GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב ביילסקי: פשוט לא יאומן איך אדם אחד עושה כזאת פעילות.
זאב ביילסקי: הוא הקים עשרות מוסדות חינוך, כל 10 חודשים מקים בית-ספר, וכל בית-ספר יפה יותר מאלה שאני מכיר ברעננה, תארו לעצמכם איזה בתי-ספר הוא מקים.
יוחנן בן-יעקב: כדאי להוסיף, שיש היום בארץ 350 תלמידים שהם בוגרי תוכנית משותפת שהסוכנות היהודית ומשרד החינוך ומר לב לבייב הביאו לארץ.
זאב ביילסקי: דיברנו אתו עכשיו למשל על מעורבות שלו בנעל"ה.
זאב ביילסקי: הוא יעזור לנו להפיץ את דבר נעל"ה בכל רחבי ברית-המועצות לשעבר.
זאב ביילסקי: הוא הרי רוצה בסך הכול שיבואו לבתי-ספר שלו – אדרבה, שיבואו, חלק יבוא לכאן, חלק יבוא לשם.
זאב ביילסקי: אגב, הוא סיפר גם על פעילות שהוא עושה בניו-יורק, זה פשוט לא יאומן.
זאב ביילסקי: הוא סיפר שהקים שם בית-ספר יהודי וחבר'ה מהחינוך החרדי רצו ללמוד בו, חשבו שיהיה טוב יותר.
זאב ביילסקי: אמר להם: לא, זה לא בשבילכם, אלא רק לילדים שלומדים ב-Public schools שיבואו לבית-ספר יהודי.
זאב ביילסקי: רק בשבילם הקים בית-ספר.
זאב ביילסקי: יש עוד מגמות כאלה.
זאב ביילסקי: אנחנו הולכים לשתף פעולה עם כולם כדי שנוכל להביא יהודים רבים ככל האפשר למדינת ישראל.
זאב ביילסקי: ואלה שמתמהמהים בינתיים, שיהיה להם משהו מהחינוך היהודי שם, זה חשוב מאוד.
יגאל יאסינוב: אני רוצה לדבר על שיתוף הפעולה ביניכם ובין המשרד לקליטת העלייה, בשל סיבה אחת.
יגאל יאסינוב: אני רוצה לספר לכם סיפור, על מה שקרה השנה.
יגאל יאסינוב: הצלחתי לאשר כסף עבור המשרד לקליטת העלייה למספר פרויקטים.
יגאל יאסינוב: בינתיים חלק מהכספים הללו עומדים לחזור למדינה כי המשרד לקליטת העלייה לא הצליח לממש את הפרויקטים.
יגאל יאסינוב: אני מבקש לשאול, האם פנו לסוכנות בבקשה להשתמש בכסף ולקדם את הפרויקטים המשותפים?
יגאל יאסינוב: האם פנו לסוכנות בבקשה לבנות פרויקטים לקידום מדענים עולים שעוסקים במדעי הרוח?
יגאל יאסינוב: לזה הוקצבו 750 אלף שקל.
יגאל יאסינוב: האם פנו אליכם בבקשה לבנות פרויקטים משותפים כדי לעזור לטיפול במדענים עולים בארץ, לפעילות של בתי טכנולוגיה?
יגאל יאסינוב: לזה הוקצבו 500 אלף שקל.
יגאל יאסינוב: האם פנו אליכם בבקשה לקדם יחד פרויקטים של מורים עולים למען ילדים עולים?
יגאל יאסינוב: זו סקירה קצרה על הכספים שהועברו.
יגאל יאסינוב: השאלה האם פנו אליכם.
יגאל יאסינוב: אני לא בטוח שתוכל לענות עכשיו.
יגאל יאסינוב: אם הם לא פנו, אז יש כאן כנראה בעיה בקשר בין המחלקה לישראל, או של מחלקת העלייה.
יגאל יאסינוב: לא שלכם, כי אתם אפילו לא ידעתם על כך.
מיכאל נודלמן: אתה צריך לשאול את המשרד לקליטת העלייה.
יגאל יאסינוב: אני יודע שהמשרד לקליטת העלייה לא פנה.
זאב ביילסקי: לנו יש התמחות מיוחדת בהוצאת כספים – תן לנו כסף, צ'יק צ'ק נמצא מה לעשות בו, אין שום בעיה.
יגאל יאסינוב: אם המשרד לקליטת עלייה עכשיו יבוא אליכם, אולי אפשר יהיה לקדם את הפרויקטים.
חביב קצב: המשרד לקליטת העלייה רוצה לשתף פעולה עם הסוכנות היהודית, אבל כדי להעביר את הכסף באמצעותם, גם לפעילות הזאת אנחנו צריכים פטור ממכרז.
חביב קצב: אנחנו לא יכולים לבוא לבד לסוכנות היהודית ולהגיד: קחו כסף צבוע ותעשו מה שאתם רוצים, או מה שאנחנו ואתם רוצים.
חביב קצב: מה שמעכב את הביצוע, בעיקר בנושא המדענים ובנושא בתי הטכנולוגיה, החצי מיליון שקל – זה הדבר היחיד שכרגע מעוכב – הוא הצורך במכרזים.
יגאל יאסינוב: לגבי שני הנושאים האחרים, אני אומר לך, זה לא מעכב, כי הסכמנו שתעבירו את הכסף לפרויקטים אחרים, כי הפרויקטים תחת השם הזה לא בוצעו.
