GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורי שטרן: פה ההזדמנות להיות חלק מהחגיגה העולמית או מהציון העולמי חשובה למדינת ישראל מבחינה בין-לאומית, וחבל לפספס זאת.
יורי שטרן: הסיבה האחרונה, שאיננה אחרונה בעיניי ובוודאי שלא בעיני חברת-הכנסת סולודקין או בעיני השר שרנסקי, היא שזאת ההזדמנות שלנו לתת כבוד לכל אותם אנשים שלחמו במלחמה הזאת, לילדיהם ולנכדיהם, שירגישו גאווה על כך שהדור הקודם, הזקן, שלהם לחם במלחמה הזאת וניצח בה.
יורי שטרן: זאת גם הזדמנות להפוך את מה שתמיד אצלנו בעצם ציון של השואה, של הטרגדיה, של התבוסה הגדולה של העם היהודי -להפוך זאת גם לציון של הניצחון.
יורי שטרן: כי אנו ניצחנו במלחמה ההיא.
מרינה סולודקין: גם העם היהודי ניצח.
מרינה סולודקין: מדינת ישראל והעם היהודי.
יורי שטרן: לכן, מכל הסיבות האלה, מחודש מאי התחלתי להטריד את ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, את השר דני נווה שהוא היושב-ראש שלה - -
מרינה סולודקין: ואני - את ראש הממשלה.
יורי שטרן: - - בהצעה לתת לזה באמת מעמד ממלכתי.
יורי שטרן: שלחנו גם תכנית שלמה איך לחגוג את האירועים האלה, ואני מקווה שהתכנית הזאת הועברה לשר שרנסקי.
יורי שטרן: היא נשלחה גם מטעמי וגם בשם הארגונים הציבוריים: ותיקי מלחמת העולם השנייה, נכי המלחמה, ניצולי שואה, ארגוני עולים יוצאי רוסיה, בלרוסיה ואוקראינה.
יורי שטרן: מעבר לזה, התכנית הזאת צורפה גם לפנייה שנעשתה בשם העמותה הפרלמנטרית להנצחת זכר השואה.
יורי שטרן: בישיבה הזאת היינו גם חברת-הכנסת סולודקין וגם אנכי.
יורי שטרן: בסופו של דבר, אם אינני טועה, לפני שלושה שבועות התקבלה החלטת ועדת שרים לסמלים וטקסים שאכן 60 שנה לניצחון בנאצים יצוין כאירוע ממלכתי והשר שרנסקי ימונה להוביל את הנושא בממשלה.
יורי שטרן: ראשית, אני מברך על ההחלטה.
יורי שטרן: זה לקח יותר מדי זמן לקבלה, אבל טוב שזה התקבל.
יורי שטרן: שנית, מבחינתי - ושוב ישבתי עם הארגונים, וזאת דעת כולם - חסרים בהחלטה הזאת שני אלמנטים מרכזיים.
יורי שטרן: דבר אחד הוא, שנכון שמדברים על ציון יום הניצחון.
יורי שטרן: אנו מדברים על ציון של ניצחון, ומדובר היה, וגם מפורט בתכנית שלנו, על שורת אירועים שלמה: קודם כל במערכת החינוך, במערכת החינוך הצה"לית, במשטרה, בצבא, ברשויות השונות.
יורי שטרן: כלומר, להפוך את השנה הזאת לשנת ניצחון בנאצים.
יורי שטרן: ואז, באמת אולי לשנות קצת את ההתייחסות בציבור הרחב.
יורי שטרן: כמו שהציעו לי להגיד, באמת לקבוע זאת סופית בזיכרון ההיסטורי של מדינת ישראל לדורות הבאים.
יורי שטרן: הדבר השני שחסר פה הוא אמירה תקציבית.
יורי שטרן: כדי שהאירוע הזה יהיה באמת אירוע ממלכתי ראוי, צריך להיות תקציב מיוחד.
יורי שטרן: לכן, בהצעה, שכתבנו לוועדת השרים, ציינתי שאנו מבקשים שבהמלצת ועדת השרים לסמלים וטקסים - שזה עכשיו בהובלתך - הממשלה תקבל החלטה מפורטת על חגיגת 60 שנה לניצחון על הנאצים.
יורי שטרן: זה אומר שכל המשרדים הרלוונטיים יקבלו על עצמם משימה מה הם בדיוק צריכים לעשות ומי אחראי, שכל שר ימנה אדם אחראי במשרדו עם תקציב של כל משרד ומשרד לצורך העניין.
יורי שטרן: ובנוסף לכך, תקציב ייחודי נוסף שלהערכתי הוא לפחות 40 מליון שקל ויכול להיות שזה מעט.
יורי שטרן: זה דומה לחגיגות 50 שנה למדינת ישראל, שזה פחות או יותר היה התקציב.
יורי שטרן: התקציב הזה גם ילך לאירועים מרכזיים וגם חייבים לסייע לרשויות המקומיות, כי לרשויות יש הרבה נכונות.
יורי שטרן: הנה, ענו לבקשתי והקימו ועדה מיוחדת בתוך מרכז השלטון המקומי לציון האירוע הזה.
יורי שטרן: אבל, אנו יודעים מה מצב העיריות היום.
יורי שטרן: אין להן כסף בכלל, ואי אפשר לצפות שהן יקצו לנושא הזה.
יורי שטרן: התקציב הזה אמור לסייע גם לרשויות לפי תוכנית שתסוכם.
