GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיא קריגר: זה עבר החלטת ממשלה ב-30 ביולי, כלומר שלושה חודשים לפני הישיבה שאתה מתייחס אליה.
גיא קריגר: הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת ותמשיך להתנגד.
צבי הנדל: אולי הממשלה תהרהר שנית בעניין?
גיא קריגר: מעבר לעלות התקציבית שכרוכה בדבר הזה, שלנוכח המספרים הלא גדולים של אנשים שייהנו מזה מדובר בעלות תקציבית יחסית לא גדולה, למרות שלא הייתי מקל ראש בארבעה מיליוני שקלים שזה עומד לעלות - - -
צבי הנדל: זה עלה?
צבי הנדל: העלות היתה 2.5 מיליון שקלים.
גיא קריגר: החישוב החדש העלה את זה ל-3.7 מיליון שקלים.
יורי שטרן: יש החלטת אוצר ש-3.7 שווה ל-5?
גיא קריגר: אם היינו מבקשים להיות ציניים, כמו שמנסים לומר שאנחנו, היינו אומרים שהעלות היא 5.1 מיליון שקל.
גיא קריגר: אבל אנחנו לא אומרים שזה 5.1 מיליון, משום שהחישוב מגלה שזה 3.7 מיליון.
גיא קריגר: אנחנו לא מעגלים כלפי מעלה, למרות שחישוב של 5.1 מיליון היה עושה לנו את החיים הרבה יותר קלים בהקשר המסוים שאנחנו מדברים עליו.
גיא קריגר: ההערכה היתה 3.5 מיליון שקל, עשו בדיקה נוספת וזה הגיע ל-3.7 מיליון.
גיא קריגר: זה מספר שאנחנו עומדים מאחוריו.
גיא קריגר: זה חישוב שהביטוח הלאומי עשה והוא מקובל גם על משרד האוצר.
גיא קריגר: מבחינה עניינית, מעבר לעלות שכרוכה בדבר הזה, אנחנו חושבים שלא נכון לעשות את זה, משום שבדבר הזה טמונות השלכות רוחב.
גיא קריגר: קבוצות אחרות יגיעו מחר, אם לא לוועדה הזאת אז לוועדות אחרות, ויבקשו לקבל את אותם סוגים של הטבות בטענה שאלמלא היו מקבלים הטבה מסוימת אזי היו נמצאים במערכת הבטחת הכנסה.
גיא קריגר: הממשלה כבר חיוותה דעתה שלא נכון שגם מקבלי הבטחת הכנסה יקבלו את ההטבות האלה, בדיוק מהסיבה של "מלכודת העוני".
גיא קריגר: אבל גם אם נאמר שההחלטה הזאת לא תקרום עור וגידים בחקיקה – בתקנות היא בוודאי תקרום עור וגידים – עדיין אין שום סיבה לומר שאדם שהכנסתו יותר גדולה מהכנסה של מקבל הבטחת הכנסה, יזכה גם הוא להטבות האלה, שאם לא כן אין לדבר סוף.
גיא קריגר: יש קבוצות רבות אחרות שמקבלות קצבאות כאלה ואחרות לפי חוקים שונים ומשונים וכל אחד מהם יוכל - אם החוק הזה יעבור בנוסחו כיום - לטעון שגם הוא, אלמלא היה מקבל, היה נהנה מהבטחת הכנסה ולכן הוא צריך לקבל את ההטבות האחרות.
גיא קריגר: אנחנו חושבים שזה לא נכון וזה הוצג לוועדה בצורה הכי ברורה, אבל הוועדה לא קיבלה את העמדה הזאת.
גיא קריגר: אין לנו אלא לומר את זה עוד פעם.
גיא קריגר: לגבי הערתו של מר יודייקין – השכר הממוצע במשק יותר נמוך כרגע מהשכר הממוצע שלפיו יחשבו את הקצבאות כאן, כי בחוק תוכנית החירום הכלכלית הקפאנו את השכר הממוצע במשק עד סוף שנת 2003.
גיא קריגר: נכון להיום זה משחק דווקא לכיוון למעלה – זה עוזר לאנשים ולא פוגע בהם, כי השכר הממוצע האמיתי נמוך יותר ב-15 שקלים מהשכר הממוצע שלפיו מחשבים קצבאות.
גיא קריגר: אנחנו מקווים שהמשק יתאושש אחרי שנת 2003, השכר הממוצע יעלה ויחד איתו יעלה הכל.
גיא קריגר: בדיון לקראת קריאה ראשונה דיברנו על הנושא של התחולה.
גיא קריגר: 2003 עומדת להיות שנה מאוד קשה למשק.
גיא קריגר: את זה אנחנו יודעים כבר עכשיו.
גיא קריגר: התקציב שהגשנו לכנסת משקף את זה ואני לא חושב שיש מישהו שחולק על הנתון הזה.
גיא קריגר: בזמנו דובר על זה שהתחולה של החוק תידחה – לפחות של אותם סעיפים שכרוכים בעלות תקציבית – לפחות ל-1 בינואר 2004.
צבי הנדל: אם אני אדחה את התחולה בחצי שנה, האוצר יסכים להצעת החוק?