חביב קצב: אני לא יכול לענות לך ברגע זה.
חביב קצב: טיפלתי בנושא החצי מיליון שקל למדענים ובתי טכנולוגיה ויש בעיה במכרזים.
חביב קצב: גם אם נרצה לעבוד עם הסוכנות היהודית, נצטרך לקבל פטור ממכרז.
יגאל יאסינוב: הסוכנות היהודית יכולה לגשת למכרז?
יגאל יאסינוב: התנאים מאפשרים לסוכנות לגשת למכרז?
חביב קצב: כל אחד יכול לגשת למכרז, אבל התהליך ארוך.
חביב קצב: אנחנו רוצים לחסוך את התהליך של יציאה למכרז כדי לנצל את הכסף, ומנסים לפתור את הבעיה דרך חוק חובת המכרזים.
חביב קצב: אבל גם אם ננסה לעבוד עם הסוכנות היהודית, גם הסוכנות היהודית צריכה פטור ממכרז.
חביב קצב: אנחנו לא יכולים לעבוד איתם בלי פטור ממכרז.
זאב ביילסקי: לפי דעתי בנושאים של פטור ממכרז הרבה יותר נוח כשבא גוף כמו הסוכנות יחד עם המשרד לקליטת העלייה מאשר כשבא מישהו פרטי.
חביב קצב: אני מסכים, אבל היום לצערי גם הדרך הזאת מלאת קשיים.
יגאל יאסינוב: אולי כאן אנחנו יכולים כמחוקקים לתקן משהו.
משה ויגדור: הוועדה יכולה לעשות כאן עבודה.
יגאל יאסינוב: אולי יש משהו מתחת לעינינו שלא ידוע לנו.
יגאל יאסינוב: בואו נשב ונחליט מה אנחנו צריכים לעשות.
חביב קצב: אעביר את המסר הזה למנכ"ל.
חביב קצב: אני רוצה לציין שיש מדיניות אצל החשב הכללי, שצריך לצאת למכרז על כל דבר שזז.
קריאה: שמעתי שגם את התפקיד של יושב-ראש הסוכנות היהודית רוצים להוציא למכרז ...
יוחנן בן-יעקב: לפני שנתיים ורבע, בסיכום בין קודמו של מר ביילסקי ובין שרת החינוך, התרבות והספורט, החלה לפעול תוכנית "חפציבה", בשיתוף פעולה מלא בין הסוכנות היהודית ובין משרד החינוך.
יוחנן בן-יעקב: למיטב הערכתי, כמי שליווה אותה מיום שנולדה, היא פורחת ומשגשגת.
יוחנן בן-יעקב: לדעתי המהלך היה נכון.
יוחנן בן-יעקב: אני מקווה מאוד שהסוכנות היהודית תראה את זה כפרויקט ארוך-טווח עם מערכת החינוך, במיוחד במדינות כל-כך קשות ומסובכות.
יוחנן בן-יעקב: יש לנו היום בעיות קשות מאוד בתוך בתי-הספר שם, בשל מדיניות השלטונות, ואנו משקיעים מאמץ גדול מאוד.
יוחנן בן-יעקב: אני מקווה מאוד שהסוכנות תראה את זה כפרויקט לאורך ימים ושנים, כי לדעתי לא נכון שהמדינה תישא לבדה בעול.
יוחנן בן-יעקב: רוב התקציב, שני שלישים ממנו, עדיין באים ממדינת ישראל.
יוחנן בן-יעקב: יש היום בארץ 350 ילדים, תלמידי כיתות י"א.
יוחנן בן-יעקב: בברית-המועצות י"א היא השנה האחרונה ללימודים, פרט למדינות הלטביות שמכניסות עכשיו שנת י"ב.
יוחנן בן-יעקב: הם מסיירים בארץ במשך 10 ימים.
יוחנן בן-יעקב: הרעיון, להביא לכך שכאשר יחליטו מה יעשו בשנה הבאה ואילך, יראו את ישראל כאופציה מרכזית.
יוחנן בן-יעקב: לכן מביאים אותם לסיור באתרים ובמקומות ובמוסדות שמהווים עבורם פוטנציאל, כולל האוניברסיטה וכדומה.
יוחנן בן-יעקב: יחד עם זה, עלינו להיות מודעים לעובדה, שלא "תגלית" ולא "מסע" ולא אף אחת מהתוכניות האלה מוכנה לקחת תלמידי כיתות י"א אל תוך המערכת ולהביא אותם לארץ.
יוחנן בן-יעקב: נוצר מצב, שאנחנו משקיעים בילד מכיתה א' ועד י"א.
יוחנן בן-יעקב: רק בזכות מר לב לבייב הצלחנו עכשיו להביא 350 תלמידים, שזה שליש מהמחזור.
יוחנן בן-יעקב: נדמה לי שיש מקום לבחון מחדש ב"תגלית", האם לא רצוי שתלמידים שלמדו בבית-ספר יהודי, שמדינת ישראל והסוכנות היהודית משקיעים בהם כל-כך הרבה כסף מדי שנה, יבואו לכאן בסוף כיתה י"א כדי לראות את האפקט של "תגלית" בהמשך.
יוחנן בן-יעקב: כי אם הם הולכים שם לאוניברסיטה קשה מאוד לתפוס אותם אחר-כך.
יגאל יאסינוב: "תגלית" זה מה שהיה "נעלה 16"?