מרינה סולודקין: לפני שאתן את רשות הדיבור לשר נתן שרנסקי, ברצוני להוסיף לדברי חבר-הכנסת שטרן.
מרינה סולודקין: אני עבדתי מול ראש הממשלה בנושא הזה, ואנו לחצנו: חבר-הכנסת יורי שטרן עם ארגונים מצידו, ואני עם אנשים שמייצגים את הארגונים מצד אחד.
מרינה סולודקין: לצערי הרב, קיבלתי בזמן האחרון מכתב חד-משמעי שלא יהיה תקציב.
יורי שטרן: ממי?
מרינה סולודקין: מלשכת ראש הממשלה ומהשר דני נוה.
מרינה סולודקין: ובעיניי זאת מטרה חשובה ביותר.
מרינה סולודקין: גם אני מבקשת מהשר שרנסקי להתייחס לזה, בגלל שאני חושבת שזאת נקודת תורפה הכי גדולה שיכולה להיות.
יורי שטרן: אתן רק דוגמא אחת מה זה תקציב במקרה זה.
יורי שטרן: למשל, דבר שבעיני כל הלוחמים הוא באמת אלמנטרי הוא שתהיה מדליה שתינתן להם.
יורי שטרן: שני ארגונים - הווטרנים ונכי המלחמה - אפילו השקיעו כבר כסף בעיצוב המדליה וגם בהדפסה של כמה אלפים.
יורי שטרן: אבל זה לא מספיק, כי אנו רוצים לתת לכל אלה שהשתתפו.
דובר: 21 אלף איש.
יורי שטרן: זה מחייב תקציב.
יורי שטרן: יש דברים שאי אפשר לעשות בלי שהממשלה תשתתף בתקציב.
נתן שרנסקי: ודאי.
נתן שרנסקי: המצב קצת מוזר.
נתן שרנסקי: אנו יושבים כאן שלושתנו ומשכנעים זה את זה: אחד - בשם הכנסת, אחד - בשם הממשלה, ואחד - בשם הלובי לראש הממשלה.
נתן שרנסקי: אנו נמצאים בסיפור הזה כל חיינו, ולנו ברור מה צריך לעשות.
נתן שרנסקי: בואו ונדבר איך אנו מגיעים למטרה.
דובר: יש עוד משהו.
דובר: נוכחים כאן שני חברי-כנסת ושר.
דובר: כאשר שאלתי כמה חברי-כנסת יש בוועדת העלייה והקליטה, אמרו לי שיש 14.
נתן שרנסקי: זאת נציגות מכובדת מאד.
נתן שרנסקי: תבוא לכנסים אחרים ותראה שאם יש שם חבר-כנסת אחד זאת כבר הצלחה גדולה.
נתן שרנסקי: ..
נתן שרנסקי: חבר-הכנסת יורי שטרן תיאר את גודל הבעיה, והוא השתמש במלה "בורות".
נתן שרנסקי: אבל אני חושב שהבעיה היתה הרבה יותר חמורה כאשר אנו עלינו ארצה; חבר-הכנסת יורי שטרן עלה לפני, ואני קצת אחרי.
נתן שרנסקי: כשעלינו ארצה, אני זוכר שפעם ראשונה שהעליתי את הנושא של יהודים שנפלו במלחמה נגד הנאצים ושצריך איזושהי מצבה שמזכירה את הגבורה של היהודים, התגובה במשרד הביטחון היתה תדהמה: "איזו גבורה?
נתן שרנסקי: היו שני אנטישמים, היטלר וסטאלין, שלחמו זה נגד זה, והיהודים היו קורבנות בגדול.
נתן שרנסקי: טוב, היתה גבורה בגטו וארשה, אבל זה נקודתי.
נתן שרנסקי: אבל, בגדול, זאת טרגדיה שלנו.
נתן שרנסקי: איזו גבורה של היהודים?".
נתן שרנסקי: אני כמעט נעלבתי אישית, כי לא מספיק שכשהייתי ילד שמעתי שצעקו על אבי "איפה קנית את המדליות שלך?
נתן שרנסקי: בטח בטשקנט", שהאנטישמים לא האמינו שיהודים היו גיבורים במלחמה, אבל גם במדינת ישראל לא מאמינים?
נתן שרנסקי: וכאן אלה לא אנשים מהרחוב אלא אנשים שמעצבים את דעת הקהל - הם לא מבינים שכאן מדובר על סיפור גבורה מיוחד במינו.
נתן שרנסקי: מדובר על מאות אלפים ומיליונים של יהודים שלחמו בצבא האדום.
נתן שרנסקי: גם בצבא האמריקאי, וגם פרטיזנים.
נתן שרנסקי: למצבה הראשונה שיש היום בהר הרצל, יצאתי לחו"ל לגייס כסף אצל יהודים אמריקאים, ומשרד הביטחון השלים.
נתן שרנסקי: גייסתי 10,000 דולר, ו-10,000 דולר הם הביאו.
נתן שרנסקי: ואז, זה היה דבר גדול.
נתן שרנסקי: היום, ברוך השם, איננו במצב כזה, קודם כל בגלל מאמצינו, של כל אחד מפה ועוד כמה אנשים שאינם פה, שנכנסנו לכנסת ופעלנו שלב אחרי שלב כדי להפוך את ה-9 במאי לחג לאומי.
נתן שרנסקי: דרך אגב, הדיונים בישיבת הממשלה ב-1996 היו מדהימים.
נתן שרנסקי: חוץ מאריאל שרון, כמעט כל אחד היה מופתע ולא הבין על איזו גבורה בכלל מדובר כאן.
