GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
4402: אין לנו מצב כזה, אף פעם לא התעסקנו עם מצב כזה.
4402: גם משרד הביטחון רצה וחשב שזה צריך לעבור למשרד אחר וגם המנהלת שטיפלה שם – כדאי שתדע את זה – ועדיין מטפלת בחלק מן האנשים היא מנהלת שבאחריות השב"כ, שהיא מנהלת לטיפול בסייענים.
4402: צריך לזכור את הקונוטציה הזאת, שגם היא גרמה לי אז להחליט: למה הם צריכים להיות מטופלים במנהלת של סייענים?
4402: הם צריכים לקבל טיפול אחר לחלוטין.
4402: בוויכוח הזה בזמנו סגן השר יורי שטרן וגם אני באנו לראש הממשלה וביקשנו ממנו לתמוך בהצעה הזאת להעביר את זה למשרד הקליטה והוא אכן בסופו של דבר הכריע.
4402: אני מוכרח לומר שגם אתה וגם כולנו באותו זמן ראינו את זה כפתרון הנכון.
4402: אני רוצה לענות רגע לאלוף משנה נביה אבו ראפע.
4402: באותו זמן באו אנשים טובים ואמרו שצריך שתהיה היררכיה בין האנשים.
4402: זו לא המצאה שלנו.
4402: אמרו: הטוראי לא צריך לקבל כמו האלוף משנה.
4402: האלוף משנה צריך לקבל יותר מהטוראי.
4402: אני, דרך אגב, באופן אישי, מאד התנגדתי לזה, אבל אמרו: צריך שהם ירגישו יותר טוב.
4402: הם באו ודנו בעניין הזה שעות על גבי שעות.
4402: זו לא היתה החלטה פשוטה.
4402: ואז החלטנו שכדי שיהיה הבדל בין שני הגופים אנחנו נשאיר את הקצינים הבכירים – נדמה לי מדרגת מ"פ, אם אני זוכר נכון – תחת המנפ"ס משרד הביטחון ואת השאר נעביר למשרד הקליטה.
4402: זה היה דיון ואנשים שמומחים לעניין הזה באו והמליצו על העניין הזה ואנחנו קיבלנו את ההמלצה שלהם, למרות שגם ראש הממשלה חשב אחרת.
נביה אבו ראפע: אמרנו: באותו בניין.
נביה אבו ראפע: נהיה באותו בניין, כל אחד חדר אחר.
4402: זה בסדר.
4402: אבל אני רוצה להסביר לך אדוני היושב ראש: באמת, כל הדברים האלה נדונו, נשקלו והתקבלו החלטות.
4402: זה שאולי ההחלטות שגויות בחלקן – אני לא מכיר בחיים בן אדם שקיבל החלטות וכל ההחלטות שלו היו טובות.
4402: אז יכול להיות שצריך לדון מחדש בעניין הזה ולעשות דיון ממצה ולראות אולי נחליט אחרת.
4402: אנחנו צריכים לשתף בדיון הזה גם את משרד הביטחון – משרד הביטחון גם צריך לרצות את הדבר הזה.
4402: זה לא ככה שאני יכול מחר בבוקר להביא אותם.
4402: אבל גם כשהעברנו את זה למשרד הקליטה לא מינינו פקיד ותיק במשרד הקליטה או מישהו מההשלכה הפוליטית.
4402: לקחנו מישהו שמכיר את האנשים, שחי אתם, שמכיר אותם הרבה זמן ושמנו אותו בראש המנהלת הזאת.
4402: לא השגנו איזה אדם שלא יודע או לא מכיר ולא שמע על האנשים האלה או ראה אותם בפעם הראשונה בחייו.
4402: וגם זאת החלטה שהתקבלה ונדמה לי שאפילו – אני לא רוצה להגיד מי בדיוק קשר את כל הקשרים.
4402: מה באמת אנחנו צריכים לתת לחיילי צד"ל בסופו של דבר?
4402: – ואני מסכים, זה לא דומה לשום אוכלוסייה אחרת במדינת ישראל – בסופו של דבר צריכה להיות איזושהי קורלציה בין האזרח הישראלי לבין האזרח הלבנוני שהופך להיות אזרח ישראלי.
4402: צריכה להיות איזה קורלציה.
4402: גם אני אלוף משנה.
4402: תאמין לי – זה רק עולה לי.
4402: זה לא נותן לי אפילו לירה אחת.
נביה אבו ראפע: מפריע לי בכל מקום.
נביה אבו ראפע: באמת.
4402: זה רק עולה לי הדבר הזה.
4402: וכדי להיות אלוף משנה הייתי משרת תשעים ומאה יום בשנה -ויש פה כמה אנשים שהיו אתי - תאמין לי – רק כאבי ראש ושום דבר אחר לא.
צבי הנדל: אבל היה לך כבוד.
4402: תעשה לי טובה.
4402: לעצם העניין – בוא ניקח עכשיו מ"פ ישראלי שמשתחרר.
4402: בכל זאת, היה עשר שנים בצבא.
4402: השתחרר – מקבל את מה שהוא מקבל, הולך הביתה.
4402: לא מקבל גרוש פנסיה, לא מקבל שום הטבה כזאת או אחרת כתוצאה מזה שהוא היה מ"פ בצבא הגנה לישראל - - -
נביה אבו ראפע: אבל הוא משתחרר לבית שלו.
נביה אבו ראפע: הוא משתחרר לכפר שלו.
