GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נביה אבו ראפע: אתם לא בדקתם אף פעם איך אנחנו עובדים ואיך בעלי העבודה שם מעסיקים אותנו.
נביה אבו ראפע: אני עובד חודש ב-4000 שקל, מגיע סוף החודש, אני מקבל 2000.
נביה אבו ראפע: הוא אומר לי: לך תעשה בלטות בים.
נביה אבו ראפע: למי אני הולך?
נביה אבו ראפע: לבית המשפט?
נביה אבו ראפע: אני לא מכיר פה.
נביה אבו ראפע: אתם אמרתם – שמעתי בישיבה האחרונה – אתם נתתם הרבה כסף.
נביה אבו ראפע: חמישים מיליון, מאתיים מיליון שקל.
נביה אבו ראפע: איפה הם?
נביה אבו ראפע: זו לא בעיה שלי, זו בעיה שלכם.
נביה אבו ראפע: איך נתתם את הכסף?
נביה אבו ראפע: לעשרה אוטובוסים כאן?
נביה אבו ראפע: לעשרה אולפנים כאן ואף אחד לא היה שם?
נביה אבו ראפע: למה זה?
נביה אבו ראפע: למה זה באחריות שלנו, שאנחנו יושבים כאן עכשיו לשולחן ותגידו לנו שקיבלנו 100 מיליון שקל?
נביה אבו ראפע: אתם נתתם, אנחנו לא קיבלנו.
נביה אבו ראפע: אתם נתתם חלק כאן, חלק כאן חלק כאן – זו לא בעיה שלנו.
נביה אבו ראפע: אנחנו רוצים ארבעה דברים חשובים מאד ויש לנו בקשות לגבי זה, עד שיגיע הפתרון.
נביה אבו ראפע: הפתרון היחיד, אדוני, זה חוק לנו.
נביה אבו ראפע: אנחנו מבקשים חוק.
נביה אבו ראפע: חוק שיעשה סדר בחיים שלנו.
נביה אבו ראפע: שיסביר לנו: איך אני הולך, לאן אני הולך, איפה אני בונה בית.
נביה אבו ראפע: תודה רבה לכם.
צבי הנדל: חבר הכנסת איוב קרא.
איוב קרא: אדוני היושב ראש, חברי.
איוב קרא: אני חושב שנביה ביטא את הרגשת התסכול שנמצאת בו הקבוצה הזו, שלכל הדעות מוצדקת.
איוב קרא: מאידך, אני חושב שאי אפשר לבוא בטענות אל המנהלת.
איוב קרא: באילוצים ובאמצעים שאני יודע שקיימים אצלה, היא עושה את העבודה שלה על הצד הטוב ביותר, כמובן בכפוף למה שמתאפשר לה ובכפוף למה שיש לה.
איוב קרא: הדבר המרכזי – אני דווקא אחדד את דברי לבקשות של נביה אבו ראפע – אחת הטעויות המרכזיות, הקרדינליות, לדעתי, שנעשו עם אנשי צד"ל – ואני לא בא לנגח איש פה – זה הפיצול הזה, שבעצם זרע את התסכול המרכזי בקבוצה הזו.
איוב קרא: הפיצול הזה לא היה צריך להיות, התסכול הזה לא היה צריך להיות, אם היינו ממשיכים באותה מסגרת, כמו שהיא, ארגונית, עם המנהלת תחת קורת גג אחת לכולם, במשרד הביטחון.
איוב קרא: כפיפות למשרד הביטחון במקום למשרד הקליטה.
איוב קרא: לא היתה שום סיבה בעולם לפצל את זה, שקבוצה אחת תהיה שייכת למשרד הביטחון וקבוצה אחרת למשרד הקליטה ואני חושב שזה גם לא בלתי אפשרי לעשות את זה היום.
איוב קרא: אין שום בעיה.
איוב קרא: אני חושב שאחד הדברים שמרגיזים אותם ומרתיחים את דמם, זה שאנשים יש להם פריבילגיה כזו ולאחרים אין אותה.
איוב קרא: זה הדבר הראשון.
איוב קרא: לכן אני הייתי מציע בסוגיה הזו – לגבי הברז שהוא דיבר עליו והתכוון למשרד הביטחון – אני חושב שהמנהלת במתכונתה הנוכחית צריכה לזוז פשוט ממשרד הקליטה למשרד הביטחון ופתרת חצי מהתסכול של האנשים שיושבים פה.
איוב קרא: זו דעתי.
איוב קרא: הדבר השני שהיה, בנושא הבית: אני חושב שלגביהם – זה לא עולים חדשים, עם כל הכבוד – זה דבר שצריך להסתכל עליו מבחינה הומנית, בראיה כוללת של הסוגיה הזו במזרח התיכון ובעולם.
איוב קרא: אין שום סיבה לא לאפשר למושב – יש כמה מושבים, כמה קיבוצים בצפון, שאפשר לעבות אותם באנשי צד"ל ולהפוך אותם לישובים של אנשי צד"ל לכל דבר ועניין ובכך פתרת בעיה של בתים בלי לשלם אגורה בנושא שכירות דירה.
איוב קרא: לכן הייתי מציע בקטע הזה למנכ"ל משרד ראש הממשלה את הפתרון הזה בעניין דיור ואנחנו פותרים בכך בעיה.
צבי הנדל: אתה מציע לעשות להם בניה תקציבית?
איוב קרא: לא, לא.