נתן שרנסקי: אריאל שרון היה אז שר התשתיות, והוא התחיל לספר לי על גנרלים יהודים ועל גבורה יהודית.
נתן שרנסקי: אני מאד מקווה שאחרי חוק הווטרנים ודברים אחרים, זה מאחורינו.
נתן שרנסקי: מי שהוא מהדור שלנו, זוכר איך ברוסיה היו חוגגים את שנת ה-25 ושנת ה-30 ושנת ה-40, וכל פעם ממשלת ברית המועצות היתה מוציאה מדליה ומחלקת למיליונים, אולי יותר מ-10 מליון.
נתן שרנסקי: אנו גם מבינים שהיום בישראל יש עוצמה גדולה של וטרנים מכל הצבאות.
נתן שרנסקי: קודם כל, מהצבא האדום, אך יש מכל הצבאות.
נתן שרנסקי: בוא נגיד כך: הרבה פחות אנשים ישתתפו בחגיגות ה-70 שנה מהווטרנים מאשר בחגיגות ה-60 שנה.
נתן שרנסקי: זאת הזדמנות אחרונה להגיד תודה בגדול לרוב הווטרנים ולהכיר בתרומה שלהם.
נתן שרנסקי: לכן כולנו, אלו שיושבים כאן, הרגשנו שאסור שהאירוע הזה יהיה עוד אירוע, זה צריך להיות יותר מזה.
נתן שרנסקי: לא חיכינו להחלטה זו או אחרת של הוועדה.
נתן שרנסקי: אין ספק שמה שחסר לחבר-הכנסת יורי שטרן בהחלטה גם לי חסר.
יורי שטרן: למשל, זה שהוחלט שזה יום אחד.
נתן שרנסקי: קודם כל, אנו נפעל לשינוי.
נתן שרנסקי: זה לא חשוב שהוחלט.
נתן שרנסקי: נניח כשהוחלט על יום המלחמה באנטישמיות, אז יחליטו שזה יום?
נתן שרנסקי: אנחנו עשינו סדרת פעולות בצבא ובבתי-ספר עם משרד החינוך.
נתן שרנסקי: זה היה חודש שלם.
נתן שרנסקי: הוצאנו חוברות, ו-20 אלף מתנדבים דרך רדיו שמעו וקיבלו.
נתן שרנסקי: גם בנושא הזה אנחנו בהחלט נעשה סדרת פעולות.
נתן שרנסקי: זה שאין שם כסף זה לא במקרה.
נתן שרנסקי: אבל, לו היינו מחכים עד שתהיה החלטה לגבי כסף, לא היתה החלטה.
נתן שרנסקי: היה ברור לנו שאם אנחנו רוצים להביא להחלטת ממשלה עם כסף, אז צריך להלחם עם משרד האוצר בזמן שהם חושבים איך הם ייצאו מהמגעים הקואליציוניים וכמה מאות מיליונים הם עוד צריכים לשמור.
נתן שרנסקי: זה היה מעכב את כל הסיפור.
נתן שרנסקי: אנחנו היינו צריכים את ההחלטה הזאת כדי להתחיל לפעול מול משרד הביטחון, משרד החינוך וכל המערכות.
נתן שרנסקי: אין ספק שבלי כסף זה לא ילך.
נתן שרנסקי: מי שאחראי מבחינה ארגונית זה "יד ושם" שיש לו ניסיון רב.
נתן שרנסקי: גב' רחל ברקאי עוד מעט תתייחס אולי ביתר פרטים למתוכנן.
נתן שרנסקי: אבל, בגדול זה אירוע נוסף לאירועים מסורתיים.
נתן שרנסקי: מדובר על אירוע מיוחד מאוד בלטרון.
נתן שרנסקי: אני חושב שחשוב גם לעשות, וזה מה שהצענו באותה ישיבה, גשר טלוויזיוני בין מוסקבה לבין לטרון בזמן החגיגות פה ושם.
נתן שרנסקי: אני הצעתי שבדיוק כמו שבברית המועצות, ברוסיה של היום, מחלקת מדליות, שמדינת ישראל תיתן מדליה.
נתן שרנסקי: "יד ושם" אמרו שיהיה יותר מתאים לנו לתת לא מדליה אלא סיכה.
נתן שרנסקי: אבל, חשוב שיהיה אות מיוחד.
דובר: למה סיכה?
דובר: לווטרנים חשוב שזאת תהיה מדליה.
נתן שרנסקי: בסדר, נקרא לזה: מדליה.
נתן שרנסקי: שזה יהיה ביחד עם מכתב של ראש הממשלה, ולכולם כמובן ולא רק לאלה שהיו בצבא האדום אלא לכל מי שלחם נגד הנאצים.
נתן שרנסקי: עכשיו "יד ושם" עושה הערכה, וצריך לחזור אלינו עם תשובה.
רחל ברקאי: בעניין הזה אני מציעה לבדוק גם עם מרכז ההסברה.
רחל ברקאי: דיברתי עם חנה כהן שיש לה ניסיון בעקבות ההפקות השנתיות של יום העצמאות.
רחל ברקאי: אני חושבת שמדובר כאן באירוע ממלכתי של מדינת ישראל, ואין שום סיבה שהם לא ייטלו חלק בזה.
נתן שרנסקי: בסדר.
נתן שרנסקי: תביאו לנו הערכה תקציבית, כמו שביקשתי, ואז נדון גם בזה.
