GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רומן ברונפמן: שום דבר לא בטוח.
ציפי לבני: שר, לרבות שרה.
ציפי לבני: בנוגע לשנה שחלפה, לפני שנעבור למצגת, ובלי להתייחס למספר העולים, אני חושבת שמבחינת המשרד השנה שעברה התאפיינה קודם כול בעבודה על בסיס המהפכה שעשינו והצגנו כאן – יועץ הקליטה האישי, השירות האישי.
ציפי לבני: עשינו תהליך של בחינה – איך זה עובד, אם זה השיג את מטרתו, מה צריך לשפר, שביעות הרצון.
ציפי לבני: תוכלו לשמוע זאת כאן, זה מצליח בצורה יוצאת מן הכלל.
ציפי לבני: אני מציעה שהוועדה תשמע גם סיפורים אישיים, מדהימים, על הקשר בין יועץ הקליטה לעולים – דבר שפחות אפיין את התקופות שבהן היה מול העולה משרד, ולא אדם.
ציפי לבני: שני נושאים נוספים שבהם הלכנו לכיוון חדשני הם התעסוקה, שבעיני הוא נושא מרכזי וחשוב מאוד – נושא הוואוצ'רים.
ציפי לבני: תהיה על כך התייחסות.
ציפי לבני: זה שינוי מוחלט בעבודה של המשרד מול העולה, מבחינת מתן האפשרות לעולה לבחור באופן חופשי יותר את סוג ההכשרה שהוא רוצה לקבל כדי לקדם את עצמו בעבודה.
ציפי לבני: הנושא השני הוא העברית.
ציפי לבני: שם אנחנו נמצאים אחרי הרבה שינויים מבחינת התוכניות שנכנסו לביצוע, ואנחנו גם לפני עלייה של ערוץ טלוויזיה אינטראקטיבי.
ציפי לבני: נדמה לי שבעבר הצגנו אותו כאן כיעד.
ציפי לבני: אנחנו נמצאים כמעט במקביל להוצאת מכרז להפעלה שלו.
ציפי לבני: במקביל, יש שימוש בכלים מודרניים יותר ללימוד עברית, כמו אינטרנט.
ציפי לבני: לא אכנס לנתוני המצגת שתוצג כאן, אבל התוצאה היא שבמקום האולפן הקלסי, או במקביל לו ובנוסף עליו, העולה יוכל ללמוד ולקדם את עצמו, בכל נקודת זמן, באמצעות האינטרנט והטלוויזיה.
ציפי לבני: הוא יוכל ללמוד לפי היכולת שלו והצרכים שלו, ובעיקר בשעות החופשיות שלו.
ציפי לבני: בעבר ראינו שכשהעולה צריך להגיע בשעה מסוימת לאולפן זה לא מנוצל נכון.
ציפי לבני: ברשותך, כאן אסיים את ההקדמה שלי, אתן את רשות הדיבור למנכ"לית המשרד.
ציפי לבני: חשוב שגם הוועדה תדע שבתקופה שבה אני מחזיקה ביותר ממשרד אחד, מטבע הדברים הנטל שנופל על כתפיה ועל כתפי כל הצוות המקצועי גדול יותר.
ציפי לבני: ואולי השר גם מפריע פחות לפעמים.
ציפי לבני: בסך הכול הם ראויים להערכה, ואני מציעה שהם יעברו על הנושאים.
ציפי לבני: יש עוד נושא שכדאי להתייחס אליו: הדיור לקשישים, הצוות יתייחס לנושא.
ציפי לבני: ברשותכם, אצא, ואשתדל לחזור לאחר מכן, לשאלות וכו'.
מירלה גל: בוקר טוב לכולם, המצגת ארוכה גם בשל המגוון הרחב של הפעילויות שהמשרד עוסק בהן וגם משום העשייה עצמה.
מירלה גל: אשתדל מאוד לקצר ולהתמקד בדברים המרכזיים.
מירלה גל: אם יש שאלות, מבחינתי אוכל להגיב עליהן בכל דרך, באמצע או בסוף.
מירלה גל: יש כאן צוות מכובד של המשרד, יושבים כאן ראשי האגפים, ונשמח להשיב על כל שאלה.
רומן ברונפמן: את מדברת ברצינות או בציניות?
רומן ברונפמן: בתוך חודשיים יגיעו 5,500 איש?
רומן ברונפמן: זה לא מציאותי.
קולט אביטל: אנחנו כבר בנובמבר.
מירלה גל: אני מקווה, אני לא יכולה להבטיח.
מירלה גל: אני חוזרת: אנחנו לא הגורם שאחראי על העלייה עצמה.
מירלה גל: אני מקווה שהתחזיות לא יתבדו.
מירלה גל: נכון להיום אפשר להצביע על עלייה במספר העולים מארצות מסוימות, אנחנו יודעים להגיד בוודאות שמצרפת יהיו יותר עולים וכך גם מארצות-הברית.
קולט אביטל: התחזית הזאת היא היפותטית או על סמך בקשות שהוגשו ולוח זמנים ידוע מראש?
קולט אביטל: כי ממה שידוע לי, בדרך כלל אין גלי עלייה גדולים בדצמבר.
אריה אזולאי: רק אתמול הגיעו 150 עולים.
רומן ברונפמן: מאנטרקטיקה יש שיא בדצמבר.
אריה אזולאי: כל העולים הסטודנטיאליים הם עכשיו.