צבי הנדל: הרי ברור שלא.
הרב אדרעי ברוך: כל הכבוד לכם, אבל הזנחתם את אנשי אצ"ל אסירי ציון לשעבר.
הרב אדרעי ברוך: ישבנו שנתיים בבית סוהר, קיבלנו כדורים ברגליים, אבל הכל הלך לאיבוד.
הרב אדרעי ברוך: כבר כמה פעמים הייתי בישיבות פה, אבל כאן דואגים לברית המועצות ולא דואגים למייסדי המדינה.
הרב אדרעי ברוך: יש מי שדואג להם, אבל אין מי שידאג לנו.
הרב אדרעי ברוך: אין מי שידבר, אין מי שיפתח פה והשנתיים שאכלנו עדשים עם לחם יבש וכדורים ברגליים הלכו לאיבוד.
הרב אדרעי ברוך: כל אחד דואג לשבט שלו, לעניינים שלו.
הרב אדרעי ברוך: אשתי שוכבת חולה אחרי התקף לב, אני חולה אסטמה ולב.
הרב אדרעי ברוך: יש לנו משכורת של 3,000 שקל בחודש.
הרב אדרעי ברוך: אומרים לי שזה מספיק לנו, אבל רק התרופות עולות לי 2,000 שקל.
הרב אדרעי ברוך: עבדתי 30 שנה וגם מהקצבה הקטנה הזאת מורידים לי.
הרב אדרעי ברוך: הורגים את העניים, שוברים את העניים כמה שיותר ולאוצר לא אכפת.
הרב אדרעי ברוך: הפקידים שם מקבלים כסף טוב, כל אחד פורח, בנק ישראל פורח, רק זה שייסד את המדינה נשאר בפח הזבל ולא מכירים בו.
הרב אדרעי ברוך: יש לי תעודה של אסיר ציון, אבל לא מכירים בזה.
הרב אדרעי ברוך: הם מקבלים את שלהם – 11,000, 30,000, 40,000 – ולא אכפת להם מאלה שמקבלים 3,000-4,000 שקל, כאשר 2,000 מזה הולכים לתרופות.
הרב אדרעי ברוך: זו בושה למדינה.
הרב אדרעי ברוך: אני ממש מתבייש לומר שאני ישראלי.
הרב אדרעי ברוך: אנחנו, אסירי ציון, הקמנו את המדינה, היינו בבית סוהר, אני ויצחק רבין פתחנו את כביש בורמה, אבל הכל הלך לאיבוד.
צבי הנדל: מאחר שאיחרת אני רוצה לחזור על כמה דברים שנאמרו בפתיחת הישיבה.
צבי הנדל: חבל לי שכך אתה מרגיש, למרות שבוודאי שאין כוונה כזאת, בוודאי לא בוועדה הזאת ובוודאי לא אצל חברי הכנסת.
צבי הנדל: אנחנו חיים באילוצים וגם אם הייתי מאוד מאוד רוצה, יש כללי משחק.
צבי הנדל: אם אני אעזור לכל מי שאני רוצה, כולם יפסידו.
צבי הנדל: יש מגבלות ואני לא יכול להעביר חקיקה שעולה למדינה יותר מחמישה מיליון שקל.
צבי הנדל: אם הייתי רוצה לעשות יותר טוב, כולם היו מפסידים.
צבי הנדל: היינו חייבים למצוא אפשרות שנוכל לעזור לפחות למגזר הכי חלש בקבוצת האוכלוסיה הזאת ואם נרחיב את היריעה גם לגבי המגזר שהוא לא הכי חלש – זה לא אומר שהוא עשיר – כל החוק הזה ייפול.
צבי הנדל: יכול להיות שיגיעו ימים טובים יותר ונוכל לעשות את זה.
צבי הנדל: אני לא רוצה להבטיח שום דבר.
צבי הנדל: עם כל הכאב בדברים שלך, בשלב הזה אנחנו לא יכולים לקבל שום דבר מעבר להצעה הזאת, שגם לזה הממשלה מתנגדת.
צבי הנדל: אני רוצה לפחות שמי שבאמת נמצא ברמה של כמעט רעב, הוא יקבל את העזרה.
צבי הנדל: החוק הזה הוא מינימליסטי ואני שלם איתו, כי אם אני אגדיל אותו גם את זה לא יהיה לי.
מרינה סולודקין: אני מדגישה: בוועדת העליה והקליטה.
מרינה סולודקין: הוועדה רצתה לעזור לעולים חדשים, לחלשים ביותר מביניהם.
מרינה סולודקין: בהצעת החוק שלפנינו אנחנו מנסים לעזור לקטיגוריה הכי חלשה בקרב העולים החדשים.
מרינה סולודקין: לכן אני מציעה שנאשר את הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, למרות התנגדות הממשלה, כי לפי דברי נציג האוצר אפשר לראות שהם בכלל לא מבינים שמדברים על אסירי ציון, על אנשים מבוגרים מאוד.
מרינה סולודקין: גם לי לא נוח לשמוע על הרוגי המלכות ואסירי ציון אחרים ולכן אני חושבת שבחקיקה הבאה אנחנו צריכים לכבד אנשים במענק שנתי בלי להתחשב בהכנסותיהם.
