GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי הנדל: אנחנו רוצים, מאחר שאנשים אחים אנחנו, תעזרו לנו ואל תתביישו ואל תפחדו, כי היושר, הצדק, האמת, המוסר היהודי, גם במלחמות הכי קשות, אנחנו שולחים חיילים ומסכנים את חייהם, לא מטילים פצצות על שכם, או על רמאללה או על ג'נין, אלא שולחים חיילים לעבור בית-בית, הם נרצחים, וכל זה כדי שחס-וחלילה לא נרצח אישה אחת שאינה טרוריסטית, או ילד אחד שהוא לא רוצח.
צבי הנדל: לכן החיילים שלנו עושים עבודה קשה, שבעולם לא מבינים אותה.
צבי הנדל: וכך אנחנו צריכים אתכם בעולם, אנחנו צריכים סולידריות של העם היהודי, כי אתם האחים שלנו ואנחנו המדינה שנותנת לכם ביטחון בעולם כולו והעזרה שלכם חשובה.
צבי הנדל: ועזרה לא פחות חשובה, שמי שהגיע לשלב של בשלות ציונית, אנחנו צריכים אותו כאן.
צבי הנדל: מי שיכול לעודד את הסביבה שלו, את החברים, את השכונה, את העיר, העיירה או המדינה, לעלות לארץ.
צבי הנדל: מקומו של העם היהודי בארץ.
צבי הנדל: אני מאחל לכם דיונים פוריים, סיור פורה והצלחה בכל מה שתעשו, ושעיקר העשייה שלכם תהיה ציונית ובעד המדינה.
צבי הנדל: תודה רבה לכולכם.
בן לזר: תודה רבה מר צבי הנדל ולשאר חברי הכנסת.
בן לזר: אורחים חשובים, אני חושב שבשם כולנו אנחנו מאד מודים על האירוח הזה, בשם כל חברי הקונגרס בתוך הכנסת.
בן לזר: כשבבוקר אמרו לי שהולכים לכנסת חשבתי שהולכים לבית הכנסת.
בן לזר: פתאום אומרים לו: לא, לא, הכנסת.
בן לזר: אז התחלתי לחשוב.
בן לזר: שם זה בית הכנסת, פה זה הכנסת, הכל בית אחד גדול.
בן לזר: ובעצם הבית הזה, המשפחה הזאת, שאני חושב שכולנו מרגישים חלק ממנה, לדאבוננו היום היא מפוזרת בעולם.
בן לזר: לפעמים יש משפחה גדולה, האבא והאמא גרים באיזה שהוא מקום, הילדים מפוזרים, אבל הם תמיד חלק ממשפחה.
בן לזר: מה שקורה אצל אחד מהילדים נוגע לכולם.
בן לזר: אנחנו מרגישים את הבעיות, דואגים למצב כששומעים חדשות לא כל-כך טובות, או אפילו רעות ממה שקורה בארץ.
בן לזר: לא רק שזה איכפת לנו, זה כואב לנו.
בן לזר: הכאב הוא בוודאי לא כמו אצל אלה שרואים את זה מול העיניים, אבל אני חושב שהקונגרס הזה שם את מטרתו העיקרית דווקא כסולידריות למצב בארץ.
בן לזר: לא רק סולידריות של מי שמגיע פעם בשנה לבקר אלא סולידריות כזאת שכל יום, כל רגע אנחנו נרגיש חלק מהמצב פה, אנחנו נעשה כל מה שביכולתנו להראות לעולם, כמו שהוזכר קודם, את הצדק האמיתי, את המצב הבלתי ייאמן שבו נמצא היום העם היושב בציון, שלא רק סובל, לא רק הורגים את הנשים שלו, אלא האבסורד הוא כל-כך גדול שאפילו מאשימים אותנו.
בן לזר: אם כבר מזכירים את העיתונות כדאי להזכיר שדווקא בברית-המועצות לשעבר, ברוסיה ובשאר המדינות, היחס לישראל, היחס למצב פה שונה לגמרי ממה שקורה באירופה ובמדינות אחרות.
בן לזר: יש אהדה גדולה, יש תמיכה גדולה, ואנחנו מרגישים את זה אפילו כשיש פגישות עם אנשים בממשל, גנרלים לשעבר.
בן לזר: הבעיה העיקרית, כפי שאנחנו מבינים היום, וזה הוזכר כבר, זו המלחמה בעולם שנקראת מידע.
בן לזר: היום המלחמה עם מטוסים, מלחמה עם חיילים, אין ספק שזה חשוב.
בן לזר: אלה אנשים שמוסרים את נפשם למען ישראל, למען העם היהודי, אבל לא פחות חשובה המלחמה בעיתונות, המלחמה במה שרואים בטלוויזיה, כי לדאבוננו, לדעת הקהל יש היום תפקיד חשוב.
בן לזר: זה בעצם נותן לנו להבין כמה חשוב כל יהודי באשר הוא, כמה חשוב שהוא יבין טוב את המצב וכמה חשובה התמיכה שלו בישראל.
בן לזר: כשנלחמים בנו היום זאת לא רק מלחמה במקום גיאוגרפי.
בן לזר: הם אומרים זאת באופן ברור, שזאת מלחמה בעם היהודי.
בן לזר: אין ספק שהיום זה הזמן הכי חשוב לחזור למקורות שלנו, לחזור למסורת שלנו ולהראות בזה את האחדות של העם היהודי.
