GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורי שטרן: נכון להיום, לפי הנסיונות החיוביים שהיו – ויושבים כאן פיטר וייס ממרכז עולי אירופה, גרמניה ואוסטריה, ואלי ברונשטיין, שהוא איש פרטי, שהוא ושותפו עשו מערכה שלמה באיטליה ועכשיו הוא יכול לספר לנו מה הם עשו בנורבגיה נגד החרם של ארגוני העובדים הנורבגים על תוצרת הארץ, וארגון עולי אמריקה, וארגון עולי אנגליה – לכולם יש כבר נסיון חיובי מאד איך עושים את זה.
יורי שטרן: אבל אנחנו חייבים לתת לפעולה הזאת תשתית מינימלית על-ידי הצבת אדם שירכז את הענין במועצת ארגוני עולים.
יורי שטרן: לא ייתכן, יושבת-ראש הארגון, שעליה יוטלו כל המשימות של ארגוני העולים.
יורי שטרן: למשל, כל הספור של מיסוי העולים, ודברים נוספים.
יורי שטרן: אנחנו רוצים שהוועדה תסייע בהשגת תקציב.
יורי שטרן: זה לא תקציב בלנקו, זו משרה לאיש, שיכול להיות גם איש סוכנות שיעבוד במסגרת מועצת ארגוני עולים, כי אז אפשר לפצות קצת את חולשתם של הארגונים עצמם, שרבים מהם לא ארגונים חזקים, אין להם תשתית מפותחת והם בקושי מתמודדים, היום במיוחד, עם הקשיים היום-יומיים של קליטת עלייה ועם בעיות של העולים הוותיקים.
יורי שטרן: לנושא הסברה הם יכולים להתפנות רק במידה מסוימת ומישהו צריך לרכז את זה יום-יום.
יורי שטרן: זאת המסקנה שלי.
יורי שטרן: גב' לויצקי יכולה להרחיב ואחרים יכולים לתת כמה דוגמאות מה אפשר להשיג בכלים מאד פשוטים.
צבי הנדל: גב' שפרה לויצקי, בבקשה.
שפרה לויצקי: באותה אהבה אני מחזירה לחבר-הכנסת שטרן שבאמת חייבים לפתוח בזה, שביוזמתו ובדחיפה שלו נרתמנו לנושא הזה שנקרא הסברה.
שפרה לויצקי: אין כל ספק שרעיונית, להשתמש נכון במאגר העולים שנמצאים היום בארץ זה הדבר הנכון מבחינת יכולות אישיות, מבחינת שפה, מבחינת הכרת ארץ המוצא, מבחינת המוטיבציה לפעול בקהילה בארץ המוצע – הכל נכון.
שפרה לויצקי: כמו שצוין, נעשה קשר עם ארגונים שונים ויבורכו כל הארגונים הפרטיים, שרק בזכותך, חבר-הכנסת שטרן, התוודענו אליהם.
שפרה לויצקי: מבחינת מודעות בקרב ארגוני העולים עשינו את זה, באמצעות ישיבות, מכתבים, קשרים אישיים.
שפרה לויצקי: יצירת תשתית לעבודה עם IAC – עברנו את השלב הזה בליווי של דורין גינצבורג.
שפרה לויצקי: יוזמות ברוכות בשטח שכבר נעשו, התקדמנו, ואני מקווה שגם לגב' סוקולובסקי תינתן אפשרות לדבר ולדווח על פעילויות של אנשים לפי ארץ מוצאם, לפיטר וייס ואולי לעוד אנשים.
שפרה לויצקי: אנחנו מאמינים באמונה שלמה שהדבר הנכון לעשות הוא לגייס כמה שיותר עולים למטרה הזאת.
שפרה לויצקי: יש בידינו את הגופים מסביב שיכולים להוביל מהלך כזה ולסייע בידינו.
שפרה לויצקי: קצת נמנע מאתנו להתקדם כמו שרצינו.
שפרה לויצקי: כל עזרה ורעיונות חדשים ויוזמות חדשות, ובתקצוב - - -
צבי הנדל: אם הבנתי נכון אתם מדברים על היקף תקציבי שהוא בעצם אדם או שניים פלוס הוצאות לאנשים שמתנדבים ללוות את הפעילות.
שפרה לויצקי: גיוס הוצאות של תרגומים למסמכים.
שפרה לויצקי: דרך אגב, IAC מעמיד לרשותנו חומר.
שפרה לויצקי: הארגונים הפרטיים מעמידים לרשותנו חומר.
שפרה לויצקי: אבל אם יש קלטת וידאו יוצאת מן הכלל בעברית וצריך לתרגם אותה להולנדית, אנחנו צריכים לשלם את העלות.
צבי הנדל: האם ניסיתם לבנות תקציב שלדי לפחות?
שפרה לויצקי: אנחנו בתהליך.
שפרה לויצקי: אין לי כרגע סכום ואני לא רוצה סתם לזרוק, אבל הכיוון הוא לאפשר לנו משאבים כספיים כדי שנוכל לנצל את המשאבים האחרים.
צבי הנדל: אני מראש אומר שאני מאד רוצה שזה ייצא לפועל, כי הקטע הזה הוא חשוב מאין כמוהו למדינת ישראל, ואני לא צריך להסביר את זה סביב השולחן הזה.
צבי הנדל: ואין לי ספק שאם התוצאות יהיו מבורכות, ואני בטוח שהן תהיינה מבורכות, כולם יברכו על זה, והראשון – משרד החוץ, שזקוק לזה מאד, מתוקף תפקידו.