נתן שרנסקי: בקשר לנושא הזה, דני נווה הבטיח שעוד שבועיים-שלושה צריכה להיות עוד ישיבה של הוועדה שצריכה להחליט מה הנושא הלאומי של יום העצמאות.
נתן שרנסקי: ואז נראה איך אנחנו יכולים אולי להפוך את זה לנושא הרבה יותר מרכזי וחזק.
יורי שטרן: אולי שזה יהיה הנושא של יום העצמאות?
נתן שרנסקי: זאת ההצעה שלנו.
רחל ברקאי: מאחר שזה לא רק יום הניצחון על גרמניה הנאצית אלא גם 60 שנה לסיום המלחמה ולשחרור, יכול להיות שליום העצמאות צריך להכניס גם את נושא תרומתם של ניצולי השואה למדינת ישראל ותרומתם של הווטרנים למדינת ישראל.
רחל ברקאי: כלומר, צריך לעשות משהו שמחבר גם את הווטרנים וגם את הניצולים.
מרינה סולודקין: מר בנימין מאירצ'יק, בבקשה.
בנימין מאירצ'ק: אני מארגן את ארגון נכי המלחמה בנאצים.
בנימין מאירצ'ק: כשקיבלתי את ההזמנה שלכם, נפגעתי.
בנימין מאירצ'ק: המחותנים לא מופיעים פה בכלל.
בנימין מאירצ'ק: יש פה הקרן הקיימת, קרן היסוד והלוחמים, ורק ארגון אחד מופיע והוא האחרון.
דוברת: אנו מתנצלים.
בנימין מאירצ'ק: איך זה יכול להיות?
בנימין מאירצ'ק: יש לא רק וטרנים רוסים.
בנימין מאירצ'ק: אני גם וטרן רוסי וגם פולני.
בנימין מאירצ'ק: אבל יש וטרנים שהם מהבריגדה ויש וטרנים של כל אירופה.
בנימין מאירצ'ק: זה לא רק וטרנים של ברית המועצות.
דובר: אמרתי את זה.
בנימין מאירצ'ק: על זה בכלל שכחנו לדבר.
בנימין מאירצ'ק: בישיבה הקודמת שהיתה, שבה השתתפתי, ביקשתי שהנושא של ערך הדם ייחשב בצורה אובייקטיבית.
בנימין מאירצ'ק: דבר שני - באתי לפה וחשבתי שאתם מביאים לנו תוכנית אופרטיבית: מה אנו צריכים לעשות ומה אתם צריכים לעשות, לְמה אנו צריכים להתכונן?
בנימין מאירצ'ק: ארגון נכי המלחמה בנאצים מתכונן ועושה סידורים ומוציא מדליות.
בנימין מאירצ'ק: שתי אנדרטאות עומדות בהר הרצל בירושלים: אנדרטה לזכר- - -
מרינה סולודקין: אדוני, סליחה.
מרינה סולודקין: אולי נשמע קודם את נציג "יד ושם".
בנימין מאירצ'ק: אני חשבתי שאתם תבואו עם תוכנית מוכנה.
בנימין מאירצ'ק: השר שרנסקי נתן פרספקטיבה רחבה מאד.
בנימין מאירצ'ק: זה בלתי אפשרי.
בנימין מאירצ'ק: אל תשכחו שיש לכם עניין עם יהודים בני 80 פלוס.
בנימין מאירצ'ק: מישהו צריך לדאוג להם.
בנימין מאירצ'ק: מישהו יצטרך להסיעם ולעשות את כל הסידורים הקשורים עם אנשים בני 80.
בנימין מאירצ'ק: האם לקחתם זאת בחשבון?
דובר: 80 פלוס ולא 80.
בנימין מאירצ'ק: אני כבר הרבה פלוס.
מרינה סולודקין: אדוני, יש לנו ניסיון בזה.
בנימין מאירצ'ק: אני לא שמעתי.
מרינה סולודקין: עדיין לא הגענו לזה, לכן לא שמעת.
בנימין מאירצ'ק: זה כבר "לא הגענו" די הרבה.
בנימין מאירצ'ק: כבר אין הרבה זמן.
בנימין מאירצ'ק: בסך-הכל נשארו ארבעה חודשים.
בנימין מאירצ'ק: בתוך ארבעה חודשים אנו צריכים לתכנן כזו מערכת, ואני עדיין לא יודע איזו סינכרוניזציה תהיה בין הגוש הממלכתי ובין "יד ושם" ובין לטרון ובין יתר הגורמים.
בנימין מאירצ'ק: עוד אף אחד לא שמע את זה.
בנימין מאירצ'ק: כל אחד יעשה לו יום טוב בשביל עצמו.
רחל ברקאי: יושב-ראש הארגון יודע, וגם ישבנו איתו.
בנימין מאירצ'ק: מה שהוא יודע גם אני יודע.
יורי שטרן: בואו ונשמע את גב' רחל ברקאי מ"יד ושם".
בנימן מאירצ'ק: טוב, רבותיי, אינני רוצה לגזול מזמנכם.
בנימן מאירצ'ק: בכל אופן, לא לזה אני ציפיתי כשבאתי לישיבה.
מרינה סולודקין: אדוני, תודה רבה.
מרינה סולודקין: רחל ברקאי, לפני שאני נותנת לך את רשות הדיבור, ברצוני לשמוע את מר מלקיס, סגן יושב-ראש ארגון ותיקי מלחמת העולם השנייה.