איוב קרא: פשוט מאד: יש לנו היום מושבים.
איוב קרא: ליישב אותם.
איוב קרא: הם פשוט זנוחים ועזובים.
איוב קרא: מושבים בצפון.
צבי הנדל: בניה תקציבית.
איוב קרא: לא צריך לבנות.
צבי הנדל: מה פירוש לא צריך?
איוב קרא: הם קיימים המושבים האלה.
איוב קרא: פשוט אין בהם אפילו בן אדם אחד היום.
קריאה: הם שייכים למישהו.
איוב קרא: הם שייכים למישהו.
איוב קרא: פשוט ננטשו.
איוב קרא: בצפון, בגבול הצפון, אתה תמצא שם כמה משפחות שיש רק כמה משפחות בתוכם.
רונן פלוט: זה הכל פרטי.
איוב קרא: בסדר, אבל ליישב אותם, אנחנו נצא נשכרים בכך שזה לא יעלה למדינה.
צבי הנדל: אני לא מכיר דבר כזה.
איוב קרא: אז אני אסביר לך.
4402: איזה מושבים?
צבי הנדל: אני אצא אתך לסיור.
איוב קרא: בגבול הצפון יש כמה ישובים היום שכמעט ואין בהם אנשים.
איוב קרא: אני אתן לכם שמות אחר כך.
איוב קרא: בנושא עבודה – לדעתי, ברגע שהם עוברים תחת קורת גג אחת, למשרד הביטחון, אפשר מתוך המאגר הזה להפריש אנשים לקו התפר, לעבודות ביטחוניות, להשאיל אותם למשמר הגבול.
איוב קרא: אין שום בעיה, לדעתי – כולם ירוצו לעבודות כאלה, לא תהיה בעיה ואנשים לא ישבו בטן-גב, שזה הדבר הכי מתסכל אצלם, שהם לא מוצאים פתרון תעסוקתי.
איוב קרא: רבים מהם יושבים בטן-גב ויוצאים מתוסכלים מהעניין הזה וגם אנחנו לא מרגישים טוב כתוצאה מכך.
איוב קרא: אלה הדברים שלדעתי צריך לקחת אותם בחשבון: העברה חזרה למשרד הביטחון – במתכונת הנוכחית, כמו שהיא – שיהיו שייכים למשרד הביטחון ובנושא התעסוקה כמו שאמרתי.
איוב קרא: בזה, אני מבטיח לך, כל היושבים פה יחתמו לך בעשר אצבעות שזה הפתרון.
צבי הנדל: לא, אתם גמרתם.
צבי הנדל: עכשיו מקשיבים.
צבי הנדל: עכשיו פותרים בעיות.
צבי הנדל: שמענו את הבעיות, עכשיו פותרים.
צבי הנדל: אני אתחיל מהקל אל הכבד.
צבי הנדל: רשיון נשק.
צבי הנדל: משרד הפנים, משטרה, איפה משרד הפנים?
צבי הנדל: מה אנחנו צריכים לעשות או איפה הפלונטר, או מה צריך להתיר על מנת שהזרימה של רשיונות נשק יהיה מהיר?
יחזקאל לביא: ברגע שבמשרד הפנים יקבלו את האישורים המתאימים מהרשויות שצריכות לתת לנו את האישור לרשיון נשק - - -
צבי הנדל: ממי?
יחזקאל לביא: זה המשרד לביטחון-פנים וזה משרד הבריאות, מבחינתנו לא תהיה בעיה בנושא הזה.
צבי הנדל: מישהו מהמשטרה או מהמשרד לביטחון-פנים יודע להשלים?
זאב גוטמן: אני לא כל כך מסכים עם הדרך שבה הציג את זה איש משרד הפנים, אני לא כל כך חושב שזה נכון.
זאב גוטמן: משרד הפנים צריך להסדיר את המעמד שלהם - - -
קריאות: - -
צבי הנדל: סליחה, סליחה, לא דו-שיח.
יורי שטרן: מה שהיו אמורים לעשות על פי החלטת ממשלה.
זאב גוטמן: משרד הפנים, ברגע שהוא מסדיר את המעמד, כמו כל תושב במדינת ישראל – אם הוא אזרח ואם הוא תושב – אחרי שהוא אישר אותו על בסיס תבחיני סף שקיימים לגבי כל אזרחי המדינה ולגבי כל תושבי המדינה - יש תבחינים לגבי קבלת כלי נשק במדינה, שקבע אותם משרד הפנים - אחר כך זה עובר אלינו ואנחנו עושים את בדיקת המסוכנות ואיך שאני רואה את פני הדברים, כמו כל תושב במדינה גם אנשי צד"ל יכולים לעבור את אותה בדיקה ומי שמתאים מקבל.
צבי הנדל: תודה, הבנתי.
צבי הנדל: משרד הפנים, איפה עומד הנושא של תושבות קבע, לא קבע, ארעי?
צבי הנדל: זו החלטת ממשלה?
יחזקאל לביא: אנחנו פועלים פה לפי החלטת ממשלה.
צבי הנדל: שאומרת?
יחזקאל לביא: אין לי אותה מול העיניים כרגע, אבל היא אומרת בדיוק איך אנחנו צריכים לטפל.
יורי שטרן: החלטת הממשלה חייבה את משרד הפנים להתחיל בתהליכים - - -
יחזקאל לביא: אז התחלנו בתהליכים האלה.