צבי הנדל: לכן אנחנו צריכים לנסח את התקציב בזהירות כדי לא להבהיל אף אחד, אבל שזה יהיה משהו שאנחנו נהיה מסוגלים לעבוד אתו, עם איזה שהוא פתח בלתי-צפוי, או משהו כזה.
נחליאל דיסון: היתה לנו אתמול פגישה עם הליגה נגד השמצה.
נחליאל דיסון: אנחנו מנסים לבנות אתם איזה שהוא רעיון.
נחליאל דיסון: הבסיס האידיאולוגי, או המעשי הוא שיש פה הרבה מאד אנשים שמכירים את האנשים שם, ואם ניתן להם את האינפורמציה, אם באיזו שהיא דרך נגיע אליהם, הם יכולים להיות השופרות הטובים ביותר של ההסברה.
נחליאל דיסון: אז אם משרד החוץ לא יכול להשקיע בעיר מסוימת בארצות-הברית, או בגרמניה, הוא יכול לדבר עם אנשים שנמצאים פה, שהם מכירים את האנשים שם וגם יודעים את המבנה המיוחד של הקהילה – אם ישקיע קצת באנשים פה וייתן להם קצת הדרכה – משרד החוץ וארגונים אחרים שעוסקים בנושא הסברה – אז במשאבים מאד פשוטים ניתן להעביר את המסר בצורה היעילה ביותר.
צבי הנדל: דרך אגב, אחד הדברים המרכזיים שמשרד החוץ יכול לעשות בעלות אפסית זה כל נציגות שלנו במדינה בעולם, תקציר העיתונות שהיא מקבלת, בשפה של אותה מדינה, תעביר אותו בכלים המשוכללים הקיימים היום לאדם ספציפי, ואפילו לא דרך הארגון.
צבי הנדל: זאת אומרת, זה לדעתי הכלי הבסיסי הראשוני, שלא עולה כסף ובלעדיו אי-אפשר.
צבי הנדל: אם יש אותו, אפשר להתחיל לחשוב מה עושים.
נחליאל דיסון: ניתן גם לעשות את להיפך, אם רוצים.
נחליאל דיסון: אם אתה תיקח את ההולנדי שיושב ברמת-גן ותיתן לו אינפורמציה מסודרת, קצת הנחיות, הוא יכול להוציא מסמך והמסמך הזה יכול להיות בסיס להפצה בחוץ-לארץ בשפה שלו.
צבי הנדל: זה קצת יותר רגיש, כי לא כל אחד למד את הדיפלומטיה.
צבי הנדל: אבל בתור אזרח ישראלי הוא מצליח לקבל רעיון, ספק גדול אם הוא יזיק למדינה יותר מאשר כל אלה שמתראיינים ולא רוצים את טובת המדינה – ערבים, אחרים בעולם וכו'.
נחליאל דיסון: חשבנו שכדאי לעשות סדרת כינוסים של נציגים של משרד החוץ או אחרים שמתעסקים בנושאים האלה בשביל לגביש קבוצות של אנשים שמעונינים, שיתנו להם קצת הסברה והדרכה מה הם יכולים לעשות ואיך.
נחליאל דיסון: הם יקבלו חומר ממשרד החוץ וממקומות אחרים ויפיצו אותו הלאה, אבל זה יכול להיות בסיס לפעולת ההסברה.
אלי ברונשטיין: אף אחד מאתנו לא מתראיין, אנחנו משתדלים להעביר אינפורמציה נכונה בזמן אמת.
אלי ברונשטיין: אנחנו מורידים דברים נכונים לעכשיו ומורידים הלאה.
אלי ברונשטיין: כי רוב הדברים שקורים בעולם אלה שקרים שמפיצים עלינו.
ג'אן סוקולובסקי: אני עובדת עם דורין גינצבורג בענין הקבוצות מהמדינות.
ג'אן סוקולובסקי: היא רוצה לבנות קבוצות כפולות, אחת פה ואחת שם.
ג'אן סוקולובסקי: אפשר להתקשר מיד ולדעת מה קורה שם, במה צריך לטפל שם, ומישהו פה יכול להיות בקשר עם העיתונאים משם עם הארץ, וזה הרעיון שלנו.
ג'אן סוקולובסקי: כבר היתה פגישה של דוברי גרמנית ובעוד שבועיים תהיה פגישה של דוברי ספרדית, ויש לנו עוד קבוצות בדרך.
צבי הנדל: עשיתם כבר קבוצה אחת מול קבוצה בחוץ-לארץ?
ג'אן סוקולובסקי: זה בתהליך עכשיו.
ג'אן סוקולובסקי: אנשים דוברי גרמנית כבר עושים את זה.
ג'אן סוקולובסקי: הבוקר דיברתי עם גב' גינצבורג והיא אמרה שהיא תשמח מאד לקבל איש ותקציב.
ג'אן סוקולובסקי: אני חושבת שחלק מהתקציב זה חדר עם תשתית תקשורתית, שנוכל לקבל את כל ההודעות ואת כל האינפורמציה.
ג'אן סוקולובסקי: אני חושבת שזה חיוני וזה מה שחסר לנו.
יורי שטרן: חדר מצב כזה.
ג'אן סוקולובסקי: חדר מצב.
ג'אן סוקולובסקי: זה חשוב.
אלי ברונשטיין: אתה צודק, קשה מאד להחליף את משרד החוץ.