4402: אני מסכים.
4402: אמרתי שלעזוב בית זאת טרגדיה נוראית.
4402: לכן, צריכה להיות איזו קורלציה בין מה שמקבל האזרח הישראלי בסוף.
4402: כי בסוף אנחנו לא רוצים שהם יהיו פה פליטי צד"ל לנצח.
4402: אנחנו רוצים שהם יהיו אזרחים במדינת ישראל.
4402: ותנו לי לתת לכם המלצה: זו מדינה שלא כל כך רע לחיות בה.
4402: באמת שלא.
4402: סך הכל יש פה חינוך טוב, ילדים גדלים טוב, יש השכלה, אנשים מתקדמים, היי-טק.
4402: עכשיו אנחנו קצת בקשיים, אני מאמין שנצא מהם תוך שבע-שמונה שנים והכל יהיה בסדר.
צבי הנדל: ומי שיתגע
צבי הנדל: גע קצת לפצצות שיבוא אלי לגוש קטיף.
צבי הנדל: יש כל לילה מרגמות, אין בעיה.
4402: לכן, כשעשינו את הדיונים מה אמרנו?
4402: צריך להיות תהליך שבסופו של דבר האנשים האלה יהפכו אזרחים לכל דבר ועניין ולכן אנחנו צריכים לקרב אותם לקראת האפשרות הזאת ואנחנו צריכים ליצור אצלם תמריצים גם של עבודה, גם של חינוך – בהתחלה היו בעיות של חינוך שלאט לאט נפתרות.
4402: היו עוד הרבה בעיות שבסוף לאט לאט הם יפתרו.
4402: שום קבוצה, לא משנה איזו, לא נקלטה במדינת ישראל ביומיים.
4402: לא נקלטה במדינת ישראל ביומיים.
4402: הדברים האלה לוקחים זמן, אבל בסוף יש לנו רמטכ"ל פרסי, מפקד חיל האוויר פרסי, ראש אמ"ן מרוקאי - - -
צבי הנדל: נשיא פרסי.
4402: וחבר כנסת דרוזי ועכשיו הייתי שלושה ימים בטורקיה עם מנכ"ל דרוזי ואלוף דרוזי - בסופו של דבר כולם מגיעים אל המנוחה והנחלה.
4402: צריך הרבה סבלנות.
4402: גם בירידה בשכר הדירה, דרך אגב, אמרנו שאנחנו צריכים לעשות איזושהי התחלה של ירידה מדורגת על מנת שאנשים יתחילו גם לדאוג לעצמם.
4402: אני קצת ביררתי, קצת שומע – יש חבר'ה מסודרים לא רע.
4402: עובדים, אפילו עצמאיים, אפילו מעסיקים קבלני משנה.
4402: אז אולי אין הרבה כאלה, יש מעט, אבל יש כאלה שגם עובדים ומתקיימים ומקיימים את עצמם בכבוד.
4402: זה לא שכל המאה אחוז במצב לא טוב.
4402: אני, א', מציע כך: אנחנו נדון בעניין הזה של משרד הביטחון ונשתף את כל הגורמים בעניין הזה.
4402: עולה פה שאלה שאני פעם ראשונה שומע אותה.
4402: אתה אומר: בן אדם שעובד בצבא הגנה לישראל, מקבל משכורת מצבא הגנה לישראל, מגיעים לו אחוזי פנסיה.
4402: פעם ראשונה שאני שומע את הדבר הזה.
יוסי עקיבא: יש הצעת חוק שהוגשה ב-1.1.01, חתומה על ידי 33 חברי כנסת, כולל - - - וחבר הכנסת הנדל ולא עלתה לדיון אפילו פעם אחת.
יוסי עקיבא: הצעת חוק חיילי צבא דרום לבנון ומשפחותיהם, תגמולים ושיקום.
יוסי לוי: 38 חברי כנסת.
איוב קרא: אנחנו הגשנו את הדבר הזה.
4402: אני לא בקיא בעניין הזה, אני לא יודע.
4402: לגבי הנושא של הכשרה מקצועית ואולפנים אני כבר אומר:
4402: נכון שעשינו אולפנים ולא באתם ומי שבא אני לא יודע מה הוא עשה שם, אני לא מתערב בדברים האלה, אבל ללמוד עברית הוא למד פחות.
4402: אם אתם רוצים אנחנו נפתח אולפנים נוספים.
4402: אין שום בעיה עם העניין הזה.
4402: כל הנושא של ההכשרה המקצועית – תגישו תוכנית ואנחנו נמלא אותה במלואה.
4402: לגבי הנושא של המעמד – אני אבדוק את זה עוד פעם באופן אישי עם שר הפנים.
4402: כותב לי פה האחראי על העניין – אני אדבר גם עם ראש מנהל האוכלוסין - שיש אפשרות גם לתת דרכונים לאנשים עם מעמד של תושב ארעי.
4402: אנחנו נבדוק את העניין הזה ונראה איך לעשות את העניין הזה.
4402: עוד פעם – זו הצעה שעולה בפעם הראשונה.
יורי שטרן: לא, היא היתה גם בפעם הקודמת.
4402: אוקי.
4402: הנושא של שכר דירה.
4402: אנחנו נרכז את גודל הבעיה ונראה במה בעצם מדובר.
צבי הנדל: אחת הטענות היא שאין פה בכלל השלכות רוחב.
4402: זה ברור.