יוחנן בן-יעקב: לא, אין שום קשר בין שני הדברים האלה.
יגאל יאסינוב: אני יודע שאנשים מרוסיה ומאוקראינה פוחדים לשלוח ילדים ארצה לפרויקט תחת השם "נעלה 16".
יוחנן בן-יעקב: תוכנית "תגלית" מקבילה ל"מסע" – תוכנית של 10 ימים בארץ.
יוחנן בן-יעקב: אני רוצה לציין שעד היום שיתוף הפעולה בין משרד החינוך ובין הסוכנות היהודית בעניין "חפציבה" מצוין, רק שימשיך כך.
מיכאל נודלמן: אני מבקש להגיד לסיכום הישיבה, שנים רבות אני שומע סקירות של יושבי-ראש הסוכנות, והיום היה יום שקט, בלי שום ויכוחים.
מיכאל נודלמן: אולי זה נובע מכך שיושב-ראש הסוכנות הנוכחי רק התחיל בעבודתו, אבל אני חייב לציין שתמיד יש כאן מלחמות גדולות.
מיכאל נודלמן: יש לך מזל שלא הגיעו הרבה חברי כנסת ושיושבת-ראש הוועדה הלכה מכאן.
מיכאל נודלמן: ברצינות, אני רוצה להגיד ששמענו כאן על תוכניות טובות.
מיכאל נודלמן: תמיד יש בעיות – אם יש כסף יש בעיות, אם אין כסף יש בעיות, אם יש תוכניות יש בעיות.
מיכאל נודלמן: במשך 3 שנים הייתי נשיא הפורום הציוני.
מיכאל נודלמן: מפריעה לי הבירוקרטיה בסוכנות, הכול כדי לחסוך בכסף.
מיכאל נודלמן: רוב האנשים עובדים בהתנדבות אולם יש מנגנון של כמה אנשים שמקבלים שכר.
מיכאל נודלמן: אם במשך 3 חודשים אדם לא מקבל כסף הוא לא יכול לעשות אחר-כך שום דבר.
מיכאל נודלמן: אבל יש עיכובים כאלה לא אחת, לפעמים אפילו פעמיים בשנה.
מיכאל נודלמן: כך אי אפשר לעבוד עם ארגונים שעובדים בהתנדבות, עם ארגונים ציבוריים.
מיכאל נודלמן: צריך להיות כבוד כלפי ראשי הארגונים האלה.
מיכאל נודלמן: יש בעיה בדרך ההתקשרות.
מיכאל נודלמן: לכן עזבתי את זה, העברתי הכול לגברת סופה לנדבר, כי אני לא רוצה להיות קורבן של פקידים בסוכנות.
מיכאל נודלמן: עכשיו עושים אותו דבר עם התאחדות יוצאי אוקראינה.
מיכאל נודלמן: לדעתי הסוכנות צריכה להיות יותר אנושית, לשמור על כבוד האנשים שרוצים לעזור בהתנדבות.
מיכאל נודלמן: אני מבקש להודות לכל האנשים שהגיעו לכאן ולאחל לכם עבודה פורייה, פחות ויכוחים ויותר עבודה בשטח.
זאב ביילסקי: תודה רבה.
קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בהרכב מצומצם.
קולט אביטל: אני מקווה שבהמשך הישיבה יצטרפו אלינו עוד אנשים.
קולט אביטל: ביקשתי לכנס את הישיבה הזאת לאור ידיעה שקראנו בזמנו בעיתון, ודיברתי על כך עם הרב קליין ערב אחד החגים, על שיגורם של 6 רבנים להודו כדי לעזור בגיור בני מנשה והבאתם לארץ.
קולט אביטל: בעקבות המקרה הזה שאלתי, ונעניתי שאכן כך, וכי השליחות הזאת אושרה על-ידי הממשלה.
קולט אביטל: הרב אמר לי גם שבישיבה השתתף אפילו שר הפנים.
משה קליין: אמרתי שזה דווח לממשלת ישראל לאחר חזרתנו.
משה קליין: טרם יציאתנו דיווחנו על כך ללשכת ראש הממשלה.
קולט אביטל: השליחות עצמה אושרה על-ידי הממשלה?
משה קליין: שליחות כזו אף פעם איננה מאושרת על-ידי הממשלה.
משה קליין: מגיירים בכל העולם כל הזמן, תמיד.
משה קליין: זה לא נושא שמובא להחלטות בישיבת ממשלה.
קולט אביטל: אמרתי לי שאפילו שר הפנים היה נוכח.
משה קליין: בדיווח בממשלת ישראל שמע שר הפנים על הדבר, שאל כמה שאלות וקיבל הבהרות.
משה קליין: האווירה היתה סימפטית ונעימה.
קולט אביטל: בנוסף, קראנו ב"ידיעות אחרונות" ששיגור רבנים להודו גרם לבעיה מדינית ושזה נוגד את החוק בהודו.
קולט אביטל: אתנו נמצא גם סמנכ"ל משרד החוץ.
קולט אביטל: אני רוצה לחלק את הנושא לשניים.
קולט אביטל: קודם כול ארצה לדבר על העיקרון ואחר-כך על ההשלכות.
קולט אביטל: כעיקרון, קיימנו בחדר הזה כמה ישיבות.
קולט אביטל: נאמר לנו שבני מנשה מגיעים לארץ עם אשרת תייר ולאחר מכן עוברים גיור בארץ.