בן לזר: זה מראה בעצם נגד מי אנחנו לוחמים.
בן לזר: זו לא רק מלחמה של עוד בקבוק תבערה או עוד פצצה, זו מלחמה שאנשים ששונאים את ישראל מילדותם, מחנכים אותך כך, ומצד שני זה מראה לנו כמה חשוב לנו היום החינוך היהודי, להילחם בחינוך בטרור, חינוך למען שלום, למען אחדות.
צבי הנדל: תודה רבה לרב בן לזר.
צבי הנדל: אני מבקש מחבר-הכנסת אביגדור ליברמן מסיעת "ישראל ביתנו", שהיה שר, ויהיה שר, ואולי יותר מזה, לשאת דברים.
אביגדור ליברמן: (נושא דברים בשפה הרוסית) בוקר טוב,.
אביגדור ליברמן: תודה, צבי.
אביגדור ליברמן: אתה תרשה לי לומר כמה מילים ב"מאמה לושן", אני חושב שככה יהיה פשוט, יותר פשוט.
אביגדור ליברמן: אתה יכול להתחבר לתרגום.
אביגדור ליברמן: שוב בוקר טוב לכולם.
אביגדור ליברמן: לא אחזור שוב על חשיבות העניין, על כך כמה זה חשוב שבאתם דווקא ברגע כזה, על ההתייצבות שלנו - בראש וראשונה מול כלי התקשורת.
אביגדור ליברמן: ברצוני להתעכב על כמה היבטים אחרים של המפגש היום.
אביגדור ליברמן: אם לומר את האמת, אני קצת אובד עצות נוכח הפעילות המוגברת הזאת של קהילת דוברי רוסית בעולם, ושל קהילת היהודים דוברי רוסית בעולם.
אביגדור ליברמן: כבר הפסקתי להבין בדיוק, אילו ארגונים הוקמו ואלו מתכוננים לקום: הפדרציה, הקונגרס הרוסי-יהודי, עוד קונגרס נוסף, העיתונות הרוסית, משלחת גדולה מאד, נציגות של יהודים דוברי רוסית בכנס האחרון של הפדרציה הציונית העולמית, בסוכנות פה בירושלים.
אביגדור ליברמן: כלומר, באמת גל עצום של פעילות יהודית ברחבי העולם ופעילות רוסית-יהודית ברחבי העולם.
אביגדור ליברמן: ותמיד עולה השאלה המתבקשת: לשם מה צריכים את כל זה ומאיזו בחינה כל היוזמות הללו מעניינות?
אביגדור ליברמן: ברצוני להדגיש שני היבטים כאלה, שצריך להבין אותם דווקא מזווית ראיה זו.
אביגדור ליברמן: כל היוזמות הללו צריכות להיבחן דווקא מזווית הראיה הזו.
אביגדור ליברמן: בשבילי, כל היוזמות הללו - או שהן מקובלות, או שהן לא מקובלות.
אביגדור ליברמן: היום אנחנו ניצבים בקו הקדמי של המאבק נגד הטרור הכלל-עולמי.
אביגדור ליברמן: מאחר שלכל האנשים היושבים כאן יש מעין זהות כפולה - מצד אחד, הם קשורים קשר עמוק לכל התהליכים המתרחשים ברוסיה, ומצד שני – לכל התהליכים המתרחשים בישראל, - לכן, את כל היוזמות הללו, את כל הפעולות הללו אני רוצה לראות כחלק מהמאבק המשותף שלנו בברית הטרור העולמית.
אביגדור ליברמן: היום נוצר מצב, שבו ישראל ננטשה במידה רבה על ידי כולם לנהל את המאבק לבדה, או שהיא הוצבה כנגד האיסלאם הפונדמנטליסטי כולו, והיום לא מדובר במאבקה של ישראל נגד הטרור, אלא מדובר בהתנגשות בין שתי תרבויות שבה ישראל מהווה את העמדה הקדמית, או את מוצב החלוץ.
אביגדור ליברמן: ואין צורך לטשטש את זה, אין צורך לנסות ולרכך את הניסוח: מדובר בהתנגשות בין שתי תרבויות.
אביגדור ליברמן: ואם עד היום עדיין לא בוטל גזר-דין מוות שהוצא על סאלמן רושדי בגלל ספרו "פסוקי השטן" ועד היום הוא נאלץ להסתתר בין פאריז לבין אנגליה; אם הרס פסלו של בודהה שהוא באמת שריד מופלא של התרבות האנושית באפגניסטן, עבר ללא מחאה כלשהי מצד מנהיגי ארצות ערב ומצד מנהיגי העולם המוסלמי; ולהפך, אם המכובדים הגדולים ביותר בעולם האיסלאמי, מנהיגי העולם המוסלמי קוראים לג'יהאד נגד ישראל, קוראים להתאבדות, קוראים להפוך לשאהידים...
אביגדור ליברמן: למשל, מדינה מתונה כביכול, כמו מצרים, המופתי הראשי של מצרים יצא בקריאה והסביר, שכל הקרבה עצמית, כל התאבדות ורצח יהודים וישראלים הם מלאכת קודש עבור האיסלאם.
אביגדור ליברמן: כל זה עבר ללא גינוי כלשהו מצד העולם המוסלמי.
אביגדור ליברמן: ברור לחלוטין, שמדובר בעימות בין שתי תרבויות.
