בין 50 עובדים, שיש בו מגוון של אינפורמציה החל מאיך בודקים אם הדלת אטומה ואיפה קונים את הגומי כדי להחליף, ואיזה ציוד בסיסי מכינים על-מנת להכניס לתוך החדר האטום.
אידה בן-שטרית: המוסף הנצור הזה, אחרי שהוא יקבל את אישור האלוף, נמצא כבר בהליכים של מכרז לתרגום מקצועי.
אידה בן-שטרית: כלומר, צריך לייצר את השפה המקצועית המתאימה גם ברוסית, באנגלית, בספרדית ובאמהרית.
אידה בן-שטרית: אני אשמח אם פיקוד העורף יוסיף למכלול השפות את הצרפתית, כי אנחנו לא מעלים על דעתנו שלא להפיץ פרסומים בכל מיני תחומים.
אידה בן-שטרית: אני חושבת שצריך לכלול את השפה הצרפתית בתוך השפות העיקריות.
אידה בן-שטרית: אני רוצה להתחבר לענין של הסברה מתאימה.
אידה בן-שטרית: המדיניות של מידע נצור היא מדיניות של מדינה.
אידה בן-שטרית: אני לא יכולה להתערב בזה.
אידה בן-שטרית: אבל ברגע שתזניקו את המידע הזה, לישראלי זה בסדר בזמן שתזניקו.
אידה בן-שטרית: לעולים זה לא בסדר.
אידה בן-שטרית: זאת אומרת, כדי שהעולה יהיה מוכן כמו הישראלי בזמן ההזנקה, הוא צריך "פור" של חצי שנה לפחות.
אידה בן-שטרית: זאת אומרת, צריך עכשיו להתחיל לטפטף את המידע.
מרינה סולודקין: נכון מאד.
מרינה סולודקין: אני תומכת ברעיון הזה.
אידה בן-שטרית: אנחנו ניסינו כבר לעשות את זה ולהתחיל לבנות מידע עיקרי מתוך המידע הנצור של פיקוד העורף, אבל אז עלה אצלנו חשד שיכול להיות שאנחנו לוקחים אחריות על מידע שהוא לא באחריותנו, ופה הדילמה לא נפתרה עדיין.
אידה בן-שטרית: משרד הקליטה, עם כל הכבוד, מוכן עם כל הצוות שלו לקחת את המידע הזה, אחרי שהוא יקבל את האישור של האלוף, או של פיקוד העורף, ולהפיץ אותו.
אידה בן-שטרית: אבל מה יקרה אז עם האחריות?
אידה בן-שטרית: זאת לא אחריות של משרד הקליטה, ואנשים שאלו אותי: מה יקרה אם בגלל המידע המסוים - - -
צבי הנדל: התשובה פשוטה מאד: עד שפיקוד העורף לא מאפשר, לא מפיצים.
מיכאל גינקר: אם אנחנו מדברים על המודעות של העולים בנוגע למצב חירום אפשרי, הרשות המקומית היא אחד הגורמים המרכזיים.
מיכאל גינקר: המצב ברשויות המקומיות הוא שונה וזה מאד תלוי בפעילות של מחלקת הקליטה בכל רשות ורשות.
מיכאל גינקר: לפעמים יש לנו דוגמאות של שיתוף-פעולה מצוין בין מח' הקליטה למחלקות אחרות ובין פיקוד העורף אפילו.
מיכאל גינקר: ראש מח' קליטה בכרמיאל הוא גם ראש מערכת פס"ח.
מיכאל גינקר: זה מאד חשוב שהם בתוך העניינים האלה כי הם שולטים במידע, משתתפים בתרגילי פס"ח ומעבירים את המידע הלאה.
מיכאל גינקר: זה גם ענין של המקומונים שמדברים בשפת העולים, בעיקר מחבר העמים.
מיכאל גינקר: זה מאד חשוב.
מיכאל גינקר: יש מקומונים שכן נתמכים על-ידי הרשות ויש מקומונים שהם בבעלות של גופים פרטיים.
מיכאל גינקר: אבל זה מאד חשוב שיהיה שיתוף-פעולה.
מיכאל גינקר: בחלק מהמקומות כן מעבירים מידע בנוגע למצב חירום.
יהודית זהר: אני הייתי ביום עיון של פיקוד העורף וזה היה מאד טוב, מכיוון שבעקבותיו התחלנו לתת את כל אותם דברים.
