GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סלי מרידור: העולה גם נכנס לתוך מערכת שבה סכנת ההתבוללות במובן החריף שלה שואפת לאפס, או קטנה מאוד, ודאי אופן יחסי למה שקורה מחוץ למדינת ישראל.
סלי מרידור: חינוך יהודי-ציוני - בידיעה שמי שמקבל חינוך יהודי-ציוני, גאה ביהדותו, מחובר למדינת ישראל ורואה בה את מקור השמחה שלו, מקור העוצמה שלו ומקור ההזדהות שלו הסיכוי שהוא יתבולל יותר קטן והסיכוי שהוא יקים בית יהודי יותר גדול.
סלי מרידור: אני רוצה להגיד שני דברים לפני שאני מתייחס למספרים.
סלי מרידור: אני חושב שהוועדה הזאת חייבת, כמו שהיא עשתה בשנה שעברה בתחומים מסוימים, להיות מאוד מאוד נחרצת בקריאה שלה ובהשפעה שלה, גם על מדינת ישראל וגם על העם היהודי, לשים את הנושאים של העלייה והקליטה ושל החינוך היהודי-ציוני, של הצלת הדור הבא של העם היהודי, בראש סדר העדיפויות.
סלי מרידור: אם חס וחלילה 50,000 היהודים האלה שנעלמים כל שנה, ויש מי שיגיד שזה 70,000, היו נעלמים בעקבות מוות חס וחלילה - כולנו היינו יוצאים מגדרנו, אם לא מדעתנו.
סלי מרידור: כשזה קורה לנו יום-יום, יום-יום כ-150 יהודים נעלמים לעם היהודי, זה עובר ללא תשומת לב מספקת.
סלי מרידור: אגיד את זה בלשון הכי זהירה שאני יכול להגיד.
סלי מרידור: היינו פה בשנה שעברה ודיברנו על תקציבים שהופנו לקליטה, שהצטמקו או השתחררו כתוצאה מכך שהיו פחות עולים.
סלי מרידור: אמרנו שחייבים להפנות את התקציבים הללו כדי לשפר את תנאיי הקליטה, כדי שיבואו עוד עולים.
סלי מרידור: העניין הזה לא התקדם מספיק, ואני אומר את זה בלשון עדינה.
סלי מרידור: אנו קוראים למדינת ישראל להשקיע ביחד עם הסוכנות היהודית, אולי דולר מול דולר, בהצלת הנוער היהודי בעולם ובחיבורו לארץ, כי זה העתיד שלנו, כעם וגם כמדינה.
סלי מרידור: איך נהיה כאן אם לא תהיה לנו עתודה של עם יהודי, אם הנוער היהודי יילך לאיבוד?
סלי מרידור: בארצות-הברית בסקר הדמוגרפי האחרון נמצא כי האוכלוסיה היהודית יותר זקנה מהאוכלוסיה האמריקאית הכללית באופן משמעותי.
סלי מרידור: בעבר העם יהודי היה ידוע בכך שיש לו משפחות גדולות באופן יחסי לאחרים אולם היום המשפחה היהודית יותר קטנה ולכן גם האוכלוסיה יותר מבוגרת בממוצע, באופן השוואתי לאוכלוסיה הכללית.
סלי מרידור: אנחנו מאבדים את הילדים שלנו, את הדור הבא.
סלי מרידור: אלה הילדים שלנו, כיהודים, אבל גם שלנו כיהודים-ישראלים.
סלי מרידור: אני חושב שהוועדה צריכה לסייע לנו בסוכנות היהודית לצאת בקריאה לעם היהודי לשים את הנושאים האלה של עלייה ושל חינוך יהודי-ציוני בראש סדר העדיפויות של העם היהודי, לרבות בהקצאת המשאבים שלו.
סלי מרידור: אנחנו נמצאים במערכה בעניין הזה, במאבק.
סלי מרידור: זה לא פשוט.
סלי מרידור: יש עוד צרכים - מרובים צרכי עמך - ויש המון דברים חשובים.
סלי מרידור: אצטט יהודי יקר, מר שלמה הלל, שפעם שמעתי אותו בוויכוח בעניין הזה.
סלי מרידור: שאלו אותו לְמה צריך לתת כסף, לחסד או לעלייה ולחינוך יהודי-ציוני.
סלי מרידור: הוא אמר: בתחילת המאה ה-20 ובסוף המאה ה-19 היו בעולם יותר יהודים רעבים, וכל אחד מהם היה יותר רעב מהיהודים הרעבים של היום.
סלי מרידור: תודה לאל שהעם היהודי לקח את כל מה שהיה לו ושם אותו בהקמת מדינת ישראל.
סלי מרידור: אנחנו מוכרחים היום בצורה הכי ברורה לשים את הנושאים האלה, הלאומיים, הקיומיים, של עלייה וחינוך יהודי-ציוני בראש סדר היום שלנו.
סלי מרידור: אני מבקש לומר כמה דברים על מה שקורה בעלייה.
סלי מרידור: אני יודע שהיה פה אתמול סגן השר לקליטת עלייה ואני אשתדל לא לחזור על הדברים שהוא אמר.
סלי מרידור: יש ירידה מדאיגה בעלייה ממדינות חבר העמים.
סלי מרידור: אני מאמין שיש לה מספר סיבות: אחת, שהאוכלוסיה קטֵנה.