אביגדור ליברמן: העולם החופשי חוזר במידה רבה על אותה טעות שהוא כבר עשה פעם בשנות השלושים, כאשר צ'מברליין ודלאדיי החליטו להקריב את צ'כוסלובקיה על מנת לרצות את היטלר, וחשבו שעל ידי כך הם יצילו את העולם.
אביגדור ליברמן: אותו הדבר, פחות או יותר, מתרחש היום.
אביגדור ליברמן: מההיבט הזה למפנה הזה שחל במדיניות הרוסית ישנה חשיבות גדולה מאד לגבינו.
אביגדור ליברמן: מבחינות רבות רוסיה, כמו ישראל, נתקלה היום בפעם הראשונה בשנים האחרונות בתוצאות של בתי ספר למיניהם: בית הספר "ויסטרל" ו"בתי ספר" אחרים, ש"טיפחו", במירכאות, "תנועות לשיחרור לאומי", או במילים פשוטות יותר: אותם "בתי ספר" שעסקו בהכשרת הטרור ברחבי העולם.
אביגדור ליברמן: והיום רוסיה יודעת מה זה טרור, מה זה צ'צניה, ולא במקרה דווקא הלוחמים הצ'צ'נים הפכו לכוח הפעיל ביותר לא רק בתוך רוסיה, אלא גם, נגיד, בתוך אפגניסטן, ב"אל-קאידה".
אביגדור ליברמן: רק לפני שבוע הפקיסטנים תפסו חוליה על גבול פקיסטן ואפגינסטן, שהייתה מורכבת בעיקר מצ'צ'נים.
אביגדור ליברמן: ובכל זאת גם ברוסיה וגם בישראל ישנם כוחות שמנסים שלא לראות את המציאות, שמנסים לברוח מהמציאות, שמנסים לתת איזה שהם הסברים.
אביגדור ליברמן: מבחינות רבות העמדה של רוסיה היום, נגיד כלפי איראן או כלפי עיראק, לחלוטין לא מקובלת עלינו.
אביגדור ליברמן: בדיוק כמו מעין רצון להסביר את הטרור.
אביגדור ליברמן: למשל, אחרי הפיגוע בירושלים - למרבה הצער, היו שני פיגועים קשים בירושלים - אחרי הפיגוע האחרון באוטובוס שנסע משכונת גילה, משרד החוץ הרוסי שיחרר הודעה לעיתונות שבה, מצד, אחד, הוא מגנה כל טרור באשר הוא, ומצד שני – הוא אומר שפעולותיה החד-צדדיות של ישראל כאילו הביאו לגל הטרור הנוכחי.
אביגדור ליברמן: וכדוגמה לפעולות החד-צדדיות הובאה הודגמה של בניית חומת מגן.
אביגדור ליברמן: כאילו לפני שהתחילו, אנחנו... אני אישית גם חושב שזה לא נכון, אף אחד לא צריך את החומה הזאת, עוד לא הייתה חומה שהצליחה לעמוד במבחן הזמן: לא חומת ברלין, ולא קו מנרהיים ולא שום דבר אחר.
אביגדור ליברמן: ואף על פי כן - מה, לפני שהתחילו לבנות את החומה הזו הטרור לא היה קיים?
אביגדור ליברמן: והאם פעולה חד-צדדית כזאת – או כל פעולה חד-צדדית שהיא! - יכולה להצדיק את הטרור?
אביגדור ליברמן: אותו הדבר בדיוק גם אצלנו.
אביגדור ליברמן: מגנים אותי: "קיצוני ימני! אנחנו מחוץ לקוצנסוס!".
אביגדור ליברמן: אבל ערפאת, לעומת זאת, הוא מה שנקרא פרטנר אמיתי.
אביגדור ליברמן: רק אתמול שמעון פרס שוב ניסה להסביר, שערפאת הוא פרטנר לגיטימי.
אביגדור ליברמן: ולכן אלה דברים שלא ניתן לקבל אותם לא ברוסיה ולא בישראל.
אביגדור ליברמן: דווקא היום השתתפותה של הפזורה הרוסית-יהודית בחיים הפוליטיים ברוסיה ובישראל צריכה להיות מכוונת בראש וראשונה לריסון הטרור, לחזרה למינימום של חשיבה רציונלית כלשהי.
אביגדור ליברמן: לצערי, המערב רואה את הרציונל הזה בדיוק מהזווית הזאת.
אביגדור ליברמן: וכאן לכל אחד מאיתנו יש מה לומר, יש מה לעשות, ישנם אנשים שיש להם באמת השפעה רבה.
אביגדור ליברמן: אני בעצמי הופתעתי לראות, עד כמה לנוכחות היהודית היום במוסקבה אכן יש השפעה אפילו בקרמלין.
אביגדור ליברמן: ובפגישות עם האישים הבכירים ביותר במשרד החוץ הרוסי, עושים היום הערכות לגבי העמדה ומתחשבים היום בעמדה של קהילת יהודי רוסיה הן ברוסיה והן מחוצה לה.
אביגדור ליברמן: ולכן לעמדה שלכם, להשפעה שלכם יש חשיבות רבה מאד מאד.
אביגדור ליברמן: הנקודה השניה ששוב אין מה לברוח ממנה, ואי אפשר להתעלם ממנה וחשוב להדגיש אותה.