אלי ברונשטיין: אנחנו קבוצה בשם אמילי, ארגון מתנדבים להסברה ישראלית.
אלי ברונשטיין: התחלנו לעבוד בנושא הזה לפני שמונה – תשעה חודשים בעיקר באיטליה.
אלי ברונשטיין: היום אנחנו מגיעים בערך לשלושה מיליון יהודים בחודש, בהעברת אינפורמציה.
אלי ברונשטיין: המטרה היא להגיע לא לקהילה היהודית אלא לקהילה העולמית, לאנשי פרלמנט בכל מקום.
אלי ברונשטיין: אתם ראיתם כמה אנשים הגיעו מאיטליה לארץ לכינוס הציוני שהתקיים לפני כחודש.
אלי ברונשטיין: היו משלחות שלמות מאיטליה, ואני מאמין שזה לזכותנו.
אלי ברונשטיין: אנחנו גם השתתפנו בהפגנות שהיו שם.
אלי ברונשטיין: עכשיו "התלבשנו" על נורבגיה כי יש שם קצת בעיות, והתחלנו לעבוד על רוסיה.
אלי ברונשטיין: כל המטרה היא להעביר אינפורמציה.
אלי ברונשטיין: הבעיה היא שכשאנחנו מעבירים אינפורמציה, פתאום באים אלינו ושואלים: מה אתם עושים?
אלי ברונשטיין: פרס הופיע עכשיו בתקשורת ואמר שבוש לא צודק.
אלי ברונשטיין: אנחנו כאילו עושים נגד כל מה שאנחנו אומרים, ופתאום מלה אחת של השר מוחקת הכל.
אלי ברונשטיין: קשה מאד לעבוד כך.
אלי ברונשטיין: אנחנו משתדלים לא להתראיין.
אלי ברונשטיין: לא להעביר דעות אלא להעביר אינפורמציה.
אלי ברונשטיין: המסר שאנחנו משתדלים להעביר הוא לא ישראל נגד פלשתינים אלא מוסלמים נגד כל העולם, כי זאת היום בעיה סמויה שהיא לאט-לאט צצה.
אלי ברונשטיין: יש כבר הודעה רשמית של אחד האישים ברוסיה, שהוא רוצה שבשנת 2020 אחוז המוסלמים ברוסיה יגיע ל-60%.
אלי ברונשטיין: אני רוצה להפיץ ביניכם מה שעשינו בנורבגיה, שם ארגוני עובדים עשו חרם על מוצרים מישראל.
אלי ברונשטיין: אנחנו הגענו אתם להסכם שברגע שהם יקבלו 40,000 גלויות חתומות מעובדים נורבגים נגד החרם, הוא יבוטל.
אלי ברונשטיין: פנינו גם לגרמניה ולכל הארצות, כי הם עושים חרם על מה שנוח להם.
אלי ברונשטיין: יש הרבה מוצרים ישראליים שבלעדיהם הם לא יכולים להתקיים.
אלי ברונשטיין: ביקשנו ממשרד התעשייה והמסחר שיוציא לנו פריטים של דברים הכרחיים שבלעדיהם המדינות האלה לא יכולות להתקיים, כמו יין, תפוזים, אבוקדו.
אלי ברונשטיין: בנורבגיה סיכמנו על 40,000 חתימות.
אלי ברונשטיין: 28,000 עותקים של הגלויה שהפצנו כבר חזרו ליושב-ראש הסתדרות העובדים.
אלי ברונשטיין: השווינו את המצב לזה שהיה במלחמת העולם השנייה, שאז הם כתבו: יהודים תסתלקו לפלשתינה, ועכשיו הם אומרים: יהודים תסתלקו מפלשתינה.
אלי ברונשטיין: יש שם אי-סדרים.
אלי ברונשטיין: הסברנו שאנחנו המדינה היחידה שלפחות אנחנו דמוקרטים, ולעומת זה הם ממשיכים לעבוד עם סוריה ועם עיראק, מדינות שבהן אין שום חוק לגבי בני-אדם, ובכלל יש שם חוק נגד הסתדרויות, ועם המדינות האלה הם כן עובדים.
צבי הנדל: 50% מההסבר למה אין לך שיתוף-פעולה עם משרד החוץ קיבלנו ממך.
צבי הנדל: ועכשיו נשמע את משרד החוץ.
מרק אטלי: קודם-כל אני רוצה לברך על מי שרוצה להתגייס ולפעול למען הסברת ישראל, כי בסך-הכל אנחנו כמערכת, מתוקף התפקיד, המקצוע וההגדרה של הסברת החוץ, ויחד עם זה מדובר פה במדינת ישראל כמדינה, כך שכל מי שעוסק בהסברה יש לו ערך מוסף.
מרק אטלי: זה בגדול.
מרק אטלי: עם זאת, מה שקשור למתנדבים וכדומה, אנחנו עובדים מול הרבה ארגונים ומול הרבה מתנדבים.
מרק אטלי: אנחנו מסייעים, עד כמה שהמשאבים שלנו הן בכוח-אדם והן בתקציבים מאפשרים.
מרק אטלי: לצערנו, הדברים הוזכרו פה במהלך הישיבה.
מרק אטלי: אנחנו מודעים לקיצוצים שנעשו בתקציב ההסברה.
מרק אטלי: דבר נוסף.