יהודית זהר: הכנסנו הרצאות לאולפנים כשלא היו חיילות דוברות שפה מטעם התאחדויות העולים על-מנת לתרגם.
יהודית זהר: הפגשנו אותם עם עולים שעברו את מלחמת המפרץ כדי שידברו עם מישהו שחווה את החוויה, ויצרנו קשר עם בתי-ספר – כתות י"א וי"ב וגם עם סטודנטים כדי לעזור לקשישים בדירות הישנות של "עמידר" או בדירות בשכירות כדי למגן, להכין חדר אטום או איזה שהוא מרחב מוגן.
יהודית זהר: אבל אני מדברת על החוברות, כי זאת היתה השאלה שלך, חברת-הכנסת סולודקין.
יהודית זהר: היו שם חוברות, שאני לקחתי כמה מהן לחיפה, ונאמר לנו שאנחנו נקבל אותן אחר-כך באמצעות המחוז, אבל הן לא הגיעו.
יהודית זהר: וזה לא היה חומר נצור, זה היה חומר שכן אפשר היה להפיץ.
אידה בן-שטרית: יש החלטה לא להפיץ את זה.
יהודית זהר: אני מדברת על "ברושורים" קטנים.
אידה בן-שטרית: הברושורים האלה לא מוכנים עדיין.
צבי הנדל: זה לא נצור, זה יגיע.
צגה מלקו: בשנת 1991 אני העברתי את ההודעות מתי להשתמש במסכה ומתי להוריד אותה.
צגה מלקו: העולים במרכזי קליטה, שלא היתה להם מספיק אינפורמציה, נשארו עם המסכות במשך שמונה שעות.
צגה מלקו: אני חושבת שזה לא נכון לחכות למצב חירום.
צגה מלקו: קשה להסביר לעולה מה זה מלחמה, במיוחד כשמדובר בעולים יוצאי אתיופיה שלמעלה מ-90% מהם לא יודעים קרוא וכתוב.
צגה מלקו: לכן כל מה שנאמר פה הוא לא רלוונטי לאוכלוסייה שלנו, כי להם אין פאקס, לא עיתון ולא אינטרנט, ולכן אין טעם לחכות לדקה התשעים.
צגה מלקו: אני חושבת שצריך להתחיל לעשות את זה טיפה-טיפה ולא להכניס אותם לפאניקה, כמובן, אבל ליידע אותם, כפי שאידה אמרה, ברמה של אוכלוסייה ותיקה.
יעקב צבג: אנחנו עובדים בשיתוף-פעולה יוצא מן הכלל עם המחוז של משרד הקליטה ואנחנו עובדים בכוונה לטפטף את זה דרך רכזות הקליטה לתוך השכונה ולתוך האוכלוסייה שיהיה לה הכי קשה אחר-כך להבין את זה בבת-אחת.
יעקב צבג: זאת הדרך שאנחנו בחרנו בה כדי להתמודד עם הבעיה.
צבי הנדל: יישר כוח.
צבי הנדל: אני באמת שמח שיש קשרים בין הממסד לובש המדים, שאחראי בצורה פורמלית, לבין הגורמים האזרחיים, להעברת מידע וקשר רציף וכו'.
צבי הנדל: הקשר הזה הוא מבורך, ודאי במקרה הזה של פיקוד העורף שמתעסק ממש עם אוכלוסיות שונות.
צבי הנדל: אבל היו גם זמנים אחרים, ולמרות שזה כל-כך טבעי וכל-כך מובן מאליו, הצבא היה קצת בנתק, למרות שהשירות צריך להינתן לאותם אזרחים.
צבי הנדל: אחד הדברים שאני מזהה פה לגבי עולים חדשים הוא שיש סוגים שונים של עולים חדשים, כשהמרחק בין קבוצה לקבוצה הוא מאד גדול.
צבי הנדל: יש אוכלוסיות של עולים חדשים ברמה אינטלקטואלית מעל ומעבר לממוצע, אין לנו בעיה של הבנה אתם, גם לא בדקה התשעים.
צבי הנדל: אבל יש אוכלוסיות, כמו שנאמר כאן, שקצב העיכול הפנימי שלהן הוא ארוך יותר.
צבי הנדל: לא עולה על דעתי איך לעשות חלוקות ברורות בענין, אלא בכלי של סקרים מאד ממוקדים לאוכלוסיות מסוימות.