מרינה סולודקין: בכל מקרה אנחנו צריכים להתחיל עם החלשים ביותר.
מרינה סולודקין: בלי עזרה של ועדות אחרות, אנחנו לא נוכל לעבור לחוק הבא.
ויקטור בריילובסקי: גם אני לא מרוצה מהחוק הזה וגם אני הייתי מעדיף שזה יהיה באמצעות מענק שלא תלוי במצב הכלכלי של אסירי ציון.
ויקטור בריילובסקי: גם לי יש אינטרס בזה, כי גם אני בעצמי אסיר ציון.
ויקטור בריילובסקי: הייתי בישיבות הוועדה ואני יודע שזה המכסימום שאפשר לעשות, אולי אפילו מעבר למכסימום שאפשר.
ויקטור בריילובסקי: אני מקווה שזה לא החוק האחרון בנושא הזה ובקדנציה הבאה, מי שיהיה חבר כנסת, יוכל להעביר חוק יותר טוב לאסירי ציון.
ויקטור בריילובסקי: כרגע אנחנו צריכים לנסות להעביר את החוק הזה כמו שהוא בקריאה שנייה ובקריאה שלישית ולסגור את העניין.
מיכאל נודלמן: אני מכיר את האנשים בהם מדובר, אני יודע מה הם עשו בברית המועצות לשעבר וכמה הם סבלו מזה שהם עשו מה שהם עשו.
מיכאל נודלמן: הם היו בבתי כלא, מחנות ריכוז וכו'.
מיכאל נודלמן: לכן אני חושב שמגיע להם יותר.
מיכאל נודלמן: הייתי בדיונים לקראת הקריאה הראשונה ואני יודע כמה כוח היינו צריכים להשקיע כדי שהחוק יתקבל בקריאה ראשונה.
מיכאל נודלמן: היום זה הניסוח האופטימלי ואחר כך יכול להיות שיהיו שינויים, אולי הממשלה החדשה תעשה תוכנית למלחמה בעוני והמצב יהיה טוב יותר.
מיכאל נודלמן: כל הממשלות אשמות בזה שהיום 50% הם מתחת לקו העוני.
מיכאל נודלמן: אני מציע להצביע בעד הצעת החוק ולא לקחת בחשבון את התנגדות הממשלה.
מיכאל נודלמן: הממשלה לא צודקת בגישה שלה והכנסת צריכה לפעול בדרך הנכונה.
צבי הנדל: למרות שזה מאוד לא פופולרי, יש דבר אחד שאף ממשלה לא עשתה עד היום, וזה בדיוק הפוך ממה שכולנו מדברים - שאנחנו מצמיחים במדינה דור שני, ולפעמים דור שלישי, לעוני.
צבי הנדל: הנושא כואב ופעם יצטרכו לנער את המערכת.
צבי הנדל: אפשר היה לחסוך הרבה כסף שנזרק סתם ולתת אותו למקומות שבאמת צריך.
מיכאל נודלמן: הממשלות שלנו לא חושבות על הטווח הארוך, אלא רק על שנה אחת.
ברוך גוטמכר: האם האלמנות של אסירים שנפטרו לפני 99' תהיינה זכאיות גם להטבות כמו הנחה בארנונה וכו'?
הלית ברק: לא.
ברוך גוטמכר: אפשר להוסיף את זה?
צבי הנדל: לא, אני לא משנה עכשיו כלום.
משה דגו: אני רוצה לדבר על אסירי ציון יוצאי אתיופיה.
משה דגו: יש לנו תעודות של אסירי ציון, אבל זה לא נותן לנו שום דבר והאנשים לא מקבלים עזרה כמו שצריך.
צבי הנדל: בשביל זה עשינו את החוק.
משה דגו: הארגון שלנו לא מקבל שום תקציבים ואנחנו לא יכולים לפעול.
צבי הנדל: זה דבר אחר.
צבי הנדל: אני לא אומר שזה לא חשוב, אבל זה לא קשור לחוק הזה.
צבי הנדל: בחוק הזה עשינו צעדים משמעותיים למי שממש חלש.
צבי הנדל: זה לא חוק שעוזר לארגונים.
משה דגו: אני מדבר על עזרה לאנשים חלשים.
משה דגו: האנשים האלה סבלו הרבה, אבל הוועדה לא מכירה בהם.
צבי הנדל: לא מכירים בהם כאסירי ציון?
משה דגו: מכירים בנו כאסירי ציון, אבל לא כארגון.
משה דגו: מעבר לתעודה אנחנו לא מקבלים שום דבר.
צבי הנדל: החוק בא לטפל באנשים הכי חלשים מבין אסירי ציון.
משה דגו: יש אנשים שנעלמו בסודן או נפגעו בבתי סוהר ויש להם גם ילדים.
משה דגו: איך הוועדה יכולה לעזור לאנשים כאלה או לילדים שלהם?
אורה יוגב: כנראה שיש בעיה עם אסירי ציון שנעלמו בסודן או באתיופיה ויש להם כאן ילדים ואין להם שום טיפול.
אורה יוגב: הם יכולים להגיש תביעה לרשות המאשרת להיות מוכרים כאסירי ציון.