מרק אטלי: אפרופו ארגון IAC, זה ארגון שהוקם במהלך "חומת מגן", מן הסתם היינו שותפים להקמתו ואני חושב שגם הרעיון נולד במשרד, בתיאום עם הגברת שעומדת בראשו, כשניסינו בעצם לתאם את אותם כוחות שקמו מתוך האוכלוסייה לאיזה גוף כדי שאנחנו ניתן את ה"אימפוט" שלנו מבחינת המסרים, הרעיונות.
מרק אטלי: אני לא רוצה להתייחס לתקציב.
מרק אטלי: אתה התייחסת לזה מהזווית שלך, ואנחנו מנסים לסייע עד כמה שניתן.
מרק אטלי: צריך להבין, אנחנו בסך-הכל אגף שמונה 35 אנשים, עם תקציב שאתם מכירים, כך שבקטע הארגוני אנחנו די מוגבלים.
מרק אטלי: עם זאת, מה כן עומד לנגד עינינו?
מרק אטלי: כמו שאמרתי, אנחנו מברכים על כל יוזמה להסברה, בוודאי התארגנויות של אזרחים, אם הן ספונטניות, וכו'.
מרק אטלי: מה שמאד חשוב זה לאתר את הערך המוסף שיש לכל גורם, וזאת מכמה סיבות.
מרק אטלי: 1. לא להקים מנגנונים.
מרק אטלי: שמעתי פה על חדרי מצב וכדומה.
מרק אטלי: בתיאוריה זה נשמע טוב, אבל אנחנו למודי ניסיון מכל אותם גורמים שרוצים להקים עוד ועוד מערכות.
מרק אטלי: חשוב לקחת את מה שקיים ולנסות להפיק ממנו את המקסימום.
מרק אטלי: יתרה מכך, חשוב לקחת את הקיים ולמצוא לזה ערך מוסף.
מרק אטלי: למה הכוונה?
מרק אטלי: אנחנו לא חוששים שמישהו יחליף את משרד החוץ.
מרק אטלי: הסיבה לכך מאד פשוטה.
מרק אטלי: 102 נציגויות ברחבי תבל, מטה בארץ שעובד עם כל הגורמים.
מרק אטלי: מבחינת יכולות מקצועיות, פריסה וכו', עם אנשי קשר ומכפילים, אין לנו חשש מתחרות.
מרק אטלי: מה שכן, כפי שאמרתי, חשוב לאתר את הערך המוסף.
מרק אטלי: שלא ייווצר מצב שיהיו כפילויות.
מרק אטלי: ב.
מרק אטלי: שלא יהיה מצב שאנחנו כמערכת מוצאים את עצמנו, במקום להשקיע בקהלי היעד שבקרבם אנחנו צריכים לעשות הסברה, אנחנו הופכים לגורם שאנחנו מתחילים לחנך אנשים חדשים, שמבחינת היכולות זה פשוט בלתי-אפשרי.
מרק אטלי: זאת אומרת, נכון שחשוב לאתר את אותם גורמים שיש להם היכולת והם כבר יכולים לפעול ולא להקים מערכים שאנחנו בעצם הופכים להיות עוד בית-ספר ועוד בית-ספר, כי אחרת אנחנו מוצאים את עצמנו רק מלמדים ומלמדים.
מרק אטלי: זה חשוב, אבל זה לא רק זה.
מרק אטלי: לגבי מה שעלה פה, מברקים, סקירות, להעביר וכו' – זה לא עובד.
מרק אטלי: נציגות לא מתברקת, מהמלה מברק, עם גורם ברמת-גן או ברעננה.
מרק אטלי: הכל מתואם דרך המטה בארץ.
יורי שטרן: זה מצה שביקשנו.
מרק אטלי: כן.
מרק אטלי: אני מגיע לרעיון שעלה פה.
מרק אטלי: נציגויות ישראליות לא תתחלנה להתברק עם א', ב', ג', ד'.
מרק אטלי: יש מטה בארץ.
מרק אטלי: יתרה מכך, אין לנו ענין להוציא חלק מהחומר החוצה.
מרק אטלי: גב' לויצקי, אני מבין שיש לך קשר עם המחלקה לקשרי חוץ שלנו.
שפרה לויצקי: לא מספיק, אבל יש.
מרק אטלי: צריך לחזק אותו, אבל הכל דרך המטה.
מרק אטלי: אנחנו נשמח לספק הכל.
מרק אטלי: אנשים שנמצאים בשטח עצמו, שמזדמנים למדינה כזו או אחרת, מאד חשוב שהם יוצרים קשר עם הנציג שלנו ואש אני מגיע לנושא של מסר אחיד.
מרק אטלי: מה הסיבה שאנחנו מחפשים את התיאום הזה?
מרק אטלי: – א.
מרק אטלי: אנחנו כמערכת ממשלתית-ממסדית לא יכולים לכפות על אזרח מה להגיד או מה לא להגיד.
מרק אטלי: אנחנו כן יכולים להמליץ: אלה המסרים שלנו, אלה הדגשים שלנו וזה מה שאנחנו מעבירים.
מרק אטלי: אם אתה כאזרח חושב אחרת – א.
מרק אטלי: זו זכותך.
מרק אטלי: תדע שזה המסר.
מרק אטלי: אם אתה מעביר מסר הפוך, יש פה איזה שהוא דיסוננס, אבל אני לא יכול לכפות על אזרח להגיד מה שהוא לא מאמין בו.
מרק אטלי: לכן לא אכנס לפוליטיקה.
מרק אטלי: מבחינת הפעילות שלנו מול הגורמים השונים.
מרק אטלי: אנחנו עובדים מול המון קבוצות, ארגונים.