אריה אזולאי: אתמול הגיעו מצרפת 100 סטודנטים.
רומן ברונפמן: אתה שותף לדברי המנכ"לית?
רומן ברונפמן: זו לא בושה להגיד שהשנה זה יהיה 80% משנת 2004, לא צריך סתם לזעזע אותנו.
קולט אביטל: רבותי, הפרענו למנכ"לית, אני אשמה בזה.
מירלה גל: אלו הנתונים.
מירלה גל: היעדים העיקריים שהשרה הציבה לשנת 2005 היו העצמת השפה העברית, טיפול ממוקד בנוער עולה בסיכון, שיפור כושר ההשתלבות בעולם התעסוקה, עידוד עלייה, תושבים חוזרים, שילוב תרבויות, שינוי תפיסת השירות, היערכות למתן פתרונות דיור לזכאים, גיור – נושא שכידוע התחלנו ב-2004, והיערכות המשרד לקליטת בני הפלשמורה, בעקבות החלטת הממשלה להכפיל את קצב העלייה.
מירלה גל: לעניין העצמת השפה העברית: זהו הכלי הראשוני והבסיסי שמאפשר לעולה להשתלב בחברה הישראלית, לרכוש השכלה, למצוא תעסוקה, להרגיש שייך.
מירלה גל: עם כניסת השרה לתפקיד היא הכריזה על העצמת השפה העברית וחיזוק השפה העברית כאחד מהיעדים המרכזיים, במהלך השנתיים האחרונות ביצענו פרויקטים רבים.
מירלה גל: הדברים המרכזיים שעשינו: בימים אלו ממש, ככל הנראה מחר, יצא המכרז לערוץ האינטראקטיבי בטלוויזיה.
מירלה גל: זה היה תהליך ממושך ולא פשוט.
מירלה גל: למעשה, זאת הפעם הראשונה שרשות ממשלתית מקימה ערוץ אינטראקטיבי.
מירלה גל: היינו צריכים אישורים של מועצת הכבלים והלוויין, לא אלאה אתכם בסיפורים, אבל זה בהחלט מהלך ראשוני מסוגו למשרד ממשלתי.
מירלה גל: אנחנו מקווים שברבעון הראשון של 2006 נזכה לראות את הערוץ באוויר.
מירלה גל: מעבר לכך, התחלנו ב-2004 והמשכנו ב-2005 את התוכנית "חטף-פתח".
מירלה גל: 25 תוכניות שבועיות שודרו עד כה.
מירלה גל: מתוכננת עונת שידורים נוספת.
מירלה גל: זו תוכנית בטלוויזיה החינוכית לילדים בני 6-9.
מירלה גל: אנחנו יודעים שצופים בה גם מעבר לכך, כך אנחנו יודעים, ובוודאי הסבתא ששומרת על הילד, שמצטרפת בזמן הצפייה.
מירלה גל: עשינו בדיקה של הרייטינג.
מירלה גל: יש רייטינג גבוה לתוכנית.
מירלה גל: אנחנו יודעים שהחשיפה גדולה מאוד.
מירלה גל: מעבר לכך, התחלנו לשדר את התוכנית דרך אתר האינטרנט, וזו עוד אחת מהתוכניות שאתייחס אליהן בהמשך.
מירלה גל: מי שלא יכול לצפות בתוכנית ברגע מסוים, או בשידורים החוזרים, יוכל בעתיד לראות את התוכנית באמצעות האתר.
מירלה גל: חלק מהדברים נמצאים באתר כבר היום.
מירלה גל: הפעלנו כיתות ממוחשבות במרכזי תפוח ב-13 יישובים.
מירלה גל: הכיתות מיועדות לדורשי עבודה, הורים ובני נוער, הכול במסגרת לימוד העברית.
מירלה גל: חולק מילון עברי-עברי לילדים שעלו לכיתה א'.
מירלה גל: בפעם השנייה קיימנו תוכנית שנקראת "קיץ של עברית" בשיתוף הסוכנות היהודית ומשרד החינוך.
מירלה גל: בחודשי הקיץ אנחנו מפעילים אולפנים לילדים, לפני תחילת שנת הלימודים.
מירלה גל: זה פרויקט חדש וייחודי.
מירלה גל: כמו שאתם יודעים, עד היום לא היה מענה לבני הנוער.
מירלה גל: זה לא מקיף את כל בני הנוער, אבל השנה זה בהחלט הקיף מספר מכובד של 1,700 ילדים ב-50 יישובים, שלמדו בקיץ.
מירלה גל: הלימודים הקלו את ההשתלבות שלהם בתחילת שנת הלימודים.
מירלה גל: "זמן עברית" – תוכנית בשיתוף רשות השידור, שמשודרת ברדיו רק"ע פעמיים ביום.
מירלה גל: יש בה תרגום מושגים לרוסית.
מירלה גל: כרגע אנחנו נמצאים לקראת הרחבה לשפות אחרות של עולים.
מירלה גל: אגב, גם לגבי התוכנית "חטף-פתח" היה ביקוש מצד הקהל דוברי הרוסית לתרגם את התוכנית, ולכן אנחנו בתהליך תרגום.
מירלה גל: אתר האינטרנט שלנו עלה לאוויר בחודש אוגוסט, הוא עדיין ניסיוני.
מירלה גל: עם זאת, כבר ניתן לקבל באמצעותו את פינות השידור של "זמן עברית", "חטף-פתח" ועוד דברים.