משה מלקיס: (נושא דברים בשפה הרוסית, להלן תרגום דבריו) אני מברך את כל באי הישיבה המכובדת הזאת ומודה על ההזמנה שקיבלנו כארגון.
משה מלקיס: אני שואל: יום הניצחון הגדול הזה - מיהו חתן השמחה אם לא אלה שנלחמו במלחמה ושהשתתפו בה?
משה מלקיס: דבר שני - אם יש חתני שמחה, מן הסתם כדאי שיקבלו איזושהי מזכרת או מתנה.
משה מלקיס: זה לא רק מכתב חתום על-ידי ראש הממשלה, למרות שמכתב חתום על-ידי ראש הממשלה זה דבר משמעותי מאד ואני עדיין שומר על המכתב שקיבלתי בזמנו מראש הממשלה דאז רבין המנוח במלאות 50 שנה, ביובל הניצחון.
משה מלקיס: אבל צריך משהו בנוסף לכך.
משה מלקיס: פה אני מגיע לסיפור של המדליה.
משה מלקיס: שני הארגונים שלנו - ארגון ותיקי מלחמת העולם השנייה וארגון הנכים והפרטיזנים של המלחמה בנאצים - שהם שני ארגונים שקיימים במקביל בגלל החקיקה שלנו ולא בגלל פילוג, פשוט יש חוק נפרד לנכי מלחמה - שני הארגונים האלה התאחדו בשביל לעצב ולהוציא מדליה לכבוד הניצחון.
משה מלקיס: אבל המדליה הזאת עולה כסף.
משה מלקיס: נכון להיום, הווטרנים או ארגוניהם מתבקשים לשלם עבורה.
משה מלקיס: זה לא ראוי שכך המדינה תחגוג את האירוע הזה, כאשר האנשים שהם בעלי השמחה, שהם מקבלי המתנה, יצטרכו לשלם עבורה.
משה מלקיס: הסכום הזה, 25 שקל, שעכשיו הווטרנים מתבקשים לשלם זה סכום כבד עבורם.
משה מלקיס: לא נוח לי לדבר על עצמי, אבל בחיי הארוכים - אני בן 80 פלוס- קיבלתי לא מעט מדליות ופרסים וברכות, וזה היה בשבילי חשוב במיוחד.
משה מלקיס: אתמול קיבלתי צוות של הטלוויזיה הצרפתית שהגיע למשרד של ארגון ותיקי מלחמת העולם השנייה על מנת לראיין אותי קודם במשרד, ואחר כך הם הסיעו אותי הביתה וראיינו אותי גם בבית, כי לקחתי חלק בשחרור אושוויץ.
משה מלקיס: כידוע, ב-27 בינואר ימלאו 60 שנה לשחרור אושוויץ, הטלויזיה הצרפתית מכינה סרט על כך.
משה מלקיס: זאת עוד הוכחה למה שכבר נאמר פה על כך שמדובר באירוע בין-לאומי.
משה מלקיס: הטלוויזיה הצרפתית מראה בזה עניין, האחרים מראים בזה עניין ואסור לנו לא לעשות זאת באמת בגדול ובסדרי הגודל הראויים.
יורי שטרן: חלק מהתוכנית שהצענו, מבחינת הטלוויזיה הממלכתית שלנו, היא שהערוץ הראשון יקדישו חודש אחרי חודש תוכניות וכתבות לאירוע הזה.
יורי שטרן: למה הצרפתים בלבד?
מרינה סולודקין: זה יותר קשה מתקציב.
משה מלקיס: (נושא דברים בשפה הרוסית, להלן תרגום דבריו) היום, כשהפאשיזם והאנטישמיות מרימים את ראשם שוב, מאוד חשוב שהנוער שלנו יצויד בארגומנטים ובזיכרון ההיסטורי הזה כדי להתמודד עם התופעה.
משה מלקיס: אם ניקח את כל אוכלוסיית הלוחמים, ותיקי המלחמה הזאת, היא מתחלקת לשלוש קבוצות: קבוצה אחת היא אלה שהתגייסו כבר בגיל בגיר והם אינם איתנו מהסיבות הטבעיות.
משה מלקיס: השכבה השנייה היא אלה שהיו במלחמה ושרדו וגם רובם לא איתנו, זה גיל הביניים.
משה מלקיס: והצעירים ביותר שבחלקם גויסו בשנים האחרונות של המלחמה, וחלקם עוד חיים איתנו.
משה מלקיס: זאת ההזדמנות האחרונה לשמוע מפיהם את הזיכרונות האלה, את האמיתות האלה, לתת לנוער להרגיש את זה.
משה מלקיס: זה נורא חשוב, ונורא כואב לנו שאיננו יכולים לספר את מה שעשינו, איך לחמנו את המלחמה הזאת בתנאים הקשים ביותר, איך הצלנו את שארית העם היהודי באירופה מהשואה ואיך יצרנו תנאים שבהם אפשר היה להקים מדינה יהודית.
מרינה סולודקין: השר נתן שרנסקי, רצית לומר משהו?
נתן שרנסקי: הקשר בין מלחמת העולם השנייה ובין האנטישמיות של היום הוא מאוד אקטואלי.
נתן שרנסקי: בגלל זה החלטנו בממשלה לפני שנה, לקחת את היום שבו מציינים באירופה את יום השואה ולציינו אצלנו כיום המאבק נגד אנטישמיות.
נתן שרנסקי: זאת כבר השנה השנייה שאנחנו עושים את זה, ובאותו יום תהיה ישיבה גם בכנסת וגם בממשלה, וכן סדרת פעולות בצבא ובחינוך.