מרק אטלי: אנחנו מתדרכים אותם, ולא רק מתדרכים אותם.
מרק אטלי: אתן לכם דוגמה.
מרק אטלי: קבוצות של יהודים, קבוצות של מתנדבים שחלק מהם מיוצגים פה.
מרק אטלי: קבוצות של זרים, בוודאי, כי זה הרי קהל היעד תחת הגדרה.
מרק אטלי: קבוצות של תלמידים, של ישראלים.
מרק אטלי: אם אפשר דוגמה אישית.
מרק אטלי: אתמול תדרכתי משלחת שיוצאת מטעם עיריית ירושלים.
מרק אטלי: התדרוך פירושו – א.
מרק אטלי: להעביר להם מסרים, להסביר להם את הבעיות, להסביר את האתגרים, לתת להם "טיפים" איך להתמודד עם כל מיני סוגיות שעולות.
מרק אטלי: אנחנו מספקים חומר, אנחנו נותנים חומר ויזואלי, חומר בכתב וכו'.
מרק אטלי: אנחנו יכולים לתת מה שיש, אנחנו לא יכולים לתת מה שאין.
מרק אטלי: אם מכל הדבר הזה אנחנו מזהים את אותו ערך מוסף שתורם לזרימה של הפעילות ולא יוצר רעשי רקע, זה הדבר הטוב ביותר שיכול להיות.
צבי הנדל: תודה על הסקירה שנתת.
צבי הנדל: ברור לי, גם אם אנחנו גולשים לנימה אישית או כעסנית כזאת או אחרת, אין ספק שיש לנו מטרה משותפת, ולכולנו כאיש אחד יש משימה אדירה וצריך לנסות לעשות הכי טוב שאפשר.
צבי הנדל: אנחנו נדרשנו לענין בוועדה, בעקבות רעיון של חבר-הכנסת יורי שטרן, על בסיס מאד פשוט וכמעט מתבקש, שיש לנו ברוך השם קליטה כמעט מכל העולם של עולים שדוברים את השפה.
צבי הנדל: חבר-הכנסת שטרן חשב, וכולנו הסכמנו שזה משאב שאפשר לנצל אותו.
צבי הנדל: ברור לחלוטין שאם במקרה מזדמן לך אדם עם רמת אנרגיה גבוהה, אז התפוקה של אותו אדם מול מדינתו תעלה פלאים.
צבי הנדל: אלה אנשים פרטיים שעושים זאת בהתנדבות, באהבה, ברצון ועם רצון להתנדב.
צבי הנדל: אנחנו לא נוכל לגרד פרומיל מכמה שהיו מוכנים להתנדב.
צבי הנדל: יש לנו מסננת של אנשים טובים ואלה ארגוני העולים ונספחיהם השונים.
צבי הנדל: אתה לא הולך לחפש עכשיו מבין דוברי איטלקית בישראל אחד שכדאי שיהיה אותנטי, אבל הם בתוכם בכל זאת הנגישות כבר יותר גבוהה.
צבי הנדל: אני רוצה לנצל אותם, כי הם "מתים" להיות מנוצלים.
מרק אטלי: נכון.
צבי הנדל: יש דבר בסיסי ראשוני, לדעת מה השיח הציבורי בהקשר היהודי-ישראלי באותה מדינת יעד.
צבי הנדל: השיח הציבורי הוא אותו תקציר עיתונות באותה מדינה באותו בוקר, שאין לי ספק שהשגרירות מקבלת אותו, ואם היא לא מקבלת אותו, יש לי בעיה גדולה אתכם, כי הוא צריך לדעת מהו השיחה הציבורי בהקשר הישראלי.
צבי הנדל: השגרירות צריכה לדעת אם היו התארגנויות של הפגנות נגד ישראל או אם יש מאמר חריף נגד ראש ממשלת ישראל, או מישהו מגנה את שר החוץ שהגיע לארץ מסוימת.
צבי הנדל: אני לא אומר שזה בסמכותך, אבל אני כן אומר שזה ראוי לבירור עוד לפני דואר פנימי והנחיות פנימיות.
צבי הנדל: זאת אומרת, כל אחד מאתנו, תיאורטית, אילו היה לנו המנגנון, הייתי מתקשר עכשיו להולנד לחבר שלי ואומר לו: תיצור קשר עם יפעת בהולנד וכל בוקר תשלח לי תקציר.
צבי הנדל: זה לא דבר סודי.
צבי הנדל: למדינה יש 112 נציגויות.
צבי הנדל: אני רוצה שתבדוק את זה.
צבי הנדל: זה הכלי הבסיסי הראשוני – אם אפשר קטעי עיתונות של כל יום שיגיעו אליכם או אל מישהו שמרכז פה בארץ, שאתו יצרתם קשר ונוכחתם לדעת שזה לא הולך לאיבוד, אלא שלפחות 70% מזה מנוצל לטובה.
צבי הנדל: אם אנחנו רוצים לנצל את המשאב הנהדר הזה, שעד היום לא כל-כך ניצלנו אותו, רמת ההכנה שלהם אחר-כך תלויה בכם, אבל הכלי הבסיסי של מידע, שהוא חשוב מאד כי הוא פתוח לכל העולם, אבל הוא לא נגיש לגבינו, הוא הבסיס הראשוני בשבילי.
מרק אטלי: סקירות תקשורת מתקבלות באופן סדיר ושוטף מהנציגויות שלנו ברחבי תבל.