מירלה גל: בהמשך הוא ילך ויתעבה, ותהיה אינטראקציה בינו לבין הערוץ האינטראקטיבי.
מירלה גל: אנחנו לקראת פיילוט בנושא קומיקס.
מירלה גל: הגענו למסקנה שכדי למשוך קהל, בעיקר של צעירים, תהיה רצועת קומיקס שבועית, שתשודר וגם תהיה בהמשך באתר האינטרנט שלנו, ניתן יהיה לעשות בזה שימוש לצורך לימוד עברית.
מירלה גל: עוד תוכניות: תוכנית דרמה יומית, שעשועי לשון, פעילות ללקויי למידה וכמובן האולפנים הקלסיים, שמוכרים לכולנו.
מירלה גל: כיום באולפני אל"ף לומדים כ-9,000 עולים.
מירלה גל: האולפנים מופעלים בשיתוף משרד החינוך והסוכנות היהודית.
מירלה גל: במקביל לאולפני העברית הקלסיים יש עוד כ-3,500 עולים שלומדים במסגרות המשך ללימוד השפה העברית.
מירלה גל: כל זה לגבי העברית.
מירלה גל: מכאן אעבור לנושא הרווחה, שגם הוא אחד מהיעדים המרכזיים, בדגש על בני נוער בסיכון.
מירלה גל: במהלך 2005 קודמו והופעלו על-ידי המחלקה לשירותי רווחה שורה של מענים לגבי שתי סוגיות: נוער עולה במצבי סיכון, סכנה ומצוקה; נשים עולות שחשופות לאלימות.
קולט אביטל: את יכולה לפרט?
מירלה גל: להלן הפירוט: התוכנית "מסיכון לסיכוי" נכנסה לשנתה השלישית.
מירלה גל: זו תוכנית התערבות יישובית כוללנית בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, המשרד לביטחון פנים, הג'וינט ומשרד הקליטה.
מירלה גל: היא בארבעה יישובים, בכל יישוב כ-500 בני נוער מקבלים טיפול נקודתי.
מירלה גל: נכון להיום התוכנית זוכה להצלחה, ואני מקווה שכולנו יחד נוכל להתגייס ולהמשיך בה, עם הרשויות המקומיות.
מירלה גל: תוכנית התערבות רגישת-תרבות למניעת שימוש באלכוהול בקרב בני נוער עולה: התקיימו 22 ב-20 יישובים.
יורי שטרן: מה הם עושים, שותים יחד?
מירלה גל: זו תוכנית מניעה.
מירלה גל: כשאנחנו עושים תוכניות מניעה לעתים מתברר לנו שחלק מהמשתתפים כבר לא בשלב המניעה אלא בשלב השימוש, לצערנו.
מירלה גל: זה נכון גם לגבי סמים.
מירלה גל: לכן אין ספק שככל שנרבה לעסוק בתחום המניעתי, כך נצליח, אני מקווה, למנוע את ההגעה של בני הנוער למצב של שימוש אקטיבי.
מירלה גל: במסגרת "הפוך על הפוך" הפעלנו רכזי נוער דוברי רוסית ואמהרית במרכזי מידע וייעוץ לנוער בכ-16 מרכזים.
מירלה גל: כאמור, יש לנו גם תוכנית עם הרשות למלחמה בסמים, תוכנית למניעת שימוש בסמים בקרב עולה, יוצא חבר העמים ואתיופיה.
מירלה גל: התוכנית מכוונת גם להורים וגם לילדים.
מירלה גל: היא התקיימה בשבעה יישובים.
מירלה גל: התוכנית "מסיכון לסיכוי" מקיפה מאוד.
מירלה גל: אחד האלמנטים בה הוא ליווי נוער עולה עובר חוק.
מירלה גל: זו תוכנית לאיתור ולליווי, תמיכה וטיפול.
מירלה גל: מאחר שהתוכנית רחבה ויקרה מאוד, לקחנו את אחד האלמנטים הדומיננטיים בתוכנית ופיזרנו אותו בעשרה יישובים נוספים בארץ, בשיתוף עמותת "ידידים", שירות מבחן לנוער ומשטרת ישראל.
מירלה גל: תוכנית "פינה בלב" היא תוכנית התערבות אזורית כוללנית לנערות עולות בסיכון ב-16 בתים חמים.
מירלה גל: התוכנית עדיין לא הופעלה, היא לקראת הפעלה, בשיתוף פעולה עם מיזם יניב, "אשלים", קרן רש"י ומשרד הרווחה.
מירלה גל: השנה הפקנו את השנתון "ילדים עולים בישראל 2004".
מירלה גל: זה שנתון סטטיסטי, שכולל מידע סטטיסטי מקיף על ילדים עולים ובני נוער.
מירלה גל: הוא הופק עם המועצה לשלום הילד.
מירלה גל: השנתון נמצא בכל משרד, אצל כל גוף שעוסק בקליטת ילדים עולים, והוא משמש אותם בעבודתם השוטפת.
מירלה גל: בשנים הקרובות אנחנו מתכוונים להמשיך ולעשות את ה מחקר הזה, כי הוא חשוב ביותר מבחינת כל הגופים שעוסקים בקליטת ילדים עולים, כאמור.
