GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: אני חושב שהתפקיד הוא תפקיד מרכזי מאד, חלק מהרזונדרטה של קיום מדינתנו זה שאנחנו יכולים לדבר בגלוי ולעבוד ולפעול בחוכמה, בכל דבר.
מיכאל מלכיאור: אני יודע שזו גם הגישה הכללית של משרד החוץ בעניין ואין לנו שום סתירה פה.
מיכאל מלכיאור: רק צריכים לעשות את זה ביתר יעילות ועם התקציבים הנדרשים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לסכם.
נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר שעלה פה הנושא הזה, שלדעתי כדאי לדון בו.
נעמי בלומנטל: משום ההיבטים המהותיים שבהקשר הזה ומשום שבעבר היו גישות מגישות שונות.
נעמי בלומנטל: גם עצם המעמד של הסוכנות היהודית ואירגונים יהודיים אחרים נבע מתוך איזושהי מדיניות האומרת, שמדינת ישראל לא צריכה להתערב ישירות בנושאים שעשויים לעורר אנטישמיות רבה יותר במדינות השונות.
נעמי בלומנטל: עלולה גם להיות איזושהי התנגשות בין האינטרסים של מדינת ישראל לבין האינטרסים של היהודים באותו מקום.
נעמי בלומנטל: לכן אני חושבת ששווה שנעלה את זה מחדש ונשמע את העמדות השונות, אולי גם של שרי הממשלה, אולי גם של ראש הממשלה והאירגונים השונים שמטפלים בזה.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שבהחלט הנושא שווה דיון.
נעמי בלומנטל: אני, אגב, מצדדת בגישה שלך, אדוני השר.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שמדינת ישראל צריכה להיות חד משמעית כמדינתו של העם היהודי ולהיות ברורה וחדה בהקשר הזה, גם אם זה גורם לעיתים לאי נוחות.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לסכם את הישיבה.
נעמי בלומנטל: אני מודה לכולכם שהגעתם לכאן.
נעמי בלומנטל: כמה דברים מעשיים שעלו מן הישיבה הזאת.
נעמי בלומנטל: האחד, אנחנו נוציא מכתב בהול, הייתי אומרת, או לשר האוצר או לראש הממשלה, בהקשר של התקצוב שהציעו חבר הכנסת הלפרט וחבר הכנסת גאגולה ובו נבקש תקציב של עשרה מיליון שקלים.
נעמי בלומנטל: זה אמנם יהיה נוסח המכתב ונציין דברים שעלו כאן במשך הישיבה הזאת.
נעמי בלומנטל: אני מאמינה שמשהו יצא מזה.
נעמי בלומנטל: אני לא מאמינה שעשרה מיליון, אבל משהו יצא מזה.
נעמי בלומנטל: דבר נוסף, אני גם אגיש שאילתא בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל: אם יהיו עוד חברי כנסת שיגישו שאילתא, מה טוב.
נעמי בלומנטל: באשר לכל הנושא של יהודי ארגנטינה.
נעמי בלומנטל: הנושא לא מטופל מספיק.
נעמי בלומנטל: אני מרגישה גם מצפון לא נקי בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל: יש אולי עוד כמה עליות שהייתי רוצה לטפח יותר, אבל אני תוהה.
נעמי בלומנטל: חשבתי אולי להקים וועדה מתוכנו שתטפל ספציפית ביהדות ארגנטינה, אבל הייתי רוצה לשאול: יתכן שאתה, אדוני השר, או שרת הקליטה, או בשיתוף פעולה – בוודאי בשיתוף פעולה אבל אני לא יודעת בדיוק איך לבנות את זה –תוכלו להקים ועדה מיוחדת, שיהיו מיוצגים בה ההתאחדות של העולים, הסוכנות היהודית ומשרדי הממשלה הרלוונטיים, כדי לצאת עם תוכניות רלוונטיות?
נעמי בלומנטל: אם לא תעשו את זה כרשות מבצעת, אנחנו, כרשות מחוקקת נעשה את זה.
נעמי בלומנטל: המצב כרגע הוא לא טוב, אין בו מענה.
נעמי בלומנטל: בין אם מופיעה בו תוכנית נעל"ה, או כל ההיבטים שעלו בישיבה הזאת.
נעמי בלומנטל: אני פונה אליך.
נעמי בלומנטל: האם יש באפשרותך להקים וועדה שתהיה מקסימום עניינית ומקצועית בנושא הזה?
אלי כהן: ברשותך, גבירתי היושבת ראש.
אלי כהן: ועדה כזאת קיימת בסוכנות והמנכ"ל של השר מלכיאור יושב בה.
נעמי בלומנטל: אביעד פרידמן.
אלי כהן: נציג משרד החינוך יושב בוועדה הזו ונציג משרד הקליטה יושב בה.
אלי כהן: אני אשמח מאד אם יהיה שידרוג של הוועדה הזו, אבל הוועדה הזו קיימת ואני היושב ראש שלה.
אלי כהן: היא הוקמה לאחרונה.
נעמי בלומנטל: בדיוק, אני חושבת על שידרוג.
נעמי בלומנטל: אני מוכנה גם לדבר אתך אחרי כן, לפני שנתחיל.