קולט אביטל: משרד הפנים הבהיר אז שחלק מן הבעיה, שאנשים שבאים לארץ עם אשרת תייר לא יכולים להתגייר ואחר-כך לקבל אשרת עולה ולפיכך מתעוררות בעיות.
קולט אביטל: לאחר מכן דנו בשאלה לאן הולכים בני מנשה כאשר הם מגיעים לארץ.
קולט אביטל: אחד המשתתפים הסביר לנו שהם נאלצים לחיות מחוץ לקו הירוק כי הקיבוצים הדתיים לא מקבלים אותם.
קולט אביטל: אני רק מזכירה את הנושאים.
קולט אביטל: לא בכך נדון היום.
קולט אביטל: אני מוכרחה להגיד שגיליתי בתדהמה רבה את שליחת הרבנים כדי לגייר את האנשים שם.
קולט אביטל: אני רוצה לומר, למען הגילוי הנאות, למרות שאני לא יהודייה מאמינה, אני מתנגדת לפעולות שאני רואה בהן פעולות מיסיונריות.
קולט אביטל: אבל לא זאת השאלה.
קולט אביטל: השאלה כרגע, מה אנחנו רוצים לעשות.
קולט אביטל: מי אישר את הנושא הזה בממשלה?
קולט אביטל: קיבלתי מכתב משר הפנים, בכתב ידו, שהדבר הזה אינו תואם את מה שהוא חש ורוצה.
קולט אביטל: זה מנוגד לגמרי למה שהוא מבין, מנוגד לעמדתו.
קולט אביטל: הדבר ידוע.
קולט אביטל: אני מבקשת לברר לאן ואיך אנחנו מובילים מדיניות כזאת, לאן אנחנו מוציאים רבנים כדי לגייר אנשים בחוץ-לארץ, ובעיקר אני מבקשת להבין על מה אנחנו מדברים, מה מספר האנשים, האם אנחנו פותחים כאן פתח לבעיה של הבאת אנשים שבעצם אינם יהודים לארץ.
קולט אביטל: בסופו של דבר, אני מבקשת לדעת גם מה עמדת משרד החוץ – ללא קשר לשאלת היהדות – על סוגיית הגיור בחוץ-לארץ, כאשר זה נוגד גם את חוקי המקום, והאם טרחנו לבדוק אם זה יכול לגרום לנו נזק כלשהו כלפי השלטונות.
משה קליין: לשם הגילוי הנאות, ישבנו כאן לפני חודשיים ימים כאשר עלה נושא הסובוטניקים.
משה קליין: כאשר גברתי ביקשה שניתן לוועדה מענה מהר ככל האפשר, מה עמדת הרבנות הראשית ומערך הגיור בעניין, אמרתי שאנחנו עתידים לכתוב מסמך לכבוד הראשון לציון שיחווה דעתו.
משה קליין: גברתי ביקשה שנעשה את זה בקצב מהיר.
קולט אביטל: לא דיברתי על גיורים בחוץ-לארץ.
קולט אביטל: ביקשתי שאלה שזכאים לגיור, אלה שמבקשים להתגייר בארץ, אלה שעומדים בתנאים, שלומדים שנתיים ומוציאים את נשמתם – שסוף סוף נגייר אותם ונהפוך אותם לאזרחי מדינת ישראל.
קולט אביטל: אני לא מבינה, אדוני הרב, למה כאשר מדובר באנשים שגרים בארץ אנחנו מתעללים בהם שנתיים, שלוש, ארבע, חמש שנים וכאשר מדובר בבני מנשה אפשר לשלוח כמה רבנים ולעשות גיורים בין-לאומיים.
יגאל קריספל: כי בג"ץ אישר גיורי קפיצה.
משה קליין: אני תמה שגברתי מעלה את השאלה.
משה קליין: ברשותך, אתן לך כל נתון שתבקשי.
משה קליין: אני רק מציע שלא נעסוק כעת בגיורים בארץ, כי כנראה הנתונים של גיורי 2005 עומדים לנגד עיניך ואת יודעת בוודאי שנעשה שינוי מהותי, גם במספרים וגם בעובדות.
משה קליין: אבל נניח לזה כעת.
משה קליין: אם תרצי להזדקק לזה בישיבה בפני עצמה, ברצון.
משה קליין: לא אדבר על ההיסטוריה של בני מנשה.
משה קליין: אני מציע שהחברים יעסקו בתיאור ההיסטוריה.
משה קליין: הרב עמר, כראש העדה הדתית במדינת ישראל, ראה לנכון להטיל על מערך הגיור, לאחר בדיקתו את הזיקה ההיסטורית של קהילת בני מנשה לעם היהודי, לשלוח 6 דיינים, שלא ראו לגייר בגיור קפיצה אנשים שלמדו יומיים ורבע.
משה קליין: האנשים הללו למדו שם במשך שנתיים ימים ומעלה במרכזי חינוך ולימוד והכינו עצמם.
משה קליין: נמצא כאן הרב קריספל שבוודאי יביע את הדברים.
קולט אביטל: מי מנהל אותם?
משה קליין: גופים פרטיים, שנציגיהם נמצאים כאן.
משה קליין: הם בוודאי ישכילו לומר לגברתי מה המוטיבציות הרוחניות שעומדות מאחורי זה.