סלי מרידור: כל שנה יוצאים אחוזים נכבדים מתוך הקהילה הזאת.
סלי מרידור: אפילו אם נניח שיש בין מיליון ל-1.5 מיליון יהודים במדינות חבר העמים, והיו מגיעים ארצה 30,000, 40,000, 50,000 בשנה - אנחנו מדברים על עלייה של 3%-4%.
סלי מרידור: לצערנו הרב יוצאים משם אנשים גם לא למדינת ישראל.
סלי מרידור: מכל המקומות הכי נורא זה יציאת יהודים לגרמניה.
סלי מרידור: כבר למעלה מ-100,000 יהודים יוצאי ברית-המועצות חיים בגרמניה.
סלי מרידור: מצמרר לחשוב על זה בכלל.
סלי מרידור: הגרמנים בסדר מופתי מחלקים אותם, 5,000 פה, 7,000 שם, שיהיו מוזיאון יהודי חי בכל מקום, הכל מסודר, כל אחד רשום.
סלי מרידור: אני מניח שבערך 5% מהיהודים יוצאים מברית-המועצות, בין לעלייה ובין להגירה.
סלי מרידור: האוכלוסיה שם זקנה.
סלי מרידור: לפעמים בחלק מן המקומות יש עשר פטירות על לידה אחת.
סלי מרידור: זאת אוכלוסיה שקטֵנה ב-6%-7% כל שנה ולפיכך באופן טבעי גם מאגר העולים הולך וקטֵן כל שנה.
סלי מרידור: אני מניח שאם היינו ממשיכים רק עם המשתנה הזה, אם לא היה קורה שום דבר נוסף, אם היו ב-1998 46,000 עולים מברית-המועצות לשעבר אז היו צריכים להיות השנה, בפחיתה של 6% לשנה, 36,000 עולים משם.
סלי מרידור: אבל השנה יהיו, הלוואי, 20,000 עולים מברית-המועצות לשעבר.
סלי מרידור: אני אומר הלוואי.
סלי מרידור: אנחנו עושים שם עבודה אדירה ואני מקווה שזה יעזור.
סלי מרידור: לא כל ההכרזות שבאות מן הארץ עוזרות.
סלי מרידור: אני יכול להגיד שההכרזות של ראש הממשלה עוזרות מאוד.
סלי מרידור: חלק מן הדבר לדעתי מוסבר בכך שבשנת 1999 ובשנת 2000 עלו ארצה יותר מ-40,000 עולים, בגלל המשבר בברית-המועצות לשעבר.
סלי מרידור: היו כאלה שהתכוונו לעלות בשנת 2002 אבל הם הקדימו את עלייתם וכבר נמצאים איתנו.
סלי מרידור: הדבר השני הוא המצב בארץ.
סלי מרידור: אני ביקרתי שם לאחרונה.
סלי מרידור: הרושם שלי, שלא המצב הבטחוני אלא דווקא המצב הכלכלי, סוגיית התעסוקה היא הסיבה העיקרית שגורמת ליהודים שרוצים לעלות להסס.
סלי מרידור: מה המרכיב החיובי?
סלי מרידור: שאין שום ירידה במספר המשתתפים בפעולות של הסוכנות היהודית, באולפנים ובתכניות נוער בברית-המועצות לשעבר.
סלי מרידור: יש גידול במספר המשתתפים בתכניות לזהות יהודית - ואני אדבר על זה תיכף.
סלי מרידור: כלומר, הפוטנציאל הגדול קיים אך יש המתנה מסוימת.
סלי מרידור: הדאגה שצריכה להיות משותפת לכולנו, שההמתנה הזאת לרגע תהפוך להיות לנצח.
סלי מרידור: כבר היו מקרים בהיסטוריה היהודית שאדם דחה את עלייתו לשנה והשנה הזאת נמשכה ונמשכה ונמשכה.
סלי מרידור: המצב שם הוא לא סטטי אלא הוא מצב דינמי.
סלי מרידור: יש מאמצים, לפחות ברוסיה, להקרין לאוכלוסיה היהודית עתיד ורוד ברוסיה, ולא מאמצים של יושבי קרנות.
סלי מרידור: עשינו מאמץ ממוקד בשלוש ארצות ועכשיו נוספה לזה מדינה רביעית - אורוגוואי.
סלי מרידור: במקום אחד, לפי מיטב הבנתי, לא הצלחנו וזה דרום-אפריקה.
סלי מרידור: לא הצלחנו למרות התנאים המיוחדים, למרות המאמץ ההסברתי להביא לשינוי משמעותי במספר העולים מדרום-אפריקה.
סלי מרידור: בצרפת העלייה גדלה פי שניים, ואני מקווה שאולי אפילו קצת יותר מזה, עוד נראה עד סוף השנה.
סלי מרידור: ברור שהפוטנציאל גדול והעניין גדול, ויש הרבה מאוד רכישה של דירות בארץ.
סלי מרידור: כלומר, ברור שזאת קהילה עם פוטנציאל עלייה מאוד משמעותי.
סלי מרידור: אני מקווה שהשנה יגיעו מארגנטינה קרוב ל-6,000 עולים, לעומת 1,300-1,400 עולים בשנה שעברה.
סלי מרידור: זה בעקבות מאמץ ענק של מדינת ישראל, אני רוצה שתדעו את זה.