נעמי בלומנטל: אני גם אשמח לשמוע את עמדתו של השר.
נעמי בלומנטל: אני לא בטוחה שזה יהיה כרגע מספיק אם זה יהיה רק מטעם הסוכנות.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שאנחנו כן צריכים לשדרג כדי שלא נרגיש שאנחנו מפספסים, כי המצב בארגנטינה הוא משברי.
נעמי בלומנטל: אין מה לדבר.
נעמי בלומנטל: מה דעתך, אדוני השר?
מיכאל מלכיאור: אני רק חושב שצריך להגדיר, אם מדברים על המצב של היהודים או על נושא העלייה והקליטה.
מיכאל מלכיאור: אלו שני נושאים שברור שמשולבים זה עם זה, אבל גם שני נושאים נפרדים.
מיכאל מלכיאור: בנושא של קליטת העלייה, וודאי ששרת הקליטה צריכה להוביל מהלך ואפשר לעשות תוכניות מיוחדות.
מיכאל מלכיאור: אני, כמובן, אשמח לעשות את זה מול כל יהודי בעולם, בכל מקום.
מיכאל מלכיאור: לגבי המצב של היהודים בארגנטינה היום, שזה המצב הקשה שדיברנו עליו: ההתבוללות, חוסר המנהיגות, חוסר האמון והבעיה התקציבית עם כל מה שקשור אליה, בנפרד מהבעיה של האנטישמיות שזה עוד נושא והנעדרים, אני חושב שזה ראוי לשידרוג.
מיכאל מלכיאור: אני אשמח לעשות פעולה בעניין ולשתף פעולה עם הוועדה פה ועם הוועדה של הסוכנות.
מיכאל מלכיאור: אגב, אני רוצה לציין גם בנושא של האנטישמיות, שבפורום כל הגופים, כולל הסוכנות היהודית, נתיב, משרד החוץ וכל הגופים הממשלתיים, אנחנו כולנו מתואמים.
מיכאל מלכיאור: גם האירגונים היהודים השונים.
מיכאל מלכיאור: יש לנו פורום מצומצם ופורום רחב יותר.
מיכאל מלכיאור: כך שהכל נעשה בתיאום עם כל הגופים.
מיכאל מלכיאור: אין פה סתירה בין הגופים.
נעמי בלומנטל: טוב, אולי, ברשותכם, אנחנו רק נבדוק מה נראה לנו ונתייעץ גם עם חברי הכנסת, גם עם אדוני ועם שרת הקליטה, נעלה את זה גם בפניה, כדי לראות מה נראה לנו הפורום הנכון ביותר כדי לקדם את הנושא בצורה יעילה.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להודות לכבוד הרבנים על כך שקיבלתם אותנו.
נעמי בלומנטל: היו לנו גם פניות שאתם אלה שתגיעו לכנסת לישיבת הוועדה, אבל נראה לי שמאז ומתמיד הייתה מסורת ועדיין קיימת המסורת שכוללת גם את ראש-ממשלת ישראל, שאנחנו נותנים את הכבוד הראוי לאינסטנציה הדתית, לכם.
נעמי בלומנטל: יתרה מזאת.
נעמי בלומנטל: ידוע לי שגם ראש-הממשלה מגיע לכאן, אם זה לא בדיוק בבית הזה אז לעתים לבית אחר, אבל הוא מגיע אל הרבנים הראשיים.
נעמי בלומנטל: אני יודעת שהמפלגה שלך איננה בקואליציה, אבל יושבים כאן חברים מהקואליציה ואם יש להם איזה השגות לגבי התנהלותו של ראש-הממשלה בהקשר הזה, הם בהחלט יכולים להביא אותן לידי ביטוי.
נעמי בלומנטל: נראה לי שהנושאים שאנחנו רוצים לדבר בהם הם נושאים באמת חשובים מאוד.
נעמי בלומנטל: בואו נתייחס לגופו של עניין.
נעמי בלומנטל: אני בטוחה שרוב חברי הכנסת, אם לא כולם, היינו רוצים לנסות למצוא פתרון ולקדם את הנושא.
נעמי בלומנטל: אנחנו מדברים בסוגייה שאני חושבת שהיא ברומו של עולם, בוודאי ברומה של מדינתנו, והיא סוגייה חשובה מאוד.
נעמי בלומנטל: האם אנחנו מדברים, כפי שמתקיים כיום, רק על נישואים אורתודוכסים שקיימים במדינת ישראל, ואני מוכרחה לומר שאני מברכת על כך, או האם יש אצלכם איזשהו רצון או נטייה או המלצה שלמשל נישואים שבין יהודי ומי שאיננו יהודי, או למשל לגבי גרושה וכהן, האם יש לכם, האם יש לכם פתרונות אחרים.
נעמי בלומנטל: אם אנחנו מדברים גם על רשימות של פסולי חיתון, לגבי ממזרות – האם לכם יש משהו שהוא בבחינת הקלה במקרים האלה?
נעמי בלומנטל: לוועדה יש הרבה מאוד פניות של אנשים ומדובר בסיפורים אנושיים מהמדרגה הראשונה.
נעמי בלומנטל: אנשים שמגיעים אלינו ומנסים למצוא פתרון איך להינשא כדת וכדין במדינת ישראל, מדינת חוק לכל דבר, ואינם מוצאים את הפתרון והמדינה למעשה לא נותנת להם את הפתרון.