4402: נתמצת אותה, נהפוך אותה למספרים ונראה במה מדובר ונדון עליה מחדש.
4402: אני מבקש שתעשו עבודה מסודרת על העניין הזה כדי לראות על מה באמת אנחנו מדברים, כי אם אנחנו מדברים על זה שכתוצאה מזה חסכנו מאתיים או שלוש מאות אלף שקל למדינת ישראל, זה לא העיקר.
4402: לקחתי אתי גם את מה שכתב הוועד.
4402: לקחתי את הדרישות, אנחנו נדון בהן אצלנו.
4402: אני רוצה באמת בעניין הזה לומר לאנשים: קודם כל, סבלנות היא נורא חשובה.
4402: תאמינו לי, יש לנו אוכלוסיות במדינת ישראל שאנחנו צריכים לטפל בהם, כל יום מוציא מישהו אחר דו"ח ואנחנו צריכים להתייחס לזה ולא חסרות מצוקות במדינת ישראל.
4402: דרך אגב, מהבחינה הזאת נקלטתם פיקס.
4402: באמת, ברמה מאד גבוהה.
צבי הנדל: הוא מתכוון שאתם כבר יודעים לעשות הפגנות ומגיעים לכנסת וכולי.
4402: כן.
4402: מבחינה זאת נקלטתם בצורה טובה.
4402: אני מבקש שתהיה קצת סבלנות, אנחנו נדון בכל הנושאים ונראה במה אנחנו יכולים לטפל יותר ובמה אנחנו צריכים לטפל פחות.
4402: דבר אחרון, אני מוכרח להכות על חטא אחד: בגלל חוסר הזמן, הפעם הראשונה שנפגשתי עם אנשי צד"ל חוץ מאשר בלבנון, היתה בשבוע שעבר.
4402: אנחנו עכשיו נעשה את זה קצת יותר כדי לשמוע את התחושות, אבל חשבתי שאם אני מקבל את התחושות גם מיוסי, גם מאחרים וכולי, אז הם מייצגים אותם מספיק טוב.
4402: אני חושב שהם מייצגים אותם יותר ממספיק טוב, הם מייצגים אותם יותר טוב ממה שהם מייצגים את עצמם ולעניין זה – אנחנו נמשיך לטפל בעניין.
צבי הנדל: לפני שאני מסכם – אני לא רוצה שתצא מפה בהרגשה שלא נתתי לך לדבר.
צבי הנדל: משפט אחד אם אתה רוצה.
האשם נגם: פעם שעברה היינו וביקשנו אותן בקשות לפני שישה חודשים.
האשם נגם: עד היום הבעיה נמשכת.
האשם נגם: אני מבקש מכבודכם שתשבו על השולחן ביחד ותקראו את הבקשות של צד"ל.
האשם נגם: זה הדבר הכי חשוב.
האשם נגם: אנחנו, כמו שאמר נביה, בעלי הכאב.
האשם נגם: כשאתם, תסלח לי, מאחורי השולחן, אתם לא רואים מה יש בבתים.
האשם נגם: אנחנו יודעים ששילמתם הרבה כסף, אבל - - -
צבי הנדל: הבנו.
צבי הנדל: מאה אחוז.
צבי הנדל: תראו, חבר'ה - - - כן?
צבי הנדל: משפט ממש.
יוסי עקיבא: משפט ממש.
יוסי עקיבא: אני יוסי עקיבא ממטה המאבק למען פליטי צד"ל.
צבי הנדל: אה, סליחה.
יוסי עקיבא: ערכנו התארגנות של מספר עשרות יוצאי מערכות הביטחון – שב"כ, מוסד, מודיעין צבאי, משטרה וצה"ל.
יוסי עקיבא: התארגנו בפעם הראשונה ואני רוצה לציין שההתארגנות שלנו היא מתוך בושה.
יוסי עקיבא: מתביישים במצב ובמה שקורה.
יוסי עקיבא: המכנה המשותף של כולנו: כולנו עבדנו בלבנון, כולנו עבדנו עם הלבנונים.
יוסי עקיבא: הדיונים נמשכים, יש פה נתונים, חלק מהנתונים שהוצגו פה, אגב, בצורה רשמית, לא נכונים.
יוסי עקיבא: משרד הקליטה לא נותן לו אלף שקל לחודש.
יוסי עקיבא: הוא נותן לו 550 שקל.
יוסי עקיבא: 450 – תלך למשרד העבודה.
רונן פלוט: מה זה?
רונן פלוט: מאיפה לקחת את זה?
4402: חבר'ה, אתם רוצים להיות מטה מאבק, שיתייחסו אליכם ברצינות, תתייחסו גם אתם ברצינות.
רונן פלוט: תלמד נתונים.
רונן פלוט: על מה אתה מדבר?
יוסי עקיבא: המצב כרגע בשטח: משפחות נמצאות ברחוב.
יוסי עקיבא: משפחות נזרקו מהדירות בגלל חוסר יכולת לשלם שכר דירה.
יוסי עקיבא: למשפחות שלא חותמות אין מה לאכול, יש אזרחים טובים שדואגים להם – עמותות ובתי תמחוי ואנחנו מתביישים במצב הזה שאיש צד"ל במשך 25 שנה צריך לקבל אספקת מזון בצורה כזאת.
איוב קרא: מה אתה מציע?