מרק אטלי: דבר נוסף, אם הבנתי אותך נכון, לקבל קטעי עיתונות וכו' לגורמים שמבקשים אותם, זה לא ריאלי, מסיבה מאד פשוטה.
מרק אטלי: קודם-כל, היום כל התקשורת הבין-לאומית נמצאת באינטרנט.
מרק אטלי: זאת אומרת, היום לא צריך גזרי עיתונות ולא צריך את כל הדברים האלה.
מרק אטלי: אנחנו בעד שיתוף-פעולה עם כל גורם שרוצה לתרום להסברת מדינת ישראל.
מרק אטלי: לא רק שאנחנו בעד, אנחנו גם עושים את זה.
יורי שטרן: לתשומת-לבך למה שאתה עושה עכשיו.
יורי שטרן: אומרים לך אנשים: אנחנו מוכנים לעזור.
יורי שטרן: יש פה תשתית פוטנציאלית שאפשר לנצל אותה.
יורי שטרן: אתה אומר: מי שרוצה שייגש לאינטרנט ויקרא עיתונים.
יורי שטרן: אתם מקבלים את הסקירות האלה.
מרק אטלי: אנחנו מקבלים הערכות מצב תקשורתיות.
מרק אטלי: אני לא צריך גזרי עיתונות.
יורי שטרן: בסדר, אנחנו מבקשים להעביר מה שיש לך, אם אפשר, למועצת ארגוני עולים והיא תפיץ את החומר לארגון הרלוונטי, ואז זה מדליק נורות, או אדומות או אחרות, תלוי אם החומר הוא שלילי או חיובי.
צבי הנדל: מי ישב בצוות החשיבה הראשוני במשרד החוץ?
עינת קרנץ: הוא היה צריך להגיע היום.
עינת קרנץ: הוא לא יכול היה להגיע והוא התנצל.
מרק אטלי: כמו שעושים תוכנית עסקית, יש תוכנית פעולה – א'-ב'-ג'-ד' בעלויות תקציביות ואנחנו רואים מה מתוך אלה אפשר לסמן V ומה לא.
מרק אטלי: דרך אגב,
מרק אטלי: סקירות תקשורת זו נקודה אחת.
מרק אטלי: נציגות שולחת לנו הערכת מצב תקשורתית, האירוע של היום, ובמשך היום ומחר מקבלים הערכות מצב איך אנחנו משתקפים בעולם בנקודת הזמן הזאת, אפרופו האירוע של אתמול בלילה.
מרק אטלי: זו סקירת תקשורת שהיא משהו מובנה, מסודר.
מרק אטלי: אנחנו לא לוקחים את כל גזרי העיתונות וקוראים אותם.
מרק אטלי: כל החשיבות של הספור היא לאתר את הגורם הנקודתי שעובד ואז אנחנו מחברים אותו עם הגורם הרלוונטי אצלנו במשרד והוא מזרים אליו את כל המידע שהוא זקוק לו.
מרק אטלי: זה לא מצב שבלחיצת כפתור מפיצים את כל מה שיש לכל העולם, כי זה לא עובד כך.
צבי הנדל: חבר-הכנסת בריילובסקי, בבקשה.
ויקטור בריילובסקי: ברור שאי-אפשר לצפות לעזרה גדולה ממשרד החוץ, כי אין להם כסף ואנחנו יודעים מהו הסכום שעומד לרשותם בתחום הזה.
צבי הנדל: אני לא רוצה כסף ממשרד החוץ.
ויקטור בריילובסקי: אבל אנחנו לא רוצים כסף.
ויקטור בריילובסקי: הדבר המינימלי שאפשר לצפות לקבל ממשרד החוץ הוא סקירה רלוונטית מהו מצב הרוח במדינה זאת או זאת.
ויקטור בריילובסקי: כי אם מישהו ניגש לאינטרנט, עוברות שעות עד שהוא תופס את כל התמונה.
מרק אטלי: אבל לא אמרתי לך שאי-אפשר.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לתת ניסוח מאד ברור של הדרישה שלנו.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו רוצים לקבל כרגע את הדבר הזה בשביל כל מי שמוכן להשתתף בתהליך ההסברה.
ויקטור בריילובסקי: זה מספיק בשלב הזה.
מרק אטלי: מקובל.
פיטר וייס: רציתי להוסיף משהו לדברי מר אטלי.
פיטר וייס: רק להבנה כללית, היוזמה שלנו להקים משרד ריכוז מרכזי בגרמניה בנושא הסברה.
פיטר וייס: אתמול דיברתי עם ראש מח' הסברה, החדש, של השגרירות בברלין, והוא לא ידע לא מהוועדה הזאת ולא מהיוזמה של ארגוני העולים, משום דבר.
פיטר וייס: הוא ישר עלה על הבריקדות.
פיטר וייס: היתה לי תחושה שהוא כן חושש מתחרות.
פיטר וייס: הייתי צריך להסביר לו חמש פעמים שאנחנו לא רוצים להחליף אותו, אנחנו רוצים לעזור ולשתף פעולה.
פיטר וייס: אני חושב שמטעמי תיאום בתוך משרד החוץ יש טעם להפיץ את המסר שיש אנשים שרוצים לעזור.
צבי הנדל: אני רוצה להציע סיכום.
צבי הנדל: זו לא עת לביקורת.
צבי הנדל: אין לי צל צלו של ספק ברצון הטוב של משרד החוץ, מובנה ברעיון.
צבי הנדל: זאת אומרת, זה לא יכול להיות אחרת.