נתן שרנסקי: טבעי שתהיה גם סדרת אירועים שקשורים לחגיגות 60 שנה לניצחון על האנטישמים הכי גדולים של העבר.
נתן שרנסקי: הלוואי שזה ייתן לכולנו מספיק כוח להילחם גם נגד האנטישמיות של היום.
משה מלקיס: (נושא דברים בשפה הרוסית, להלן תרגום דבריו) אני מבקש באמת את הבקשה האחרונה שלנו - שיחגגו את האירועים האלה כימי חג עם זיקוקי די-נור והרבה אור, כלומר בצורה חגיגית ביותר.
יורי שטרן: יצא לי ליזום מהלך דומה במועצת אירופה, ובסופו של דבר אילצנו את מועצת אירופה להחליט שב-27 לחודש הם יעשו, בפעם הראשונה, ישיבה מיוחדת על שחרור אושוויץ לזכר השואה.
יורי שטרן: הם אף פעם לא עשו זאת כדבר כלל-אירופאי.
נתן שרנסקי: יהיו אירועים מרכזיים בפולין, יעמדו שם צרפת, פוטין ומשה קצב.
יורי שטרן: אבל, שם זה פרלמנטים.
יורי שטרן: רצינו שיציינו את זה גם במועצת אירופה.
יורי שטרן: תהיה תערוכה שתבוא מ"יד ושם".
מרינה סולודקין: אני מתנצלת בשם השר שרנסקי שרוצה לצאת.
מרינה סולודקין: רשות הדיבור לרחל ברקאי.
מרינה סולודקין: אני מבקשת ממנה לעשות זאת בקצרה, כי יש ישיבת סיעה בליכוד עם ראש הממשלה.
רחל ברקאי: אעשה זאת בקיצור נמרץ.
רחל ברקאי: אני רחל ברקאי, מנהלת אגף ההנצחה וההסברה ב"יד ושם".
רחל ברקאי: במסגרת אירועי היובל של "יד ושם", אנו מקיימים השנה כנס ניצולים מבני דורות ההמשך ב-8 וב-9 במאי, כאשר ב-9 במאי בבוקר יהיו ב"יד ושם" מפגשים של בני-נוער וחיילים עם לוחמים ובני משפחותיהם.
רחל ברקאי: מישהו יצטרך להסביר זאת למשה מלקיס ברוסית.
רחל ברקאי: התכנית ב-9 בחודש בבוקר, היא בהחלט להעביר את הסיפורים האלה של הלוחמים לדור הצעיר.
בנימין מאירצ'ק: רגע.
בנימין מאירצ'ק: אבל, פה את נכנסת בדיוק למה שאני אמרתי.
בנימין מאירצ'ק: "יד ושם" עושה מה שהוא צריך לעשות.
בנימין מאירצ'ק: הממשלה גם ב-9 במאי- - -
רחל ברקאי: מר מאירצ'ק, אסיים.
רחל ברקאי: בבוקר יהיו מפגשים כאלה של הלוחמים, הווטרנים, יחד עם בני-נוער וחיילים ב"יד ושם", כאשר בשעה 11:00 לפני הצהרים נקיים ב"יד ושם" את הטקס הממלכתי בדרך כלל מאז 1996 - ונקרא לו השנה "המסורתי" - של הנחת הזרים על-ידי נציגי מדינות בעלות הברית והארגונים.
רחל ברקאי: גם כאן יהיו חיילים ובני-נוער מעורבים עם נציגים של ותיקי המלחמה.
רחל ברקאי: האירוע המרכזי יהיה בערב בלטרון, עצרת ממלכתית של מדינת ישראל.
רחל ברקאי: זה אירוע ההוקרה ההצדעה לגבורתם של הלוחמים וגם לניצולי השואה ששיקמו את חייהם, בנו בית ותרמו למדינת ישראל.
בנימין מאירצ'ק: איך תביאו אותם לשם?
רחל ברקאי: אנחנו נביא.
בנימין מאירצ'ק: אין כסף.
מרינה סולודקין: זאת לא בעיה שלך.
רחל ברקאי: מר מאירצ'ק, ברשותך.
רחל ברקאי: זה אירוע בהחלט גדול.
רחל ברקאי: אנחנו מתכננים לעשותו יחד עם הצבא ויחד עם "יד לשריון" כמובן ועם המרכז לניצולי השואה ועם ארגון ותיקי המלחמה והווטרנים ונכי המלחמה בנאצים, עם כל הארגונים יחד.
רחל ברקאי: אנו מצפים לאירוע של כ-8,000-10,000 איש כקהל, ויסיעו את הקהל הזה.
רחל ברקאי: תהיה הסעה, זה חלק מהעניין.
רחל ברקאי: באנו בדברים עם חלק מהגופים.
רחל ברקאי: אנחנו בתהליך בניה.
רחל ברקאי: זה אירוע ענק.
רחל ברקאי: אמרת "זיקוקי די-נור" - אני לא חשבתי על זיקוקי די-נור אבל רשמתי את זה.
דובר: החבר'ה היו רגילים לזה.
רחל ברקאי: בסדר.
רחל ברקאי: בכל אופן, זה יהיה בהחלט אירוע הצדעה גדול.
רחל ברקאי: הצבא כבר העמיד לרשות העניין שלושה גופים צבאיים - שלוש מהלהקות הצבאיות ותזמורת המשטרה.
רחל ברקאי: אנחנו כבר חושבים על בניית מומנט של מסדר עם הדגלים של אז ושל עכשיו - שילוב של חיילים של היום בתוך העניין הזה.