יוסי עקיבא: מצב נוסף שהוא מאד קריטי בשטח ובולט בשטח – ואני מתפלא שהוא לא עלה כאן – רוב האוכלוסייה – ואני מדבר על מטופלי משרד הקליטה, אני מדבר על החיילים ה"פשוטים" במירכאות – מרגישים שהם נלחצים לחזור ללבנון.
יוסי עקיבא: שכל הפתרונות שנותנים להם פה הם פתרונות ארעיים, בגלל זה כל פעם עוד כמה חודשים ועוד כמה חודשים.
יוסי עקיבא: הפניה שלנו והבקשה שלנו: רוב החבר'ה שחזרו ללבנון, חלק מתוך בושה ועלבון, סובלים ויושבים בכלא.
יוסי עקיבא: אנשים מתו בכלא, משפחות שלהם נפגעות שם.
יוסי עקיבא: רוב האוכלוסייה שנמצאת כאן לא יכולה לחזור ללבנון, אם מישהו יחזור הוא ישלם מחיר - - -
4402: אני מוחה על הדברים האלה בצורה נחרצת.
יוסי עקיבא: אני מעביר תחושות מהשטח.
4402: מי הכריח מישהו לחזור ללבנון?
4402: מה זה הדבר הזה?
יוסי עקיבא: סליחה, אני לא אמרתי מכריח.
יוסי עקיבא: אמרתי: תחושה של האנשים שהמדינה רוצה שהם יחזרו.
4402: אני מאד מצטער.
4402: אין דבר כזה ומה זה המדינה רוצה ומי זה המדינה שרוצה?
4402: תצביע לי על האיש שרוצה שהפליטים יחזרו ללבנון.
4402: תצביע לי עליו.
4402: תגיד לי מי זה.
4402: אל תגיד לי המדינה.
4402: מה זה המדינה?
יוסי עקיבא: אני אתן לך דוגמה.
4402: סליחה, אני שואל אותך: מה זה המדינה?
יוסי עקיבא: אני אתן לך דוגמה של פקיד שעושה - - -
4402: אני לא מדינה, הוא לא מדינה, אף אחד לא מדינה.
4402: תצביע לי על הבן אדם שעושה את הדבר הזה וחבר'ה, תיזהרו עם הדברים האלה.
יוסי עקיבא: אנחנו - - -
4402: אנחנו עוד מעט נגיע למצב – גוש שלום מפרסם שם של טייס באינטרנט, אתה עושה את אותו דבר ותפסיק את הדבר הזה ואם אתה מתבייש, תעשה לי טובה ואל תבוא לפורומים האלה יותר.
4402: בושה וחרפה.
יוסי עקיבא: אני מודה לך על שזה מה שאני מקבל אחרי שלושים שנות שירות.
4402: תסלח לי מאד, שירתתי בדיוק כמוך.
4402: בדיוק כמוך.
4402: אין לך שום זכות עלי ושום זכות להגיד את הדברים האלה.
יוסי לוי: אביגדור, המצב הוא טוב?
4402: לא, אני לא אמרתי את זה.
יוסי לוי: אז זהו.
יוסי לוי: זה כל מה שאמרנו.
4402: אני יכול להביא לך עוד 1500 נושאים שהמצב במדינה לא טוב.
4402: כל המדינה נמצאת עם זבל ברחובות.
4402: זה טוב?
יוסי לוי: אוקי.
יוסי לוי: ההרגשה לא טובה.
יוסי לוי: זה הכל.
4402: אבל להגיד דברים כאלה – באמת – יש גבול לכל דבר.
איוב קרא: לתת הצעות אופרטיביות, זה מה שצריך ולא לדבר ולבקר.
4402: אני מבקש, אל תפנו אל משרד ראש הממשלה, אני גם לא אטפל בבקשות שלכם.
4402: אם זאת ההתנהגות אז לא תשמעו יותר.
4402: פשוט לא תשמעו.
4402: יש גבול לחוצפה במדינה הזאת.
יוסי עקיבא: אני חושב שההתקפה היא לא במקומה.
4402: סליחה, אנחנו מגיעים למצב שאנשים, אזרחים בישראל, מלשינים על טייסים לבית המשפט בהאג ואתם - - - למצב כזה.
יוסי עקיבא: אני מוחה על ההשוואה הזאת.
4402: זה בדיוק אותו דבר.
יוסי עקיבא: - - עד היום ואולי בעל סיווג ביטחוני שהיה גבוה משלך.
יוסי עקיבא: אני מבקש לא לפגוע בי אישית.
יוסי עקיבא: עניינית - - -
4402: אז אל תפגע באף אחד במדינה הזאת - - - יש לך תלונות על מישהו – תצביע עליהם.
4402: על תגיד לי "המדינה".
4402: מה זה "המדינה"?
יוסי עקיבא: אתה לא רוצה לשמוע.
4402: אני גם לא אשמע אותך יותר.
4402: חבל על הזמן שלך, עם כל הכבוד.
יוסי עקיבא: אוקי.
יוסי עקיבא: בגלל זה - - -
צבי הנדל: טוב, אני רוצה שני משפטים.
4402: יוסי פלד דואג פחות לפליטי צד"ל – או לחיילי צד"ל, אני לא אוהב את השם הזה – פחות ממך?
האשם נגם: לדעתי היתה פה אי הבנה.
האשם נגם: הוא אמר שהתחושה.
האשם נגם: הוא לא אמר - - -
4402: עזוב, שלא יגיד את זה.
4402: אם הוא רוצה לדאוג לאנשים האלה זאת לא הדרך.