צבי הנדל: מר גוטמכר הציע את ה' תמוז כיום אסירי ציון.
צבי הנדל: אם כל הנוכחים מסכימים לזה, אני מבקש מהיועצת המשפטית לבדוק אם אין בעיה עם התאריך הזה.
צבי הנדל: אם אין בעיה עם זה, אנחנו נסכים לכך.
הלית ברק: אני אבדוק את זה עם ועדת שרים לענייני טכסים וסמלים.
צבי הנדל: אני מבקש את אישור חברי הכנסת להעלות את ההצעה כמו שהיא לקריאה שנייה וקריאה שלישית.
צבי הנדל: בעד – הרוב
הלית ברק: הוועדה צריכה להחליט על תחילת החוק.
צבי הנדל: תחילת החוק שלושה חודשים מיום הפרסום ברשומות.
צבי הנדל: אנחנו כינסנו את הישיבה הזאת בעקבות פניות של עולים ובעקבות הערתה החשובה של חברת-הכנסת מרינה סולודקין, שכולנו מדברים על מלחמת עיראק הממשמשת ובאה, או לא באה.
צבי הנדל: הרבה אינפורמציות מסתובבות ותחושת האי-ודאות בקרב דוברי שפות זרות, בעיקר האוכלוסייה דוברת רוסית שהיא המאסה הגדולה של עולים חדשים ברוכים, נמצאת בתחושה יותר קשה מהאוכלוסייה הממוצעת, מפני שהם לא יודעים הרבה.
צבי הנדל: אנחנו רוצים לבחון קצת איך נערכים כל הגורמים שנותנים מידע, גם בשפות זרות בכלי התקשורת האלקטרוניים ובתקשורת הכתובה, איך המידע יזרום, לא רק אם וכאשר תפרוץ מלחמה, אלא עוד הרבה לפני כן, כי אין טעם שאנשים יהיו לחוצים ללא צורך זמן רב לפני כן.
צבי הנדל: אני מציע שחברת-הכנסת סולודקין תפתח.
מרינה סולודקין: קודם-כל אני מאד מודה ליושב-ראש ועדת העלייה והקליטה שזימן את הוועדה לישיבה בנושא כל-כך חשוב - מוכנות העורף בכלל ומוכנות העולים החדשים לסכסוך ודאי עם עיראק.
מרינה סולודקין: אני מקבלת הרבה פניות, גם בכתב וגם בטלפון.
מרינה סולודקין: לפעמים יש גלים של פאניקה בקרב ציבור העולים, ואני מבינה מהפונים שזה ציבור מאד-מאד מבוגר, שבזיכרון שלו יש גם מה שהיה בברית-המועצות לפני מלחמת העולם השנייה ואחריה.
מרינה סולודקין: הבאתי לכאן מכתב אחד של אישה מנצרת עלית, שהוא מאד אופייני לתחושות ולרגשות של האנשים.
מרינה סולודקין: אישה בת קרוב ל-70 כותבת:
מרינה סולודקין: קשה לי מאד לקרוא בעיתונות הרוסית כותרות מסוג זה: חיפה – עיר שלא תהיה אחרי ההתקפה.
מרינה סולודקין: היא גם אומרת שבנצרת עלית, שם היא גרה עם כל משפחתה בדירת "עמידר" ויש לה, ברוך השם, משפחה גדולה, ילדים ונכדים, אין חדר ביטחון.
מרינה סולודקין: דבר שני, הם בכלל לא יודעים איפה יש בנצרת מקלטים ולאיזה מקלטים הם צריכים לפנות.
מרינה סולודקין: היא הוסיפה שהיא זוכרת שלפני מלחמת העולם השנייה היו אימונים ותרגילים לאוכלוסייה האזרחית למקרה של התקפת גזים רעילים וכיוצא באלה.
מרינה סולודקין: דבר נוסף, אין לה חומר הסברה כתוב בשפה שהיא מבינה, מה לעשות בזמן מלחמה.
מרינה סולודקין: אני גרה אשקלון ובחודשיים האחרונים קיבלתי פניות רבות בנושא חלוקת מסכות גז.
מרינה סולודקין: אני אפילו פניתי לפיקוד העורף בענין סגירת תחנות החלוקה גם באשקלון וגם בקרית-גת.
מרינה סולודקין: כאן אני צריכה להודות לאנשי פיקוד העורף שלפני שבוע פתחו את תחנות החלוקה ועכשיו אני לא מקבלת פניות בנושאים אלה.
צבי הנדל: רשות הדיבור לאלוף-משנה עוזי בוכבינדר, בבקשה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: לפני שאסקור את הפעילויות שאנחנו עושים בעיקר עם המשרד לקליטת עלייה, הייתי מבקש קודם לדבר על מדיניות המיגון או מה שקורה היום.
אל"מ עוזי בוכבינדר: מדיניות המיגון במדינת ישראל היום אומרת שאם וכאשר תישמע צפירה – וזה לא מה שהולך לקרות, חלילה, מחר, ואני מדגיש את זה – אז יהיה בעצם מרחב מוגן, ואני רוצה לומר מה זה מרחב מוגן.