משה קליין: אנחנו, כיד ארוכה של הרבנות הראשית לישראל, מגיירים גיורים בכל העולם, הן של אנשים מן העולם שמגיעים לכאן להתגייר, הן צוותי דיינים שיוצאים תדיר לכל מקום על פני הגלובוס על-פי נוהל קיים כדי לגייר, וכך עשינו גם במקרה הזה.
משה קליין: לשכת ראש הממשלה ידעה על כך.
קולט אביטל: גם ראש הממשלה ידע על כך?
משה קליין: הרב דרוקמן ואני נפגשנו טרם צאתנו גם עם ראש הממשלה.
משה קליין: ראש הממשלה בהחלט ידע על כך.
משה קליין: ראש הממשלה גם קיבל דיווח מאתנו שם.
קולט אביטל: האם שר הפנים ידע?
משה קליין: שר הפנים בישיבת הממשלה שאל כמה שאלות וקיבל כמה תשובות.
משה קליין: באותו פורום בנוכחותי הוא לא אמר ולו מילה אחת.
משה קליין: נקבעה פגישה ב-5 בדצמבר בלשכת שר הפנים ואז נשב אתו ונלבן אתו היטב את הסוגייה.
קולט אביטל: אני יכולה לקרוא לך ממכתבו אלי, בכתב ידו: "את מתארת לעצמך שהדבר ממש ממש לא על דעתי".
קולט אביטל: מכיוון שהוא העלה את הנושא לדיון בוועדה הזאת שאלתי אותו אם דעתו נוחה מן העובדה שיוצאים רבנים לגייר אנשים בקהילות בחוץ-לארץ ולהביא אותם לכאן כעולים.
קולט אביטל: הוא כתב לי שזה לא על דעתו.
יצחק כהן: אם היו עושים את זה באוקראינה היו כאן אולי יותר יהודים מאשר גויים.
יצחק כהן: למה לא עשו את זה אז?
יצחק כהן: אם יש פתרון לבעיה הזאת, מצוין.
יצחק כהן: הרי יש לנו בעיה קשה מאוד עם כמעט מיליון עולים מברית-המועצות לשעבר שהם גויים מוחלטים, אנשים שגם לא רוצים להיות יהודים.
יצחק כהן: אבל שם זה טריוויאלי.
קולט אביטל: חבר הכנסת כהן, אני רוחשת לך כבוד.
קולט אביטל: יש ביטוי באנגלית, האומר ששני דברים רעים לא הופכים לדבר אחד טוב.
קולט אביטל: אני לא מצדיקה הבאת לא יהודים מאוקראינה.
יצחק כהן: המדינה מוצפת לא יהודים שעלו ממדינות ברית-המועצות לשעבר, חלקם אפילו אנטישמיים.
קולט אביטל: יש הרבה אנטישמים כרגע בהודו?
יצחק כהן: לא, חס וחלילה.
יצחק כהן: הם אנשים טובים מאוד.
משה קליין: כפי שאנחנו נותנים שירות בכל העולם בנושא הגיור, כך נתנו גם כאן שירות לאותם אנשים.
משה קליין: שלחו דיינים בהרכב שאושר על-ידי הרב הראשי לישראל.
משה קליין: כאשר משרד החוץ העיר שיש בעיה כזו או אחרת, פעלנו על-פי הדרכתו של שגריר ישראל במקום בצורה דווקאית, כלומר זרמנו עם ההנחיות של משרד החוץ.
משה קליין: אני רוצה לציין שאתמול הונחה בפנינו עמדת משרד החוץ.
משה קליין: אגב, יש ניואנסים שונים בין האמירה של השגריר ובין מה שאמר לנו מר עמוס נדאי.
משה קליין: כשהייתי בהודו נסעתי מייד לשגריר בניו-דלהי כדי לשמוע את עמדתו.
משה קליין: מכל מקום, אין ספק שאנחנו נפעל בשיתוף פעולה ובתיאום מלא עם משרד החוץ.
משה קליין: אנחנו לא גוף פירטי שעושה כטוב בעיניו, אנחנו חלק מאושיות המדינה.
משה קליין: אני רוצה לומר דבר אחד ובזה אסיים.
משה קליין: עם ישראל התפזר בגלות לתפוצות רבות.
משה קליין: את זה אני בוודאי יכול לומר על דעת ראש הממשלה.
משה קליין: כאשר הבאנו בפניו את הנושא אמר לנו חד-משמעית, שכל מה שיוכר על-ידי הרב הראשי לישראל כחלק מתפוצות ישראל לדורותיהם ויצטרך לעבור הליך של גיור/ השבה/ חידוש הברית או כל מיני הגדרות אחרות, אנחנו נהיה היד הארוכה ונעשה את זה.
משה קליין: אני מציע לעצמנו בעניין הזה לבדוק היטב מה המוטיבציות, מי האנשים.
משה קליין: פגשנו שם אנשים אוהבי מדינת ישראל, אנשים שהתחילו בעניין הזה לא רק היום אלא כבר לפני שנים רבות.
קולט אביטל: אני בטוחה שיש שם אוהבי ישראל.
קולט אביטל: אני רוצה להגיד לך שחבר כנסת מן הכנסת הזאת סיפר לי אתמול שהוא היה בפיליפינים ומצא שם אלפי אנשים אוהבי ישראל.
משה קליין: ההבדל אחד – אם אכן הרב הראשי לישראל יחליט שלאותם פיליפינים יש זיקה כזו או אחרת לתפוצות ישראל, מערך הגיור יהיה ידו הארוכה כדי לממש את זה.