אביגדור ליברמן: אם תהליך ההתבוללות יימשך כפי שהוא מתרחש היום, בקצב של היום, אזי במהלך דור אחד לא יישאר, למעשה, העם היהודי בפזורה.
אביגדור ליברמן: ולכן החינוך היהודי, החינוך הציוני צריכים להוות אבן יסוד בכל התאגדות יהודית ובכל ארגון יהודי.
אביגדור ליברמן: פה אפשר להתפלמס הרבה, לכן אני אסתפק רק בהערה הזאת.
אביגדור ליברמן: אבל בכל מקרה, זה דבר הכרחי לגבי כל התאגדות בקרב קהילות יהודי רוסיה בחו"ל: אם לא יהיה לה אופי יהודי ואופי ישראלי-ציוני, הרי שלדעתי היא חסרת כל טעם.
אביגדור ליברמן: הנקודה השלישית שהייתי רוצה להדגיש ובכך לסיים, היא – במה אנו יכולים לעזור בחו"ל, במה אנו יכולים, הפזורה היהודית בחו"ל, לעזור לישראל?
אביגדור ליברמן: בראש וראשונה - במעשה האחד והעיקרי: לבוא לכאן, לישראל.
אביגדור ליברמן: ואת דבריי אני תמיד מסיים בדבר אחד: בשנה הבאה ירושלים!
צבי הנדל: תודה רבה לידידי אביגדור ליברמן.
צבי הנדל: אני חייב להגיד לכם שמדי פעם מתקיימים אירועים טכסיים כאלה של קבלת פנים.
צבי הנדל: אף אירוע, עד היום, לא היה שהגיעו אליו כל-כך הרבה חברי כנסת כמו שהגיעו אליכם.
צבי הנדל: כנראה שאוהבים אתכם.
צבי הנדל: בדרך כלל מגיעים שניים – שלושה חברי כנסת ולא קבוצה כל-כך מכובדת.
צבי הנדל: אני אבקש מיושבת-ראש הסיעה "ישראל בעלייה", חברת-הכנסת מרינה סולודקין לומר מספר מלים.
מרינה סולודקין: תודה רבה לך צבי.
מרינה סולודקין: רבותיי היקרים, בני ארצי, חברים למולדת ההיסטורית וקולגות! אנו שמחים מאד יחד לברך אתכם בכנסת ישראל.
מרינה סולודקין: שימו לב, כמה נציגים יש לנו של קהילת יהודי רוסיה - ועוד לא כולם יושבים פה! עוד כמה יושבים במשרדים הממשלתיים, והשר שרנסקי - סגן ראש הממשלה, ויורי אדלשטיין - שר, שהיום הוא נמצא בישיבת ראש הממשלה לענייני ביטחון.
מרינה סולודקין: אתמול אדלשטיין הגיע ממוסקבה ויש לו עניינים דחופים במשרד הקליטה שהוא אחד המשרדים החמים ביותר.
מרינה סולודקין: אני וכולנו מאד שמחים שיש קונגרס של יהודים דוברי רוסית, משום שיש לנו אידיאולוגיה.
מרינה סולודקין: לנו, ליהודי רוסיה, יש מאחורינו היסטוריה כזאת, מנטליות כזאת, תהליך כזה של התנגדות לטוטליטריזם, לאפליה על רקע לאומי ולכל היתר, שהניסיון שלנו, לדעתי, הוא לא יסולא בפז.
מרינה סולודקין: אני לא מאמינה בדמוקרטיה ללא נציגות, ואני לא מאמינה בדמוקרטיה ללא קול עצמאי.
מרינה סולודקין: לכן הרשו לי שוב להודות לכם שיש לנו עכשיו קונגרס של יהודים דוברי רוסית, הקול העצמאי.
מרינה סולודקין: הנקודה השניה שאי רוצה לומר לכם.
מרינה סולודקין: היום מדברים פה הרבה על ביטחון.
מרינה סולודקין: אחת המשימות שמאחדת אותנו - זה לא רק הדם היהודי, אלא הבטחת בטחונה של המדינה היהודית היחידה בעולם, בכל האמצעים האפשריים.
מרינה סולודקין: יושב ראש המפלגה שלי, נתן שרנסקי, מקיים בזמן האחרון פעילות דיפלומטית נרחבת.
מרינה סולודקין: וזה מאד עוזר לנו שיש לו חברים נאמנים וטובים, חברים אמיתיים ברוסיה, באוקראינה, בקזחסטן, בארצות הברית.
מרינה סולודקין: אתם יודעים שמה שעומד מאחורי נאומו של בוש זה לא רק המצב – מאחוריו ישנה עוד עבודה עצומה שכולנו ביצענו כאן בכנסת ישראל, ונתן שרנסקי בהתייעצויות האחרונות שלו עם צ'ייני, כאשר, למעשה, נקבעו הנקודות בנאומו של בוש; אנחנו עומדים על כך, שעם הרשות הפלשתינית כפי שהיא היום, ועם ערפאת לא יכול להיות שום תהליך שלום.
מרינה סולודקין: וטוב מאד שארצות הברית גם פנתה לכיוון הזה, וזאת בין היתר בהשפעת הקול העצמאי, המתון מבחינה פוליטית והנבון של יהדות רוסיה.
מרינה סולודקין: כעת אזכיר עוד נקודה.
מרינה סולודקין: אנחנו נלחמים כאן ביחד בשבילנו.