צבי הנדל: אם זה אחרת, משהו חולנו, ואני יוצא מתוך הנחה שאין חולי.
צבי הנדל: אנחנו המדינה והם האזרחים.
צבי הנדל: כולנו המדינה, ואנחנו חייבים למצות את המקסימום שאזרחים מוכנים לתת מעצמם.
צבי הנדל: אין לי מושג אם הבחור ששלחתם לצוות הזה הוא האיש המתאים לקטע של ההסברה, כי הוא התפוצות ואולי האוריינטציה שלו קצת שונה.
מרק אטלי: אנחנו שני נציגים, תפוצות והסברה.
צבי הנדל: אני מבקש מכם את מה שחבר-הכנסת בריילובסקי אמר במשפט אחד.
צבי הנדל: מר אטלי התחייב שיהיו שני אנשים, גם ממח' תפוצות וגם ממח' הסברה.
צבי הנדל: לא צריך לקיים הרבה ישיבות.
צבי הנדל: אתה תראה שאם ההתחלה תהיה בסדר, אחר-כך אתם תתחננו להיות בישיבות, כי אני יודע איזו פצצת אנרגיש זאת, ואתם תתברכו בה.
מרק אטלי: אנחנו מכירים את החבר'ה של IAC ונכון שלפעמים צריך לעצור אותם.
צבי הנדל: אין לי ספק שאתם תתברכו, כי בסופו של דבר המשימה היא על כתפיכם, ואם פתאום יש לך פוטנציאל של עוד שלושים עובדים על כל עובד שלך, אתה תהיה מאושר.
צבי הנדל: לכן אני אומר, אתם חייבים להכין מהר שיעורי בית עם שני האנשים האלה.
צבי הנדל: שיעורי בית שלא נוגעים להם זה כסף, ואני גם לא רוצה שתבקשו משם כסף, כי הלוואי שנצליח לארגן שיהיה להם יותר.
צבי הנדל: אתם יכולים להציב שמונה מטרות ולהתמקד בהתחלה רק באחת – שתיים, ואותן לפתח למקסימום האפשרי, עם פוטנציאל של עוד שבעה דברים, שכרגע אין בכוחנו להרים.
צבי הנדל: תתקצבו את האחת – שתיים האלה.
צבי הנדל: תשימו ברקע גם את שבע המטרות הנוספות, שאם זה יצליח אתם רוצים להגיע גם אליהן, ותדעו שהדיפלומטיה היא מאד-מאד חשובה – לא כלפי חוץ, כלפני פנים, כי כולנו יהודים ולפעמים מישהו יכול לחשש, כמו שפיטר וייס סיפר לנו, שהיהודי שבגרמניה הוא כנראה חדש בתפקידו והוא כנראה מאד חושש, אבל כולנו כאלה.
צבי הנדל: זאת אומרת, תחשוב גם אתה, פיטר, שגם אנחנו כאלה.
צבי הנדל: אנחנו בני אדם, ולכן צריך לעשות את זה הכי נינוח.
צבי הנדל: אני לא רוצה שיהיו בינינו מלחמות.
צבי הנדל: יש המון אנרגיה להוציא החוצה, וככל שנעשה את זה בחיבוק ומתוך אהבה, ונפרגן זה לזה, ודאי לאלה שזה תפקידם והם צריכים הרבה עידוד, גם בסוכנות, ודאי במשרד החוץ, כך יהיה סיכוי שנצליח יותר.
צבי הנדל: אני כבר אומר לכם שבמה
צבי הנדל: לך הפגרה, או מיד עם תחילת המושב הבא, אני אאסוף את כולם.
צבי הנדל: יכול להיות שאני אדרוש להעלות את הענין בדרג הממשלתי.
צבי הנדל: אני רוצה לקבל תוצאות ואני רוצה לקבל פלונטרים, אבל הרבה לפני כן אני רוצה לקבל נייר שבו הסבר מפורט עם שורה תחתונה, גם כספית.
צבי הנדל: זה צריך להיות עמוד אחד של תוכן ועוד חצי עמוד של כסף, ועם זה אני אנסה לגייס מהעם היהודי קצת כסף.
צבי הנדל: זה צריך להיות מאד מינורי בהתחלה, רק לאחת – שתי מטרות ולא לשמונה, ואז יש גם סיכוי שנצליח.
צבי הנדל: ברוכים הבאים.
צבי הנדל: ביוזמתו של חבר-הכנסת ידידי יורי שטרן כינסנו את הצוות הזה מאחר שלטעמו של חבר-הכנסת שטרן - ולא רק לטעמו, שמעתי את זה גם מחברי כנסת נוספים - נושא רעידת אדמה בישראל, המוכנות לקראתה, כוח האדם הנהדר שיש לנו מהעלייה הברוכה מחוץ-לארץ – שילוב של כל הדברים שאמרתי אינו מספיק, אפשר היה לעשות יותר אבל אין מספיק תקציבים, ואת ההסבר ייתן חבר-הכנסת שטרן, בבקשה.
יורי שטרן: הספור מתחיל לפני שלוש שנים בישיבה דראמטית של ועדת המדע והטכנולוגיה, שבה גילה ד"ר שפירא עד כמה מדינת ישראל אינה מוכנה לרעידות אדמה.