מירלה גל: "עולים על הקו": הוכנה תשתית להקמת אתר אינטרנט ומענה טלפוני חם לילדים באמצעות בני נוער מתנדבים בשיתוף עמותת "1 1".
מירלה גל: בשבוע הבא אנחנו משיקים את התוכנית הזאת באופן פורמלי באשדוד.
מירלה גל: זו תוכנית ייחודית, של בני נוער שנותנים מענה לבני נוער.
מירלה גל: הצעירים עברו הכשרה מקצועית, ואנחנו מאמינים שזה עוד ערוץ שבו ניתן יהיה לתת מענה לבני נוער.
מירלה גל: שדרוג הפעילות והמענים לנערות עולות בסיכון, בשיתוף השירות לנערה במשרד הרווחה: התוכנית פועלת ביישובים כמו אשדוד, פתח-תקווה ונתניה.
מירלה גל: מעבר לתוכניות הארציות הכנו הרבה תוכניות שכונתיות במקומות בעייתיים במיוחד, כגון קריית-מלאכי, ירושלים – בשכונות נוה יעקב, פסגת זאב, ועוד.
קולט אביטל: מה זה אומר?
קולט אביטל: שיש שם קו חם שנשים יכולות להתקשר אליו, והוא פועל גם בשפות כמו אמהרית?
קולט אביטל: מה קורה בקריית-מלאכי, למשל?
קולט אביטל: אנחנו יודעים שיש הרבה מקרי רצח של נשים.
קולט אביטל: לצערנו היו הרבה בעיות בקרב נשים אתיופיות.
קולט אביטל: קיימנו הרבה ישיבות בנושא הזה.
מירלה גל: יש קו חם.
מירלה גל: התוכניות שאליהן אנחנו מתייחסים כרגע הן לא תוכנית של קו חם.
מירלה גל: משרד הקליטה מייצר תוכניות ארציות ומביא אותן ליישובים השונים.
קולט אביטל: מה התוכניות?
מירלה גל: אם יש בעיה כוללת במדינת ישראל, אנחנו מייצרים תוכנית ומביאים אותה ליישובים שונים.
מירלה גל: יש תוכניות יישוביות, כשפונים אלינו מעיר מסוימת ומבקשים מענה ספציפי לבעיה.
קולט אביטל: מה המענה הספציפי לקהילה האתיופיות, כשאין שום אפשרות לפנות בשום קו טלפון?
קולט אביטל: צריך שיהיה מענה גם בשפה הזאת.
מירלה גל: קודם כול, יש קו חם גם באמהרית.
שרה כהן: ארחיב: כאן מפורטות התוכניות שקשורות למענים לנוער עולה במצבי סיכון וסכנה.
קולט אביטל: שאלתי על נשים, לא על נוער.
שרה כהן: אבל התוכניות שמפורטות כאן הן תוכניות לבני נוער.
שרה כהן: זה מה שמפורט כרגע לגבי קריית-מלאכי.
שרה כהן: התוכנית הספציפית בקריית-מלאכי קרויה "מגדלור".
שרה כהן: היא מבוצעת יחד עם עמותת על"ם.
שרה כהן: היא מייצרת שם מענה גם באמצעות מרכז פעילויות של ספורט ושל איתור בני נוער גם בשעות הלילה המאוחרות והבאתם למסגרת הזאת.
שרה כהן: בעצם היא יוצרת פלטפורמת עבודה יישובית בקריית-מלאכי.
רומן ברונפמן: את זה הבנו.
רומן ברונפמן: אבל היושבת-ראש שאלה שאלה אחרת.
רומן ברונפמן: היא מעוניינת לשמוע אם יש תוכנית ספציפית לנשים שבה המענה הוא בשפה האמהרית.
קולט אביטל: אמרו לי שעוד לא הגיעו לזה.
שרה כהן: אני יכולה להרחיב, אבל זה בהמשך.
יורי שטרן: אתם יכולים לתת לנו מושג מה החשיפה?
יורי שטרן: אנחנו רואים את ממדי התופעות של נשירת בני נוער ושל התמכרות לסמים.
יורי שטרן: כשמסתובבים בערים רואים את הנערים בכל הכיכרות בערים הגדולות.
קולט אביטל: אנחנו מכירים את התוכניות של על"ם, עם כלי הרכב ברחובות.
קולט אביטל: נשמע אם יש תוצאות.
יורי שטרן: לאילו תוצאות אתם מגיעים?
שרה כהן: אנחנו מגיעים להיקפים די גדולים של בני נוער בתוכניות השונות.
שרה כהן: יש תוכניות ממוקדות יותר, למשל תוכנית "סיכויים".
שרה כהן: אנחנו יודעים שבפועל ליווי נוער עולה עובר חוק מועיל: בכל יישוב אנחנו מגיעים ל-30 בני נוער שעשו עבירות, צעירים שביצעו עבירות.
שרה כהן: התוכנית קיימת בעשרה יישובים, ובסך הכול מגיעים ל-300 בני נוער.
רומן ברונפמן: זה בשיתוף פעולה עם אגפי הרווחה?
שרה כהן: היא בשיתוף שירות מבחן לנוער ומשטרת ישראל.
שרה כהן: המוסד לביטוח לאומי, באמצעות הקרן לילדים בסיכון, אימץ את התוכנית, והוא עומד לאפשר לנו להיכנס לעשרה יישובים נוספים.
שרה כהן: בתוכנית הספציפית הזאת הגענו ל-300 בני נוער בכל הארץ, צעירים שעברו עבירות.