איוב קרא: נכון.
4402: יש כאן דרך של בן אדם שיודע איך לעשות את הדברים.
יוסי עקיבא: בינתיים מי שדואג לספק להם אוכל כל יום, זה אני.
רונן פלוט: אתה מספק כותרות בעיתונים.
רונן פלוט: כותרות בעיתונים אתה מספק.
רונן פלוט: כותרות בעיתונים.
יוסי עקיבא: מספק אוכל.
איוב קרא: תסכם את הישיבה, אדוני היושב ראש.
צבי הנדל: אתה רוצה עוד משפט להרגעת הרוחות, או לחימום?
צבי הנדל: להרגעה.
נביה אבו ראפע: רבותי, עוד משפט אחד.
נביה אבו ראפע: בשנת 1976 היינו בלבנון בבית ספר החלטנו אני ואחד החלטנו: אני החלטתי ללכת לכיוון צד"ל, הוא החליט ללכת לכיוון - - -.
נביה אבו ראפע: הוא עכשיו שר בממשלת לבנון ואני פה, מבקש מכם לחיות בכבוד.
נביה אבו ראפע: אחרי 24 שנה.
נביה אבו ראפע: אנחנו חצי מהגיל של מדינת ישראל.
נביה אבו ראפע: חצי מהגיל.
נביה אבו ראפע: עבדנו 24 שנה.
נביה אבו ראפע: תחליטו שאנחנו נחיה בכבוד ונחיה כמו שצריך, עד שיגיע הפתרון למזרח התיכון.
צבי הנדל: טוב, א' – תודה לכולם.
צבי הנדל: חבל על התקרית המיותרת.
12957: אני מבין את יצחקי.
12957: אני יודע כמה שעות הוא מקדיש לזה ואחר כך זורקים לו את זה בפרצוף.
צבי הנדל: לא, לא, אבל אני גם מבין את מי שיושב ממול.
צבי הנדל: סף הרגישות הוא גבוה כי ברוך השם – אני לא מהאו"מ ואני לא בא לעשות פשרות ועל מי שצריך לכעוס צריך לכעוס.
צבי הנדל: ההשוואה עם אנשי גוש שלום לא במקומה, ודאי לא עם האנשים האלה.
צבי הנדל: הפוך מזה.
צבי הנדל: מצד שני, דע לך כי ניכרים דברי אמת.
צבי הנדל: בן אדם נותן את נפשו - אין שום בעיה לתפוס אותו בשתיים בלילה במשרד, כאילו עכשיו זה בוקר – נותן את נפשו לדברים החשובים באמת.
צבי הנדל: הרי יש משרדי ממשלה.
צבי הנדל: מה בסוף מגיע לשולחן שלו?
צבי הנדל: מה שלא נפתר, לא אצל זה ולא אצל זה ולא אצל זה ובסוף זה מגיע לראש הממשלה ושם הוא המסננת האחרונה.
צבי הנדל: לכן כואב כשאומרים שיש רצון במדינת ישראל שנותן להם הרגשה שהם יחזרו ללבנון.
צבי הנדל: אתה מבין שתחושה כזאת – מי זה מדינה?
צבי הנדל: מדינה זה אתה, אני, ראש הממשלה.
צבי הנדל: אתה צריך להגיד להם: אין שום סיבה בעולם שמישהו מכם, מאחינו אנשי צד"ל, יחשוב לרגע, רשמי או לא רשמי – אני לא מדבר על חולי נפש.
צבי הנדל: חולי נפש יש בכל מדינה – שמישהו במדינה שלנו רוצה לנווט שתחזרו ללבנון, אלא אם כן אתם תחליטו.
צבי הנדל: כל עוד אתם פה אתם אחינו, אנחנו נפתור את הבעיה.
צבי הנדל: עוד משפט אני רוצה להגיד להאשם.
צבי הנדל: היתה ישיבה קודמת, לא יצאנו וכל תאוותנו בידינו, אבל היתה התקדמות.
צבי הנדל: זאת אומרת: הנתונים שנזרקו פה בחלל האוויר – למה שמונה חודשים וכולי – זה לא שמדברים ולא קורה כלום.
צבי הנדל: נכון שלא קרה אף פעם, מאז קום המדינה – 53 שנה – שהיו לנו אנשי צד"ל.
צבי הנדל: זה קרה בפעם הראשונה.
צבי הנדל: ונכון אמר המנכ"ל: רק מי שלא עושה לא טועה.
צבי הנדל: אז גם אנחנו טועים.
צבי הנדל: אבל אם כולנו נבין שהכוונות של כולם טהורות – עדיין במגבלות של התקציב, במגבלות של החוק וכולי, הכל אפשר, אולי, צריך לשנות – אז הכל ייעשה אחרת.
צבי הנדל: הבקשה שלי היא אכן הסיכום שהיה פה: ישיבה עם הגורמים המתאימים, אחד לאחד, לא במילים גבוהות, שהדבר המרכזי שבה זה משרד הביטחון.
צבי הנדל: נפתור פלונטר אחד לאחד, אפשר להתקדם.
צבי הנדל: גם אם לא נצא וכל תאוותנו בידינו, עם הרוב אפשר לצאת.
צבי הנדל: אני מודה לכבוד השר, לכבוד הרב יוסף הדנה ולכל אלה שהגיעו.
צבי הנדל: לעתים מזומנות אנחנו דנים, מטבע הדברים, בעניינים שקשורים בקליטתם של העולים מאתיופיה, ויש תחומים שונים שבהם אנחנו עוסקים ומנסים לפתור בעיות.