נעמי בלומנטל: רצינו להביא חלק מהאנשים לכאן.
נעמי בלומנטל: אני לא יודעת אם אתם יודעים על כך או לא, אבל אנשים פוחדים.
נעמי בלומנטל: הם חוששים שאם הם ייחשפו עם הבעיות שלהם, יכול להיות שלאחר מכן ינקמו בהם והם לא ימצאו פתרון אפילו כאשר תהיה הקלה בנושא, במידה ותהיה.
נעמי בלומנטל: אני מאמינה – לא רק אני, בוודאי כולנו - שתורת ישראל היא תורה אנושית מאוד ואמורים להימצא גם פתרונות נאורים.
נעמי בלומנטל: אנחנו יודעים שקיים פתרון לכל בעיה, תורת ישראל בוודאי איננה מתעללת באנשים ושהחיים מטבע הדברים הם לא תמיד פשוטים וקלים.
נעמי בלומנטל: הייתי מצפה לשמוע מכם גם את עמדתכם בהקשר לפתרונות חלופיים לנישואים שנעשים היום כדת וכדין במדינת ישראל, שזאת היום האפשרות היחידה, גם לגבי העמדה שלכם בנושא, גם לגבי הנושאים של פסולי חיתון, בוודאי בכל מה שקשור לעגונות שזה נושא כאוב ביותר.
נעמי בלומנטל: שאלה אחרת שהייתי אומרת שמטרידה את כולנו והיא עולה יותר ויותר בוועדת העלייה, קליטה ותפוצות בכנסת זאת הבעיה שכידוע יש רבים שאינם יהודים שעלו לארץ בתוקף חוק השבות ועל-פי חוק מדינת ישראל והם מוצאים את עצמם היום במצב שאם נאמר יקרה – אני לא רוצה לומר חלילה משום שזה עשוי לקרות – מצב שהבן שלי שהגיע לפרקו ירצה להינשא לבת לעולים חדשים, נאמר אפילו נכדה ליהודי או בת לאם שאיננה יהודיה, מה הפתרון שאנחנו יכולים לתת להם מבחינת המצב שאין לנו מספיק אפשרויות לגיורים כפי שמתקיימים היום.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שהבעיה הזאת עומדת לפתחנו.
נעמי בלומנטל: כשעלה הנושא שמעתי – אני מוכרחה לומר למגינת לבי – שהרבה מן ההורים אמרו שהילדים שלנו אומרים שאם זה המצב, אז אנחנו נתחתן בנישואים בקפריסין או מסוג אחר ואנחנו יודעים שיש פתרונות מפתרונות שונים.
נעמי בלומנטל: הייתי רוצה לשמוע על כך את התגובה שלכם.
נעמי בלומנטל: דומני שהיום מדברים על בסביבות מאתיים אלף ישראלים שנמצאים כאן, אזרחי מדינת ישראל, אינם מוסלמים אלא עלו לארץ על-פי חוק מדינת ישראל ולא יוכלו למצוא דרך להינשא כאן מאחר שהם אינם יהודים.
נעמי בלומנטל: הייתי רוצה לתת את זכות הדיבור לחברי הכנסת כדי שלאחר מכן תוכלו להתייחס לדברים שיועלו.
שמואל הלפרט: עצם הנושא שבוועדה בכנסת עולה הכותרת הזאת של הנהגת נישואין אזרחיים במדינת ישראל – זה דבר חמור מאין כמוהו.
שמואל הלפרט: אבות המדינה ובראשם מר בן-גוריון, ואף אחד לא יחשוד שבן-גוריון היה אדם דתי, לא השתייך לאגודת ישראל וגם לא לדגל התורה ואפילו לא למפד"ל גם לא לש"ס, אבל היה מדינאי משכמו ומעלה, שהוא הבין אז בעת הקמת מדינת ישראל שבכדי לשמור על אחדותו של העם היהודי, על שלמותו של העם היהודי, חייבים להעמיק שנושא אישות, נישואין וגירושין, יהיה בידי הרבנות הראשית וזאת בכדי לא לפלג את העם.
שמואל הלפרט: כך הדבר התנהג במשך חמישים שנה.
שמואל הלפרט: אוי ואבוי אם היה מצב אחר כי אז אנחנו היינו לא שני עמים, אלא מי יודע כמה עמים היו קמים במדינת ישראל.
שמואל הלפרט: אודות לכך שנושא של נישואין וגירושין הוא רק במסגרת הרבנות הראשית, שמרנו על עם אחד וזה היה החוט הדק שעדיין מקשר בין כל חלקי העם, שהבן שלי יכול להתחתן עם הבת שלך גברת בלומנטל ועם כל אחת במדינת ישראל.
שמואל הלפרט: זה מה ששומר על שלמות העם היהודי כאן במדינת ישראל.
שמואל הלפרט: אמרת שתורת ישראל חייבת למצוא פתרונות, פתרונות מקלים.
שמואל הלפרט: השאלה היא האם אפשר להתאים את תורת ישראל למציאות או שחייבים להתאים את המציאות לתורת ישראל.