מרינה סולודקין: בשבילכם, הנמצאים ברוסיה ובפזורות אחרות, בשביל הזכות שלכם לחזור לישראל.
מרינה סולודקין: למרבה הצער, שוב החלו אצלנו מלחמות בעלות חשיבות מקומית, אך גם בעלות השלכות כלל-עולמיות: מלחמות סביב חוק השבות.
מרינה סולודקין: רק בשבוע שעבר שר הפנים ומספר חברי כנסת ניסו שוב לשנות את חוק השבות.
מרינה סולודקין: נכון לעכשיו זה התיקון בנוגע לנכדים, אבל אני רוצה לומר לכם, שחוק השבות מופר עכשיו בישראל גם במה שנוגע לסעיף של "בנים שאחד מהוריהם הוא יהודי".
מרינה סולודקין: הזכות הזאת חדלה להיות זכות אוטומטית.
מרינה סולודקין: אלי ישי, שר הפנים, מפר את הזכות הזאת.
מרינה סולודקין: יש לי כמה תיקים, ביניהם של משפחת ויינבוים מפסקוב, שבה שני בנים בני ארבע עשרה ושתים עשרה, שאמא שלהם רוסיה, וכל המשפחה שלהם פה, לא יכולים לבוא לישראל.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזאת שערוריה ואני רואה בכך עניין משותף שלנו, לחתור ביחד איתכם לכך שחוק השבות יישאר במתכונתו הנוכחית.
מרינה סולודקין: רבותיי! אני מודה לכם.
מרינה סולודקין: אנו שמחים מאד לראות אתכם ואנחנו לשירותכם.
צבי הנדל: תודה רבה לחברת-הכנסת מרינה סולודקין.
יאן פריברובסקי: (שואל ברוסית) אנחנו בארץ מצפים בקוצר רוח להופעתו של הערוץ דובר רוסית.
יאן פריברובסקי: תאריך עלייתו לאוויר נקבע לעשרים וחמישה ביוני.
יאן פריברובסקי: איפה הערוץ?
יאן פריברובסקי: אולי חברי הכנסת הנכבדים יודעים?
צבי הנדל: חבר-הכנסת יורי שטרן ישיב.
יורי שטרן: (משיב ברוסית) השאלה הזאת לא נוגעת באופן ישיר לקונגרס של יהודים דוברי רוסית, אך מאחר שהיא נשאלה, אז אני אומר: הערוץ לא עלה על המסכים, כלומר, לא התחיל לפעול במועד שהוכרז עליו, פעמיים או שלוש, בגלל משפט שהתנהל בין הבעלים הנוכחים לבין אחת החברות שרצתה לרכוש מניות.
יורי שטרן: זה סיפור נפרד, אבל בקיצור - היום הם מכינים פרויקט פיילוט ועד כמה שאני יודע, כל הסוגיות כבר נפתרו והערוץ בדרך.
יורי שטרן: אני לא יודע מהו התאריך המדויק של ההפעלה, אבל ידוע לפחות מה הן הסיבות לעיכוב, ועד כמה שידוע לי הסיבות הללו הן כבר נחלת העבר.
מארק אייזיקוביץ': (שואל ברוסית) באתי מארץ קשה מאד, מארץ מסובכת מאד, באתי מגרמניה שלא הכל שקט בה בנוגע אלינו.
מארק אייזיקוביץ': שמי מארק אייזיקוביץ', אני פשוט שחקן.
מארק אייזיקוביץ': לא באתי לדבר על אוכלוסיית דוברי רוסית בגרמניה או על האוכלוסיה היהודית בגרמניה.
מארק אייזיקוביץ': העניין הוא, שאנחנו עושים משהו, אנחנו עושים היכרות בין היהדות לבין הקהל המקומי בגרמניה.
מארק אייזיקוביץ': אנחנו משתדלים - גם הקולגות שלנו, הדתיים ואנחנו - כולנו משתדלים לעשות, לעשות הכרה עם היהודים, עם היהודים החדשים של גרמניה.
מארק אייזיקוביץ': אבל יש לנו בעיה.
מארק אייזיקוביץ': והבעיה הזאת היא יותר שלכם מאשר שלנו, אני חושב.
מארק אייזיקוביץ': ישנו אחד אורי אבנרי שמייצג את ישראל בעיתונות, ובכל מקום בהרצאות, ואני הופעתי ביחד איתו פעמיים בטוק-שואוז, והיה לי מאד קשה.
מארק אייזיקוביץ': מפני שהוא חתן פרס נובל האלטרנטיבי ודבריו זוכים להקשבה, ואומרים: "רגע, הרי הוא ישראלי, הרי הוא יודע יותר ממך, הרוסי!".
מארק אייזיקוביץ': הוא הרי ישראלי, הוא יודע הכל! ויש לנו בעיות גדולות איתו.
מארק אייזיקוביץ': תעצרו בעדו, בבקשה.
צבי הנדל: תודה רבה.
ויקטור בריילובסקי: (נושא דברים בשפה הרוסית) ברצוני לציין, שזה בדיוק ייחודה של הדמוקרטיה - שיש לנו ייצוג של כל הדעות.
ויקטור בריילובסקי: אני חייב לומר שדעתו של אורי אבנרי היא עד כדי כך שמאלנית קיצונית, שבישראל כמעט שלא מתחשבים בה.