יורי שטרן: היו מספר פרסומים דראמטיים ואז נולד הרעיון לשלב כמה עשרות מומחים של ממש בנושא זה במערכת, שבאו מברית-המועצות, שהיתה מדינה שלצערה ולמזלנו חוותה רעידות אדמה הרבה יותר מאשר אנחנו חווינו בפועל, בסדרי-גודל איומים, עם קורבנות רבים, והיא התנסתה בהתמודדות עם הבעיה.
יורי שטרן: והנה באו לארץ מומחים.
יורי שטרן: מינו את שר השיכון דאז, בנימין בן-אליעזר להיות אחראי על הוועדה הבין-משרדית לבדיקת מוכנות ישראל לרעידות אדמה, וידידי יעקב היכל עמד בראש ועדת ההיגוי הבין-משרדית להיערכות לטיפול ברעידות אדמה.
יורי שטרן: אני נפגשתי עם מר היכל ודיברנו על הנושא הזה, והוא עשה כמה שיחות רקע עם הטכניון.
יורי שטרן: כתוצאה מכך התקיימה ישיבה משותפת עם השר בן-אליעזר ושרת הקליטה דאז, יולי תמיר, מר היכל ואני, וסוכם על הקמת קרן.
יורי שטרן: הקרן הוקמה והתחילו לקלוט את העולים.
יורי שטרן: המרכז לחקר בנייה בטכניון, משרד השיכון ומשרד התשתיות הוציאו קול קורא לעולים מדענים להגיש את הפרוייקטים שלהם.
יורי שטרן: התקבלו מספר פרוייקטים, הוקמו צוותים, והענין הזה קיבל תאוצה.
יורי שטרן: עם כינון הממשלה החדשה ומינוי אביגדור ליברמן כשר התשתיות הלאומיות הוועדה המשיכה לפעול, אבל כבר התחילו שיבושים.
יורי שטרן: משרד הקליטה העביר בשנה שעברה מיליון שקל למשרד השיכון לפרוייקטים משותפים, ומשרד השיכון איך שהוא הצליח לא לנצל את הסכום הזה והכסף הלך לאיבוד.
יורי שטרן: השנה כל הפאזל הזה מתחיל להתפרק.
יורי שטרן: המשרדים מתחמקים מהמחויבות שלהם, שעליה סוכם בעבר.
יורי שטרן: איש לא מטיל ספק שיש לנו פה קאדרים שאין למדינת ישראל, אבל כבר מתחילים דיבורים בסגנון שזה צריך להיות לכלל המדענים ולאו-דווקא למדענים עולים, ולמה לא דרך אלה, וכו'.
יורי שטרן: בקיצור, מתחילים להרוס את המפעל הטוב שפעל ופועל, כמו שנהוג אצלנו לעשות בהרבה מאד מערכות.
יורי שטרן: היות ואני מכיר את מר היכל כאיש מעשה והענין הזה כואב לו, ביקשתי לכנס את הוועדה הזאת, כי אולי ביכולתנו לקרוא לצדדים לסדר ולסגור את הקצוות, ובמפגש הזה של כמה משרדים לחדש את הזרמת הכסף לטובת הענין, שלאיש אין ספק שמבחינת מדינת ישראל הוא יכול להיות גורלי, לא רק חשוב.
צבי הנדל: מר היכל, בבקשה.
יעקב היכל: אני מבקש להוסיף כמה דברים כדי להרחיב ולתקן.
יעקב היכל: יש שני דברים.
יעקב היכל: 1.
יעקב היכל: יש הכסף של משרד הקליטה על סמך ההחלטה באותה פגישה, שהמשרד נותן כל שנה שני מיליון שקל.
יעקב היכל: לקראת סוף השנה יכול להיות מצב שזה לא יקרה.
יעקב היכל: מיליון שקל הולך למשרד השיכון ומיליון למשרד התשתיות.
יעקב היכל: זה דבר אחד.
יעקב היכל: לפני כמה שנים הקמנו במסגרת משרד הביטחון קרן דומה לטיפול בעולים מדענים רוסים, שהם מומחים בתחומים של פרוייקטים ביטחוניים, וזה עובד יפה מאד.
יעקב היכל: יש קרן של חמישה-ששה מיליון שקל לשנה ויש מערכת מפקחת.
יורי שטרן: גם היא היום נגמרת.
יעקב היכל: אז צריך לדאוג לכך.
יעקב היכל: ברגע שיש פרוייקט שרץ כאילו בחממה והוא בסדר, הגוף שבתוך משרד הביטחון ושמלווה אותנו, לוקח את זה אליו עם התקציבים שלו.
יעקב היכל: זה עובד כבר כמה שנים.
יעקב היכל: באתי אל השר ליברמן ואמרתי לו: בוא נעשה אותו דבר בנושא רעידות אדמה.
יעקב היכל: אמרתי שאנחנו צריכים להקים קרן של ארבעה – ששה מיליון שקל, בלי קשר לשני מיליון שקל, כשאנחנו לא יודעים כל שנה אם זה יהיה או לא יהיה, אלא שנדע שאפשר יהיה לנצל את זה כמו שצריך.
יעקב היכל: חילקנו את זה ואמרנו שכל משרד מתוך ארבעת המשרדים: תשתיות, בינוי ושיכון, מדע וקליטה, ייתן בין שלושה רבעים למיליון וחצי שקל, לפי גודל המשרד, וזה יבטיח קרן שבאמצעותה אפשר להעסיק אנשים.
יעקב היכל: דעו לכם, העולים הרוסים באו לכאן בגיל מבוגר ובעוד כמה שנים הם פשוט לא יהיו, או שהשכל יתייבש להם.