שמואל הלפרט: כך בעצם נולדה התנועה הרפורמית והקונסרבטיבית, כאשר רצתה להתאים חלילה את תורת ישראל שאנחנו מאמינים בני מאמינים שזאת התורה לא תהיה מוחלפת ולא תהיה תורה אחרת, וכבר השם אמר לשלמה המלך: שלמה, אלף כמוך יהיו בטלים אבל אות קטנה של התורה לא תהיה בטלה, וכאשר הרפורמים והקונסרבטיבים התחילו את השיטה שלהם לפני מאתיים שנה ורצו להתאים את התורה למציאות ולצרכים – ראו מה שקרה בארצות-הברית, השואה הרוחנית, כאשר למיליונים מהעם היהודי אין מושג כיום שהאבות והסבים שלהם היו יהודים.
שמואל הלפרט: זה לא מה שאני אומר.
שמואל הלפרט: קחו את התקשורת והתקשורת אומרת מה עלה בגורל ששה מיליון יהודים שהיו לפני חמישים שנה, לפני ששים שנה בארצות-הברית וכמה קיימים כיום.
שמואל הלפרט: כל זאת אודות לתנועה הרפורמית והקונסרבטיבית שרצו להתאים את התורה למציאות.
שמואל הלפרט: לכן אני רוצה לומר שעצם העלאת הנושא מאוד מפליאה אותי, במיוחד שאני מאוד מאוד מכבד ומעריך את הגברת בלומנטל.
שמואל הלפרט: להעלות את הנושא הזה וכל ההפגנה שמתלווית כאן למטה על-ידי הרפורמים והקונסרבטיבים והחופה שהקימו כאן למטה, זה מאוד מאוד מפליא אותי.
שמואל הלפרט: אני מציע ליושבת-הראש, קרה מה שקרה, לדחות על הסף את עצם העלאת רעיון כזה של הנהגת נישואין אזרחיים שזה יגרום לפילוג בעם, גברת בלומנטל.
שמואל הלפרט: את בוודאי לא רוצה פילוג בעם.
שמואל הלפרט: אני לא מדבר לא על דת ולא על שום דבר אלא אני מדבר על אחדותו של העם היהודי ולא על משהו אחר.
שמואל הלפרט: אם אנחנו רוצים לשמור על אחדותו של העם היהודי, שזה הדבר החשוב והיקר ביותר שיש לנו, עלינו להמשיך את המסורת שקיימת מאז קום המדינה, מסורת שהנהיגו אבות המדינה, ולא לשנות כמלוא הנימה מזה.
אבשלום וילן: לי אין בעיה לבוא לרבנות הראשית.
אבשלום וילן: אני עושה את זה בהערכה ואני מאוד מקווה שכמו תמיד ביחסים בין אנשים – ואנחנו כנבחרי הציבור ואתם כמנהיגות רוחנית של הציבור הדתי בארץ – נשמור על עקרון ההדדיות.
אבשלום וילן: אני אינני רואה סיבה מדוע את המפגש הבא לא נקיים במשכן כנסת ישראל.
אבשלום וילן: אין לי שום בעיה לבוא לכאן, לכבוד הוא לי, ואני חושב שגם לכבוד הוא לארח אתכם.
אבשלום וילן: אני מציע שבאמת נוריד את כל הנושא הזה ברמת הציפיות אל קרקע המציאות ההדדית, המקובלת ביחסים בין נבחרי ציבור למנהיגים רוחניים.
אבשלום וילן: לפי הערכתי, כמו בכל מקום גם כאן צריכה להיות הדדיות וכך צריך להסתכל על הדברים.
אבשלום וילן: אני חושב שעל כולנו מונחת אחריות מאוד גדולה.
אבשלום וילן: כל העם היהודי היום הוא במקרה הטוב 13 מיליון ואולי אפילו פחות.
אבשלום וילן: השאלה הגדולה היא אם בסוף המאה ה20-, לאחר מה שקרה במאה הזאת, כאשר שליש מהעם הושמד, כאשר היום ישנה עלייה לשמחתנו הרבה מאוד מחבר העמים וברית-המועצות לשעבר, והריכוז היהודי הגדול ביותר נמצא פה היום במדינת ישראל, והריכוז היהודי השני הגדול ביותר נמצא בארצות-הברית של אמריקה, ועולה שורה של שאלות מאוד מאוד קשות שאם אנחנו כנבחרי ציבור ואתם כמנהיגים רוחניים של הזרם האורתודוכסי לא ניתן עליהן תשובות אמת במובן הזה שאנשים יוכלו לחיות אתן – אני לא רואה איך מתקדמים.
אבשלום וילן: הרב הלפרט, הזרמים שראית כאן למטה, גם הרפורמים וגם הקונסרבטיבים, הם זרמים לגיטימיים ביהדות.
אבשלום וילן: אני שמייצג את היהדות החופשית במדינת ישראל, זרים לגיטימי.
אבשלום וילן: השאלה אם אנחנו, כל הזרמים, מסוגלים לחיות ביחד כן או לא.
אבשלום וילן: כדי שנוכל לחיות ביחד מוכרחים לפתור שורה של שאלות.
אבשלום וילן: נישואין אזרחיים שהם על סדר היום פה היום היא רק שאלה אחת.