ויקטור בריילובסקי: אבל אין זה מקרה שהאירופאים מזמינים אותו לשאת הרצאות: זה משום שהוא מתאים להם! הוא מביע את אותה דעה שהאירופאים רוצים לשמוע: שישראל היא כובשת, שהם כבשו את האדמה הפלשתינית, שהעם הפלשתיני נלחם עם חירותו וכו'.
ויקטור בריילובסקי: הוא באמת מועמד טוב לפרס נובל ביחד עם ערפאת, זה יהיה זוג נפלא של חתני פרס נובל לשלום.
ויקטור בריילובסקי: זהו.
ויקטור בריילובסקי: אבל אני רוצה לציין עוד משהו.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שיהודים דוברי רוסית יכולים לשחק תפקיד חשוב בגרמניה וברוסיה ובארצות הברית - הודות לניסיון שלהם ולהבנה של מה זה טוטליטריזם, של מה שוות הבחירות ברשות הפלשתינית (הרי אנחנו זוכרים את הבחירות שהיו בברית המועצות לשעבר!), של מה שווה ערפאת בתור נציג הפלשתינים שנבחר באופן חוקי, של מה שווים כל הדיבורים האלה על הדרישות הצודקות כלפי ישראל ומה זה מאבק בין תרבויות.
ויקטור בריילובסקי: ואני חושב שאם הקונגרס הזה לא יהיה תופעה חד-פעמית, ואם יהודים דוברי רוסית יצטרפו להסברה, להבנה של מה שקורה פה, אזי זאת תהיה תופעה חשובה מאד בחיינו.
ויקטור בריילובסקי: תודה.
ריאזן, רוסיה: (שואל ברוסית) בנשיאות ומחוץ לנשיאות ישנו מספר רב למדי של חברי כנסת שכבר היום הם מהווים מגוון רחב של מפלגות פוליטיות.
ריאזן, רוסיה: האם יש תקווה לכך, שלחברי הכנסת הרוסיים יש יותר נקודות חיבור מאשר נקודות שוני?
ריאזן, רוסיה: האם בכל זאת יש משהו שמאחד אתכם יותר, למרות שלמפלגות שאתם מייצגים יש מצע שונה?
אמנון כהן: (מדבר ברוסית) אני רוצה לומר, שראשית, אני מאד שמח להיות כאן היום איתכם ולקבל את פניכם כאן, בפרלמנט שלנו.
אמנון כהן: זה חשוב שיהיה קונגרס ושהוא מאחד את כל היהודים ברחבי העולם.
אמנון כהן: בקשר לשאלה שלך.
אמנון כהן: אצלנו, כפי שאתה רואה, אנחנו ממפלגות שונות, אבל ישנן בעיות שלגביהן כולנו מצביעים, משום שזה נוגע לעולים חדשים שבאו מברית המועצות לשעבר ויש להם בעיות משלהם.
אמנון כהן: ויש הרבה מאד חוקים שבהם אנחנו תומכים אחד בשני פה, סביב השולחן הזה שאנחנו יושבים.
אמנון כהן: אבל, כמובן, לכל אחד מאיתנו יש את האידיאולוגיה שלו, לכל אחד יש דעה משלו.
צבי הנדל: - - - הנאה מרובה בישראל, שזאת המדינה הכי טובה שיש ליהודים.
צבי הנדל: שלום ולהתראות.
צבי הנדל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
צבי הנדל: חברת הכנסת מרינה סולודקין ביקשה לקיים היום דיון על סירוב משרד הבריאות לאפשר לעולים שקיימו את לימודי הרוקחות בחו"ל לגשת לבחינה בארץ.
צבי הנדל: בעיות מסוג זה קיימות גם בתחום נוספים מעולם הרפואה.
צבי הנדל: נוכחים כאן נציגי משרד הבריאות ואיגוד הרוקחים.
מרינה סולודקין: תודה רבה ליושב ראש על כך שאנחנו מקיימים היום את הישיבה בנושא של רוקחים עולים.
מרינה סולודקין: לפני תחילת הדיון ברצוני לומר לכם שפניתי לוועדת אתיקה עם תלונה על יושב ראש הכנסת אברהם בורג.
מרינה סולודקין: סביב השאלה אם תהיה ועדת עליה וקליטה בכנסת הבאה יש הרבה מאבקים, ובמאבקים האלה יושב ראש הכנסת יזם ביטול של ועדת עליה וקליטה.
מרינה סולודקין: יש מכתב שהוא כתב בנושא זה ובו ציין שהוא הגיע למסקנה לא לבטל את ועדת עליה וקליטה אבל בישיבה ראשונה אמר דברים אחרים.
צבי הנדל: עשיתי מעשה מאוד לא פוליטי.
צבי הנדל: יו"ר הכנסת התראיין לעיתון ברוסית ושם אמר שהוא רוצה לצרף את הנושא לוועדה לעובדים זרים.
צבי הנדל: העיתונאית באה לבקש תגובה.
צבי הנדל: ביקשתי ממנו שלטובת עם ישראל ולטובת העולים, וכדי שאני לא אצטרך אנגח אותו, שיוריד את הדברים שאמר ויתקן את הראיון כי זה מוריד מערכו.
צבי הנדל: הוא אכן קרא לעיתונאי וביקש להוריד את הקטע הזה.
מרינה סולודקין: יו"ר הכנסת שלח מכתב בו ציין שהוא רוצה לצרף את הוועדה לעובדים זרים ואחר כך בראיון בעיתון רוסי דיבר גם על הברחת הנשים וסחר בנשים.