צבי הנדל: התחום שבו אנחנו רוצים לעסוק היום הוא ענייני דת ושירותי דת הנוגעים למשרד הדתות.
צבי הנדל: היו אלי פניות של אנשים שונים שעסקו בענין ושל אנשים שנזקקים לשירותים כמו רישום נישואין.
צבי הנדל: הם ספרו לי איזה תלאות עוברים זוגות צעירים על-מנת להגיע למטרתם הכל-כך בסיסית.
צבי הנדל: ננסה לראות מאין נובעות הבעיות ואיך פותרים אותן.
צבי הנדל: רשות הדיבור לכבוד הרב הדנה שיציג את הבעיה מזווית הראייה שלו.
הרב יוסף הדנה: נהוג אצלנו, בעולם הדתי, לפתוח בכבוד האכסניה.
הרב יוסף הדנה: כבוד היושב-ראש, כבוד השר לענייני דתות, כבוד חברי הכנסת, קהל נכבד.
הרב יוסף הדנה: קודם-כל אני מאד מודה ליושב-ראש הוועדה חבר-הכנסת צבי הנדל שנענה לפנייתי ונתן לנו את הזכות לבוא ולהשמיע וגם לשמוע כיצד ניתן לפתור את בעיות היום-יום של יהודי אתיופיה.
הרב יוסף הדנה: אני מתרכז במיוחד בנושא של שירותי דת.
הרב יוסף הדנה: א.
הרב יוסף הדנה: רישום נישואין.
הרב יוסף הדנה: אני רוצה להדגיש שהבעיה היא לא הלכתית, זו בעיה מנהלית בלבד, והיות ואני עובד בצמוד עם הרבנות הראשית לישראל ויש לי כל הגיבוי והמסמכים, למעשה אין היום שום בעיה לפתוח תיק ולרשום את הזוגות שלנו ולחתן אותם.
הרב יוסף הדנה: אבל בפועל, לצערי הרב, ברוב ערי ישראל לא מתייחסים לזוגות שלנו.
הרב יוסף הדנה: לא רק שלא רושמים אותם ומשיאים אותם, אפילו לא יושבים ומדברים אתם.
הרב יוסף הדנה: אני אומר זאת באחריות מלאה.
הרב יוסף הדנה: אני מכיר היטב את הנושא, חי אותו.
הרב יוסף הדנה: אם לפחות היו מכניסים את הזוג לחדר ומסבירים לו, גם זה היה משהו.
הרב יוסף הדנה: כל זוג שפונה לרבנות המקומית, מקבל תשובה: אנחנו לא מקבלים אתיופים.
הרב יוסף הדנה: היו זוגות שחזרו בבושת פנים.
הרב יוסף הדנה: הם בכו לפניי והרגישו מאד לא נעים.
הרב יוסף הדנה: נכון, צריך לברר ולבדוק את יהדותו של כל זוג שבא להירשם לנישואין, לא משנה מאיזו עדה הוא, כפי שעושים זאת לגבי אחרים.
הרב יוסף הדנה: אם אין כלים, אנחנו נעזור, אנחנו פה.
הרב יוסף הדנה: אבל לומר שבכלל לא מקבלים אותם, אני חושב שזו פגיעה בעדה כולה.
הרב יוסף הדנה: היה אמור להגיע לכאן בחור, קצין בדרגה גבוהה בחיל הים, שהלך לאחת ממועצות הרבנות להירשם והתשובה שהוא קיבל היתה: אתיופים אנחנו לא מקבלים.
הרב יוסף הדנה: בסופו של דבר הבחור הזה הגיע אליי.
הרב יוסף הדנה: אני עזרתי לו והוא התחתן.
הרב יוסף הדנה: אחר-כך אמר לי אותו בחור ממש בכאב לב: אני לא יודע מה המדים האלה אומרים לי.
הרב יוסף הדנה: אני שומע דברים מחרידים.
הרב יוסף הדנה: לעניות דעתי, הענין הזה של המועצות הדתיות וראשיהן, הרבנויות במקום הוא בסמכותו של השר לענייני דתות.
הרב יוסף הדנה: אני חייב לומר שלפני כשנתיים השר קיבל החלטה מאד חשובה לזמן את ראשי המועצות המקומיות, עם הרב האתיופי במקום ולהנחות את ראשי המועצות.
הרב יוסף הדנה: אני דורש לעשות את הדבר הזה.
הרב יוסף הדנה: יש רבנים אתיופים.
הרב יוסף הדנה: אני מדגיש, יש חשיבות רבה לרבנים האתיופים, וזאת מסיבה פשוטה – בגלל השפה, בגלל התרבות, והגישה היא הרבה יותר קלה לרבנים האתיופים בשלב זה מאשר לרבנים אחרים.
צבי הנדל: מה הבעיה עם הרבנים האתיופים?
הרב יוסף הדנה: יש בעיה של תקנים.
הרב יוסף הדנה: ב.
הרב יוסף הדנה: שיתוף הפעולה במקום, אם זה עם ראש המועצה הדתית, אם זה עם הרבנים המקומיים, גרוע מאד.
הרב יוסף הדנה: כמעט שאין שיתוף פעולה.
הרב יוסף הדנה: אולי נותנים לו איזה שהוא חדר ואומרים לו: תעשה שם מה שאתה רוצה.