אל"מ עוזי בוכבינדר: מדינת ישראל אחרי מלחמת המפרץ למדה שיש צורך לשנות את המיגון, מאחר שהמיגון שניתן עד אז לא לקח בחשבון את האיומים שהתגלו כאיומים פוטנציאליים בימי מלחמת המפרץ, ולמעשה התחילו לבנות את המרחבים המוגנים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: זה לא רק ממ"ד, זה מרחבים מוגנים, מאחר שהם קיימים בבתי-ספר ובבתי חולים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: העיקרון של מרחב מוגן הוא שאפשר לגשת אליו מאד מהר.
אל"מ עוזי בוכבינדר: הוא חדר בתוך הבית או במקום העבודה, אפשר לגשת ולהיות מוגנים תוך זמן מאד קצר, כאשר יש התרעה לטילים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: מדיניות המיגון אומרת שהעדיפות היא קודם-כל למרחבים המוגנים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אני רוצה להדגיש את הענין הזה וזה שוני מהותי ממלחמת המפרץ.
אל"מ עוזי בוכבינדר: במלחמת המפרץ לא היה פתרון כזה של מרחבים מוגנים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: למעשה המרחבים המוגנים היום מכסים בממוצע 30% מהמדינה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: זה קורה מאחר שאנשים קונים בתים שנבנו בעשר השנים האחרונות שיש בהם ממ"ד, דבר שמבחינתנו הוא הפתרון האופטימלי.
אל"מ עוזי בוכבינדר: לאחר מכן יש הנושא של מקלט, אם הוא זמין.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כלומר, שאפשר לגשת אליו במהירות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אם אני בקומה ראשונה ויש לי מקלט קרוב לבית, שתוך שלוש דקות אני יכול להגיע אליו עם המשפחה, זה טוב, אין בעיה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: המקלטים נועדו גם להיות אטומים ורק צריך לדאוג שהם יהיו מוחזקים בצורה טובה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: המקלטים הציבוריים הם באחריות הרשויות המקומיות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: המקלטים הפרטיים, או המשותפים, הם באחריות הפרט, ועד הבית.
מרינה סולודקין: האישה הזקנה מנצרת עלית שפנתה אלי, צריכה לפנות לעירייה כדי לדעת לאיזה מקלט היא צריכה לגשת?
אל"מ עוזי בוכבינדר: כן, היא צריכה לפנות לביטחון בעירייה ושם יגידו לה איזה מקלט קרוב אליה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אם המקלט הזה אכן קרוב אליה, זה מה שאנחנו ממליצים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: יש פתרון שלישי.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בכל זאת, חלק לא קטן מתושבי המדינה יישב בחדרים אטומים, כמו שזה קרה במלחמת המפרץ.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אני רוצה להדגיש שהחדר האטום ביחד עם המסכה נותן פתרון מיגון מצוין.
אל"מ עוזי בוכבינדר: המסכה היא מהטובות בעולם.
אל"מ עוזי בוכבינדר: יש מדריך ברוסית, באמהרית ובאנגלית, שבו מסבירים כיצד להשתמש במסכה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: שימוש נכון במסכה יבטיח מקדם מיגון טוב מאד.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כלומר, אי-היפגעות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בנוסף לחדר האטום זה נותן עוד מקדם ביטחון ולכן החדר האטום הוא בהחלט חשוב.
אל"מ עוזי בוכבינדר: זה מבחינת מדיניות המיגון: מרחב מוגן, מקלט, אם הוא זמין, או החדר האטום כברירת מחדל, וזה בהחלט יקרה דווקא בבניינים הוותיקים יותר .
אל"מ עוזי בוכבינדר: היום לא צריך להכין חדרים אטומים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: פיקוד העורף, בשיתוף-פעולה עם המשרד לקליטת עלייה נערך לתת מענה הסברתי.
אל"מ עוזי בוכבינדר: עם זאת, צריך לקחת בחשבון שהיום נהיה עסוקים עם הצרות שלנו ובבוא הזמן נודיע לאזרחים כיצד להיערך.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אם בכל זאת רוצים מידע, זה ישנו בדפי זהב, באינטרנט, לפיקוד העורף יש מרכז מידע, שם אפשר לקבל מידע נוסף.
אל"מ עוזי בוכבינדר: לכן אני מדגיש את זה שאין צורך היום להכין חדרים אטומים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בנושא פינוי אני ממליץ על פינוי מראש.
אל"מ עוזי בוכבינדר: צריך להיות ערוכים על-פי מה שאנחנו ממליצים, ואנחנו יודעים שאנחנו ממליצים לאזרח המלצות בהחלט סבירות ולא מעבר לכך.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אין שום מחסור במסכות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כפי שחברת-הכנסת סולודקין אמרה נפתחה שם תחנה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אבל אין בעיה, אם לא שם, אפשר להתקשר למרכז מידע, לבדוק איפה יש תחנה לרענון מסכות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו פתוחים ומחכים לאנשים, כמו בכל השנה.
מרינה סולודקין: הפנייה של האוכלוסייה שלנו למרכז מידע, גם בערים אחרות, כדי לקבל מסכות היא מאד בעייתית, גם בגלל הגיל וגם בגלל קשיי שפה, וגם להגיע לעיר אחרת.