אבשלום וילן: יש שאלה של גיור, יש שאלה של שבת, יש שורה שלמה של שאלות שצריך להתחיל לשבת ולהתמודד אתן.
אבשלום וילן: אנחנו מוכנים ללכת לאמצע הדרך, אבל השאלה אם הצד השני גם הוא מוכן.
אבשלום וילן: השאלה היא אם הדה-לגיטימציה שהזרמים האחרים מקבלים לאורך כל השנים יכולה להימשך.
אבשלום וילן: אני אומר פה בפתיחת הדיון הזה חד וחלק שמי שיוביל לכך שיהיו פה שתי מדינות – מדינת בני-ברק ומדינת ישראל האחרת – גורם לפילוג בעם היושב בציון והאחריות היא עליו.
אבשלום וילן: אני חושב שתפקידנו הוא בכל אופן לחפש את הגשר ולחפש גשר במובן הזה שגם לנישואין אזרחיים וגם לגיורים אחרים – כאשר הם נעשים בהסכמות ובהבנות ולא להכעיס ולא דווקא – יש מקום.
אבשלום וילן: אם כל הזמן נמשיך להילחם אחד עם השני במקום לקבל אחד את השני ולמצוא במשותף פתרונות שאפשר לחיות אתם, אני חושב שהחברה הזאת היא מספיק מפוצלת ומספיק מסוכסכת והאחריות על כולנו, גם מנהיגות נבחרת וגם מנהיגות רוחנית, היא להוריד ולצמצם את הקונפליקטים האלה ככל הניתן.
אבשלום וילן: לכן אני בא הנה היום לשיחה הזאת מתוך תחושה של לחפש את המשותף אבל שהדברים יהיו ברורים.
אבשלום וילן: מוכרחים למצוא פתרון.
אבשלום וילן: הנושאים הללו כבר 52 שנה לא פתורים וחייבים למצוא להם פתרונות.
יוסף יצחק פריצקי: יש היום נישואין אזרחיים בישראל.
יוסף יצחק פריצקי: מדוע אני אומר שיש היום נישואין אזרחיים בישראל?
יוסף יצחק פריצקי: אם המדינה, ואין לה ברירה אלא להכיר בנישואיהם של בני זוג הנישאים בחו"ל בנישואין אזרחיים, יש היום נישואין אזרחיים במדינת ישראל.
יוסף יצחק פריצקי: המדינה, מדינת ישראל, שהיא חלק מן העולם – הרי אנחנו אולי עם לבדד ישכון אבל במציאות תודה לאל אנחנו לא – יהודים ולא יהודים נישאים בנישואין אזרחיים רק לא בישראל.
יוסף יצחק פריצקי: העובדה שאין נישואין אזרחיים בישראל חוקית גורמת רק למצב אחד.
יוסף יצחק פריצקי: היא גורמת לכך שקופתם של סוכני הנסיעות לקפריסין מתמלאת משום שאפשר לנסוע, תוך שעה להינשא ולחזור.
יוסף יצחק פריצקי: היא גורמת לכך שהרשות הפלשתינית מתחילה לתכנן שביריחו יבואו להינשא שם ואחר-כך ילכו לקזינו ויחזרו.
יוסף יצחק פריצקי: אתם רבותיי הרבנים ואנחנו יכולים לשבת כאן ולומר שעכשיו לא יום אלא לילה, ובאמת אפשר לעשות הרבה דברים שהם "וירטואליים", אבל למעשה הדבר הזה קורה.
יוסף יצחק פריצקי: אף אחד, כולל אני, לא בא להתערב בשאלות של הלכה.
יוסף יצחק פריצקי: לא נאמר לעולם לרבנים איך להשיא בנישואין דתיים, לא יעלה על דעתנו שהמחוקק או הכנסת או בתי-המשפט יתערבו בשאלות של הלכה ולא זו השאלה.
יוסף יצחק פריצקי: השאלה היא אם מדינת ישראל צריכה להכיר במצב שהיא משחקת בת יענה כאשר בפועל זוגות נישאים כל הזמן.
יוסף יצחק פריצקי: קיבלתי דוח - ואשמח לשמוע את עמדת הרבנים שיאמרו לי אם הוא מדויק או לא – ששיעור הנישאים בחתונה אורתודוכסית בישראל יחסית לשיעור הגידול באוכלוסייה הולך ויורד.
יוסף יצחק פריצקי: כלומר, הבעיה בכל הכבוד הראוי רבותיי רובצת הרבה יותר לפתחכם מאשר לפתחי.
יוסף יצחק פריצקי: תלוי ועומד עכשיו בג"ץ בבית-המשפט העליון של זוג שאמר שהוא רוצה שהמדינה תכסה לו את הוצאות הנסיעה שלו לחו"ל.
יוסף יצחק פריצקי: למה אותו זוג צריך לנסוע לקפריסין ולמה צריך ראש עירייה בקפריסין או איזה דייג להשיא אותם ולא פקיד רשמי של מדינת ישראל שהוא חלק ממנה?
יוסף יצחק פריצקי: הדבר הזה כבר קיים ואם לא תאפשרו לו לחיות באופן הרשמי, הוא ימשיך ויתקיים באופן הלא רשמי וילך וגידל.
יוסף יצחק פריצקי: בואו נכיר בה, בואו נאמר שאפשר גם כך וגם כך.