צבי הנדל: יכול מאד להיות שיש אוכלוסיות שחיות בפחד בבתים ואנחנו לא יודעים אפילו, והן שייכות לקבוצה הומוגנית מסוימת, ויכול להיות שלאותה קבוצה צריך לתת טיפול דרך תוכנית רדיו, עיתון או טלוויזיה ואתה מפרק שם את המתח.
צבי הנדל: אני חסיד גדול של לא לעשות פאניקה, ולפעמים קשה מאד לקבוע את הגבולות המדויקים.
צבי הנדל: צריך להיזהר, כי לעתים הפאניקה יוצרת נזקים הרבה יותר גדולים מחוסר מידע.
צבי הנדל: כאמור, הגבולות לא ברורים, ולכן אני מציע שבמקביל לכל מה שאתם עושים, והוא מבורך, אני רואה תמונה כללית שלא מאד מטרידה אותי.
צבי הנדל: גם לגבי השאלות של נצרת, כדוגמה, אני מקווה שההנחיות שאתם מעבירים לרשויות הן ברורות ומובנות, כך שהרשות תדע לספר לאותה גברת מנצרת שיש לה כתובת בעירייה.
צבי הנדל: פה צריכה להיות הנחיה מקצועית, כי לא כל עירייה יש בה את הרמות המקצועיות המספיקות.
צבי הנדל: אני יותר רגוע לגבי ערים גדולות שיש להן כוחות יותר מקצועיים, אבל לא כל עיירה קטנה או מועצה אזורית או מקומית יש בתוכה הכוחות הטבעיים בשביל להפיק לקחים מדויקים ולא לעשות שטויות.
צבי הנדל: כאן ההנחיות של פיקוד העורף, המרוכזות, הארציות, הן חשובות מאד.
צבי הנדל: דבר אחרון, כלי התקשורת, שאתם צריכים לנצל אותם – א.
צבי הנדל: בהקשר של עשיית סקרים כאלה או אחרים וקבוצות מיקוד.
צבי הנדל: גם להרגעה.
צבי הנדל: זאת אומרת, תהיו בקשר עם כלי התקשורת - אין לי ספק שהם יהיו פתוחים לענין הזה - בתוכנית רגילה, לא להמציא עכשיו משהו.
צבי הנדל: יתקיים ראיון שבו תישאל השאלה ואז אותו מתראיין יענה – זו טכניקה שכולנו מכירים אותה – שלא כדאי להיות בפאניקה.
צבי הנדל: אנחנו לא מפרסמים מידע כי כרגע עוד אין שום בעיה, וכו'.
צבי הנדל: המשפט הזה חוזר פעמיים – שלוש פעמים בשעות של צפיית שיא ופירקנו הרבה מוקשים בדרך בלי להסתיר דבר.
צבי הנדל: כמו שעושים את זה לא אחת בעברית, כך זה צריך להיות גם בשפות אחרות.
יוסף רוזן: בהתאם להרגל של האוכלוסייה הרוסית, כל מה שאתה תגיד "לא" הם יבינו "כן", כי הם לומדים בין השורות.
צבי הנדל: היועצת לענייני רוסים שיושבת לימיני אומרת שזה לא תמיד כך.
צבי הנדל: לא כולם פרנואידים.
אידה בן-שטרית: ברוח הדברים שלך, זה הסיכום שהגענו אליו עם "קול ישראל".
אידה בן-שטרית: אבל לא רק זה.
אידה בן-שטרית: לכן אנחנו מכינים מאגר של מומחים דוברי שפות בכל מיני תחומים, על-מנת שיוזמנו ביוזמת כלי התקשורת להתראיין.
צבי הנדל: אני מצפה שבפיקוד העורף תהיה בענין הזה כל החוכמה הפסיכולוגית, הארגונית והאחרת.
צבי הנדל: אנשים שיודעים לחשוב גם ברוסית וגם באמהרית.
מרינה סולודקין: אני רוצה שוב להודות לכל האנשים שהגיעו ודיווחו לנו את המידע שיש להם.
מרינה סולודקין: אבל אני רוצה להדגיש שבעבודה שלי בקרב האוכלוסייה דוברת רוסית אני נתקלת בגלי פאניקה.
מרינה סולודקין: אני בעד הרעיון ששמענו כאן – מידע מוקדם וחלוקת מידע כתוב, וגם הקרנת סרטים כלליים, אולי עם כתוביות בשפות שונות.