הרב יוסף הדנה: לעניות דעתי, הרב המקומי יכול לברר, להתעניין, לדעת ולחתום.
הרב יוסף הדנה: גם הרב המקומי והמועצה הדתית אינם מנפיקים תעודות נישואין ולא חותמים על תעודות.
צבי הנדל: את הנקודה הראשונה הבנו והיא פתיחת תיק ורישום נישואין.
צבי הנדל: נקודה שנייה – לגבי הרבנים.
צבי הנדל: אני מבין שיש רבנים יוצאי אתיופיה שמכהנים אבל הם לא מקבלים את מעמדם הראוי בתוך המועצה הדתית.
הרב יוסף הדנה: נכון.
צבי הנדל: ויש חוסר תקנים.
הרב יוסף הדנה: יש צורך גדול שאלה שעובדים בפועל יוכרו כרבנים, לפחות כרב שכונה, עם כל הזכויות שמגיעות להם.
הרב יוסף הדנה: עד כמה שידוע לי היום הם עובדים בלי תקן.
צבי הנדל: אז עם מה הם הולכים למכולת?
צבי הנדל: לא הבנתי.
הרב יוסף הדנה: בזמנו סידרו את זה בדרך-לא-דרך וזהו זה.
הרב יצחק זגייה: זה מינוי מיוחד, בלי תקנים, במשרד הדתות.
הרב יוסף הדנה: בעיה שלישית.
הרב יוסף הדנה: ערים רבות פונות אלי ומבקשות רב אתיופי, ולא מקבלות.
הרב יוסף הדנה: לעומת זאת יש לנו 14 רבנים צעירים חדשים שלמדו והוסמכו בארץ.
הרב יוסף הדנה: צריך לתת להם תקן חדש ואז הם יכולים מחר בבוקר להתחיל לעבוד ולעזור לבני העדה להשתלב בחברה.
הרב יוסף הדנה: אני רואה איזו הצלחה יש במקומות שיש בהם בית כנסת ורב שיש לו גיבוי של המועצה הדתית והוא עובד במועצה הדתית כמו שצריך.
הרב יוסף הדנה: ילדים ומבוגרים רבים באים לבית הכנסת וממש תענוג לראות את זה.
הרב יוסף הדנה: במקום שאין בית כנסת, והרב בקושי מתקבל שם, שם יש בעיות.
הרב יוסף הדנה: לכן, כדי להקל על קליטת בני העדה, דחוף מאד לתת תקנים חדשים לרבנים החדשים.
הרב יוסף הדנה: דבר אחרון.
הרב יוסף הדנה: היום, בפועל, מי שמשתדל לתת מענה בכל הארץ זה המשרד שלי.
הרב יוסף הדנה: כשיש בעיה בנושא של רישום נישואין ארצי כולם מגיעים.
הרב יוסף הדנה: דבר שני, אישורי יהדות.
הרב יוסף הדנה: מי שרוצה אישור יהדות, גם לאלה שרושמים, אני עושה זאת אצלי במשרד.
הרב יוסף הדנה: אני מאד מבקש להסדיר את ענין התקנים של הרבנים כדי שהם יוכלו לשרת את העדה יותר טוב, ושהמועצות הדתיות יקבלו את הזוגות הצעירים וירשמו אותם וישיאו אותם.
הרב יוסף הדנה: זה דבר מאד חשוב לנו.
הרב יוסף הדנה: אני חוזר ואומר, הבעיה אינה הלכתית אלא מנהלית.
צבי הנדל: הועלו שלוש נקודות.
צבי הנדל: פתיחת תיק נישואין במועצות הדתיות, ברבנויות באשר הן.
צבי הנדל: תקן לרבנים קיימים, קייסים שכבר מכהנים, ושילובם של רבנים חדשים, צעירים שהוסמכו בארץ.
צבי הנדל: זה נשמע נורא שהם לא בתקן.
צבי הנדל: הענין של הרב הדנה, שהוא היום הרב הראשי של העדה שאליו מתנקזות כל הבעיות שלא נפתרות.
צבי הנדל: אפשר היה להוריד חצי מהבעיות אם הרבנים במקומותיהם לא היו אומרים לכל יוצא העדה האתיופית שבא להירשם לנישואין: קודם-כל אני לא מטפל אלא קודם היו בודקים, אולי אין בעיה בכלל, אולי רשום בתיק שהכל בסדר, ולא כל דבר צריך להפנות אל הרב הדנה.
צבי הנדל: היום כל דבר מופנה אל הרב הדנה, ואם הבנתי נכון, יש שם מזכירה אבל אין שם עוזרים כפי שמקובל שיהיה לרב עיר, שהיקף הטיפול שלו הרבה-הרבה יותר גדול משל רב עיר ממוצע, שלא כולם נדרשים לעזרתו.
צבי הנדל: לכן, גם מעמדו של הרב הדנה צריך להיות מוסדר.
צבי הנדל: אם מישהו רוצה להוסיף משהו בשלוש הנקודות האלה לפני שנשמע את שר הדתות, בבקשה.
הרב יצחק זגייה: אני רוצה להוסיף על דברי הרב יוסף הדנה וגם על דברי היושב-ראש.
הרב יצחק זגייה: במשרד של הרב הדנה חסר לא רק כוח-אדם.
הרב יצחק זגייה: המשרד עצמו נמצא ביפו, מקום מאד מוזנח, לא לכבודה של העדה.