סלי מרידור: בנסיבות הלא פשוטות בארץ - ואתם חברי הכנסת בוודאי יודעים את זה טוב מאיתנו, חיים את זה, חווים את זה - המדינה נתנה תנאיי קליטה יותר טובים לעולי ארגנטינה, ועכשיו גם לעולי אורוגוואי, יותר ממה שמקבל כמעט כל אחד אחר.
סלי מרידור: גייסנו השקעה של הסוכנות היהודית בארגנטינה עבור יהודי ארגנטינה, ובהטבות הקליטה המיוחדות בארץ, ובסיוע הקליטה המיוחד שאנחנו נותנים, משהו כמו 50-60 מיליון דולר רק למשימה הזאת, והתוצאות מדברות בעד עצמן.
סלי מרידור: אבל אני אומר פה, אין לסוכנות היהודית - וזה חוזר למה שאמרתי קודם לגבי סדרי העדיפויות של העם היהודי ושל מדינת ישראל - אין לנו המשאבים להמשיך עם זה בשנה הבאה.
סלי מרידור: הפוטנציאל, חלון ההזדמנויות עדיין פתוח.
סלי מרידור: המצב בארגנטינה היום יותר קשה משהיה כאשר ישבנו פה וקיבלנו את כל ההחלטות שקיבלנו.
סלי מרידור: יש יותר יהודים במצב כלכלי קשה, יש פחות יהודים אופטימיים, יש אי-יציבות מכל מיני בחינות.
סלי מרידור: יש לנו אתגר מאוד גדול להבטיח לאותם יהודים שרצו לעלות בשנה הבאה שתהיה להם אפשרות לעלות.
סלי מרידור: אמרתי שלדעתי יש שתי תשובות: עלייה וחינוך יהודי-ציוני.
סלי מרידור: לחינוך יהודי-ציוני יש שתי מטרות: הוא מבטיח את העתודה לעלייה, והוא גם מבטיח את העתיד של העם היהודי.
סלי מרידור: נניח שיקרה אסון ויהיה יהודי טוב אוהב ישראל שלא יעלה לארץ - זה מול מצב שבו הוא יהיה אחד מתוך אותם 50,000-60,000 שמתאדים כל שנה, איך אומרים: "המציל נפש אחת מישראל ...".
סלי מרידור: אנחנו מאבדים 50,000 נפשות יהודיות, אולי 60,000 כל שנה וכמעט אין מושיע.
סלי מרידור: אני רוצה לומר בקצרה כמה דברים בתחום החינוך, ברשותכם, ואחר-כך אשמח לענות על שאלות.
סלי מרידור: אני רוצה לשתף אתכם בכמה מהלכים שעשינו השנה, שאני חושב שהם בעלי משמעות.
סלי מרידור: קודם כל, תכנית "הזהות היהודית" במדינות חבר העמים.
סלי מרידור: בשבילי זאת ההפתעה הכי משמחת בפעילות שלנו בשנתיים האחרונות.
סלי מרידור: יש לי הרבה דברים עצובים כל יום אז לפעמים גם מותר לי לשמוח.
סלי מרידור: ידענו שיש צורך, ידענו שהצורך נובע גם מן העובדה שיש שם אנשים שלא יודעים כלום.
סלי מרידור: 99.9% מהמקרים הם לא באשמתם.
סלי מרידור: ידענו שהם חושבים לבוא הנה וכאשר הם באים הנה חשוב שיידעו לא רק מה זה להיות ישראלי ולא רק לדבר עברית אלא גם מה זה להיות יהודי.
סלי מרידור: זה חשוב בשבילם וחשוב בשבילנו.
סלי מרידור: אמרנו: נצא עם תכנית של לימודים של מורשת ישראל, של זהות יהודית, של היסטוריה יהודית, של ערכים יהודיים ומסורת.
סלי מרידור: זה נעשה בהתנדבות, כלומר אף אחד לא מחייב אותם, אף אחד לא אומר להם שהם לא יקבלו אשרת כניסה לישראל אם הם לא ילכו לתכנית.
סלי מרידור: זה בידי לשכת הקשר ואף אחד לא אומר להם אפילו:
סלי מרידור: לא תקבלו כרטיס טיסה אם לא תלכו לתכנית.
סלי מרידור: השנה יהיו למעלה מ-30,000 בוגרים של התכנית.
סלי מרידור: אין תכנית של השכלת מבוגרים כמו זאת בעולם היהודי, ש-30,000 אנשים באים בהתנדבות לקבל קורסים בזהות יהודית, חלקם במקביל ובנוסף לתכנית האולפן שלהם.
סלי מרידור: יש לנו 40,000 איש שלומדים עברית באולפנים.
סלי מרידור: זה דבר אדיר.
סלי מרידור: אני רואה פה נציגים מהמכון ללימודי יהדות, שאני מקווה ומאמין שהוא תכנית ההמשך של המאמץ הזה (או שאנחנו תכנית המכינה).
סלי מרידור: אני מאמין שהפוטנציאל שאנחנו רואים שם והנכונות ללמוד במכון פה, אם רק נדע להביא לכך שייפתח צוואר הבקבוק של הגיור בסוף התהליך יווצר מצב שהרבה מאוד חרדות שמשותפות להרבה מאוד אנשים תיעלמנה.