מרינה סולודקין: רק חסר לצרף את נושא הסמים לוועדה שלנו.
מרינה סולודקין: באותו ראיון הוא אמר שאני ישבתי בוועדה לרפורמות ושתקתי ורק לאחר זמן מה התחלתי לומר שאני נגד.
מרינה סולודקין: מקור טעותו הוא אי יכולתו להבחין ביני לבין סופה לנדבר ממפלגת העבודה, וזה עצוב כיוון שהיא עמיתה שלו מאותו מחנה.
צבי הנדל: עצוב מאוד שאיש כזה היה יושב ראש הסוכנות.
צבי הנדל: זה רק מראה כמה עניין אותו נושא הסוכנות והעליה.
צבי הנדל: .. אל דאגה, לא יבטלו את הוועדה הזאת.
צבי הנדל: מדאיג אותי המסר שעולה פה שמרמז על ויכוח שקיים בעניין הזה.
מרינה סולודקין: אני מאוד מודה ליושב ראש הוועדה חבר הכנסת צבי הנדל על קיום הדיון.
מרינה סולודקין: לפני כמה חודשים פנו אלי עולים רוסיים עם בעיה חמורה מאוד.
מרינה סולודקין: הם בעלי ניסיון כעוזרי רוקחים, רובם בעלי השכלה ראשונה גבוהה, הם סיימו את בתי הספר לרוקחים ועובדים בתחום של כימיה.
מרינה סולודקין: לאחר מכן הם למדו רוקחות באוניברסיטה זרה ובארץ לא קיבלו את השכלתם, בנימוק שזו השכלה בהתכתבות.
מרינה סולודקין: למדתי את הנושא וראיתי שאת כל המעבדות הם עשו בנוכחות שלהם באוניברסיטה הזאת.
מרינה סולודקין: היה גם בג"צ בנושא שסירב לתת לאנשים לקבל את השכלתם והעביר אותם למשרד הבריאות.
צבי הנדל: בג"צ לא הביע דיעה וסירב לדון בנושא.
מרינה סולודקין: כאן בוועדה אני מבקשת רק דבר אחד, לתת לאנשים אפשרות להיבחן בבחינות רוקחות.
מרינה סולודקין: בברית המועצות לשעבר רוקחות היתה מקצוע מאוד מכובד.
מרינה סולודקין: אנשים אלה למדו גם מקצועות מסביב לנושא עצמו.
מרינה סולודקין: אנחנו מבקשים רק דבר אחד קטן, לתת להם אפשרות להיבחן בבחינות של מדינת ישראל.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזה יגרום נזק רב, גם לציבור ישראלי, אם לא ייעשה כך.
מרינה סולודקין: מדובר בקבוצה לא גדולה, עד עשרים אנשים, ואנחנו מבקשים צדק למענם.
צבי הנדל: אני מבקש לשמוע את נציג משרד הבריאות ואחר כך את נציגת הרוקחים.
ד"ר אמיר שנון: שמי ד"ר שנון ואני מנהל האגף לרישוי מקצועות רפואיים.
ד"ר אמיר שנון: אתה כבר רמזת שיש בעיות עם מקצועות נוספים, ואני רוצה להבהיר בנושא.
ד"ר אמיר שנון: יש הרבה מקצועות, בעיקר פארא-רפואיים שאינם מוסדרים עדיין בחוק, אבל לא כך המצב לגבי רוקחות.
ד"ר אמיר שנון: קיימת חקיקה במקצוע הזה.
ד"ר אמיר שנון: אמנם היא זקוקה לרענון וחידושים אבל יש חקיקה.
ד"ר אמיר שנון: מהות המקצוע וחשיבותו מצדיקים את והחשיבות של ההשכלה ברמה ומקצועיות.
ד"ר אמיר שנון: מדובר במקצוע העוסק בדיני נפשות.
ד"ר אמיר שנון: אמנם היום מתייחסים לרוקחים בהרבה מקרים כאל זבנים, אבל לא זה המצב.
ד"ר אמיר שנון: טעויות קורות כמובן בכל מקצוע, אבל טעות במתן תרופה אחת ולא אחרת יכולה להיות הרת גורל ולקבוע חיי אדם.
ד"ר אמיר שנון: ולכן יש חשיבות לבדיקה של השכלה והכשרה.
ד"ר אמיר שנון: בכל מקצוע רפואי אנחנו לא רק בוחנים בבחינות רישוי אלא כדי לגשת לבחינות הרישוי צריכה להיות השכלה והכשרה שהם מוכרים על ידי משרד הבריאות, על ידי המנהל, כפי שזה כתוב בפקודות.
ד"ר אמיר שנון: טוב שיש בחינות, יש מקצועות בהם גם זה לא קיים.
ד"ר אמיר שנון: אם התנאי היחיד היה הבחינה, ברור שאפשר גם ללמוד לבד.
ד"ר אמיר שנון: יש אנשים מאוד מוכשרים שיכולים לעבור בחינות, וזה עדיין לא מספק.
ד"ר אמיר שנון: האחריות שלנו היא כלפי הציבור, שאת טובתו אנחנו מבקשים.
ד"ר אמיר שנון: הבחינה היא בחינה אמריקאית.
ד"ר אמיר שנון: יש בחינה אחת לרוקחים ואחרת לעוזרי רוקחים.