צבי הנדל: עכשיו?
מרינה סולודקין: כן.
אידה בן-שטרית: באולפנים זה קורה.
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שבמרכזי קליטה זה מצוין.
מרינה סולודקין: אני מאד רוצה לראות את זה בטלוויזיה של רשות השידור וחבל מאד שלא הזמנו לכאן את נציגי ערוץ ישראל פלוס, שיתחיל לשדר בשפה רוסית ב-15 בנובמבר, וגם את נציגי NTV אינטרנשיונל שיש להם כל יום עשר דקות שידור.
מרינה סולודקין: כמי שהגיעה לארץ ב-26.1.1991 עם משפחה, עם הורים ועם ילדים כשהיו ההתקפות של סקאדים, אנחנו צריכים עכשיו בשנת 2002 לשדר בספרדית, כי הם היום עולים חדשים והם יהיו מופתעים ומפוחדים מאד, אם זה יקרה.
מרינה סולודקין: דבר שלישי, רשויות מקומיות.
מרינה סולודקין: אני מאד ממליצה לרשויות שיש בהן תיקי קליטה, לקיים אספות הסברה לזקנים, כי האוכלוסייה המבוגרת נכנסת לפאניקה.
צבי הנדל: תודה רבה לחברת-הכנסת סולודקין שהעלתה את הנושא ותודה לכל העוסקים במלאכה.
צבי הנדל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, ישיבה מיוחדת, עם סממן קצת חגיגי.
צבי הנדל: אנחנו בכנסת עוסקים בענייני חקיקה שונים.
צבי הנדל: תמיד יש מאבקים, בעיקר עם האוצר ועם הממשלה בענין כל חוק שעולה יותר מגרוש.
צבי הנדל: כך היה גם עם החוק הזה, למרות שיחסית התגברנו על כך.
צבי הנדל: לצערי הגדול, אנשי הביטוח הלאומי שצריכים ליישם חלק גדול מהחוק, הלכו ללוויה, אבל אנחנו נשתדל להתגבר על כך.
צבי הנדל: החוק הזה, מעבר להיותו בעל ערך כספי לאוכלוסייה מסוימת, יש לו גם ערך דקלרטיבי לא מבוטל.
צבי הנדל: זה מסר שמדינת היהודים, מדינת ישראל שקמה אחרי כל-כך הרבה תלאות, אחרי שהעם היהודי סבל כל-כך הרבה – גם היום הוא סובל לא מעט בעולם – המדינה הצעירה הזאת שהיא רק בת 54, יודעת להעריך ולכבד את אותם חלקים בעם שלה שמסרו את נפשם לצורך הקמתה.
צבי הנדל: בעברית החוקית המקובלת הם היו ציונים, ובגלל ציוניותם הם היו אסירים, סבלו או נפגעו.
צבי הנדל: החוק שנקרא תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם נותן מספר נקודות, שאני רוצה לעבור עליהן ביעף, כי במהלך הישיבות לא תמיד כל פרט הובן, ואם יהיו לכם שאלות, נשמח לענות עליהן.
צבי הנדל: ראשית, החוק נותן מספר הטבות בהנחות של תשלומים שוטפים, החל בארנונה.
צבי הנדל: מי שיש לו דירה, עד 100 ממ"ר הוא מקבל 100% הנחה.
צבי הנדל: הנחה בשיעור 50% באגרת טלוויזיה.
צבי הנדל: ג.
צבי הנדל: הנחות בתשלום בעד תרופות.
צבי הנדל: הנושא השני הוא התגמול עצמו.
צבי הנדל: עד היום יחיד היה זכאי לסכום עד 1,500 שקל, תלוי בהכנסה.
צבי הנדל: למשל, אחד הדברים שלקחו בחשבון כדי לעשות את ההתחשבנות אם הוא זכאי לתגמול או לא זכאי הוא רנטה מגרמניה.
צבי הנדל: את זה הורידו.
צבי הנדל: זאת אומרת, לא לוקחים בחשבון רנטה מגרמניה שהאיש מקבל.
צבי הנדל: ההכנסה ליחיד תעלה ל-1,700 שקל לחודש.
צבי הנדל: בני זוג שעד היום היו זכאים לתגמול מלא, בערך 2,300 שקל, יקבלו מעתה ל-2,700 שקל.