רחל ברקאי: אנחנו כבר יודעים שקהל של 2,000 חיילים יהיה בתוך העניין הזה.
רחל ברקאי: אנו מצפים לאלפי וטרנים.
רחל ברקאי: בזמנו, דיברנו עם אברהם.
רחל ברקאי: זו ראשית הדרך.
רחל ברקאי: משתתפי "מצעד החיים" שיחזרו מפולין - והכוונה היא שבני-נוער שלוקחים חלק יגיעו לאירוע הזה - וניצולי שואה שבעצם התחילו כנס יום קודם, זה יהיה הכנס המסיים גם מבחינתם.
רחל ברקאי: אנו הגשנו הצעת תקציב לשר שרנסקי, ונפגשנו איתו.
רחל ברקאי: נכון שבראש ובראשונה צריך כסף לעניין הזה.
רחל ברקאי: רבותיי, בלי כסף לאירוע הזה, אי אפשר יהיה להסיע אף אחד.
רחל ברקאי: אנו צריכים עוד לתת הצעה, לאור מה שעלה כאן ולאור הפגישה עם השר, בנושא של המדליה.
רחל ברקאי: אנחנו דווקא חשבנו על סיכה, ואני מבינה שפה אתם מעלים את הנושא של מדליה.
דובר: אצל החבר'ה מקובל מדליה.
דובר: זה יותר גדול.
יורי שטרן: סיכה זה ליום האם.
רחל ברקאי: השאלה אם מדובר ב-21 אלף איש שהם מה שמוגדר וטרנים.
רחל ברקאי: אבל הלוחמים זה לא רק הווטרנים יוצאי חבר המדינות.
רחל ברקאי: יש בדיוק אותם לוחמים מצבאות אחרים.
רחל ברקאי: גם הפרטיזנים נחשבים.
בנימין מאירצ'ק: כן, פרטיזנים בכלל לא מופיעים.
רחל ברקאי: האם ממשרד הביטחון מקבלים את המספרים האלה או כתובות למי להגיע.
יורי שטרן: לארגונים יש כל הכתובות.
דובר: הם דווקא מסודרים מאד.
יורי שטרן: רחל ברקאי, חשוב לדעת שבברית המועצות לפחות, מי שקיבל את התארים האלה היו לא רק אנשים שלחמו בחזית אלא גם כאלה שלא גויסו אלא התנדבו, וגם כל אלה שעבדו בשליחות הממשלתית בעורף: במפעלי הפלדה ובמפעלים הצבאיים.
יורי שטרן: כלומר, בסך-הכל זה מספר כפול ממספר הלוחמים.
יורי שטרן: היות ושום חוק במדינת ישראל לא התייחס לקבוצות האלה ואין הרבה תקווה שנוכל להכניסם למסגרת החוקים הקיימים, לפחות את המדליה שיקבלו כולם.
יורי שטרן: זה אולי 30 אלף איש ואולי יותר.
מרינה סולודקין: האם יש תעודות לכולם?
יורי שטרן: כן, לכולם יש תעודות.
יורי שטרן: הכל בדוק, ואין פה בעיות.
רחל ברקאי: אני אומרת מלכתחילה - אנחנו בהחלט נבדוק את העלויות לנושא הזה.
רחל ברקאי: אבל, את החלוקה: להגיע לאנשים וכתובות וכו' - "יד ושם" לא נכנס לעניין הזה.
רחל ברקאי: זה לא התחום שלנו.
יורי שטרן: כל מה שתעשי - ואת זה אני מציע כבר כהמלצת הוועדה - תעשי יחד עם הארגונים.
יורי שטרן: תכניסי אותם מיד, את נציגיהם, אל תוך התכנון.
יורי שטרן: לנו יש ועדה כזו של ארגונים ציבוריים, ומי שמרכז אותה זה עמנואל מילר.
יורי שטרן: הוא בשליחות ציבורית.
יורי שטרן: חשוב שהוא יישב בישיבות העבודה, כי מאוד חשוב לתאם זאת מלכתחילה עם הארגונים מלמטה.
רחל ברקאי: עלו פה גם דברים רחבים יותר.
רחל ברקאי: אני מניחה שאולי לאנשי משרד החינוך יש מה להעיר לגבי הדברים בכלל, כי אני מתייחסת לאירוע הממלכתי של יום הניצחון על גרמניה הנאצית.
רחל ברקאי: אינני מתייחסת לנושא של 60 שנה לאורך שנת הלימודים או משהו מהסוג הזה.
צבי קן-תור: אני רוצה לומר משהו אחד.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לסיים אחרי רחל ברקאי.
מרינה סולודקין: אנו מתנצלים מאד שאיננו יכולים לשמוע את כולם, אבל זאת רק ישיבה ראשונה בכנסת.
צבי קן-תור: כל הזמן מציגים פה את חצי הכוס הריקה, ואני חייב לומר גם את חצי הכוס המלאה.
צבי קן-תור: ראשית- - -
מרינה סולודקין: אמרנו בהתחלה, ואתה לא היית.
צבי קן-תור: אני יודע.
צבי קן-תור: ראשית, רשימת ההצעות שבזמנו כבר התחלנו לדון בהן - יש דברים שנעשים.
צבי קן-תור: בשבוע הבא כבר הולכים להחליט על בול לכבוד הנושא הזה.
צבי קן-תור: אני מציע שהמעטפה עם הבול הזה תישלח לכל הלוחמים.