יורי שטרן: כמה זה מתוך הקליינטים הפוטנציאליים?
שרה כהן: אני לא יודעת להגיד בשליפה מהו השיעור, ברמת היישוב זה שיעור ניכר, מגיעים לבני הנוער שעשו את העבירות ביישוב.
שרה כהן: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד בבקשה: במקומות שבהם התוכנית מתקיימת, יש ירידה בשיעור פשיעת הנוער העולה מקרב הפשיעה שם, כך לפי נתוני המשטרה.
קולט אביטל: כאן ניתנת סקירה כללית ואיננו יכולים להיכנס לכל פרט ופרט, וכל חברי ישאלו בדיוק את אותן שאלות.
קולט אביטל: במרוצת השנה אנחנו שומעים על מספרים מדאיגים, אנחנו שומעים שכ-20% מהנוער העולה מגיע לרמה כזאת או אחרת של עבריינות, מעבריינות קלה עד עבריינות קשה.
קולט אביטל: אנחנו שומעים שלפחות 20% מבני הנוער נושרים מבתי הספר.
קולט אביטל: את אומרת שאתם מגיעים ל-30 איש.
קולט אביטל: תני לנו מושג, בכל התוכניות המשולבות,
רומן ברונפמן: אבל זו תוכנית ספציפית נקודתית.
קולט אביטל: תן לי לסיים, אני שואלת את שאלתי, שאל את שאלתך.
קולט אביטל: אנחנו רוצים לדעת לאילו אחוזים מגיעים.
ציפי לבני: היקף הפעילות הכולל מגיע לכ-10,000 משתתפים ישירים ולכ-50,000 משתתפים באופן עקיף.
ציפי לבני: לא מדובר בבודדים או בעשרות.
ציפי לבני: אבל הבעיה קיימת.
ציפי לבני: העובדה שאנחנו מטפלים – ובשנה האחרונה הקצינו סכומים ניכרים לכך – לא מאיינת את הבעיה.
ציפי לבני: אני מבקשת מאנשי המשרד שיעבירו לוועדה בצורה מסודרת את כל היישובים, כולל הנתונים על שיעור בני הנוער העולה העובר חוק, הפעולות שאנחנו עושים והנתונים הסטטיסטיים שמצביעים על הירידה בשיעור הפשיעה באותו יישוב.
מירלה גל: התייחסתי לשנתון הסטטיסטי שהפקנו.
מירלה גל: אפשר לראות שם הרבה מהנתונים שאתם שואלים עליהם.
מירלה גל: אני יכולה לתת דוגמה אחת: בקרב בני הנוער הישראלים הוותיקים שיעור הנשירה מבתי הספר הוא 4%-5%.
מירלה גל: אצל הנוער העולה האתיופי השיעור גבוה קצת יותר, הוא 8%.
מירלה גל: כל הנתונים בידינו, חלקם הגדול נמצא בשנתון הסטטיסטי.
מירלה גל: נשמח להעביר כל נתון אחר שתרצו לקבל.
מירלה גל: אני חייבת לציין עוד נקודה: בכל הנוגע לתוכניות, מעבר לאלו שמופעלות ישירות על-ידי משרד הקליטה, יש כמובן תוכניות שמפעילות הרשויות המקומיות בתקציב שהן מקבלות מאתנו.
מירלה גל: זו תוספת.
שרה כהן: אני מבקשת להוסיף נתון אחד חשוב.
שרה כהן: קיבלנו נתונים מהמשטרה, מגב' סוזי בן-ברוך.
שרה כהן: לפי הנתונים, במעבר משנת 2004 ל-2005 חלה עצירה בשיעור הפשיעה של הנוער העולה יוצא חבר המדינות.
שרה כהן: לראשונה זה שנים, אחרי עלייה בכל שנה, המגמה נעצרה.
שרה כהן: אנחנו חושבים שזה נתון חיובי ומשמעותי ביותר.
ציפי לבני: הצגנו בזמנו את הריכוז שעשינו לשנת התקציב, ואמרנו שאנחנו רוצים לתת מכה בנושא הזה, כי כל הזמן היו נתונים של עלייה.
ציפי לבני: אמרנו שאנחנו רוצים לרכז מאמצים ולעשות הרבה מאוד פעילות, כדי לעצור את המגמה.
ציפי לבני: אני חושבת שהנתון הזה ראוי לציון.
קולט אביטל: איך זה מתבטא מבחינה תקציבית?
קולט אביטל: מה החלק של התקציב שמוקצה לנושא הזה?
מירלה גל: למעלה מ-10 מיליון ש"ח מושקעים בזה.
ציפי לבני: רק לתוכניות של נוער עולה.
קולט אביטל: זה הסכום משלכם, ועל זה נוסף איגום משאבים ממוסדות אחרים.
יגאל יאסינוב: אנחנו דאגנו לעלייה ניכרת בתקציב הזה.
ציפי לבני: לא, אני מוכרחה לומר שבמסגרת כל דיוני תקציב 2005 הצלחנו, למרות כל הקיצוצים, לקבל את הסכמת האוצר לצבוע את הצרכים האלה.
ציפי לבני: אני גם חושבת שהגענו לכאן ותיארנו את זה.
קולט אביטל: בכל המאמצים המשותפים שנעשים על ידכם, משרד הרווחה, על"ם, הג'וינט וכו', כמה הושקע השנה להערכתכם, כדי להגיע לתוצאה הזאת?