אורלי וילנאי: במרכז המידע שלכם אין דוברי רוסית, עד כמה שידוע לי.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כרגע לא.
אל"מ עוזי בוכבינדר: רק בזמן חירום אנחנו מתחברים ואז יהיו שם גם דוברי רוסית.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אבל יש לנו דרכים אחרות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: לדוגמה, פאקס.
אל"מ עוזי בוכבינדר: זה מבחינת הראייה הכללית.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אם יש שאלות, אני מוכן לענות.
צבי הנדל: הסברת לנו מה הם תנאי המיגון המומלצים ברמות השונות.
צבי הנדל: אני הבנתי, וכך גם כל הנוכחים.
צבי הנדל: אני לא מוטרד לגבי התושבים הוותיקים דוברי העברית הרהוטה ברמת השכלה גבוהה.
צבי הנדל: הם קוראים עיתונים, יש להם אינטרנט, פאקס וכו'.
צבי הנדל: אבל עדיין יש תושבים רבים שאין להם את כל אמצעי התקשורת המשוכללים האלה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: נכון, אני ציינתי קודם את הדברים הכלליים ואני יורד לפרטים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: ראשית, בשיתוף עם המשרד לקליטת עלייה אנחנו קיימנו כנס של נציגי ארגוני העולים, שמבחינתנו מהווים מוקד להעברת אינפורמציה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: במחוזות פיקוד העורף יש לנו מדריכי אוכלוסייה לשעת חירום.
אל"מ עוזי בוכבינדר: ניתנה להם הדרכה והם מבצעים הדרכות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אלפי עולים חדשים כבר קיבלו הדרכה במרכזי הקליטה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בתחום ההדרכה אני אציין עוד מספר נושאים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: קיימת הדרכה למרכזי קליטה, כפי שאמרתי, באולפנים ובהוסטלים ובדיור מוגן, שם נמצאים החיילים שלנו ונותנים את ההדרכה, כאשר הם יודעים שיש מגבלה של שפה ואנחנו משתדלים להתגבר על המגבלה הזאת.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו מבצעים הדרכה בבתי אבות, לשם מגיעים גם הרבה עולים חדשים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: יש לנו גם בשיתוף פעולה עם היחידה להכוונת מבוגרים במשרד החינוך אוגדן למושגים בתחום התגוננות אזרחית, וזאת כדי שתהיה לנו שפה משותפת.
צבי הנדל: באלו שפות האוגדן?
אל"מ עוזי בוכבינדר: יש לי פה דוגמה ברוסית, אבל אני יודע שזה נעשה גם בשפות אנגלית, ערבית וספרדית.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אין לנו הדרכה בכל השפות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אני מקווה שגם נצליח להגיע לשאר השפות בזמן הקרוב.
אל"מ עוזי בוכבינדר: לגבי אולפנים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כל האולפנים קיבלו קלטות הסברה, כולל מערך להבנת הנצפה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: הקלטות האלה מסבירות כיצד להתגונן, כיצד להשתמש במסכות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו משלבים בקו הפתוח לעולים חדשים, בשיתוף-פעולה עם המשרד לקליטת העלייה, הכשרת מוקדנים למשרד לקליטת העלייה כדי שיתחברו אלינו בשעת חירום ואז נוכל לתת אינפורמציה גם בשפות השונות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בנוסף לכך קיים שיתוף-פעולה בנושא של מתנדבים מתורגמנים, שמסייעים לנו גם במרכז מידע כמומחים וגם כמתן סיוע.
אל"מ עוזי בוכבינדר: סיכמנו עם התאחדות עולי אתיופיה לבצע השתלמויות למדריכי אוכלוסייה ולאחרונה גם היה מפגש עם הנציגים הבכירים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בתחום ההסברה קיימים אגרות וסרטי הדרכה והסברה בשפה רוסית, אנגלית ואמהרית וכרגע אנחנו עובדים על ספרדית.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בצרפתית אין.
צבי הנדל: מה עושים עם סרטי ההדרכה האלה?
אל"מ עוזי בוכבינדר: בסרט יש הדרכה לאוכלוסייה לשעת חירום, לכשתגיע שעת חירום.
אל"מ עוזי בוכבינדר: היום כבר מראים את הסרט באולפני א' בכל הארץ.
אל"מ עוזי בוכבינדר: דברים סופיים, כמו גלויות זימונים לתחנות לחלוקת מסכות מגן.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בשיתוף פעולה מצוין שיש לנו עם המשרד לקליטת העלייה הן למעשה תורגמו לשפות השונות והן נשלחות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: יש לנו עוד אתר אינטרנט באנגלית, שלא מסייע לדוברי רוסית, כי אמרנו שלא לכולם יש אינטרנט, אבל זה עוד אמצעי.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כפי שאמרתי, גם בוצעו אלפי הדרכות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: היינו רוצים לעשות הרבה יותר, אבל צריך לזכור שהעולים החדשים מבחינתנו הם מאד חשובים, ועובדה שנעשית פה פעילות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אני מאמין שחלק מהפעילות לא ידוע לכולם אבל בהחלט נעשית פה פעילות בשיתוף פעולה מצוין עם המשרד לקליטת העלייה ועם ארגוני העולים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כפי שאמרתי, היתה לנו פגישה טובה מאד עם ארגון עולי אתיופיה, ארגון עולי דרום אמריקה, ואנחנו מנסים, עם כל גוף שרק ניתן, לרדת למטה ולהסתייע בהם כדי לתת את ההסברה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: הרעיון המרכזי בסופו של דבר הוא – א.