הרב יצחק זגייה: המקום לא נגיש ולכן אני חושב שאפשר למצוא מקום חלופי, מתאים והולם את כבודה של העדה.
הרב יצחק זגייה: במקום הזה שבו נמצא משרדו של הרב הדנה לא כבודו נפגע אלא כבודה של העדה.
הרב יצחק זגייה: קשה מאד לאתר את המקום.
הרב יצחק זגייה: לא רק צעירים באים לשם כדי לפתוח תיק נישואין או להוציא אישור יהדות.
הרב יצחק זגייה: גם המבוגרים באים לשם כדי לתת עדות ולאמת את יהדותם.
הרב יצחק זגייה: הרב הדנה לא מקבל את העדות של הצעירים אלא אם יבוא אדם מבוגר, אבא או סבא שיעיד מי הוא ומאיזה מקום הוא בא.
הרב יצחק זגייה: כאמור, זה לא לכבודה של היהדות בכלל שהמשרד נמצא במקום מוזנח ביפו.
הרב יצחק זגייה: לגבי התקנים.
הרב יצחק זגייה: הרבנים של יוצאי אתיופיה שלמדו בארץ קיבלו הסמכה מהרבנים הראשיים להיות רבני העדה ולכן 99% מהם קיבלו מינוי מיוחד.
הרב יצחק זגייה: אין להם תקן.
הרב יצחק זגייה: חלק מהם גם לא מקבלים קרן השתלמות במשך שש שנים, או קופת גמל, דבר שכמעט כל עובד שמקבל שכר מינימום זכאי לו.
הרב יצחק זגייה: לא רק שזה לא לכבודה של העדה ושל הרבנים יוצאי אתיופיה, זה לא לכבודה של היהדות ושל דת ישראל.
הרב יצחק זגייה: הם חייבים לקבל את התקן שמגיע להם.
הרב יצחק זגייה: אני אומר לך, אם תבקר בשטח, תראה שאנחנו הרבנים נותנים הרבה יותר שירות לבני העדה שלנו מאשר רבנים מעדות אחרות, מכיוון שהעדה זקוקה לנו אנחנו מנסים לגשר על אלפיים שנות דור ולכן כל אחד מבין מה התפקיד שלנו, בלי לקבל גיבוי מהרבנים המקומיים או מראש המועצה הדתית, ובלי לקבל את כל התנאים, במיוחד תנאי משרד, שכר, כבוד, שאדם ירגיש טוב אחרי כמה שנות לימוד וגם יקבל את השכר המגיע לו, לא בחסד אלא בזכות.
תמר דסטה: אני מתחברת לכל הבעיות שהועלו כאן ואני חושבת שמישהו צריך לתת את הדעת ואת הדין.
תמר דסטה: בעיה אחרת מאד מהותית שלא הועלתה כאן הוא נושא הקבורה שהתפרסם ב"ידיעות אחרונות", ואני רוצה לשמוע תשובות מכבוד השר למה זה קורה ואיפה הבעיה פה.
צבי הנדל: גם אני לא יודע איפה הבעיה.
צבי הנדל: אני דיברתי עם כמה מנציגי העדה ושמעתי חילוקי-דעות לגבי הבעיה, אם יש בכלל, אבל נדבר על זה אחר-כך.
2449: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על שנענית לבקשה לדון בנושא הזה.
2449: אנחנו מקיימים את הפגישה הזאת בוועדת העלייה והקליטה אחרי שנפגשנו עם כבוד שר הדתות לפני שנה, וגם עם מנכ"ל המשרד ועם גורמים נוספים ברבנות הראשית.
צבי הנדל: דרך אגב, מנכ"ל המשרד התנצל שהוא לא בא, כי הוא לא בקו הבריאות.
2449: מחוסר ברירה פנינו אליך לקיים את הדיון הזה.
2449: הפגישה עם כבוד השר היתה מאד טובה, זכינו לאוזן קשבת, ולתומי חשבתי שהבעיה עומדת למצוא את פתרונה בהקדם.
2449: אחר-כך, בפגישה עם מנכ"ל המשרד ועם נציבות שירות המדינה עלו הרבה בעיות ביורוקרטיות וכנראה גם כל הפתרונות בידי השר ובידי משרד הדתות.
2449: הבעיה של בני העדה היא מאד מערכתית וצריך לתת לה מענה אחת ולתמיד.
2449: אנחנו לא יכולים לבוא אל הזוגות הצעירים של הקהילה שרוצים להינשא ולבנות משפחה, לקחת משכנתה, ולהסביר את הביורוקרטיה הישראלית.
2449: מה שמעניין את הזוג הצעיר הוא לקבוע תאריך נישואין ולהינשא.
2449: לא יותר מזה.
2449: כפי שכבוד הרב הדנה אמר, הבעיה היא לא הלכתית.
2449: הבעיה היא כן הלכתית, שהרבנות הראשית מאז ומתמיד יצרה לנו את הבעיה הזאת.
2449: אם הרבנות הראשית היתה מוציאה הנחיות לכל רושמי הנישואין בכל רחבי הארץ לא לפתוח תיק, הבעיה הזאת לא היתה קיימת.
2449: לכן אני חושב שצריך לקרוא לבעיה בשמה.
2449: לשמחתנו, וגם לצערנו, מצאנו מספר קטן של רבני ישראל שמוכנים להשיא את בני הקהילה.
2449: אל נרמה את עצמנו, הפתרון הוא פתרון שולי.