סלי מרידור: כשאני רואה 35,000 איש שבאים במשך השנה לסמינרים של שישי-שבת, לעשת קבלת שבת, ללמוד על האבות, ללמוד מסורת - זה אינדיקציה חיובית ממדרגה ראשונה.
צבי הנדל: אולי תעשה את זה גם לוותיקים בישראל?
סלי מרידור: אם הוותיקים בישראל היו צריכים לעבור בית-דין לגיור כדי לקבל אישור לגיור, היינו נשארים מעט מאוד יהודים בארץ.
צבי הנדל: לצערי אתה צודק.
סלי מרידור: זה לא הדבר היחיד שאנחנו עושים.
סלי מרידור: אני רוצה לומר דברים שאנחנו עושים בהקשר של החיבור לישראל בכל העולם.
סלי מרידור: אני רוצה לשים את האצבע על מספר דברים קטנים אבל משמעותיים.
סלי מרידור: בישראל מתנהלת כעת מלחמה ולמרות זה יש מקומות שמהם נוער יהודי רוצה לבוא לארץ.
סלי מרידור: בדרך כלל מקומות שמהם רוצים לבוא לארץ במספרים גדולים יחסית הם מקומות שבהם אין קהילה שתשלם.
סלי מרידור: זה נכון לגבי ברית-המועצות לשעבר, זה נכון לגבי ארגנטינה, זה נכון במידה קטנה לגבי דרום-אפריקה.
סלי מרידור: אני מדבר במיוחד על ברית-המועצות לשעבר ועל ארגנטינה.
סלי מרידור: השנה החלפנו את הקהילה בתכנית Birth right ויבואו ארצה בין 3,000-4,000 סטודנטים יהודיים מברית-המועצות לשעבר ומארגנטינה במסגרת משותפת שלנו ושל Birth right, כמובן בשיתוף עם ממשלת ישראל ומדינת ישראל.
סלי מרידור: אני מאמין שהסיכוי שרבים מהם תוך שנה-שנתיים יעלו לארץ הוא גבוה מאוד.
יורי שטרן: מה זאת אומרת שהחלפנו את הקהילה?
יורי שטרן: במימון?
סלי מרידור: מארגנטינה התכוונו השנה להביא 500 סטודנטים.
סלי מרידור: לאחרונה פתחו את ההרשמה ונרשמו 1,800.
סלי מרידור: עכשיו אנחנו מחפשים את הכסף להביא עוד 1,000.
סלי מרידור: זה מראה שגם במציאות הקשה הנוכחית יש ביקוש לבוא לישראל.
סלי מרידור: מחבר המדינות נביא השנה 3,000 סטודנטים.
סלי מרידור: דבר שני זה לצאת אל הנוער היהודי.
סלי מרידור: בקיץ האחרון יצאו 1,500 מדריכים בוגרי צבא, חלקם אפילו תוך כדי שירות בצבא, להדריך קרוב ל-150,000 בני נוער יהודים במחנות קיץ בכל רחבי העולם היהודי.
סלי מרידור: הוספנו השנה תכנית כמעט חדשה שנקראת "סמינרים ציוניים" לנוער היהודי שיושב בבתי-הספר ובקמפוסים ורואה CNN, רואה את כל הדברים שאנחנו רואים, קורא אותם עיתונים שאנחנו "משתגעים" מהם, אבל הוא מקבל את זה במנות יומיומיות וזה יוצר אצלו בעיה נפשית אדירה.
יורי שטרן: זה בשיתוף פעולה עם פקולטות לפסיכיאטריה ....
סלי מרידור: בפסיכולוגיה קיים המונח דיסוננס קוגניטיבי.
סלי מרידור: יש לו מצד אחד ישראל אחת שהוא רוצה להאמין שהיא קיימת, יש לו מצד שני ישראל אחרת שהוא שומע עליה בתקשורת, והוא לא יודע מה לעשות עם שתי המציאויות הללו, איך לחבר ביניהן.
צבי הנדל: קבוצה כזאת הבאתם לישראל לפני כמה ימים.
סלי מרידור: גם הבאנו לישראל אבל גם שלחנו 280 יוצאי צבא לעשות סמינרים של שבוע ב-1,500 בתי-ספר יהודיים ברחבי העולם ובמרכזים קהילתיים כדי להביא להם ישראל חיובית, ישראל אמיתית.
צבי הנדל: נפגשתי לפגישה ארוכה וממצה עם אחד מאלה שבאו לישראל.
צבי הנדל: אני לא בטוח שהוא יצא פחות מבולבל מישראל אחרי שהוא שמע פוליטיקאים, באיזון הקדוש מהצד הזה ומהצד האחר.
סלי מרידור: בכל זאת, אם הייתי צריך להחליט עכשיו אם להביא אותו או לא - הייתי בעד להביא אותו.
סלי מרידור: חבר הכנסת צבי הנדל, נדמה לי שיש שלב כלשהו שמוכרחים לעבור של העמקה והבנת העובדה שיש צדדים שונים, פנים שונות ודיעות שונות כדי להיות מסוגל להתמודד עם הארגומנטציה, כי אחרת אתה נתקל בטיעונים הנגדיים פעם ראשונה כשאתה עומד בחזית.
סלי מרידור: עשו להם פה במידה מסוימת תרגיל ואימון לקראת העימות האמיתי.
סלי מרידור: אני לא רוצה להמשיך עוד ועוד.