צבי הנדל: יש פה למישהו את החלטת הממשלה?
סבינה בלנק: כן, כן.
4402: כמה זמן זה תושב ארעי?
יורי שטרן: הם לא חייבים להתחיל מתושב ארעי, כי הם כבר שנתיים בארץ.
צבי הנדל: אני מבקש לא לעזור, תכף נמצא את הסעיף הרלוונטי בהחלטת הממשלה.
צבי הנדל: עד אז – משרד העבודה והרווחה: יש נציג?
4402: "אנשי צד"ל המבקשים לקבל מעמד של תושב קבע לפי חוק הכניסה לישראל התשי"ב-1952, יקבלו מעמד זה בהתאם לשיקול דעתו של שר הפנים ונוהלי משרד הפנים הנוגעים בדבר.
4402: הגשת הבקשות תתאפשר עם קבלת החלטה זו.
4402: בנסיבות מיוחדות יעניק שר הפנים לאנשי צד"ל אזרחות ישראלית מכוח התאזרחות, לפי חוק האזחות התשי"ב-1952, ולפי שיקול דעתו של שר הפנים ונהלי משרד הפנים הנוגעים בדבר.
4402: אנשי צד"ל ובני משפחה המבקשים להאריך את תוקף רשיון תושב ארעי "א5" או מבקר "ב1" לפי חוק הכניסה לישראל התשי"ב-1952, יקבלו הארכה כאמור בהתאם לשיקול דעתו של שר הפנים ולנהלי משרד הפנים הנוגעים בדבר.
4402: "
יורי שטרן: אלה כבר אזרחים.
יורי שטרן: מדובר על פליטים ורק לגביהם מדובר על מעמד ארעי.
יורי שטרן: הנושא הזה סוכם עם שר הפנים, אלי ישי, יחד עם אביגדור יצחקי, היינו אצל ראש הממשלה וראש הממשלה אמר: צריכים באמת להתחיל לטפל בהם.
יחזקאל לביא: דובר שם על הנושא המדורג.
איוב קרא: איזה מדורג, איזה מדורג?
4402: מה ההבדל בין תושב ארעי לאזרחות?
יחזקאל לביא: קודם כל, תושב ארעי לא יכול להצביע ולא יכול להיבחר לכנסת.
צבי הנדל: ותושב קבע?
יחזקאל לביא: תושב קבע כנ"ל.
4402: וחוץ מזה?
יחזקאל לביא: - -
צבי הנדל: חבר'ה, באמת.
צבי הנדל: זה לא ליכוד פה.
4402: רוב האזרחים הזרים בישראל שאין להם את המקור לאזרחות מחוק השבות, עוברים את התהליך של האזרחות דרך הנושא של תושב ארעי.
4402: תושב ארעי אתה יכול לקבל למשך תקופה של עד חמש שנים ולאחר מכן אתה מקבל את האזרחות.
4402: כל ההבדל בין תושב ארעי ואזרחות נובע משני דברים: אחד, הוא לא יכול להצביע, לא בבחירות המוניציפליות ולא בכנסת - - -
יחזקאל לביא: בבחירות המוניציפליות הוא כן יכול.
4402: סליחה, בבחירות מוניציפליות הוא כן יכול.
4402: לא לכנסת.
4402: דבר שני, כשהוא רוצה לנסוע לחוץ לארץ, אז במקום דרכון הוא מקבל תעודת מסע, שהיא מקשה על קבלת ויזות למספר ארצות.
4402: כשיש לך דרכון, יותר קל לך לקבל ויזה וכשאין לך דרכון, זה הרבה יותר קשה.
צבי הנדל: מה עם תושב קבע?
יורי שטרן: מה מבחינת רשיון נשק?
יחזקאל לביא: לגבי תושב קבע יש מה שנקרא התהליך המדורג.
יורי שטרן: אני שואל אותך – סליחה – מבחינת קבלת רשיונות נשק, למשל - - -
צבי הנדל: רגע, אבל יורי, אני מתחנן בפניך, תן לי לנהל את הישיבה.
צבי הנדל: תסביר לי מה ההבדל בין תושב ארעי לתושב קבע.
יחזקאל לביא: קודם כל, תושבים ארעיים אלה אנשים שבדרך כלל בוחרים להישאר תושבים ארעיים מסיבות השמורות עמם ואז גם אנחנו מבקשים שיסיימו את תקופת הארעיות שלהם.
יחזקאל לביא: לגבי תושב קבע, יש מה שנקרא תהליך מדורג כדי לקבל תושבות קבע במדינת ישראל.
יחזקאל לביא: התהליך הזה נמשך כחמש שנים, כמו שקיים במדינות העולם האחרות.
יחזקאל לביא: כלומר: הוא לא שונה.
יחזקאל לביא: התהליך הזה הוא תהליך של בדיקות וכולי.
צבי הנדל: החלטת הממשלה היא ללכת בתהליך הזה?
יחזקאל לביא: בתהליך הזה.
צבי הנדל: לא לקצר?
יחזקאל לביא: אני לא מבין את החלטת הממשלה שמשמעותה - - - להחליט היום שלא עושים את התהליך הרגיל כמו לכל מי שמבקש.
יחזקאל לביא: כלומר, לא רק אנשי צד"ל.