קולט אביטל: יש תמונה גלובלית של מה שמושקע על-ידי כל הגורמים יחד?
ציפי לבני: אני חושבת שזה בלתי ניתן להערכה, ואסביר מדוע.
ציפי לבני: אני מניחה שאפשר לרכז כמה הג'וינט מקצים לנוער עובר חוק, אך הפעילות לא ממוקדת רק בזה.
ציפי לבני: יש פעילויות במוקדים, שהן אינן ממוקדות, הן פעילויות רוחב – מאוד קשה לדעת.
מירלה גל: יש לי הערכה שמדובר בכ-30 מיליון ש"ח.
שרה כהן: לפי הנתונים של ועדת שמידט, שסקרה את התשומות שניתנות במשרדי הממשלה השונים – זה יפורסם במסגרת הוועדה הציבורית לבדיקת מצבם של תלמידים ונוער בסיכון, ואני שם מרכזת ועדת המשנה למגזרים ואוכלוסיות מיוחדות – הוצאת המשרד לתחום של נוער עולה בסיכון היא למעלה מ-30 מיליון ש"ח.
ציפי לבני: השאלה היתה מה לגבי ארגונים אחרים.
שרה כהן: בדרך כלל התשומות שניתנות באמצעות ארגונים חוץ-ממשלתיים יוצרות עיבוי של התקציב שלנו.
שרה כהן: למשל בתוכנית "סיכויים" עמותת "ידידים" משלימה מחצית מהעלות על כסף חדש שנכנס למערכת.
רומן ברונפמן: יש מידע על סך כל הכסף שמסתובב בשוק?
שרה כהן: מול התוכניות שלנו זה לפחות כפול ממה שאנחנו משקיעים.
רומן ברונפמן: אחד לאחד.
שרה כהן: יש עוד תוספות, התוכנית עצמה מייצרת תשומות נוספות, שאפילו לא עומדות מולנו.
קולט אביטל: אם כן, אם אתם משקיעים בזה 30 מיליון ש"ח, עם השותפים השונים אפשר לומר שבסך הכול מושקעים לפחות 60 מיליון ש"ח?
שרה כהן: להערכתי כן, לפחות.
ציפי לבני: לדעתי זה לא מביא בחשבון שורה שלמה של דברים.
שרה כהן: נכון.
שרה כהן: ועדת שמידט תוציא נתונים, אך קשה לפלח את האוכלוסייה העולה.
שרה כהן: אפשר לומר מה משרד הקליטה עושה לגבי אוכלוסייה זו, אבל כל מערכת אחרת תצטרך לעשות הבחנה בתוכה.
שרה כהן: עוד משפט: למשל התוכנית "פינה בלב – בית חם ויוצר":
שרה כהן: בכל שנה נשקיע 1.2 מיליון ש"ח לטובת הפעילות בבתים החמים לנערות.
שרה כהן: המצ'ינג מולנו הוא בדיוק כפול.
שרה כהן: כלומר, כרגע התוכנית תעבוד על למעלה מ-2 מיליון ש"ח בשנה.
שרה כהן: מחצית באה ממשרד הקליטה ומחצית מאיגום משאבים חיצוניים.
שגיא בלשה: בהקשר הזה חשוב להזכיר שיש גם כספים שמוקצים במסגרת משרד הרווחה לילדים בסיכון, בגובה של 600 מיליון ש"ח.
שגיא בלשה: חלקם מגיעים לעולים.
שגיא בלשה: זה נועד לאוכלוסייה הכללית.
ציפי לבני: אין לי ספק שזה יותר מ-60 מיליון ש"ח.
יורי שטרן: אז תרומת
יורי שטרן: כם די צנועה, אם כך.
רומן ברונפמן: 10% של כל הפעילות.
שגיא בלשה: יש גם בביטוח הלאומי.
מירלה גל: אדלג קצת.
מירלה גל: כאמור יש לנו גם מענים וטיפול לבעיית האלימות במשפחה, פורומים כאלה ואחרים שמתכנסים, הפעלת מודל טיפולי אזורי ויישובי רגיש-תרבות להתמודדות עם אלימות במשפחה בקרב עולות.
מירלה גל: הוא התחיל לפעול בכמה מקומות בארץ.
מירלה גל: פעילות מערכתית: אנחנו שותפים להרבה מאוד ועדות במשרדים שונים, ותורמים את חלקנו, אנחנו מיוצגים בוועדות.
מירלה גל: קיבלנו עלינו את הובלת ההתמודדות עם בעיית האובדנות בקרב צעירים יוצאי אתיופיה.
מירלה גל: בתקופה הקרובה יש לנו כוונה להכניס רכזי נוער למוקדי הקליטה האתיופיים שלנו, על מנת שיטפלו בבני הנוער.
מירלה גל: היקף התוכניות כפי שצוין כאן:
מירלה גל: באופן ישיר משתתפים כ-10,000 בני נוער והורים ובאופן עקיף כ-50,000 בני נוער.
קולט אביטל: לגבי אלימות במשפחה – האם הגיעה השעה לשאול על נשים?
מירלה גל: כמובן, זה כולל גם נשים.
קולט אביטל: אז תרשי לי לשאול את שאלתי.