משה קליין: הרב הראשי לא החליט לגבי אותם פיליפינים והם כנראה לא פנו אליו.
משה קליין: אני חוזר ואומר, צריך להתייחס לנושא הזה בזהירות, בעדינות, לא לשייך לזה שום היגדים של הבאה למקומות X או למקומות Y. מערך הגיור אינו עוסק בזה כל עיקר.
משה קליין: יש לנו מטרה אחת – כל מי שרוצה לשוב אל חיק עמו, על-פי הנחיה הלכתית, אנחנו שם כדי לעשות את זה, עם חיוך על הפנים.
קולט אביטל: אנחנו יודעים כל מי שהיה שייך לעם ישראל?
קולט אביטל: ראיתי לא מזמן בטלוויזיה הישראלית סרט תיעודי על שבט באוגנדה שסבור אף הוא שיש לו חלק בעם ישראל.
קולט אביטל: מה נעשה?
קולט אביטל: גם באוגנדה וגם בדרום-אפריקה.
משה קליין: העיתונות, אגב, אתנו.
משה קליין: היו שתי כתבות בעיתון "ידיעות אחרונות", ערב יום כיפור וערב שמחת תורה, בנושאים הללו.
משה קליין: אני חוזר ואומר, השאלה היא לא רק אנתרופולוגית אלא שאלה הלכתית.
משה קליין: הרב הראשי קיבל החלטתו בשיקול דעת רחב וגדול.
משה קליין: הרב שלח את נציגיו, המוסמכים עליו, לבדוק את הדברים.
משה קליין: הרב הראשי מספיק זהיר, מחד, אני בוודאי לא צריך לומר בשבחו, הדברים ברורים, אבל אני גם רוצה לומר, מספיק רחב-דעה, מאידך, כדי למקד בפינצטה ולקבל החלטה, ואת ההחלטה שלו אנחנו מבצעים.
משה קליין: כאן יוכל הרב קריספל להרחיב.
יגאל קריספל: אני רוצה לפתוח ולומר שהמונח מיסיונרים קצת פוגע.
יגאל קריספל: הרי רק לפני שנה כתבה הוועדה שהרב עמר מקשה על הגיור במדינת ישראל ובעולם.
קולט אביטל: הוא מקשה מאוד.
יגאל קריספל: בגיור על-פי ההלכה מלכתחילה צריך לדחות ולהראות שלא פשוט להתגייר.
קולט אביטל: אבל כאן אנחנו יוצאים ומחפשים.
יגאל קריספל: אבהיר את השתלשלות העניינים ותביני מה היה כאן.
יגאל קריספל: גם הרבנים הראשיים הקודמים התעסקו בנושא קהילת בני מנשה.
יגאל קריספל: מיום שהרב עמר נכנס לתפקיד, תפקידו של מערך הגיור, שהוא ידו הארוכה של הראשון לציון, לא להתעסק בשום עניין מיסיונרי וגם לא ללמד, אלא לבדוק האם האנשים האלה הגיעו מוכנים ואמיתיים, וכך נעשה.
יגאל קריספל: בשנתיים האחרונות הרב שלח צוות של רבנים ודיינים חשובים לבדוק את הנושא שהובא לשולחנו.
יגאל קריספל: היום בעולם יש גופים פרטיים, ביניהם גם פורומים קונסרבטיביים וארגונים גויים, שמגיירים ככל העולה על רוחם.
יגאל קריספל: הגרים האלה מגיעים למדינת ישראל ולצערי כאשר רוצים להתחתן עם בן זוג ישראלי אנחנו לא מאשרים את הגיורים האלה מבחינת ההלכה.
יגאל קריספל: כמה עמותות פרטיות חשובות, שעוסקות בנושא הזה בכל העולם, בלי קשר למדינת ישראל ולרבנות הראשית, באו והציגו את הדברים בפני הרב.
יגאל קריספל: חשוב שהגיורים יהיו ממוסדים מבחינה הלכתית.
יגאל קריספל: אם אכן החליטו לגייר חשוב שזה יהיה על-פי ההלכה, כמו שצריך.
יגאל קריספל: בני מנשה לא גוירו בגיורי קפיצה.
יגאל קריספל: כמה שנים טובות יודעים שהם מתנהגים כבר כיהודים לכל דבר מבחינת עשיית המצוות.
יגאל קריספל: אקט הגיור שנעשה שם הוא בסך הכול אקט סופי, והוא על דעת הראשון לציון.
יגאל קריספל: שתי העמותות הללו, "עמישב" ו"שבי ישראל", ישבו אצל הראשון לציון במספר רב של ישיבות והציגו את דרכי העבודה.
יגאל קריספל: הרב בדק את הנושא ואכן סומך עליהם מבחינה הלכתית בנושא הגיור.
יגאל קריספל: אלה עמותות שלא קשורות לרבנות הראשית או למדינת ישראל, אלא עמותות העובדות באופן פרטי בכל העולם.
יגאל קריספל: כבוד היושבת-ראש אמרה שהיא קראה הרבה כתבות בעיתון על קהילות שונות שמזדהות עם ישראל, באפריקה ובפיליפינים.
יגאל קריספל: יש המון קבוצות גויים שרואים זיקה למדינת ישראל ולעם ישראל.