יחזקאל לביא: זה כולל גם עולים חדשים שמגיעים ארצה שלא בדרך של חוק השבות, אלא בגלל שהם נשואים לבן משפחה יהודי ונישואיהם היו לאחר תקופת כניסתו לארץ וכן הלאה, שזה דברים שונים לחלוטין, אבל זה בדיוק אותו תהליך.
איוב קרא: אני רוצה להזכיר - - -
צבי הנדל: לא, לא, לא.
צבי הנדל: אני מבקש.
איוב קרא: אני יכול להגיד משהו שיעזור לך.
צבי הנדל: אני יכול ללכת, אין בעיה.
איוב קרא: אבל זה יכול לעזור לך.
צבי הנדל: אני לא רוצה כרגע עזרה.
צבי הנדל: בוא, תן להתקדם.
צבי הנדל: אחרת לא נסיים בחיים.
צבי הנדל: משרד העבודה והרווחה, יש פה מישהו?
אסתר דורון: אני רווחה, אבל לא עבודה.
צבי הנדל: חסר לי פה מישהו בהכשרה המקצועית.
12957: מה, גם אצלכם פיצלו?
וילמה מאור: את אחראית על נושא קליטת צד"ל, לא?
אסתר דורון: מטעם משרד הרווחה.
אסתר דורון: אני עובדת סוציאלית מטעם משרד הרווחה.
4402: בוא, אני אפתור לך את בעיית ההכשרה המקצועית: כל תוכנית שהמנהלת תגיש בנושא ההכשרה המקצועית, אנחנו נדאג שהיא תבוצע.
4402: גם אמרתי את זה בפגישה עם אנשי צד"ל שהיו אצלי במשרד.
צבי הנדל: אדוני מנכ"ל משרד הקליטה, שבפועל אצלך היום נמצאת המנהלת.
רונן פלוט: אני אענה לכמה טענות שהועלו כאן, על מנת שכל הפורום הזה ישמע גם את האמת שלנו.
רונן פלוט: החל מחודש ינואר היתה החלטת ממשלה לתת סל קליטה לאנשי צד"ל.
רונן פלוט: ומה לעשות, במדינת ישראל יש חוקים.
רונן פלוט: ברגע שבן אדם מקבל שכר מסוים, הוא גם צריך לחתום שהוא קיבל אותו.
רונן פלוט: היתה קבוצה מסוימת בצד"ל, של כשלושים וחמישה אחוז מהאנשים, שאחד "חימם" את השני ואמר לו: לא כדאי לך לחתום, שהחליטו שהם לא חותמים.
רונן פלוט: ואז הברירה שלנו היתה: אלה שלא חותמים – על פי החוק.
רונן פלוט: פה יושבים אנשי חוק – לא לתת להם כסף.
רונן פלוט: כי אתה לא יכול לשלם כסף בלי שהוא חותם שהוא מקבל את הכסף הזה.
רונן פלוט: פנה אלי שלמה חסון שהוא ראש המנהלת ואמר: המצב שם, עם כל הפרינציפים והאידיאולוגיה הזאת מאד קשה, חייבים בכל זאת, גם לאנשים האלה, לתת כסף.
רונן פלוט: אני מודה ומתוודה שאני לקחתי אחריות על עצמי כמנכ"ל משרד הקליטה ופעלתי בניגוד לחוק.
רונן פלוט: נתתי הוראה לשלם לכולם, גם לשלושים וחמישה האחוז האלה שלא היו צריכים לקבל את הכסף מכיוון שהם לא חתמו.
רונן פלוט: וכך זה נמשך חצי שנה עד סוף הסיוע של סל הקליטה.
רונן פלוט: אנחנו, חודש או חודשיים לפני גמר הסיוע פנינו לאוצר ואני מסכים עם יורי: הלוואי והיו נותנים לנו שלוש או ארבע שנים, אבל האוצר, אני מודה, עשו את הכל על מנת לסיים את זה.
רונן פלוט: אמרו: יש החלטת הממשלה חצי שנה וסוף פסוק.
רונן פלוט: בגלל מנכ"ל משרד ראש הממשלה ובגלל התערבותו אנחנו הצלחנו – כי לא היינו מצליחים בשום פנים ואופן – כולנו הצלחנו להמשיך עוד שמונה חודשים, לא כסל קליטה אלא כסיוע נוסף לעוד שמונה חודשים לאותם אנשים.
רונן פלוט: אני אישית לא הצלחתי, בגלל זה באתי ללשכת ראש הממשלה ואביגדור יצחקי התערב ואז סוכם לתת להם המשך סיוע.
צבי הנדל: מה זה השמונה חודשים, תסביר.
רונן פלוט: כבר.
רונן פלוט: אנשי צד"ל זאת קבוצה יחידה בארץ שקיבלה כשנתיים סל קליטה ועוד שמונה חודשים סיוע מיוחד.
רונן פלוט: אין אף קבוצה, כולל עולים חדשים וכל קבוצה אחרת, שמקבלת את זה.
רונן פלוט: אין.
רונן פלוט: פשוט אין.
רונן פלוט: פה באנו ואמרנו: אם אנחנו לא מצליחים, אף על פי שמאד רצינו, שיקבלו עוד שנה, עוד שנתיים, עוד שלוש סל קליטה - טנגו רוקדים שניים ואנחנו לא היחידים.
רונן פלוט: כשבאנו ופנינו לאוצר נאמר לנו: בשום פנים ואופן, היתה החלטת ממשלה – מצאנו לנכון, במקום להגיד לאנשי צד"ל זהו, סיימתם את סל הקליטה ועם זה העניין נגמר, לתת להם סיוע גם בדמי קיום, גם בשכר דירה, גם לאלה שעובדים וגם לאלה שלא עובדים.