קולט אביטל: קיימנו ישיבות, עם הוועדה לקידום מעמד האישה, ויצאנו בתחושה שמכל הישיבות לא חלה התקדמות בטיפול בנשים בסיכון, ודאי לא בקרב הקהילה האתיופית, כי אין שם מענה בשפות.
קולט אביטל: פנינו למשרד, ביקשנו להיערך לפעילות כלשהי, עוד כשהעולים במרכזי הקליטה.
קולט אביטל: עד כמה שאנחנו יודעים, אין מוקדים של מענה בשפה האמהרית, והנשים עצמן לא יודעות על האפשרויות.
קולט אביטל: לא מגיע אליהן המידע הזה, שיש כתובת שאליה הן צריכות לפנות.
קולט אביטל: אנחנו יודעים שיש בעיות לא מעטות בקרב הקהילה האתיופית.
מירלה גל: במסגרת התוכניות שלנו אנחנו עושים פעילות למניעת אלימות במשפחה.
מירלה גל: יש לנו גם פעילות במסגרת מוקדי הקליטה, ואחר כך אתייחס לכך.
מירלה גל: היום אנחנו פרושים ב-18 מוקדים בארץ, ובאמת מגיעים למספר רב של עולים מאתיופיה.
מירלה גל: מעבר לכך, יש קווים חמים שנותנים מענים בשפות השונות.
שרה כהן: המענה מתחלק לשניים: לגבי השפה יש קו חירום ארצי בכל השפות.
שרה כהן: הוא ניתן באמצעות משרד הרווחה.
שרה כהן: הגוף המפעיל אותו הוא ויצ"ו.
שרה כהן: עד לפני שנה הפעילה אותו עמותת "קו חירום".
שרה כהן: ויצ"ו זכה במכרז.
שרה כהן: הוא מופעל גם ברוסית ובאמהרית.
שרה כהן: זה המענה הממלכתי.
קולט אביטל: בוועדה הזאת נאמר שאין די קווים, שאין די מתנדבים לענות.
קולט אביטל: אלו דברים שאתם מסרתם.
שרה כהן: זה המענה הממלכתי של מדינת ישראל.
שרה כהן: הוא פועל בשפות.
שרה כהן: נוסף על כך, יש מענים שניתנים באופן נקודתי, בעיקר ברוסית.
קולט אביטל: איך המידע הזה מגיע לעולות מאתיופיה, לנשים בקריית-מלאכי, שהן כבר לא במרכזי הקליטה ולא יודעות שהוא קיים?
מירלה גל: המידע מגיע אליהם באופן שוטף, גם הפקנו סימניה עם הטלפון, באמהרית, עם כל מה שצריך.
מירלה גל: בשנה שעברה עשינו פעילות עם הרשות,
ציפי לבני: אבל אפשר להכניס את זה ל"דרך העיניים שלנו".
מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שאנחנו, בתוכניות שלנו ב-2006, מתמקדים בעזרה לנשים חד-הוריות ולנשים אתיופיות.
מרינה סולודקין: אני רוצה להדגיש שבשנתיים האחרונות אנחנו עובדים עם כל האוכלוסייה אתיופית דרך המוקדים למען האתיופים.
מרינה סולודקין: הייתי בישיבות שיש לנו כל שבועיים, ומוקד לאתיופים נהפך למוקד של כל הפעילות.
מרינה סולודקין: זה גם לגבי מובטלים, גם לגבי נוער, אני חושבת שזה נכון מאוד שמצאנו את הכלי.
מרינה סולודקין: את צודקת.
קולט אביטל: יש איזה נתק.
קולט אביטל: יש רצון טוב, יש נכונות לעשות דברים, מושקעים מאמצים, מושקעים אמצעים, אבל בסוף הדרך אני מתרשמת מכל הישיבות שקיימנו כאן שיש פקק בדרך, והמידע לא מגיע.
קולט אביטל: השאלה היא מה אפשר לעשות כדי שהמידע יגיע.
קולט אביטל: גם צריכה להיות כאן פעולה חינוכית כלשהי, לפחות בקרב אוכלוסיות מסוימות.
רומן ברונפמן: יש לי שאלה עקיפה: כמה אתם משקיעים בפרסום שירותים, מסך כל תקציב המשרד?
מירלה גל: אני לא יכולה לתת מספר כרגע, כי יש גם חלוקה.
רומן ברונפמן: כמה זה באחוזים מסך כל הפעולה?
ציפי לבני: אם הייתי יודעת מתמטיקה, הייתי משהו אחר.
ציפי לבני: זה כ-1-2 מיליון ש"ח.
רומן ברונפמן: אני חושב שהשאלה במקום.
מירלה גל: כל תקציב הפרסום של המשרד הוא כ-4 מיליון ש"ח, החלוקה לכל תחום לא ידועה לי כרגע.
רומן ברונפמן: אם כן, אולי יש באמת חוסר בפרסום.
קולט אביטל: זה לא רק זה.
קולט אביטל: לצערי כרגע יש כלי אחד שמגיע לכל בית, והוא הרדיו.
קולט אביטל: הרדיו המסכן בשפה האמהרית – למרות כל מה שניסינו לעשות עם "קול ישראל", יש 11.5 שעות ביום ברוסית ואולי חמש דקות ביום בשפה האמהרית.
רומן ברונפמן: זה לא נכון.
יגאל יאסינוב: זה פשוט לא נכון עובדתית.
קולט אביטל: אשלים.