יגאל קריספל: אין להם שום זיקה לתורה ולמצוות.
יגאל קריספל: אם הם יעמדו כאן במבחן ההלכה בו עומד כל אדם המועמד לגיור הם לא יעברו את המבחן כי הם לא מקיימים בכלל מצוות.
יגאל קריספל: מה שאין כן בני מנשה.
יגאל קריספל: על-פי דוח מפורט שקיבלנו, בני מנשה מקיימים מצווה קלה כבחמורה, כיהודים לכל דבר.
יגאל קריספל: גם על-פי התקנות וגם על-פי החוק, הרב, כראש העדה, מבצע גיורים גם בחוץ-לארץ על-ידי בתי-דין שנמצאים שם, בתי-דין אורתודוקסים שמוסמכים על-פי ההלכה שמבצעים גיורים בכל העולם.
יגאל קריספל: את מיסוד הצד הטכני והצד החוקי יפתרו שאר הגורמים המעורבים בדבר, אבל כדאי למסד מבחינה הלכתית את הגיורים של בני מנשה.
יגאל קריספל: על-פי הבדיקה של הראשון לציון התברר מעל לכל ספק שהם עומדים בכל הקריטריונים, הרבה מעבר לאלה שמתגיירים כאן בארץ.
קולט אביטל: אנחנו לא בבית-חולים, רופא לא הייתי שואלת מה הם המבחנים, אבל כיוון שאנחנו מדברים כאן על נושא הלכתי שנקבעו לו הוראות מחמירות, בבקשה אולי תוכל להגיד איך כבוד הרב הראשי, הראשון לציון, הגיע למסקנה שמדובר אכן בשבט אבוד, או באנשים שהיו יהודים.
יגאל קריספל: אין שום קשר לשבט אבוד.
יגאל קריספל: יכולים להיות המון שבטים שיציגו עצמם כשבטים אבודים.
קולט אביטל: איך הם עומדים בקריטריונים?
יגאל קריספל: אלו שני דברים שונים: יש אדם המועמד לגיור, ויש אדם הטוען שהוא מצאצאי האנוסים, השבטים וכולי.
יגאל קריספל: זה לא משנה מבחינה הלכתית, הוא לא נקרא יהודי ולא יכול להצטרף למנין.
יגאל קריספל: אני לא מדבר מבחינה חוקית, אלא מבחינה הלכתית.
יגאל קריספל: מה שקובע הוא המידה בה הוא שומר תורה ומצוות, הרצון שלו, הקבלה שלו, ההתנהגות, הידע.
יגאל קריספל: כמו כל גוי אחר בעולם, לאו דווקא שבטים הטוענים שהם אבודים, אם הוא עומד בקריטריונים ההלכתיים הוא מועמד לגיור.
קולט אביטל: מה הקריטריונים?
יגאל קריספל: שמירת תורה ומצוות, אמונת ישראל, הכרה בתורת ישראל.
קולט אביטל: אתה אומר שאנשים עוד לפני שמתגיירים כבר שומרים על כל המצוות?
יגאל קריספל: במקרה של בני מנשה זה אכן כך.
יגאל קריספל: ראיתי את התמונות, לא הייתי שם, קיבלנו דוח.
יגאל קריספל: כפרים שלמים עם בתי כנסיות, עם ספרי תורה, עם כל לבוש ומוטיב דתי שיש ליהודי דתי בכל העולם כולו, ממש כך.
יגאל קריספל: נציגי היהודים האלה נמצאים כאן וכך בדיוק הם נראים גם שם.
יגאל קריספל: הם מקפידים גם על מצוות מעשיות.
משה קליין: גם אם היית מגיעה לשם ולא יודעת את הסיפור ההיסטורי, היית מבינה שנכנסת לבית-ספר יהודי לכל דבר.
משה קליין: היינו שם וראינו.
משה קליין: הרגשתי בבית, כפשוטו.
משה קליין: אמנם בית-הכנסת בנוי מבמבוק אבל הוא בית-כנסת לכל דבר.
משה קליין: יש שם מקווה טהרה שאני מעיד – אני רב שכונה בפתח-תקווה – חמדתי ליטול את מקווה הטהרה שהאנשים הטובים הללו בנו שם ולהביא אותו לכאן.
משה קליין: מה שרואים שם זה תופעה, זה משהו אחר.
משה קליין: אמרתי לאחד הציניקנים בכפר גנים ששאל אותי אם הם יהודים, שעליו לראות אותם שם בבית-הכנסת עם הציציות בחוץ.
משה קליין: הם ישאלו אותך, שהולך בלי ציציות בחוץ, במה אתה יהודי.
משה קליין: לדעתי מדובר כאן באמת בתופעה אחרת, שונה, מיוחדת, מרעישה בעוצמתה.
קולט אביטל: אני מבקשת לשמוע את עמדת משרד החוץ, בבקשה.
עמוס נדאי: עד עכשיו הדיון היה מאוד מהותי ואני בא לייצג איזה צד מאוד טכני, אבל גם מאוד חד-משמעי.
עמוס נדאי: לממשלת הודו אין שום בעיה עם עלייה, עם הגירה של הודים – בין יהודים ובין נוצרים – מהודו לכל מקום, כולל ישראל.
עמוס נדאי: כלומר, אם היו לוקחים את הקהילות האלה כפי שהן ומעלים אותן לארץ לא היתה למשרד החוץ ההודי, ולכן גם לנו, שום בעיה.