צבי הנדל: ההגדרה של ההכנסה המרבית שעל בסיסה משולם התגמול, השתנתה, ואחת הדוגמאות הבולטות היא הרנטה מגרמניה.
צבי הנדל: אלמנה של אסיר ציון שנפטר לפני 1999 לא היתה זכאית לשום דבר, ומהיום היא תהיה זכאית למענק חד-פעמי.
צבי הנדל: זאת פשרה שהגענו אליה, כי קשה מאד לחשב איך הוא היה עובר את הוועדות, אם הוא היה בחיים.
צבי הנדל: לכן האלמנה תקבל מענק חד-פעמי בגובה פעמיים מהשכר הממוצע במשק.
צבי הנדל: נכון להיום האלמנה תקבל מענק חד-פעמי בגובה 14,000 שקל.
צבי הנדל: ענין לא כספי הוא שקבענו יום מיוחד, ה' בתמוז, לאזכור פועלם של אסירי ציון.
צבי הנדל: את כללי הטכס תקבע ועדת שרים.
צבי הנדל: את התאריך קבענו אנחנו בחוק ולא השארנו ליוזמתה של הממשלה, אבל הכללים המדויקים ייקבעו, כמו בכל יום של אזכור, על-ידי ועדת שרים לסמלים וטכסים.
צבי הנדל: עשינו עוד דבר חריג, שלא היה קיים עד היום, והוא לקבוע הרוגי מלכות מלפני קום המדינה.
צבי הנדל: אני אומר בהסתייגות מאד רחבה, כמובן, שזה לא כולל את השואה.
צבי הנדל: אנחנו מדברים על אנשים שנאבקו למען הציונות, למען ישראל, כי אחרת, לו היינו כוללים את הנספים בשואה, יש לנו, לא עלינו, ששה מיליון הרוגי מלכות.
צבי הנדל: לצערי הגדול, כולם צדיקים, קדושים, נרצחו בגלל היותם יהודים, אבל פה חייבים לעשות את האבחנה הזאת על-מנת לא לפרוץ גדר.
צבי הנדל: אלה עיקרי הדברים.
צבי הנדל: מעבר לפרטים, תכף אבקש מחברי הכנסת יורי שטרן ואליעזר כהן להוסיף דברים.
צבי הנדל: אילולא ה"טורבו" והעקשנות של יורי לא היינו מגיעים לאישור החוק, למרות שבשלב מסוים מחקו את שמו מרשימת מציעי החוק, כי הוא היה סגן שר והכבוד נשאר לשלישי ברשימה, חבר-הכנסת אליעזר כהן.
צבי הנדל: שני הראשונים היו חברי-הכנסת אביגדור ליברמן ויורי שטרן, אבל ליברמן נהיה שר ושטרן סגן שר, וכידוע, שרים וסגני שרים לא יכולים לחוקק ולכן שמם נמחק מהרשימה, אבל הם עשו את העבודה האמיתית ואת הלחץ וגם את הגיבוי לעשות פשרות.
צבי הנדל: זה נושא רגיש ואנחנו רוצים מאד לעזור, אבל אתה צריך גם להתפשר, כי אחרת החוק לא יעבור.
צבי הנדל: בישיבה האחרונה דיברנו על כך שלחוקים שעלותם למעלה מחמישה מיליון שקל אתה צריך לפחות חמישים חברי כנסת תומכים, או ממשלה תומכת.
צבי הנדל: לא היתה לנו תמיכה של הממשלה וגם לא היה בטוח שהיינו משיגים חמישים חברי כנסת נגד הממשלה, כשהממשלה לא תומכת בחוק, ולכן גם הפשרות היו צריכות לקבל גיבוי, ויורי שטרן היה בענין הזה לעזר רב.
צבי הנדל: סמנטית אני מאד שמח לחוק הזה.
צבי הנדל: העברתי בחיי חוקים שעלו למדינה הרבה יותר כסף, אבל לא העברתי עוד הרבה חוקים שהרגשתי אתם כל-כך נוח, שאותו דור שבזכותו אני יושב היום בכנסת ומנהל ישיבת ועדה של כנסת ישראל במדינה הריבונית של היהודים, נותן הכרת תודה וגם עוזר כספית לשכבות החלשות ביותר בתחום הזה.
צבי הנדל: החוק לא נותן ביטוי כספי לאסירי ציון שמצבם הכלכלי לא ממש גרוע.