קולט אביטל: אנחנו חשבנו להשתמש ברדיו בשפה האמהרית ככלי שמפיץ את המידע.
רומן ברונפמן: אמרו כאן שהשידור הוא שעתיים.
מרינה סולודקין: שעתיים ביום.
מרינה סולודקין: את מתפרצת לדלת פתוחה.
קולט אביטל: בתחושה שלך, כמי שמכירה את העדה,
נגיסט מנגשה: זה טיפה בים.
יגאל יאסינוב: יש הבדל בין שלוש דקות לשעתיים.
יגאל יאסינוב: זה הבדל עובדתי.
יגאל יאסינוב: אנחנו לא אומרים שזה מספיק, אבל יש הבדל.
ציפי לבני: אני רוצה לשאול אם באמת יש תחושה שאין מידע בקרב בני העדה?
ציפי לבני: צריך לשאול זאת את בני העדה עצמה?
ציפי לבני: האם זה המצב?
ציפי לבני: האם אין מידע לאן לפנות?
נגיסט מנגשה: המידע הקיים אינו מספיק.
ציפי לבני: צאגה מלקו, מה קורה ברדיו בדברים האלה?
צאגה מלקו: קודם כול, הרדיו זה האמצעי היחיד כי הקהילה אנאלפביתית ואין אפשרות לעיתון.
צאגה מלקו: יש שידור פעמיים ביום.
צאגה מלקו: בצהריים יש שעה ורבע ובערב יש 45 דקות, כולל עשר דקות ... אין די מידע לקהילה.
מרינה סולודקין: אני יודעת מה זה שעתיים שידורים ומה זה 12 שעות שידורים.
מרינה סולודקין: שמתי לב לנושא הזה.
מרינה סולודקין: הייתי אצל שר האוצר,
רומן ברונפמן: תשדירי פרסום ומידע, זאת התשובה.
מרינה סולודקין: הייתי ברשות השידור, במשרד התקשורת.
מרינה סולודקין: עכשיו אני מאוד שמחה שאנחנו יכולים לברך את ציפי, כי היא אחראית על רשות השידור.
רומן ברונפמן: בכל פעם שיש בעיה זה כך – או משרד השיכון, או רשות השידור, איפה עוד אפשר לשים אותך?
ציפי לבני: חשבתי שאני עוברת משרד.
ציפי לבני: חשבתי שהצלחתי לקבל לפני שאני נותנת.
מרינה סולודקין: התוכנית שלי היא להרחיב את השידורים באמהרית עד ל-5-6 שעות.
מרינה סולודקין: לשם כך אנחנו זקוקים לתדר נפרד לאתיופים, כי אני לא עושה דברים על חשבון השידורים בשפות אחרות.
מרינה סולודקין: נגיד את זה כך.
רומן ברונפמן: זה דבר פתיר ולא יקר, זה אפשרי.
מרינה סולודקין: הייתי במשרד התקשורת.
מרינה סולודקין: אבי בלשניקוב אמר לי שהוא מבין את הנושא, ומ-2006, בעזרת השם, יש לנו כל התשתית שצריך.
קולט אביטל: גם במסגרת הקיים יש רק שעתיים ביום, אפשר לעשות בזה שימוש?
מירלה גל: עושים בזה שימוש.
ציפי לבני: קודם כול עושים, ושנית אפשר לעשות יותר.
מירלה גל: לסיכום נושא המידע אני רוצה לומר עוד משהו.
מירלה גל: כרגע זה לא מתקיים אבל אנחנו עובדים על זה.
מירלה גל: באמהרית יש בעיה ולא תמיד יודעים לקרוא את השפה, ולכן אי-אפשר לפרסם כמו בשפות אחרות.
מירלה גל: לכן כרגע המשרד עובד על הפקת קלטות בנושאים שונים, שאותן נפיץ בקרב בי העדה.
רומן ברונפמן: איך הקלטות יישמעו?
מירלה גל: תאמין לי, אין בית שאין בו טלוויזיה.
רומן ברונפמן: צריך וידאו, די-וי-די, מכשיר כלשהו.
קולט אביטל: רבותי, זמננו מוגבל.
קולט אביטל: נתאפק.
קולט אביטל: אנא שמרו את השאלות לסוף.
רומן ברונפמן: השאלה שלך גרמה לחשוב על זה, זה חשוב.
מירלה גל: נושא התעסוקה הוא אחד היעדים המרכזיים של המשרד, כמובן.
מירלה גל: אנחנו מפתחים באופן קונסיסטנטי תוכניות חדשות ושיטות חדשות להשמת עולים בעבודה.
מירלה גל: התוכנית החדשה של 2005 היא תוכנית הוואוצ'רים.
ציפי לבני: בעצם הרעיון הוא שכל עולה יקבל ואוצ'ר, סכום מסוים להכשרה תעסוקתית.
ציפי לבני: הבחירה היא שלו, הוא לא מחויב רק למסלולים של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
ציפי לבני: השוק יהיה חופשי, הוא יוכל להתאים את הקורס לצורך שלו ולמקום שבו הוא רוצה לעשות אותו.
רומן ברונפמן: ממתי זה מופעל?
מירלה גל: זה התחיל לפני כחודשיים.
מירלה גל: לצערי, מאחר שבתחילת השנה לא היה תקציב למדינה, הפעלת התוכנית התעכבה.
ציפי לבני: זה סוג של הפרטת ההכשרה התעסוקתית.