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לזרוק איזשהו רמז.
יוסף יצחק פריצקי: אין חובה בישראל על המילה, אבל כמה מלים את בניהם?
יוסף יצחק פריצקי: 99 אחוז מן היהודים ואין חובה.
יוסף יצחק פריצקי: למה?
יוסף יצחק פריצקי: משום שכאשר דת נעשית לא בכפייה ונותנים לבחור, אז אנשים הולכים ועושים את זה.
יוסף יצחק פריצקי: ככל שזה יהיה מונפוליסטי ויכפו יותר, כך פחות יבואו להינשא כאן.
סופה לנדבר: לדעתי בסיס היחסים שלנו במדינת ישראל צריכים להיות מושתתים על הכבוד שכל אחד רוצה לתת לשני.
סופה לנדבר: אני חושבת שכאן אני צריכים להושיט יד לכבוד הזה.
סופה לנדבר: לדעתי זה שאחד המתווכים בינינו הוא הרב הלפרט גורם לנזק עצום כי כאשר בבסיס היחסים בינינו תהיה שנאה, הדבר לא יתקדם.
סופה לנדבר: עוד כמה ימים נחגוג את הכניסה לשנת 2000 ולדעתי הדברים משתנים.
סופה לנדבר: כאשר ביחסים יש שנאה ואין כבוד ראוי, הוויכוח הוא חסר משמעות.
סופה לנדבר: אני חושבת שמונופול על דברים זה לא דבר טוב.
סופה לנדבר: אם יתנו לאזרחי מדינת ישראל, לעם היהודי את הרצון ואת האפשרות לבחור את הדרך, חלק ילך בדרך של דת וחלק ילך לנישואין אזרחיים.
סופה לנדבר: התקדמנו בדברים רבים ורואים שדבר שהוא בכוח פשוט גורם לנזק.
סופה לנדבר: אם אנחנו לא מסוגלים לשכנע אחד את השני, אז כל אחד צריך ללכת בדרך שלו.
סופה לנדבר: המשק בכלל נכנס להפרדה וזה צריך להיות גם לגבי דת ומדינה.
סופה לנדבר: הגיע הזמן שכל אחד ילך בדרך שלו וייתן את הכבוד הראוי.
סופה לנדבר: השנאה שיש היום בעם וחוסר הרצון לשמוע אחד את השני, זה דבר שלא מקובל ולא מקובל דווקא עכשיו כשאנחנו מתקדמים בכל המובנים.
סופה לנדבר: גם במובן הזה צריך להתקדם ולעבור איזשהו שינוי.
סופה לנדבר: אנחנו צריכים לקבל את הדור שמתקדם, את הדור שרוצה להתקדם ודור שרוצה שינוי והשינוי הזה כבר בא לעם הזה.
סופה לנדבר: אני חושבת שהשינוי הזה ילך ויתקדם ולא נוכל בכוח להמשיך ולהחזיק את הקיים בציפורניים.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא יודע למה כולם פתחו והתייחסו לסוגייה המרתקת של מי צריך לבוא למי, אבל אם זה עלה, אני חייב להתייחס ולהעיד עדות אישית ולומר שדווקא בנושא הזה כדאי ללמוד משני הרבנים הראשיים שיושבים כאן כי אני אישית מעיד שכשהם כן הוזמנו לכל מיני פורומים – אולי בתמימות, אולי בחוסר התייעצות – הם באו ולא שיחקו משחקי כבוד, ישבו והשתתפו בדיונים.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שעשינו דבר נכון כשבאנו לכאן היום כוועדה ולא היינו צריכים לטלטל את הרבנים אלינו.
יולי יואל אדלשטיין: אני מעיד על זה שאפשר גם מהם ללמוד דוגמה בנושא הזה.
יולי יואל אדלשטיין: אני שמח שבאנו, אבל כבר כמה אנשים דיברו ואני תוהה למה באנו.
יולי יואל אדלשטיין: האם אנחנו באנו ללמד את הרבנים הראשיים שיש גם אנשים שלא מתחתנים בנישואים אורתודוכסיים או שצריך לנהוג כבוד אחד בשני וכבוד בזולת?
יולי יואל אדלשטיין: אני לא בטוח.
יולי יואל אדלשטיין: יש לי עוד כמה עניינים בכנסת ואני לא בטוח שבשביל זה הייתי בא.
יולי יואל אדלשטיין: חזקה עלי שגם הרב לאו וגם הרב בקשי שמעו כבר את הדברים האלה בחייהם.
יולי יואל אדלשטיין: אם באנו לפתור את הבעיות שברומו של עולם ולהשלים בין הרבנים הראשיים לבין המפגינים הרפורמים בחוץ – לא יודע, אני גם לא בטוח שכל כך נצליח ואני גם לא בטוח שזה הפורום המתאים.
יולי יואל אדלשטיין: אני בחוצפתי כי רבה אגיד שאם הייתי רוצה באמת לדון עם הרב בקשי או הרב לאו על הסוגיות האלה, אני מאמין שהייתי מרים טלפון ללשכה שלהם ומבקש פגישה אישית ואני גם מקווה שהייתי זוכה לאותה פגישה אישית.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאם ועדת העלייה והקליטה של הכנסת באה לרבנים הראשיים, יש לזה סיבה ואני אכן חושב שיש לזה סיבה.