רונן פלוט: חיפשנו את כל הפתרונות על מנת לעזור.
רונן פלוט: אז אני לא הייתי אומר ששום דבר לא קרה ושהכל שחור.
רונן פלוט: אני רק פונה לכל המנהיגים שיושבים פה, של אנשי צד"ל.
רונן פלוט: חברים, אנחנו הלכנו לקראת האוכלוסייה.
רונן פלוט: אין לי ספק שהאוכלוסייה הזו של אנשי צד"ל עשו מעל ומעבר, מעל לכל אוכלוסייה אחרת, למען המדינה.
רונן פלוט: הוויכוח הזה לא קיים פה.
רונן פלוט: כל אחד מסכים לזה.
רונן פלוט: אבל בואו אתם, תעזרו לכולנו לעזור לכם.
רונן פלוט: בוודאי שאם אחרי כל החלטה שלנו יקום אוהל על יד עיריית חיפה או עיריית קריית שמונה – זה לא פתרון.
רונן פלוט: פתרון מזה לא יהיה.
צבי הנדל: אלוף במילואים יוסי פלד.
12957: קודם כל, כדאי שידעו את כל הנתונים:
12957: הגיעו לפה 6400 אנשים מדרום לבנון.
12957: היום יש לנו כ-2200.
12957: הפערים – מרביתם חזרו ללבנון, חלקם יצאו לגרמניה כקבוצה והתפזרו בעולם.
12957: יש לנו היום כ-2200 איש פה.
12957: אני גם אומר:
12957: מדינת ישראל עשתה הרבה מאד בשבילם: דיור, כסף, טיפול בנכים.
ציון שבת: וגם קצת חינוך.
12957: וחינוך יוצא מן הכלל.
12957: הבעיה היא לא מה עשינו, הבעיה היא איך הם מרגישים ואיך אחרי כל זאת הם חיים בינינו, אלה שנשארו.
12957: אני רוצה להגיד לכם: עשו הרבה בשבילם ואנחנו רחוקים מלעשות מספיק.
12957: למה אני מתכוון?
12957: תשמעו, החברים האלה, 25 שנה היתה להם כתובת אחת.
12957: בתחום החינוך, כבישים, בתי ספר, בתי חולים, שלא לדבר על ביטחון – רק צה"ל עבד אתם.
12957: כשהיו צריכים לפתוח בית ספר – צה"ל פתח בית ספר.
12957: בית חולים – צה"ל פתח בית חולים.
12957: כבישים – צה"ל עשה.
12957: והנה יצאנו מלבנון וצה"ל יצא מהם.
12957: אין קשר בין צה"ל לצד"ל, כלום.
12957: אז שמו אלוף משנה נחמד, שאני מכיר אותו מהשירות – סמי מגידו – אבל אין.
12957: 25 שנה הם דיברו רק עם גורם צבאי ומהיום שיצאנו מלבנון הגורם הצבאי הזה הלך.
12957: איננו.
12957: לא מדבר אתם, לא מכיר אותם.
12957: אומרים להם: עכשיו תרוץ לפה, תרוץ לשם.
12957: זה אותם מתסכל.
12957: מישהו יגיד: הם לא צודקים?
12957: לא.
12957: צודקים.
12957: מה זה חשוב פה הצדק?
12957: זה מה שמרגישים.
12957: אני לא אחזור על דברים שנאמרו פה.
12957: יושב פה אביגדור יצחקי, הוא הקדיש לזה הרבה מאד זמן ולפני זמן לא רב היה את אותו דיון, שאם לא היתה מתקבלת בו ההחלטה, אז אלה שהם במשרד הקליטה היו מפסיקים לקבל את הסיוע.
12957: אני חושב שההחלטה להעביר אותם למשרד הקליטה היתה החלטה שגויה.
12957: כשמקבלים החלטות עם אנשים שבחיים שלהם – כמעט, אני אגיד, כדי שלא יגידו: כן הייתי – בחיים שלהם כמעט ולא היו בלבנון וכמעט בחייהם לא דיברו עם אנשי צד"ל – ההחלטות לא טובות.
12957: ועכשיו תגידו לי מאה פעם שזה טוב מאד משרד הקליטה וזה יקר למדינת ישראל – האנשים מרגישים לא טוב.
12957: אם הם מרגישים לא טוב – והם לא צודקים, לצורך העניין – הבעיה היא אצלנו, לא אצלם, גם אם אנחנו צודקים.
12957: הבעיה אצלנו ולא אצלם.
12957: לכן, כל נושא העולים החדשים, אני לא יודע איך עושים אותו.
12957: אני מציע גם לנו, לישראלים, להפסיק להגיד: אף עולה לא קיבל סיוע שנתיים.
12957: כי אף עולה לא איבד את אחיו לפני שהוא הגיע לארץ בגלל מדינת ישראל.
איוב קרא: ולא נקטעה לו רגע, לא נקטעה לו יד.
האשם נגם: זאת הבעיה.
12957: חבר'ה, תשמעו.
12957: כשהייתי אלוף הפיקוד לא היה מישהו מעז לצייץ כשאני מדבר.
12957: עכשיו אתם מדברים?
צבי הנדל: הם משלימים פער.