מרינה סולודקין: בול זה חשוב.
יורי שטרן: אבל לא החלטתם על הגרפיקה.
יורי שטרן: רצוי אולי לבחור בין הציורים הרבים שעשו אנשים שהשתתפו במלחמה.
צבי קן-תור: מי שעושה זאת זה השירות הבולאי, ואנו מחוץ לעסק.
צבי קן-תור: כמו שמשרד הביטחון שולח כל ערב יום הזיכרון את מעטפת יום הזיכרון למשפחות השכולות, אני מציע שהשנה ישלחו את המעטפה הזאת לכל הווטרנים או לכל הלוחמים לשעבר עם מכתב של ראש הממשלה או של שר הביטחון.
דובר: שר התקשורת.
צבי קן-תור: לא חשוב, מי שתחליטו.
צבי קן-תור: אני חושב שזה יהיה יפה.
בנימין מאירצ'ק: יש לי הצעה בשבילך.
צבי קן-תור: דבר נוסף - אנו עושים גם מספר ימי עיון בנושא הזה בשילוב של לוחמים.
צבי קן-תור: לא שמעתי על תוכנית מקבילה כזו בבתי-הספר, כמו שהמלצנו.
צבי קן-תור: אני ממליץ כן להכניס זאת.
יורי שטרן: יש החלטה של שרת החינוך שהיא מטילה על יעקב כץ, ראש המזכירות הפדגוגית - כך לפחות נאמר במכתב שקיבלנו.
יורי שטרן: קבענו איתו פגישה.
צבי קן-תור: דובר פה על חשיבות האירוע הזה.
צבי קן-תור: אני חובש מספר כובעים, ובמסגרת התפקיד הרשמי שבגללו אני נמצא פה, כסגן ראש "נתיב", אני חוזר מביקור במספר מדינות.
צבי קן-תור: הם מסתכלים עלינו כמובילים את הנושא הזה.
צבי קן-תור: דיברתי עם וטרנים יהודיים בריגה, באודסה, בקישינב, בקייב.
צבי קן-תור: בכל המקומות מסתכלים עלינו.
צבי קן-תור: יותר מזה, בריגה ובטאלין הם מרגישים דחויים ונבזים על-ידי האוכלוסייה המקומית.
צבי קן-תור: לכן הם מסתכלים עלינו.
צבי קן-תור: לכן, השידור הזה הוא חשוב.
צבי קן-תור: אלה היו הערות קטנות.
מרינה סולודקין: רחל ברקאי, האם סיימת את דברייך?
רחל ברקאי: בגדול, סיימתי.
רחל ברקאי: אנשים יודעים והם גם שותפים.
רחל ברקאי: מאז 1985, שבה הוקמה ב"יד ושם" האנדרטה ללוחם היהודי - הטקס הממלכתי מתקיים מדי שנה.
דובר: חשוב מאוד שנשמע את נציגת משרד החינוך משרד החינוך.
מרינה סולודקין: אמנם אין לנו זמן, וזאת רק ישיבה ראשונה בנושא, אבל אולי תאמרי כמה משפטים.
יורי שטרן: תגידי מה אתם עושים כעת ואיפה זה נמצא?
שרה וידר: המזכירות הפדגוגית יחד עם האגף לתכניות לימודים חושבים שחשוב מאד לחשוף את כל מערכת החינוך, על כל מגזריה, לאירוע החשוב הזה - מכל הסיבות שחבר-הכנסת יורי שטרן הזכיר.
שרה וידר: יש לנו פה מה להוסיף, אנו חושבים שכל הסיבות האלה נכונות.
מרינה סולודקין: האם אתם רק חושבים או גם מתכננים?
שרה וידר: אנו יושבים לתכנן תוכניות שייכנסו לבתי-הספר.
מיכאל ירון: יש לנו בקשה אחת, שאפשר להתחיל אותה ממחר בבוקר - שנקבל רשימת וטרנים שיכולים להופיע בפני תלמידים.
מיכאל ירון: לזה לא צריך לחכות למאי.
מיכאל ירון: כמו שניצולי שואה באים כל השנה לבתי הספר, שיבואו גם וטרנים.
בנימין מאירצ'ק: זה מה שרציתי להגיד.
מיכאל ירון: שישלחו את הרשימה לפרופסור כץ, למזכירות הפדגוגית.
מיכאל ירון: חשוב שתהיה כתובת של האנשים.
יורי שטרן: ברשות היושבת-ראש, שחייבת לצאת עכשיו, אני מציע שההמלצות שלנו תהיינה כדלקמן: תחילה, אנו מברכים על החלטת הממשלה לציין 60 שנה לניצחון על הנאצים כאירוע ממלכתי.
יורי שטרן: אנו רואים בזה חשיבות רבה חינוכית, היסטורית, בין-לאומית ובכל המובנים - ובהמלצות שלנו נפרט - וגם כהצדעה לאותם הלוחמים שעדיין איתנו ואלה שהיו בינינו ונפטרו, ללוחמי צבאות הברית שהגיעו למדינת ישראל ותרמו תרומה גדולה מאוד - -
בנימין מאירצ'ק: ושנפלו בשדה הקרב למטרת הניצחון על גרמניה.
בנימין מאירצ'ק: את זה אני מבקש.
מרינה סולודקין: הוא צודק.
יורי שטרן: בהחלט.
יורי שטרן: אנו מציינים שבעינינו 60 שנה לניצחון על הנאצים הוא לא אירוע ממלכתי אחד ב-9 במאי.