סלי מרידור: אנחנו מפעילים גם מה שנקרא "חדר חכם".
סלי מרידור: העברנו יחד עם משרד החוץ קורס למסבירים יהודיים דרך האינטרנט, 8 קורסים ל-1,500-1,800 איש.
סלי מרידור: את העיקר אני רוצה להגיד: יש עלינו איום קיומי, תחשבו על זה, איבוד של 150 יהודים ביום, זה הכל.
סלי מרידור: אני לא יודע כמה זמן נשב פה, שעה או שעתיים.
סלי מרידור: בזמן שאנחנו יושבים פה נעלמו 10 יהודים.
סלי מרידור: אני לא יודע איפה הם: בארצות-הברית, באנגליה, בצרפת, ברוסיה, באוקראינה, באוסטרליה.
סלי מרידור: בזמן שישבנו פה - כבר יש 10 יהודים פחות.
סלי מרידור: התשובות ידועות והתפקיד שלנו כהנהגה להביא את מדינת ישראל ולהביא את העם היהודי לשים את הנושאים האלה בראש סדר העדיפויות.
סלי מרידור: תודה רבה.
צבי הנדל: תודה על דברי הפתיחה.
מרינה סולודקין: אני מאוד מודה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת צבי הנדל.
מרינה סולודקין: אני מודה על הסקירה ששמענו עכשיו מפי יושב-ראש הסוכנות, מר סלי מרידור.
מרינה סולודקין: עקבתי אחרי הסקר הדמוגרפי שנערך בארצות-הברית.
מרינה סולודקין: אני חושבת שעלינו בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לכנס ישיבה בנושא הדמוגרפיה היהודית בארצות-הברית.
מרינה סולודקין: ראיתי נתון מאוד מדאיג, שבקרב הנשים היהודיות בארצות-הברית בגילאים 30-34 ל-52% אין ילד ראשון אפילו.
מרינה סולודקין: אני חושבת שבדפוסים הדמוגרפיים בארצות-הברית, כמו בכל גולה, זה מדאיג.
סלי מרידור: הדבר המדאיג הוא שבאוכלוסיה הכללית האמריקאית רק ל-27% מהנשים בגילאים האלה אין ילד ראשון, ואצל הנשים היהודיות זה 52%.
רות בר-און: איך מסבירים את זה?
מרינה סולודקין: זה נובע מאורח חיים מסוים ומדמוגרפיה מאוד לא נכונה מבחינה לאומית.
מרינה סולודקין: שמעתי מפיו של מר סלי מרידור בישיבה אצל הנשיא על נושא הדמוגרפיה שבסוכנות לחקו את הנושא הזה לתשומת לב.
מרינה סולודקין: הם חושבים שצריכים לעודד הולדת ילד שני ושלישי במשפחות בתפוצות, זה מאוד חשוב.
יורי שטרן: כדאי גם אצלנו.
מרינה סולודקין: אני חושבת שזה תכנית מצוינת.
מרינה סולודקין: אנחנו מדברים עכשיו על איום קיומי, וזו הגדרה מאוד נכונה.
מרינה סולודקין: זה איום קיומי על העם היהודי.
מרינה סולודקין: דבר שני, אתמול הייתי בכנס של ארגונים חברתיים שנערך בכנסת.
מרינה סולודקין: לצערי נתקלתי במצב שארגונים חברתיים התקיפו נציגה של עולים, את מנהלת מרכז "ידיד" בחיפה, תקפו אותה והפכו את העולים למטרה.
מרינה סולודקין: הם אמרו: אנחנו עניים בגלל העולים.
מרינה סולודקין: יש לנו עימות פנימי.
צבי הנדל: עכשיו, גם אם את לא רוצה, את חברה של המתנחלים.
צבי הנדל: חצי אומרים שזה בגלל המתנחלים, חצי אומרים שזה בגלל העולים.
צבי הנדל: גם אם לא תרצי, נהיינו חברים עכשיו.
מרינה סולודקין: אני נמצאת במרכז המפה הפוליטית ואני לא צריכה להתנצל על כך.
מרינה סולודקין: אני מאוד מתנגדת לכך ששמים על מרכז המטרה את המתנחלים, או את החרדים, או את הקיבוצים, או את העולים ואומרים שמשם אפשר לקחת.
מרינה סולודקין: לדעתי בכוונה מסיתים לכיוונים כאלה מכיוון שהמדיניות הפיננסית לגמרי איננה נכונה.
מרינה סולודקין: מה שראינו אתמול בכנס באודיטוריום, 12 שנים לאחר תחילת העלייה הגדולה, הוא סימן מאוד מדאיג.
צבי הנדל: ד"ר צנגן ירחיב בנושא ההסברה של ארגוני עולים ושל עולים בחוץ-לארץ.
שמואל הלפרט: מה סדר הדיון?
שמואל הלפרט: הבינותי שנותנים קודם לחברי כנסת לשאול שאלות ואחר-כך נשמע תשובות.
צבי הנדל: אנחנו עושים דיון משולב ונשמע חברי כנסת ואורחים זה אחר זה.
דוד צנגן: אני כאן כאורח של מועצת ארגוני העולים.
דוד צנגן: אני מוכרח להגיד שברקע שלי בעבר כסטודנט הייתי שליח במזרח אירופה מטעם לשכת הקשר כיוון שיש לי דרכון זר אבל מאז לא עסקתי בתחום העולים.