האשם נגם: תמשיך, תמשיך.
12957: "שקט" (בערבית).
12957: בסדר?
האשם נגם: בסדר גמור.
12957: אז העניין הוא לא מה אנחנו מתווכחים עם עצמנו, העניין הוא מה התחושה שלהם.
12957: אני חושב שזאת היתה החלטה שגויה כי הם לא עולים חדשים.
12957: הם לא יהיו עולים חדשים, הם לא היו עולים חדשים – החלטה רעה מאד לשים אותם במשרד הקליטה.
12957: עכשיו, מי שבמצוקה גם נאחז בזה, כי יש חוק עולה חדש, כמה זמן הוא מקבל סיוע, נגמר העניין הזה ואל תבלבלו לנו את המוח.
12957: אני חושב שמקור הצרה הוא גם בהגדרה.
12957: עכשיו אני רוצה להגיד לכם בצורה הכי ברורונן פלוט:
12957: ית בעולם: יגידו לכם היחס, הכבוד, התחושה שלנו.
12957: אני אומר לכם: הכל בלבולי מוח.
12957: הכל כסף.
12957: בשביל הכסף מלבישים כבוד ותחושות.
נביה אבו ראפע: אנחנו עושים את הכבוד.
נביה אבו ראפע: לא אתם.
נביה אבו ראפע: אנחנו לבד עושים את הכבוד.
נביה אבו ראפע: אם אנחנו בסדר – יש לנו כבוד.
12957: אני הפרעתי לך לדבר כשעמדת ודיברת?
נביה אבו ראפע: לא.
נביה אבו ראפע: סליחה.
12957: אז גם אתה אותו דבר.
12957: אני חושב שמשרד הקליטה – אי אפשר להתייחס אליהם כמשרד הקליטה.
12957: למדינת ישראל, לדעתי, לא יהיה מנוס מלמצוא דרך להמשיך ולסייע להם.
12957: אבל מדינת ישראל חייבת גם לקלוט אותם לא בצורה שגרתית אם הם לא עולים.
12957: אם בחור הולך לעבודה, מקבל סיוע – באמת, עוד אלף שקל נוספים הוא מקבל – אבל אם הוא גר בטבריה והוא כל בוקר נוסע למגדל העמק לעבודה וזה עולה לו – הסעה – בין שבע מאות לשמונה מאות שקל בחודש, אז התוספת שניתנה לו הולכת בעצם על ההסעות, אז הוא אומר לעצמו: למה לי לעבוד?
איוב קרא: צודק.
12957: אם תוספת העידוד לעבודה שאני מקבל, אלף שקל, הולך לי על נסיעות, איך שיפרתי?
12957: לא רוצה לעבוד.
12957: אשב בבית בלי לעבוד.
12957: זאת אומרת: אם אנחנו נקבל החלטה – ולדעתי לא בפורום הזה אפשר לקבל את ההחלטה, יכול להיות שאני טועה.
צבי הנדל: עד עכשיו לא טעית בכלום, גם לא בזה.
12957: חידוש מרענן.
12957: בדרך כלל אומרים לי שאני לא יודע מה אני מדבר.
12957: אני חושב שלממשלת ישראל – שוב, אני מקווה שאני לא נאיבי – יש x חברות ממשלתיות.
12957: אם נושא העבודה הוא חשוב, אז כופים על x חברות ממשלתיות – זה יקבל 20 איש לעבודה, זה 5 אנשים לעבודה, זה 30 איש לעבודה ונפתור לפחות חלק מבעיות העבודה.
12957: שמדינת ישראל תאכוף על החברות הממשלתיות לקבל אותם לעבודה.
12957: אני מקבל את מה שנביה אמר: חלק מהישראלים – אחים שלנו – קבלני עבודות עפר, קבלני בניין – עושקים אותם.
12957: הם עובדים ולא משלמים להם.
12957: אבל אני יכול לפתור את זה?
12957: לא יכול לפתור את זה.
12957: אז זה נושא העבודה.
12957: דבר שני, במלוא הזהירות, כי אני יודע באיזו בעיה כלכלית אנחנו נמצאים.
12957: יש פה שני דברים: אנחנו נדחה את הקץ.
12957: אני לא מאמין שבעוד שלושה – ארבעה חודשים ייגמר העניין של הסיוע וזה ייפתר.
12957: זה לא ייגמר, אז צריך לקבל את זה כאופרציה.
12957: עבודה?
12957: – כמה זמן מתכוונים לסייע להם ובכמה?
12957: אם עבודה – לעודד אותם באמת לעבודה, לא כמו עולים חדשים.
12957: תאמינו לי – ובזה אני מסיים – שנושא האזרחות פה מעניין את הסבתא שלהם ושיספרו לנו פה מה שהם רוצים.
12957: אני מכיר אותם, הם מכירים אותי.
12957: הם לא רוצים לבחור לכנסת, זה לא מעניין אותם.
12957: הפספורט מעניין אותם.
12957: אז ממשלת ישראל או משרד הפנים שיבנו איזו תקנה.
12957: למה ללכת כמו חמורים כל הזמן, לפי הנהלים?
12957: זאת קבוצה מיוחדת ובואו נמצא דרך לספק להם דרכונים, כמו שמצאו להם דרך - - -
יחזקאל לביא: זה חוק.
יחזקאל לביא: זו לא תקנה.
צבי הנדל: אולי אפשר לעשות חוק.