יולי יואל אדלשטיין: יעיד כאן חבר הכנסת מיכאל נודלמן שעוד בשנת 1996 חשבנו כחברי כנסת נבחרים, נציגי העולים הראשונים בכנסת, שיש סיבה לבוא לרבנים הראשיים, לאותם הרבנים, לראשון לציון ולרב לאו שיושבים כאן.
יולי יואל אדלשטיין: באנו כי אמרנו שיש הרבה בעיות בקרב העולים וצריך לחפש פתרונות.
יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו אוהבים את זה או לא, אכן אלה שעל-ידי המדינה אמונים לתת את הפתרונות, זה המוסד הזה, אלה שני הרבנים שיושבים כאן ועובדיהם במוסד הזה.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אם באנו לשאול האם יש פתרונות, אז בואו נשאל.
יולי יואל אדלשטיין: אכן יש בעיה חמורה, אכן יש כל מיני בעיות כולל סוגיית הנישואין.
יולי יואל אדלשטיין: אני דווקא חושב שאפשר לשים את הדברים על השולחן.
יולי יואל אדלשטיין: יש באמת בעיה ויש כל מיני מקרים כאלה שאני לא יודע אם בפלפולים תלמודיים נתקלנו בכל מיני סיטואציות שנוצרות בעקבות גל העלייה האחרון.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני חושב שהמשימה היחידה שלנו היא לשאול את הרבנים הראשיים אם אפשר לחפש פתרונות, במקרה זה לנושא הספציפי הזה של זוגות מעורבים או בכלל שני בני זוג, ומה נעשה אם אימא של אחד מבני הזוג היא מוסלמית והאימא השנייה היא נוצריה?
יולי יואל אדלשטיין: אפילו לכנסייה או למסגד לא נוכל לשלוח אותם להינשא.
יולי יואל אדלשטיין: כאן צריך לחפש פתרון שאולי יחסוך נסיעה לקפריסין.
יולי יואל אדלשטיין: אפשר לשאול אותי שאם זה כך, למה באתי לרבנים הראשיים.
יולי יואל אדלשטיין: אתה המחוקק, תגיש הצעת חוק, אל תתייעץ עם אף אחד, תגייס לך רוב בכנסת וזהו.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה כן קשור לרבנים.
יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו אכן צריכים לשמור על עם אחד – ואני כן רוצה לשמור על עם אחד - אני כן רוצה שתהיה אותה סמכות, אני כן רוצה שהדברים יהיו קשורים.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה לשמוע מאות אלפי ועשרות אלפי סיפורים שהיושבת-ראש הציגה כאן בהתחלה בדרך מאוד אישית, אבל זה לא יהיה אישי אלא זה יהיה סיפור שיחזור על עצמו.
יולי יואל אדלשטיין: ברגע שבאמת כולם יבינו שזה פרוץ ואין שום רישום ואין שום מסורת כי באמת כל ראש עיר או כל ראש מועצה מקומית מחתן, אז בהחלט יימנעו מלהתחתן עם הציבור הזה ואז יהיו לנו פה מצורעים במדינת ישראל בכמויות של מאות אלפים.
יולי יואל אדלשטיין: לכן לדעתי השאלה היחידה היא אם יש כיוון, אם יש תחילת דיון שתביא לפתרונות אמיתיים לעולים.
יצחק גאגולה: כשאני שומע את הדיון כאן, אני נזכר בסיפור הידוע שכאשר לא היו שעונים אלא היה שעון אחד בכיכר העיר, כל אחד היה מסובב אותו לפי איך שהוא רצה, כאשר למשל אחד שהיה מאחר לעבודה, היה מסובב את השעון לאחור, עד שבסופו של דבר מנהיגי הציבור החליטו שהשעון לא יהיה בהישג יד והרימו אותו למעלה וכך היה מורה דרך לכולם.
יצחק גאגולה: אני מספר את הסיפור כי כאשר אנחנו באים לכאן לרבנות הראשית לפגישה עם הרבנים הראשיים אנחנו צריכים לדעת שהם מורי הדרך של עם ישראל בארץ-ישראל ובתפוצות, עיני הציבור נשואות אליהם וקשה מאוד לשמוע פה ושם הצעות כאלה ואחרות.
יצחק גאגולה: במקום באמת לבוא ולדון באופן ענייני, אנחנו מדברים על פרוק התא המשפחתי ואנחנו מדברים על נישואין אזרחיים וזאת במקום לבוא ולדבר על הבעיות שקיימות באופן אמיתי לגבי הגיור של מאות אלפי עולים לא יהודים.
יצחק גאגולה: חלק מהפתרונות הועלו בוועדות הקודמות כאשר אחד הפתרונות שהועלו - ואני דיברתי עם הרב בקשי דורון בהזדמנות שהייתה לי לשבת עם הראש – שנקים בית-דין רבני מטעם הרבנות הראשית בחבר העמים כדי שכל אלה שבאמת לא יגוירו כהלכה, לא יעלו.
יצחק גאגולה: במקום להביא את הבעיה למדינת ישראל – כאשר רוב העולים לא מגיעים להתגייר – להשאיר את הבעיה שם.