דוד צנגן: אני רופא בכיר במחלקת הילודים בהדסה.
דוד צנגן: אני כאן מכיוון שנשאבתי לנושא ההסברה כאשר הייתי הרופא החטיבתי של חטיבה 5 שנלחמה בג'נין במבצע "חומת מגן".
דוד צנגן: מייד אחרי הלחימה דובר צה"ל ביקש ממספר קצינים לדבר עם העיתונאים ואני נחשפתי קצת לתקשורת.
דוד צנגן: דיברתי נגד טריה לרסן שהאשים אותנו בהאשמות חמורות ואז נחשפתי בעיתונות המקומית ובעיקר בתקשורת בעולם, ב-CNN, ABC, NBC וכל הרשתות השונות.
דוד צנגן: על הרקע הזה עלי לומר, למרות שההורים שלי הולנדים והייתי הרבה באירופה, הייתי גם שלוש שנים בארצות-הברית בהשתלמות ברפואה, לא הבנתי מה זה אנטישמיות עד שפגשתי את הסידרה של העיתונאים מכל העולם שראיינו אותי פה בארץ.
דוד צנגן: העיתונות הקשה ביותר כמובן היא העיתונות האירופאית.
דוד צנגן: גזבר מועצת ארגוני העולים ביקש ממני להירתם להסברה והסיבה היא מה שהרגשתי במערכת ההסברה הזאת.
דוד צנגן: זה לא המקצוע שלי וזה לא מה שאני אמור לעשות אך הרגשתי שיש חשיבות גדולה מאוד, עצומה, גם למישור של ההסברה כלפי חוץ לעיתונאים הזרים וגם להסברה כלפי פנים, לעם היהודי שיושב בגולה.
דוד צנגן: חשוב שאת ההסברה הזאת יעשו אנשים שיש להם רקע ושיונקים את השורשים שלהם מתוך אותם המקומות שבהם הם צריכים להסביר.
דוד צנגן: אני רוצה לתת דוגמה.
דוד צנגן: אשתי היא ילידת צרפת.
דוד צנגן: עיתונאי צרפתי מעיתון מכובד nouvelle observateur ראיין אותי והאשים בצורה הפרונטלית ביותר: אתם לקחתם ילדים בני 8-10, השכבתם אותם על מטעני צד ועליתם עליהם כדי להיכנס לבתים בג'נין.
דוד צנגן: כאשר אמרתי לו שזה שקר, שטויות ושאלתי מאיפה הוא ממציא שקר כזה הוא הוציא מהכיס פתק עם שמות של שלושה ילדים ערבים ואמר שאלה שלוש עדויות בלתי תלויות ממחנה ג'נין.
דוד צנגן: אמרתי לו שזה לא היה ולא נברא, אז הוא אמר: מלה שלך כנגד מלה שלהם.
דוד צנגן: אמרתי: איזה מלה שלהם?
דוד צנגן: הם אמרו שהיה טבח ולא היה טבח.
דוד צנגן: עצם זה שאדם שיש לו מאסטר מהסורבון, איש אינטליגנטי ביותר מציג את השאלה, זה כמובן פוגע.
דוד צנגן: למרות כל זה, סיפרתי לו שאשתי צרפתייה ושאני מכיר את פריס ונוצר איתו איזה קשר.
דוד צנגן: לפני שבוע וחצי קיבלתי ממנו שיחת טלפון.
דוד צנגן: הוא אמר שהוא רוצה לבוא אלינו הביתה לדבר עם הילדים שלי כי הם עושים סדרת כתבות על הסכסוך בין הפלשתינאים ליהודים.
דוד צנגן: הוא ישב אצלנו בבית כמה שעות, קיבל כוס קפה ועוגה ואני מוכרח להגיד - יש לי את הכתבה פה - שהכתבה יצאה הרבה יותר מאוזנת וראינו שיצא מפה בן אדם אחר.
דוד צנגן: אינני חושב שזה היה בשל כישרון שלי או של אשתי או של הילדים אבל אני חושב שהמגע האישי עם הבן אדם הוא חשוב.
דוד צנגן: אני חושב שהפוטנציאל של מי שיכול לעשות את זה אלו אנשים שעלו משם, שמכירים משם, שמדברים את השפה של שם.
דוד צנגן: זאת הנקודה הראשונה.
דוד צנגן: במסגרת ההסברה הזאת הייתי במספר ארצות, גם בארצות-הברית ובאוסטרליה.
דוד צנגן: פגשתי גם אנשים זרים, אבל גם את הקהילות היהודיות.
דוד צנגן: אני מוכרח מאוד לחזק, אבל אולי עם נימה קלה של ביקורת, לגבי עניין השליחויות של בוגרי הצבא.
דוד צנגן: בוגרי הצבא הם אנשים נהדרים, ישראלים נהדרים.
דוד צנגן: הבעיה בהרבה מהמקרים - ושמעתי את זה כשהייתי שם - היא הדוגריות שלנו, הצורה המאוד ישירה של הפנייה שלנו.
דוד צנגן: לפעמים אנחנו לא מבינים בדיוק אל מי אנחנו מדברים ואיך אנחנו מדברים.