צבי הנדל: הוא נותן ביטוי כספי לאסירי ציון שמצבם הכלכלי ממש גרוע, אבל גם המעט הזה גורם לי סיפוק רב.
צבי הנדל: אבקש מידידי יורי שטרן לומר מספר דברים.
יורי שטרן: אני מצטער מאד שבסופו של דבר שמי לא נכנס לרשימת מציעי החוק, בגלל סיבות תקנוניות.
צבי הנדל: אבל הוא נכנס עכשיו לפרוטוקול.
יורי שטרן: אבל העבודה היתה משותפת ובהחלט העברנו את החוק כנגד כל מה שקורה היום בחקיקה, כי כל חוק שעולה איזה שהוא סכום נתקל בהתנגדות איומה.
יורי שטרן: אנחנו בתקופה של קיצוצים ובחוק הזה באנו להיטיב עם איזו שהיא אוכלוסייה.
יורי שטרן: קודם-כל אני מודה ליושב-ראש הוועדה, צבי הנדל, שלקח את הענין חזק לידיו וכל חודש ישבנו וקידמנו את החוק והגענו לסוף הטוב.
יורי שטרן: אפילו הממשלה בסוף לא התנגדה, למרות שבקריאות הקודמות היא התנגדה.
יורי שטרן: אני גם מודה לחבר-הכנסת אליעזר כהן שלקח פיקוד, אחרי שהושמטו השמות שלנו מרשימת המציעים ומישהו היה צריך להוביל את הענין.
צבי הנדל: יש טייסים עם רגליים על הקרקע, כמו אליעזר כהן (צ'יטה), ויש כאלה שאין להם רשיון טיס אבל הם מעופפים, אבל ברוך השם זה לא הוא.
צבי הנדל: למרות שיש לו רשיון טיס, גם ב"אל-על", הוא עם שתי רגליים על הקרקע.
יורי שטרן: חבר-הכנסת אליעזר כהן היה מפקד טייסת מסוקים, למעשה מייסד חיל המסוקים במדינת ישראל והיה גם מפקד שדה התעופה בירות כשצה"ל היה בלבנון.
יורי שטרן: אני רוצה לחדד בקצרה שלושה דברים מאד מרכזיים שהיושב-ראש הזכיר אותם.
יורי שטרן: הבעיה שאתה היינו צריכים להתמודד בראש ובראשונה היתה העוול שנגרם על-ידי החוק הקודם, ויושב פה יוסף ביגון שיודע את זה טוב מאד, ועוד כמה אנשים יקרים מאד כמו וולודיה סלפאק ואחרים שנפגעו מזה, שיצרנו מצב שבו התגמול הכלכלי שהכנסנו בחקיקה הקודמת לאסירי ציון כדי שאלה שהגיעו בגיל מבוגר, אין להם פנסיה וחסכונות, לא יסבלו מעוני, דווקא הם נפגעו מהחקיקה כי התגמול של חוק אסירי ציון בא אליהם במקום הבטחת הכנסה, עם מחיקה של כל שורת ההטבות שמקבלים מקבלי הבטחת הכנסה.
יורי שטרן: זאת היתה הבעיה העיקרית שאתה התמודדנו, ועכשיו אנחנו במצב שמי שמקבל הבטחת הכנסה, הבטחת ההכנסה שלו כמעט לא נפגעת אם הוא מקבל את התגמול הזה כאסיר ציון.
יורי שטרן: זה הדבר המרכזי שעשינו בחוק.
יורי שטרן: זה גם העלה את הסכום שמקבלים כל אסירי ציון שנמצאים בקטגוריה של החלשים מבחינה כלכלית ולפי התיקון שעשינו כולם יקבלו סכומים יותר גדולים.
יורי שטרן: דבר שני שאותו ציין היושב-ראש הוא ענין הרוגי המלכות, אותם אנשים שהוצאו להורג בגלל הפעילות הציונית והיהודית שלהם במדינות שונות, בראש ובראשונה בברית-המועצות לשעבר לפני קודם המדינה.
יורי שטרן: כי המושג אסיר ציון נכנס בחקיקה שלנו רק החל מקום המדינה והוא כולל רק אנשים שנרדפו בשל ציוניותם כשהמדינה כבר קמה.
יורי שטרן: פה אני חייב להגיד מלת תודה למר יודייקין, שבמשך שנים רבות טפטף את הנקודה הזאת וכל פעם חזר ואמר שזה לא הוגן שבצורה די שרירותית אנחנו שוללים את הכבוד הזה "פוסט מורטם" בעצם, כי האנשים כבר מתו וכלכלית הם לא ירוויחו מזה.