12957: בדיוק כמו שמצאנו דרך להחליף להם את המספרים – יורי עוד זוכר איזו מלחמה היתה להחליף להם את המספרים הלבנוניים למספרים ישראלים.
12957: רצו שהם ישלמו, אתם יודעים כמה כסף?
12957: ברוך השם, על זה התגברנו – הם קיבלו מספרים ישראליים למכוניות.
יורי שטרן: גם עם הנכים זה היה דבר שחייב החלטה מיוחדת.
12957: אני סיימתי.
האשם נגם: אני רוצה להגיד - - -
האשם נגם: רק מילה.
צבי הנדל: אתה רוצה להצליח או לדבר?
צבי הנדל: להצליח או לדבר?
צבי הנדל: רבותי, תראו.
צבי הנדל: אני חושב שתמצית הדברים בעניין הזה נאמרו על ידי מר פלד.
צבי הנדל: אני רוצה להקדים ולומר - היה פה קצת מתח בין יורי שטיפל בזה וכולי ועכשיו יכול להיות שהוא לא מעודכן עד הפרט האחרון.
צבי הנדל: מוטב שכולנו נדע שלא הישיבה הזאת ולא קודמותיה היו מתקיימות אילולא יורי היה דוחף לזה.
צבי הנדל: אז גם אם הוא טעה בנתון כזה או אחר, הקרדיט של עצם זה שאנחנו מתעסקים עם זה ולא מניחים לעניין הזה למות, זה בגלל פעלתנותו.
צבי הנדל: לא פחות מזה ידידי איוב, אבל יורי פשוט חבר בוועדה הזאת.
יורי שטרן: צבי, וגם לא טעיתי בעובדות.
צבי הנדל: אז לי יש חילוקי דעות אתך על העבר ואני רוצה להזכיר את זה מאחר שעל עצמי אני יכול להעיד שטעיתי.
צבי הנדל: תראו, היה ויכוח ומשום חברות בין משרד הקליטה ליורי לא הועלו חילוקי הדעות האלה.
צבי הנדל: את חטאי אני מזכיר: סגן שר הקליטה לא רצה לטפל בצד"ל.
4402: התנגד נמרצות.
צבי הנדל: התנגד נמרצות.
צבי הנדל: היו על זה כתבות בעיתונים.
צבי הנדל: אני ישבתי, שמעתי את יולי ושמעתי את יורי ונקטתי עמדה חד משמעית בעד משרד הקליטה.
צבי הנדל: אני לא בטוח אם השפעתי היתה מכרעת או לא, אבל היות ואני הייתי שותף לעניין הזה וודאי ציבורית היה לזה איזשהו משקל, אני מודה שהכלל הזה ש-לא התעסק בחיים שלו עם צד"ל והוא מתערב- שאמר מר פלד, לגבי הוא קיים.
צבי הנדל: אז אני מקבל את הגערה.
צבי הנדל: אני חושב שזאת היתה פשלה והואיל ואני הייתי שותף פעיל לעניין הזה ועסקתי בזה, אני חושב שטעיתי.
צבי הנדל: המניעים היו טהורים.
צבי הנדל: האמינו לי שהמניעים היו טהורים.
צבי הנדל: חשבנו שזה יצליח הכי טוב כי הם יודעים לטפל וכולי וכולי.
צבי הנדל: התוצאה לא טובה, כי צד"ל הם לא עולים.
צבי הנדל: למרות מה שאמרתי בתחילת דברי, שעולים אצלנו הם אנשים מועדפים, צד"ל זה דבר אחר.
צבי הנדל: לכן, נכון אמרת:
צבי הנדל: לא משנה מי צודק מי טועה, זאת בעיה ברגע שהם לא מקבלים את זה וגם אני – אנחנו כולנו – לא מסוגלים לפתור את זה.
צבי הנדל: למרות שאין לי צל צלו של ספק, שלא יהיו אי הבנות: אין פה קואליציה-אופוזיציה.
צבי הנדל: אין עוד בן אדם יותר מאריק שרון שהיה רוצה שאנשי צד"ל ירגישו טוב.
צבי הנדל: לא מכיר עוד אחד.
צבי הנדל: מי שיספר לי ישקר ואני באופוזיציה, אני נגדו עכשיו.
צבי הנדל: בעניין הזה אין לי ספק שאם הוא היה יודע את התחושות שאתם עוברים, הוא לא היה ישן בלילה.
צבי הנדל: אבל, בשביל להגיע לראש הממשלה יש מיליון חברי כנסת, שרים, מנכ"לים ופקידים ואני לא יודע מה.
צבי הנדל: גם כשהוא נותן הנחייה, עוד פעם יש מנכ"לים, שרים פקידים ולוקח זמן עד שזה מגיע ולא תמיד זה מגיע בכיוון שהוא היה רוצה וכולי.
צבי הנדל: אני יודע שאנחנו לסיכומים גמורים לא נגיע היום.
צבי הנדל: אני רוצה לשמוע את מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
צבי הנדל: הוא גם ישמיע, הוא גם ייקח את הדברים אתו למשרד.
צבי הנדל: היום לא נסיים את הטיפול.
צבי הנדל: יישארו דברים פתוחים, אין לי ספק, אבל, אני רשמתי לי מספר דברים: בכותרת, במרכז – וזו החלטה שאריק יהיה חייב לקחת אותה – זה להחזיר את זה למשרד הביטחון.