דוד צנגן: אני חושב שלקחת לשם עולים שנמצאים כבר 10-15 שנים בישראל, שמעורבים בעשייה ומעורבים בכל מיני תחומים, כשהם מכירים את המקום - זה הרבה יותר טוב.
צבי הנדל: ביקשתי מהאורחים שד"ר צנגן יפתח כי סוד גלוי הוא שפעם ראשונה בהיסטוריה של האנטישמיות אחת הסיבות העיקריות לשנאה - לא שאנחנו אשמים בכך אבל כך זה נוצר - היא מדינת ישראל עצמה: המאבק עם הפלשתינאים, הקונפליקט הישראלי-ערבי וכולי.
מרינה סולודקין: זה לא חדש.
מרינה סולודקין: כך היה בברית-המועצות כל הזמן, שנאת יהודים בגלל מדינת ישראל.
סלי מרידור: זה אף פעם לא היה בגלל המדינה אבל השתמשו במדינה.
צבי הנדל: זה באמת לא עניין סוכנותי אבל נראה לי - וגם אתה, מר מרידור, עמדת על הדברים בין השורות - שהפעם אחת הסיבות המרכזיות לתחושה הקשה של היהודים בחוץ-לארץ, לסיכוי להזדהות עם ישראל, נראה לי שהכלי הזה לא מספיק מנוצל.
צבי הנדל: כשם שזינבתי והיכיתי באהבה את משרד החוץ כך אני רוצה לעשות איתך, למרות שזה לא תפקידך, מאחר שהזיקה שלך לעניין ברמה האישית והבנת העניין היא בוודאי עמוקה.
יורי שטרן: ראשית, כל הברכות.
יורי שטרן: כל פעם שאני שומע את הדיווחים על הפעילות הגדולה הזאת זה מרשים אותי מחדש ואני באמת מברך.
יורי שטרן: לנו היתה תכנית, וישנה תכנית ספציפית מאוד, שאתה שמעת עליה באחת הישיבות פה והוגשה לה הצעת תקציב, לגיוס העולים לצרכי הסברה באמצעות מועצת ארגוני העולים.
יורי שטרן: עשינו כמה צעדים בכיוון הזה.
יורי שטרן: למשל, הוקמה תת-ועדה בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
יורי שטרן: עשינו דברים פרקטיים, תדרוכים לפעילים מקרב הארגונים השונים, לפי השפות, אבל הדבר לא יתקדם מבלי שיהיה איש אחראי, יועץ מקצועי.
יורי שטרן: אנו נתקלים בכמה קשיים לוגיסטיים, כמו למשל דבר פשוט כמו תרגומים.
יורי שטרן: לארגוני העולים אין יכולת לתרגם מאמרים טובים מאנגלית לצרפתית או מעברית להולנדית.
יורי שטרן: יש דברים שביקשנו מהסוכנות לעזור.
יורי שטרן: בקשת התקציב נמצאת על שולחנך כבר 4 חודשים.
יורי שטרן: אני חושב שההשקעה פה היא באמת מאוד צנועה והתוצאה תהיה מוטיבציה חיובית כלפי ישראל.
יורי שטרן: באמצעות גיוס של העולים שנמצאים בארץ לתכנית הזאת המסר של העלייה מתחזק מאוד וזה מחזק את מוטיבציית העלייה גם בקרב התפוצות.
יורי שטרן: בכלל, כל פעם שהסוכנות מגייסת את העולים הנמצאים בארץ היא מרוויחה פעמיים.
יורי שטרן: אתה ציינת את היעד של חינוך יהודי-ציוני.
יורי שטרן: אני חושב שזה דבר באמת קריטי וחיוני.
יורי שטרן: גברת אלה לוי, עד לאחרונה נציגת הסוכנות בארצות-הברית ולפני כן במוסקבה, אמרה לי דבר שלא הייתי ער לו, שבלימודי הציונות שמקבלים העולים בארץ לא מוזכר כמעט כלל המאבק הציוני, לא בברית-המועצות ואני מניח שגם לא באתיופיה ובמקומות אחרים.
יורי שטרן: לו הפרק הזה היה נלמד, זה היה יוצר זיקה מיידית בין מי ששומע על הציונות לבין מה שהיה כאן לפני 12 שנה, לפני 20 שנה ולפני 50 שנה.
יורי שטרן: אלה יכולים להיות אירועים שקרו לבני המשפחה של השומע.
יורי שטרן: לא רק שזה חלק אינטגרלי מההיסטוריה שלנו אבל יש בזה כוח מאוד חזק של חיבור בין האנשים לבין החוויה הציונית, שמסיפור תיאורטי הופכת להיות משהו קונקרטי, קשור למקום, קשור לחיים שלהם.
יורי שטרן: אני חושב שצריכים לתקן את הדבר הזה כי מעבר לחשיבויות אחרות של הטיפול, יש לזה השלכה מיידית על החינוך הציוני ומה שהוא אומר לאדם בנובוסיבירסק או במקום אחר.
יורי שטרן: היום העולים מברית-המועצות לשעבר, רובם ככולם הם דווקא נציגים של האוכלוסיות החלשות יותר, פרט לנוער.
יורי שטרן: המשפחות מבוגרות, יותר בעייתיות, פחות משכילות.
יורי שטרן: זה קודם כל תורם לכישלון הקליטה.