יורי שטרן: אלה דברים שקרו לפני 1947, ומי שרד מאלה שיכלו ליהנות מהחוק?
יורי שטרן: אבל זה חשוב מאד מוסרית שאנחנו כמדינה מכירים במעשיהם ובגבורתם של הציונים שפעלו במחתרות השונות במדינות השונות לפני שמדינת ישראל קמה, כי אולי היא לא היתה קמה ללא הפעילות הציונית ברחבי העולם שקדמה להקמת המדינה.
יורי שטרן: ולבסוף, דבר שהוא לא מה בכך.
יורי שטרן: במדינת ישראל יש בסך-הכל מעט חגים לאומיים, לפי החוק וכמעט שלא מתוספים אליהם ימי אזכור ממלכתיים.
יורי שטרן: אני חושב שרק בשנים האחרונות נכנסו לרשימה יום הניצחון בנאצים ויום הזיכרון ליצחק רבין זכרונו לברכה, ועכשיו הוספנו לרשימה המכובדת והמאד מצומצמת הזאת את יום אסירי ציון.
יורי שטרן: אני חשבתי שצריך לקרוא ליום הזה יום אסירי ציון ופעילי עלייה, ואולי בוועדה הממשלתית תהיה הרחבה, כי היום הזה הוא בעצם יום חג ואזכור לכל הפעילים הציוניים ברחבי העולם, ואני חושב שזו פעם ראשונה שהמדינה הציונית החליטה לציין אותו בחקיקה.
יורי שטרן: הציון הוא לימודים מיוחדים בבתי ספר, אספות ביישובים השונים, ועוד.
יורי שטרן: כלומר, זה הרבה יותר מהציון עצמו.
יורי שטרן: זה לא רק יום לאותם אנשים שהדבר נגע להם אישית אלא זה יום שכל עם ישראל יתרכז בפעילים האלה ובפעילותם וייתן להם כבוד, ילמד על פעילותם, וזה יהפוך הרבה יותר אורגנית לחלק מהתודעה הציבורית הישראלית.
יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, אני חושב שהדור הזה של אסירי ציון יסתיים.
יורי שטרן: אני מאחל לכולנו עד 120, כמובן, אבל הדור ייגמר.
יורי שטרן: יום אסירי ציון שאותו הכנסנו לחוק יקבע כבר את ההתייחסות של עם ישראל לדף הזה, שאני מקווה נסגר ולא יהיה יותר צורך בפעילות מחתרתית, לא יהיו אסירי ציון, לא יהיו הרוגי מלכות.
יורי שטרן: זאת היסטוריה, אבל מאז שחוקקנו את החוק היא הפכה להיות היסטוריה קבועה של עם ישראל, גם אם לא יהיו עדים לספר עליה.
יורי שטרן: אני חושב שבזה עשינו צעד נכון.
יורי שטרן: אני רוצה להגיד משפט אחרון בנימה אישית.
יורי שטרן: בחקיקה הזאת, כמו גם בחוקים שהעברנו לגבי ותיקי מלחמת העולם השנייה, אני רואה עבור הדור שלי שבא מברית-המועצות, עבור חבריי שהייתי חלק מהם בפעילות הציונית בברית-המועצות, השלמה אישית גם של חובות מסוימים שנוצרו מן העבר, והמעבר הזה מעבדות לחרות שעברנו קרה כנס, אבל היו אנשים שהקריבו את חייהם למטרה הזאת, ואני כל הזמן הרגשתי לא טוב עם זה שאנחנו לא מחזירים להם תמורה לתרומתם.
אליעזר כהן: אני לא רוצה לחזור על דברי חבריי חברי-הכנסת צבי הנדל ויורי שטרן ורק אוסיף כמה דגשים משלי.
אליעזר כהן: קודם-כל, יורי כיוזם החוק השכיל ובכוונה התעקש לאסוף חברי כנסת מכל מפלגות הבית שיתמכו בנושא הזה.
אליעזר כהן: על החוק הזה חתומים נציגים מכל סיעות הבית והם תמכו בו.
אליעזר כהן: אני רוצה שתדעו את זה, שתהיו שלמים עם זה ושתהיו גאים בזה, מפני שזה דבר לגמרי לא שגרתי להגיע להישג כזה.