צבי הנדל: זו הכותרת של העניין.
צבי הנדל: בפנים יש גם פרטים שניתנים לפתרון.
צבי הנדל: גם העניין הזה של תושבות קבע – לא אזרח, כן אזרח, אבל לפחות תושבות קבע – בלי תהליך.
צבי הנדל: זה דקה בדיוק.
צבי הנדל: הכשרה מקצועית – קיבלנו כבר במקום, בקריאת ביניים, תשובה שאם תהיה תוכנית זה ייעשה.
צבי הנדל: הנושא של הנשק – תראו, הנושא של הנשק בישראל מאד רגיש.
צבי הנדל: כי מצד אחד המצב הביטחוני קשה וכוחות הביטחון, ודאי לובשי המדים הכחולים, אומרים שטוב שיהיו הרבה כלי נשק.
צבי הנדל: מצד שני – אותם לובשי מדים אומרים גם שצריך נורא להיזהר כי כבר יש אחד שהרג את הפסיכולוג שלו ושני שהרג את עורך הדין שלו.
צבי הנדל: יש בעניין הזה דואליות ומתח גדול.
צבי הנדל: אני קורא פה – ואני אכנס לזה גם בעצמי – לכל מי שעוסק במתן הרשיונות: אני חושב שמחמירים אתכם.
צבי הנדל: מחמירים עם צד"ל.
צבי הנדל: אני לא מכיר את אנשי צד"ל כולם.
צבי הנדל: יכול להיות שלא מאה אחוז מאנשי צד"ל יקבלו את האישור, אבל לא יכול להיות שאפס אחוז ראויים לאישור.
צבי הנדל: בין האפס למאה אחוז, גם אם נתחיל בחמישים אחוז בשבילי זו התקדמות גדולה.
צבי הנדל: אז יכול להיות שחמישים אחוז ירגישו לא נוח.
צבי הנדל: זה שהגענו אחרי שנתיים וחצי לאפס אחוז רשיונות זה לא מקובל עלי.
צבי הנדל: אני מניח ששאר הפרטים ייפתרו ברגע שלא נהיה כבולים לקביעות מקובלות של עליה.
צבי הנדל: אדוני, מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
צבי הנדל: אנחנו - א' - תולים בך את יהבנו, ב' – אנחנו יודעים שאתה אוהד את העניין, ג' – אנחנו יודעים, גם אם תתחמק, שאתה איש מעשה ממדרגה ראשונה.
4402: כל החסרונות בבת אחת.
צבי הנדל: אם היינו חושדים בך שיש לך שתי ידיים שמאליות, אז הייתי אומר: מילא, אין מה לעשות וחבל על הזמן.
צבי הנדל: היות ואני יודע שאתה יודע לעשות מה שצריך, אז התקווה שלנו היא גדולה.
צבי הנדל: וידבר.
4402: אני הייתי מאד רוצה להפריד בין הטרגדיה הזאת של חיילי צבא דרום לבנון - שנאלצו לעזוב את מקום הולדתם, את אדמתם, את בתיהם ולבוא לגור בישראל.
4402: אני לא רוצה להיכנס לכל הסוגיה הזאת, זאת סוגיה מורכבת הנמשכת עשרות שנים.
4402: אני חושב שאין אזרח בישראל שאין לו תחושה שאנחנו צריכים ורוצים לעזור לאוכלוסייה הזאת כמיטב האפשר, אבל גם לנו יש מגבלות.
4402: אנחנו באמת רוצים לעשות את המיטב ואני חושב שהפעלנו כל מה שאפשר כדי לעשות את המיטב.
4402: מיד עם הקמתה של הממשלה מונה לטיפול בעניין סגן שר במשרד ראש הממשלה, שעמד בקשר ישיר כל הזמן גם עם ראש הממשלה וגם אתי.
4402: ההכרעות, בסופו של דבר, נקבעו בישיבה משותפת של סגן השר עם ראש הממשלה.
4402: היו להחלטת הממשלה הזאת 11 או 12 טיוטות, אם אני זוכר נכון.
4402: שמנו עוזר מיוחד לסגן השר שטיפל בזה וגם הארכנו את עבודתו על מנת שיטפל בזה.
4402: כך שבסופו של דבר, אני לא חושב שההתייחסות שלנו היא לא מספיק כנה, רצינית ואמיתית.
4402: אני חושב שגם החברים לנשק - ויושב פה אולי החבר לנשק מספר אחד, האלוף במילואים יוסי פלד, הוא הקדיש לעניין הזה ממרצו ומזמנו ואני מאמין שהוא עושה את זה בהכרה עמוקה ולא שום דבר אחר.
4402: חוץ מכאבי ראש זה לא גורם לו שום דבר.
4402: אני חושב שהאלוף מאיר דגן גם כן ליווה את הקבוצה הזאת ומלווה אותה עד היום, למרות שהיום ממעמדו החדש הוא פחות יכול להתערב, אבל הוא בהחלט ראה את הדברים נכונה.
4402: אני חושב שגם כשהעברנו את זה למשרד הקליטה - ותכף אני אתייחס לעניין הזה של העברה למשרד הקליטה - התייעצנו עם כולם עד כמה שאפשר ולמרות ההתנגדות הנחרצת, ממש נחרצת, של משרד הקליטה וסגן שר הקליטה – הם אמרו:
4402: אנחנו לא יודעים לעשות את זה.
4402: אנחנו לא בנויים לזה.