יורי שטרן: אני חושב שהסוכנות צריכה, אולי יחד עם לשכת הקשר, לעשות תכנית מיוחדת, ונוכל להשתתף בזה בצורה אורגנית, ששמה דגש על החזקים.
יורי שטרן: כל שנה שאנחנו יותר ויותר נחלשים מבחינת הפרופיל של העולה, אנחנו גם פוגעים בעתיד.
יורי שטרן: זה לא רק תמונה סטטית.
יורי שטרן: דיברת על הגיור.
יורי שטרן: אני לא מבין למה שלא נפתח את מסלול הגיור בחבר העמים לגבי אלה שממילא זכאים לפי חוק השבות.
יורי שטרן: פוחדים לעשות שם גיורים כי כביכול זה יפתח את הדלת לכל מיני אנשים שסתם רוצים להגיע, אבל אלה שגם כך הם זכאיי חוק השבות, למה שעבורם לא נעשה את זה?
יורי שטרן: הרי אנחנו נרוויח הרבה.
יורי שטרן: זה דבר בעל משמעות לאומית.
יורי שטרן: כל אלה שהם חצי יהודים או רבע יהודים, או בני זוג של יהודים - עדיף שהם יבואו לכאן כבר לאחר מסלול הגיור.
יורי שטרן: אני חושב שנוכל לחבר פה קואליציה מאוד יפה ולגבות אותך.
אבשלום וילן: הכוונה לגיור רפורמי?
יורי שטרן: למה גיור רפורמי?
יורי שטרן: גיור שיפתור לאנשים את בעיותיהם.
יורי שטרן: אני יודע שהסוכנות עוברת לפעילות גם בתפוצות הרוסיות היהודיות בעולם ולא רק ברחבי ברית-המועצות לשעבר.
יורי שטרן: יש לכך חשיבות מאוד גדולה ואני רוצה לחזק את ידיה על מגמה זאת.
יורי שטרן: ודבר אחרון, אני חושב שאתם בפועל עוסקים הרבה מאוד בנושא ההזדהות עם ישראל ואין היום פעילות בתחום העלייה שלא קשור להזדהות עם ישראל.
יורי שטרן: הייתי מציע שתסמנו את זה כמשימה ספציפית של הסוכנות עם תקציב מיוחד שיכול להיות מחובר עם עוד ארגונים יהודיים וגם עם תקציבים ממשלתיים, ליזום אירועי הזדהות.
יורי שטרן: תכנית אחת כזאת הוגשה לך לעריכת כנס מדענים יהודים בשנה הבאה ביום המדע.
יורי שטרן: אני מציע שזה יסומן כאחת המשימות של הסוכנות, עם תקציבים יעודיים ועם כוח-אדם שכולו יוקדש לעניין הזה.
צבי הנדל: עוד נקודה שאני רוצה להעלות במסגרת הישיבה הזאת היא ההקשר של הקטנת העלייה וקליטתם של יהודי אתיופיה.
תמר דסטה: אמנם הגעתי לכאן עם נייר עמדה אבל קיבלתי אוזן קשבת.
תמר דסטה: לכן אניח למה שרשום לי ואתייחס לכמה דברים בצורה יותר מפורטת.
תמר דסטה: אין זה סוד שיהדות אתיופיה נאבקה שנים רבות, כשעוד היינו באתיופיה, כדי לעלות לארץ.
תמר דסטה: העובדה שלא הזכרת סביב השולחן הזה אפילו בחצי משפט את יהדות אתיופיה מוכיחה לי שעדיין התפיסה הזאת, שדוחה אותנו כמה שאפשר בכל הכוח, שרירה וקיימת, וקיבלתי לכך הוכחה היום.
תמר דסטה: לא שמעתי שהזכרת את יהדות אתיופיה אף לא בחצי משפט.
תמר דסטה: גם אתמול וגם היום שמעתי את הזעקה האמיתית שלכם, על כך שלא מוצאים יהודים, לא בארצות-הברית, לא ברוסיה, לא בארגנטינה ולא בצרפת, בזמן שיותר מ-20,000 יהודים מתים מרעב, ממחלות וממגפות במחנה באדיס-אבבה.
תמר דסטה: לאף אחד מכם זה לא מזיז.
צבי הנדל: מה עם יהודי גונדר?
צבי הנדל: את לא רוצה אותם?
תמר דסטה: הם עשו את הצעדה הארוכה הזאת מגונדר ומכפרים אחרים והגיעו לאדיס אבבה.
תמר דסטה: הם עשו לכם חצי עבודה.
תמר דסטה: אני מרגישה בעקבות דיוני הוועדה אתמול והיום שאני לא יכולה להגיד שאני חלק מהחברה הזאת.
תמר דסטה: יושב כאן אדם מכובד שאחראי על העלייה, שאחראי לעולים מכל המקומות.
צבי הנדל: מה את מבקשת?
תמר דסטה: אני מבקשת שהמדיניות תהיה זהה לגבי כל היהודים.
תמר דסטה: לא יכול להיות שבגלל שצבע העור שלהם אחר או בגלל שהם באים ממדינה נחשלת הם מאוסים, הם לא רצויים פה.
תמר דסטה: אני רוצה להזכיר לכולם שהאדמה שאנחנו יושבים עליה, אף אחד אין לו בעלות עליה.
תמר דסטה: כולנו יהודים ולי, כמו לכולם פה, יש זכות על האדמה הזאת.