אליעזר כהן: דבר שני.
אליעזר כהן: ככל שקראתי והתעסקתי יותר בחוק, נכון שאין פה דברים בומבסטיים, אבל הדרישות המינימליות שלכם נענו בחוק, ויושב-ראש הוועדה ומי שעסק בזה יכול בהחלט להיות גא.
אליעזר כהן: אני יודע שתמיד רוצים יותר ותמיד גם אפשר להשלים.
אליעזר כהן: אני אומר שההישג הוא עצום, מפני שאני רואה פה גם יהודים יוצאי אתיופיה.
אליעזר כהן: אני הייתי במקרה טייס "אל-על" שהעלה ב"מבצע שלמה" את האנשים משם ואני זוכר את הגבורה שלהם לעבור דרך חבלי ארץ שלהם, להגיע למטוסים ולעלות ארצה.
אליעזר כהן: אני חונכתי לרגלי העולים לגרדום גם בעיראק וגם ממקומות אחרים.
אליעזר כהן: נהייתי קצין בצבא והייתי לוחם טוב בחיל האוויר מפני שחונכתי לרגלי הדור שלכם, אתם שימשתם דוגמה.
אליעזר כהן: תמיד אמרתי שאסירי ציון ואלה שנלחמו והשיגו את מה שאתם השגתם היו האנטי-תפיסה והאנטי-תזה של אלה שהלכו לשואה בלי לנסות להילחם.
אליעזר כהן: דווקא כקצין בכיר וכלוחם בצה"ל אני מסיר בפניכם את הכובע ואני שמח שאנחנו יכולים לגמול לכם, מפני שעם ישראל חייב לכם, חייב לכל אסירי ציון.
אליעזר כהן: אתם בעיקר ראשי קהילות ומייצגים.
אליעזר כהן: אני רוצה שתעבירו את הדברים לאנשים, שיידעו שאנחנו מודעים לכך שהאנשים עשו את מרבית חייהם למען קהילותיהם בגלות והם באו הנה, ואחת הסיבות שאנחנו צריכים לעזור להם בחוקים כאלה היא מפני שהם באו לכאן לאחר מעשיהם ולאחר חייהם והישגיהם בחוץ.
אליעזר כהן: לכן מדינת ישראל חייבת להם שבעתיים, היא נותנת להם והיא תיתן להם.
אליעזר כהן: יורי הדגיש בצדק שיש לנו הרבה חגים דתיים, וחסרים לנו חגים לאומיים, וגם אני שמח שהיום הזה נכנס גם הוא כיום אזכור.
אליעזר כהן: אני לא רוצה לטפוח לנו, לחברי הכנסת על הכתף.
אליעזר כהן: אני רוצה לטפוח על כתפיכם ועל כתפי האנשים שאתם מייצגים.
אליעזר כהן: עשיתם דברים גדולים לעם ישראל.
אליעזר כהן: חלק מהמעשים שלכם הביא את עם ישראל לארצו והפכנו להיות לארץ כזו.
אליעזר כהן: אני עדיין עוסק בביטחון, ואתם יכולים להיות גאים בצבא החזק שיש לנו, שהוא אחד הצבאות החזקים ביותר בעולם.
אליעזר כהן: אתם התחלתם בזה, אתם עשיתם את מעשי הגבורה ואני חונכתי לאור המעשים שלכם, אפילו שאני עצמי לא צעיר.
אליעזר כהן: תודה רבה לכם ובהצלחה.
דבורה מנדלוביץ': בקשר להרוגי מלכות, מה החוק הזה נותן בפועל לאנשים שנפטרו לפני קום המדינה?
צבי הנדל: מבחינת תגמול שום דבר.
דבורה מנדלוביץ': דבר שני, אם אלמנות של אסירי ציון שנפטרו לפני 1999 תגשנה עכשיו בקשה שיכירו בבעליהן כאסירי ציון, האם הן תהיינה זכאיות עכשיו למענק חד-פעמי?
עו"ד הלית  מגידו: לשאלתך הראשונה, כפי שחבר-הכנסת הנדל אמר, אותן משפחות של הרוגי מלכות לא יהיו זכאיות לתגמולים כלשהם, אבל על-פי החוק הן כן יהיו זכאיות לקבל את העיטור, או הציון שכל הרוגי המלכות וכל אסירי ציון זכאים להם.
עו"ד הלית  מגידו: לשאלתך השנייה.