אל"מ עוזי בוכבינדר: לא לשים בצד את הרשויות.
אל"מ עוזי בוכבינדר: בסוף אנחנו יכולים להעביר ומעבירים את האינפורמציה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: חשוב שהיא תעבור למטה בצורת מניפה.
אל"מ עוזי בוכבינדר: כלומר, תעבור למטה גם באמצעות הרשויות, הארגונים, וברור שבסוף להגיע לכל עולה ועולה זה אפשרי רק אם יש גופים תומכים נוספים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו לא נוכל בכוחות עצמנו להגיע לכל הגופים.
אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו עושים את הפעילות של ההיערכות, כנסים, הסברות, וזה צריך לרדת למטה, ונדמה לי שבענין הזה התקדמנו כברת דרך.
צבי הנדל: תודה בשלב זה.
צבי הנדל: יש לי הערות, אבל אני אשאיר אותן לסוף.
צבי מעיין: בהמשך לשאלה הראשונה איך מתארגנים, אני רוצה לציין שאנחנו פועלים בשלושה מישורים.
צבי מעיין: א.
צבי מעיין: אנחנו מאגדים 26 סניפים מקצרין בצפון ועד אילת, ובעזרתם של פיקוד העורף ומרכזי הקליטה ביצענו הדרכות בכל הסניפים ובמרכזי הקליטה.
צבי מעיין: יש מקומות שבהם נתנו הדרכה יותר מפעם אחת, אם ביקשו זאת.
צבי מעיין: ב.
צבי מעיין: קיבלנו מפיקוד העורף חוברת עם שאלות ותשובות בעברית, ובעזרת מתנדבים אנחנו מתרגמים אותן.
צבי מעיין: ג.
צבי מעיין: תחום נוסף שאנחנו לא מצליחים להתגבר עליו הוא שידורים ברדיו ובטלוויזיה.
צבי מעיין: עד סוף השנה יגיעו כ-8,000 עולים מדרום אמריקה, בעיקר מארגנטינה.
צבי הנדל: זה 1,500 יותר ממה שאני יודע, אבל אני שמח לשמוע זאת.
צבי מעיין: מעכשיו עד סוף דצמבר יגיעו 1,300 עולים.
צבי מעיין: הענין הוא שאנחנו צריכים להתארגן.
צבי מעיין: למשל, אני רכז קליטה בהתאחדות עולי אמריקה הלטינית בישראל ואני מקבל עשרות פניות של אנשים ששואלים למה אין לנו ברדיו ובטלוויזיה שידורים בענין הזה בספרדית.
צבי מעיין: הוצאנו מכתבים, ואם יש שידורים כאלה, נשמח.
צבי מעיין: בינתיים אני כן יודע, מדברים שאמר לי אל"מ בוכבינדר, שערוץ 33 וערוץ 1 מתאחדים.
נועם יפה: אחרי התלבטויות ובעקבות הפגישה עם המשנה למנכ"ל משרד הקליטה הנטייה היום היא שבזמן חירום, כאשר השידורים ייצאו מהאולפן המיוחד המוגן, בנוסף לעברית אנחנו נשדר בערבית, אנגלית, ספרדית, רוסית ואמהרית.
נועם יפה: זאת אומרת שאנחנו לקחנו בחשבון את התגברות גל העלייה מדרום אמריקה, וספרדית תהיה אחת מן השפות המעטות – יש הרבה בקשות להרבה שפות, כולל לעובדים זרים, שאנחנו לא יכולים לתת מענה חיובי לכולם, אבל ספרדית תהיה אחת השפות אשר תשודר מן האולפן המיוחד.
אינה שיחטוביץ': אולי אפשר לקבל חוברת ברוסית טובה וברורה, כי מה שיש לנו עד היום זה ברוסית מאד יחסית.
אינה שיחטוביץ': האנשים שכתבו את החוברת עלו ארצה לפני הרבה שנים, והילדים בבתי-ספר או אנשים זקנים שנמצאים בארץ לא הרבה זמן לא יכולים להבין מה כתוב בחוברת.
אינה שיחטוביץ': זאת בעיה נוספת.
אינה שיחטוביץ': אם אפשר לשפר את זה זה יהיה טוב מאד.
אינה שיחטוביץ': בנוסף לכך, כפי שנאמר פה וזה נכון, שבכל גוף צריך להיות פקיד שמדבר ומבין רוסית טובה.
אורלי וילנאי: אני כאן כנציגת רשות השידור, לא כדי לסקר את הישיבה.
אורלי וילנאי: לקראת המלחמה, אם תהיה, יש לנו שני כובעים: 1.
אורלי וילנאי: של עיתונאים שאמורים לחשוף דברים שלא הוכנו עדיין.
אורלי וילנאי: 2.