ד"ר אמיר שנון: מבחינת משרד הבריאות היינו מבטלים מקצוע זה, אלא שרצינו לאפשר לעולים החדשים לעבוד בו, כי רבים מהעולים מרוסיה או ברית המועצות לשעבר עוסקים בו.
ד"ר אמיר שנון: כדי לגשת לבחינה צריך להיות בעל השכלה והכשרה.
ד"ר אמיר שנון: ההשכלה הנדרשת היא כמובן במוסדות מוכרים, ויש לנו רשימה במקביל למשרד החינוך, יש ספרים על פיהם אנחנו קובעים מי המוסדות המוכרים ואנחנו נעזרים בשלטונות המקומיים במידה ונתקלים במוסד שלא מופיע.
ד"ר אמיר שנון: בכל מקרה מדובר על השכלה מוכרת, שנמשכת שלוש שנים, ובנושאים של מקצועות רפואיים אנחנו עומדים על כך.
צבי הנדל: האם רוקח העולה לארץ מצרפת מקבל אישורים?
ד"ר אמיר שנון: גם רוקח מצרפת, בכדי שיוכל לעסוק ברוקחות בארץ קודם כל נבדקת השכלתו.
ד"ר אמיר שנון: אם למד מספר שנים מינימלי, שזה שלוש לפחות, בדרך כלל לומדים ארבע או חמש שנים, במוסד מוכר, ועבר הכשרה או שעשה סטאג' של חצי שנה או שעבד מספר שנים, וזה כמובן מחפה או מוסיף על זה, אזי הוא זכאי לגשת לבחינת הרישוי.
ד"ר אמיר שנון: אם עמד בהצלחה בבחינת הרישוי הוא זכאי לקבל רישיון.
ד"ר אמיר שנון: זה התהליך.
יורי שטרן: אנשים פה למדו שבע ושמונה שנים, השכלתם לא פחותה מזו של הרוקח הישראלי, אני חושב שיותר טובה אפילו.
צבי הנדל: אני שאלתי על צרפת בכוונה.
יורי שטרן: מה רע בהשכלתם של הרוקחים העולים?
ד"ר אמיר שנון: אני לא יודע, אני בודק כל אדם לפי השכלתו הספציפית.
ד"ר אמיר שנון: אני דיברתי על לימודים פורמליים של רוקחות.
ד"ר אמיר שנון: צריכה להיות השכלה של רוקח.
ד"ר אמיר שנון: אם רופא רוצה להיות רוקח הוא צריך לעשות השלמות מסוימות.
ד"ר אמיר שנון: משרד הבריאות לא אחראי להשלמות.
ד"ר אמיר שנון: פונים למוסד המתאים, בארץ או בחו"ל ועושים את ההשלמה.
ד"ר אמיר שנון: השאלה היא איך עושים את ההשלמה.
ד"ר אמיר שנון: בדיון כאן, מדובר על אלה שאנחנו דחינו אשר למדו בהתכתבות.
ד"ר אמיר שנון: אני מצהיר שוב שמשרד הבריאות לא מכיר, בעיקר לא ברוקחות, בלימודים שנלמדו בהתכתבות.
ד"ר אמיר שנון: מדובר באנשים שהיו עוזרי רוקחים ורצו לשדרג את עצמם וללמוד רוקחות, צעד חיובי כשלעצמו.
ד"ר אמיר שנון: יש לנו לכל מקצוע ועדה מייעצת לרישוי הדנה בכל המקרים יוצאי הדופן.
צבי הנדל: האם לימודים באוניברסיטה פתוחה לא מקובלים לצורך העניין?
ד"ר אמיר שנון: לא.
ד"ר אמיר שנון: הלימודים בהם מדובר אכן דומים לאוניברסיטה הפתוחה, מקבלים חומר ללימוד עצמי ואחר כך נוסעים פעם פעמיים בשנה לעשות את הבחינות ויש כאלה שבאמת גם מבצעים שם חלק מעבודת המעבדה.
ד"ר אמיר שנון: לימודי רוקחות בארץ ובעולם לא נלמדים בצורה כזאת.
ד"ר אמיר שנון: אתה צריך להיות במסגרת, צריך להיות חילוף של אינפורמציה ודיעות והעשרה עצמית בתוך הקבוצה ועם המרצים.
ד"ר אמיר שנון: יש סדר מסויים.
ד"ר אמיר שנון: הדבר צריך להיבנות נדבך על נדבך.
ד"ר אמיר שנון: אנחנו היינו בנושא הזה בקשר עם האקדמיה וזו דעתם של האנשים בוועדה המייעצת, חלקם באים מהאקדמיה.
צבי הנדל: נשאלת השאלה - האם כל היועצים אינם שומרים על מקום עבודת חבריהם הרוקחים ולא רוצים שתהיה הצפה של רוקחים.
ד"ר אמיר שנון: אני יכול לומר לכם באמת בלב שקט שלא כך הדבר.
צבי הנדל: רופאי שיניים, כך שמעתי מפיהם, יעשו כל מאמץ לגרום לקשיים מרובים כלפי החדשים כי הם לא רוצים שתהיה הצפה.
ד"ר אמיר שנון: זה לא אותו דבר.
ד"ר אמיר שנון: פה אין מעורבות ספציפית של האיגוד.
ד"ר אמיר שנון: אלא שאין להם את ההשכלה המתאימה.