עמוס נדאי: ההיפוך של זה, שלממשלת הודו יש בעיה רצינית עם כל פעולה שנראית בעיניה פעולה להמרת דת.
עמוס נדאי: אני לא רוצה להיכנס לעומק היחסים של מדינת ישראל עם הודו, אבל בשני משפטים אציין את החשיבות שלהם.
עמוס נדאי: אנחנו מדברים על סחר הדדי של 2.5 ביליון דולר בשנה, שקופץ במדרגות של 20% ויותר בשנה, והוא מאוזן.
עמוס נדאי: אנחנו מדברים על ייצוא ביטחוני בסדרי גודל חשובים מאוד למדינת ישראל.
עמוס נדאי: אני לא יודע את הפרטים אבל מודיע לכם שזה מתבטא בפרנסה להרבה מאוד משפחות.
עמוס נדאי: המשך הפעילות, כפי שמתבצעת היום, יגרום נזקים למרקם היחסים בין הודו וישראל ועלולה להיות לזה השלכה רצינית מאוד.
עמוס נדאי: שמענו לראשונה מהעיתונות על משלחת שיצאה לבדוק את הנושא.
עמוס נדאי: התייעצנו עם השגרירות וניסינו לקבל מספרים.
עמוס נדאי: קשה מאוד לקבל מספרים מדויקים.
עמוס נדאי: השגרירות שלנו אומדת אותם באלפים, אבל אני לא יודע לתת נתון מדויק יותר מזה.
עמוס נדאי: מששמענו על המשלחת פנינו לגורם שחשבנו שהוא הגורם הקובע בעניין הזה, נפגשנו עם מנכ"ל הרבנות הראשית, מר עודד וינר, ואמרנו לו את מה שאמרתי לכם עד כה.
קולט אביטל: כלומר, עוד בטרם יצאו הרבנים לעסוק בגיור כבר הודעתם להם שיכולה להיות בעיה.
עמוס נדאי: נכון.
עמוס נדאי: השגריר היה כאן בחופשה מדלהי ויחד אתו ניגשנו למר עודד וינר.
עמוס נדאי: היתה לנו הרגשה שלפחות לא נופתע.
עמוס נדאי: אני מודה בבורותי, לא ידענו על פעילות מינהל הגיור, שאחרת היינו הולכים גם אליהם, להסביר גם להם.
עמוס נדאי: הדבר הבא שנודע לנו זה פעולת המשלחת השנייה.
עמוס נדאי: כפי שציין הרב קליין, מששמענו – פנינו, הסברנו והם לקחו בחשבון את חוות-הדעת שלנו.
משה קליין: פשוט עצרנו באמצע הפעילות וחתכנו החוצה.
עמוס נדאי: דבר נוסף, אין התאמה בין עמדת השלטון המרכזי בהודו לעמדת שתי הממשלות של המדינות הנוגעות בדבר – מיזורם ומניפור.
עמוס נדאי: עמדת השלטון המקומי שם שונה מעמדת השלטון המרכזי.
עמוס נדאי: עמדת השלטון המקומי לא רלוונטית מבחינתנו, אנחנו לא מתייחסים אליה.
עמוס נדאי: לכן משסיפר לי הרב קליין שהם התקבלו שם בכבוד וקיבלו סיוע, אני מקבל את זה, בהחלט יתכן, אבל זה לחלוטין לא קשור לנזק שייגרם אם הפעילות, כפי שמתבצעת היום, תימשך.
קולט אביטל: יש גם הבדל בין הדיווח שאנחנו מקבלים עכשיו ממך ובין מה ששמענו מהרב קליין, שאומר שכל פעילותו היתה מתואמת עם השגריר שלנו שם.
קולט אביטל: אמרת שהיית אצל השגריר.
משה קליין: נדבר על הכרונולוגיה.
משה קליין: היינו שם וקיבלנו איתות, שהגיע גם ללשכתו של הרב עמר.
משה קליין: לשכת הראשון לציון קיבלה הודעה ממשרד החוץ.
משה קליין: הרב קריספל מייד עדכן אותי.
משה קליין: מייד פניתי לאנשי משרד החוץ ודיברתי עם ירון.
משה קליין: לאחר ששמענו את העמדה של ירון עמדתי בקשר טלפוני עם השגריר בניו דלהי.
משה קליין: סיפרתי לו שלא זו בלבד שהתקבלנו בכבוד מלכים אלא ראש ממשלת מיזורם ואנשי הממשל של מניפור השתחוו אפיים ארצה.
משה קליין: נפגשתי עם ראש ממשלת מיזורם והאיש היה עטור שבחים, ואפילו ביקש בסוף לקבל מאתנו ברכה, כי אנחנו בני אברהם יצחק ויעקב.
משה קליין: אבל מכיוון ששגריר ישראל עמד על דעתו שלא נמשיך פעילותנו במניפור, הפסקנו, יצאנו.
משה קליין: נסעתי עם עוד חברים לפגוש את השגריר ופעלנו על-פי הוראותיו.
עמוס נדאי: הודו מגדירה עצמה כמדינה חילונית, שיש בה חופש דת מוחלט.
עמוס נדאי: קהילות יהודיות תמיד נהנו שם מחופש פולחן, חופש דתי.
רבקה ריי: בני כל הדתות זוכים לחופש.
עמוס נדאי: אבל יש שם רגישות רבה מאוד לנושא ההמרה.