יצחק גאגולה: מי שלא מתגייר בחו"ל, לא יעלה למדינת ישראל.
מיכאל נודלמן: אני חושב שיש בעיה גדולה ואולי יש כאלה שלא מבינים מה זה להיות יהודי בגולה.
מיכאל נודלמן: רוב משפחתי הוכחדה בבאבי יאר ומי שנשאר לאחר מכן סיפר לי ששם היו גם גויים ושם הגרמנים לא עשו חשבון מי יהודי ומי לא יהודי.
מיכאל נודלמן: אומרים כאן שאם הסבא היה יהודי, הנכד לא יהודי, אבל בשבילי כל בן-אדם שהסבא שלו היה יהודי, הוא גם יהודי.
מיכאל נודלמן: כאזרח ישראלי אני לא מבין איך אזרחים צעירים, כמעט מאתיים אלף איש, לא יכולים להתחתן בארץ.
מיכאל נודלמן: למה הם צריכים לנסוע לקפריסין או ללכת לעורכי-דין ולעשות חוזה נישואים?
מיכאל נודלמן: נישואים בחיי הבן-אדם זה אירוע שהוא זוכר אותו כל החיים.
מיכאל נודלמן: כשהוא נוסע להתחתן אצל פקיד בקפריסין, זה לא עושה רושם טוב לגבי המדינה בה הוא מתגורר.
מיכאל נודלמן: אני מאמין שאתם המנהיגים רוחניים בארץ מבינים את מצבם של האנשים האלה.
מיכאל נודלמן: אני חושב שצריך למצוא פתרון.
מיכאל נודלמן: אני לא מבקש שאתם תמצאו את הפתרון אבל אני רוצה שתהיה איזו הבנה למצב שנוצר כאן.
מיכאל נודלמן: אגב, זה קיים גם בגירושין.
מיכאל נודלמן: אני חושב שהעולם התקדם וכך גם לגבי מדינת ישראל וצריך לחפש פתרון שיהיה טוב לשני הצדדים כי ממילא אנחנו חיים בעם מפורד כאשר יש דתיים ולא דתיים, יש עולים ויש ותיקים, והסכנה הגדולה ביותר היא התפרקות העם היהודי.
מיכאל נודלמן: הכוונה שלנו כאן
מיכאל נודלמן: היא להגיע להידברות ולפתרונות שיספקו את כל העם ולא רק את המגזר הדתי אלא גם את המגזר החילוני.
נעמי בלומנטל: לגבי הזרמים הדתיים האחרים, העלה את זה במיוחד חבר הכנסת פריצקי, זו שאלה שאיננה קשורה דווקא לנושא של נישואין אלא היא קשורה לגיורים בעיקר.
נעמי בלומנטל: אני לא אומרת שהיא איננה קשורה אבל אנחנו מעלים אותה אצלנו בוועדה לאו דווקא בהקשר של הנישואין.
נעמי בלומנטל: רציתי לשאול מה הגישה שלכם בכלל לגבי נישואין שהם לא על-פי דת משה וישראל.
נעמי בלומנטל: אתם יכולים לומר שזוהי גישתנו, שאתם לא בטוחים אם יש אזרחי מדינת ישראל שרוצים להינשא – אני לא מדברת על זרמים אחרים ביהדות – בנישואי קפריסין, שרוצים להינשא על-ידי עורכי-דין ושלכם אין עניין בזה, בבקשה, שהם ימצאו את דרכם, לכם אין התנגדות, זו מדינה חופשית ושכל אחד יעשה כעולה על רוחו.
נעמי בלומנטל: או האם גם אתם שותפים לנו – ודומני שרוב חברי הכנסת, ואנחנו בכל-זאת מייצגים את הציבור בישראל – שהיינו כן רוצים למצוא פתרונות במסגרת הדתית, פתרונות שיהיו פתוחים יותר, אפילו אם אפשר לומר אנושיים יותר.
נעמי בלומנטל: אני בטוחה שדת ישראל לא מתכוונת להתעלל באנשים וזאת לא מטרתה.
נעמי בלומנטל: האם אתם רואים את הנתונים לנגד עיניכם כאשר במדינת ישראל יש היום יותר ויותר נישואים שלא על-פי דת משה וישראל, האם העובדה הזאת גורמת לכם לאיזושהי דאגה ואתם חושבים על דרכים כלשהן כדי לפתור אותה?
נעמי בלומנטל: או שאתם אומרים שאם זאת המציאות, אתם לא חושבים שאתם חלק מהמציאות הזאת.
נעמי בלומנטל: נראה לי שאלה עיקר השאלות שעלו כאן
נעמי בלומנטל: במסגרת הישיבה ואנחנו נשמח אם תוכלו בבקשה להתייחס אליהן.
הרב בקשי דורון: אני מודע לכל הבעיות שהזכירו כאן, מודע לממדים ואני רוצה לומר שנכון שאתם כחברי כנסת מייצגים ציבור, לפעמים דווקא ציבור שיותר נפגע בדברים האלה וצריך להגן עליו, ואתם מכירים את הבעיות.
הרב בקשי דורון: אני מבקש לומר איך אנחנו רואים מהצד השני מה אנחנו צריכים לשמור.