אורלי וילנאי: לנסות להעביר, כמובן, דווקא כרשות ממלכתית, את האינפורמציה בצורה הטובה ביותר.
אורלי וילנאי: אני רוצה לספר לכם משהו שקרה אחרי מלחמת המפרץ ב-1991.
אורלי וילנאי: כמה חודשים לאחר מכן הגיע יום הזיכרון לשואה.
אורלי וילנאי: נשמעה צפירה, עמדתי בחלון וראיתי עולה חדשה רצה ברחוב עם מסכה וצועקת: בומבה, בומבה, כי היא היתה משוכנעת שהצפירה היא אזעקה.
אורלי וילנאי: זה ממחיש בצורה הטובה ביותר איך היעדר מידע בסיסי הופך להיסטריה מאד-מאד גדולה, ואת הדבר הזה צריך למנוע עכשיו.
אורלי וילנאי: כמו שאמר אל"מ בוכבינדר, פיקוד העורף עושה, לא מספיק, כי הוא לא יכול להספיק, ולכן לארגונים כמו סל"ע ואחרים יש חשיבות מאד-מאד גדולה, וגם לנו.
אורלי וילנאי: בענין הזה אני רוצה לשמוע מכם.
אורלי וילנאי: עד עכשיו ניתנה הדרכה ל-4,000 עולים, שזה יפה יחסית למה שהיה לפני כן, ויש עוד הרבה עבודה.
אורלי וילנאי: אין מוקדנים ברוסית, עדיין אין חוברות ברוסית.
אורלי וילנאי: שאלתי היא, איפה אתם רואים את התפקיד שלנו אם באמת עכשיו זה זמן לעשות כתבות הסברה?
אורלי וילנאי: אם חיפה לא תהיה זה לא הסבר טוב, אבל שיסבירו מה בדיוק יקרה בשעת חירום, או שזה דבר שילחיץ את האוכלוסייה.
אורלי וילנאי: אם נעשה כתבות כאלה, אותם ארגונים יכולים לקחת אותן ולתרגל אותן ברוסית ולהציג אותן בפורומים שונים.
אורלי וילנאי: זאת אומרת, אני כל הזמן נלחמת עם פיקוד העורף שיתנו לנו אישור להיכנס ולסקר דברים שמתרחשים עכשיו, והם אומרים: לא, זה מלחיץ.
אורלי וילנאי: אל תראי לאוכלוסייה סקאדים ישנים כי זה נורא ידאיג אותם עכשיו.
אורלי וילנאי: השאלה אם אתם שותפים לדעה הזאת או שאתם חושבים שבשגרה, לקראת חירום יש מקום לעשות דברים קצת יותר מיוחדים.
אורלי וילנאי: אם יש לכם שאלות לגבי ההיערכות שלנו לשעת חירום, כמו שאמר נועם יפה, אז יש לנו ענין של תרגום לשפת סימנים לאוכלוסייה כבדת שמיעה וחרשים, ויש גם היערכות לשפות שונות.
אורלי וילנאי: דרך אגב, בטלוויזיה אין עדיין שידורים בספרדית.
אורלי וילנאי: יש ברוסית, באמהרית ובאנגלית.
צבי מעיין: יש כוונה לתרגם את הכתבות האלה או שוויתרתם על זה?
אורלי וילנאי: לצערי, אני לא יודעת שזה בכלל עלה ואני מתכוונת להעביר את זה הלאה.
אורלי וילנאי: אני חושבת שבטלוויזיה, מפני שהזמן כל-כך יקר באינפורמציה לשעת חירום, קשה מאד להקדיש את זמן המסך הזה להסבר בעוד שפה.
אורלי וילנאי: לכן בחרו שלוש שפות שיהיו המרכזיות והמובילות, ואני מניחה שהשאר יקבל ביטוי ברדיו.
דבורה גיני-מלכי: מה עם כתוביות?
אורלי וילנאי: כתוביות צריכות להופיע גם בעברית.
אורלי וילנאי: בואי נחשוב איך ייראה המסך אם תוכנה כתוביות בכל השפות, לא יראו כלום.
דבורה גיני-מלכי: אבל אם את עושה כתוביות באנגלית, אי-אפשר לעשות כתוביות בספרדית?
אורלי וילנאי: תחשבי עם כמה שפות תופיעי על המסך.
אורלי וילנאי: את צריכה כתוביות בעברית, כי יש אוכלוסייה כבדת שמיעה שהם לא חרשים והם לא מבינים שפת סימנים והם צריכים לקרוא את הכותרות המרכזיות.
אורלי וילנאי: אז את מניחה רבע מסך או חמישית מסך כתוביות בעברית.
אורלי וילנאי: תוסיפי עוד באנגלית למעלה, אמהרית ורוסית, והמסך נגמר, לא נשאר שם מקום.
אורלי וילנאי: זה לא ריאלי.
נועם יפה: אני רוצה להוסיף על דברי אורלי וילנאי.
נועם יפה: כבר מחודש יולי הרדיו, בשיתוף עם פיקוד העורף, קיימנו מספר תרגילים עם פיקוד העורף, גם ברוסית בשיתוף ערבית, שם נתקלנו בבעיה של מונחים.