GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אהרון יהודה: אני רוצה להגיב לגבי הכתבה ב"הארץ"; אינני יכול להגיב על מה שהיה בעיתון ה"ארץ", כמו הכתבה שקיבלנו היום, היא בכלל לא נכונה ו"על פניה" שלושת המשפטים הראשונים.
אהרון יהודה: אינני רוצה להגיב על כתבות בעיתונים.
אהרון יהודה: לגבי תלמידים נושרים.
אהרון יהודה: לקחנו אתמול פלט מחשב שהראה שישנם מאה שישים ושישה תלמידים ממבשרת שהם תלמידים נושרים או מונשרים.
אהרון יהודה: אני אומר, שלו היה אפשר לממן אדם אחד המזהה את הבעיות, היינו מורידים את אחוז הנושרים לשני אחוזים ולא לשישים אחוזים או לארבעים אחוזים או לאלפים.
אהרון יהודה: למשל, ישנו תלמיד במבשרת שהגיע בשנת 1993, נולד ב-1993 והוא היה רשום בכיתה ד' בשנה שעברה, והשנה הוא איננו מזוהה במחשב, זה תלמיד שנשר.
אהרון יהודה: מישהו צריך לטפל, לעקוב ולתקן את הרישומים.
אהרון יהודה: לא יכול להיות שנולד בשנת 1993 והוא בכיתה ד'.
אהרון יהודה: ישנן בעיות שאפשר להתגבר עליהן בלא כל המספרים שיש.
אהרון יהודה: הם מספרים אמינים, מהימנים, ואנחנו מטפלים בזה.
אהרון יהודה: דוגמה נוספת: הוצאנו פלט מחשב על מטה בנימין.
אהרון יהודה: שם ישנם שנים-עשר בתי ספר גדולים, ובכל בית ספר רשומים עשרה ילדים שאינם נקלטים.
אהרון יהודה: אין זה יכול להיות שילד שגר ביישוב לא הגיע לבית הספר.
אהרון יהודה: לכן בנושא הזה כן ניתן, ואפשר לטפל.
אהרון יהודה: לגבי הסמינריונים שהגיב עליהם כאן חבר הכנסת, הסמינריונים הם סמינריוניים של המיגזר הממלכתי, כך שזה לא שייך לממלכתי דתי.
אהרון יהודה: לגבי מגשרים, אני חושב שעובדים, וישנם בשטח קרוב לשמונים מגשרים.
אהרון יהודה: את חלקם הגדול מפעיל משרד החינוך, קרוב לחמישים מגשרים, וגם הם מטפלים בנושא הנשירה, מסייעים בנושא הנשירה ומגייסים מורים כדי לקבל חינוך של אחרי הצהריים.
אהרון יהודה: כך שאם מישהו רוצה באמת לקבל פרטים אמיתיים ובא לייצג בעיות אמיתיות של האוכלוסייה, שיבוא וישאל אותנו מה צריך.
אהרון יהודה: למשל ישנם תשעים ארגונים.
אהרון יהודה: אם כל ארגון יחזיר עשרה ילדים נושרים למערכת, פתרנו את הבעיה של כל הנושרים.
נעמי בלומנטל: שיפר, שאת מנהלת הרשות לקליטת עלייה במשרד החינוך.
נעמי בלומנטל: השר כבר יצא.
נעמי בלומנטל: אולי נזמין את המנכ"לית בהזדמנות שעוד לא הכרנו אותה, נזמין את המנכ"לית של המשרד יחד איתך ואז אולי נתפנה, אני אתן פחות רשות דיבור לאחרים ונשמע באמת את הנתונים.
רחלה שיפר: העולים.
רחלה שיפר: כולל בוכרים, קווקזים, חבר העמים לשעבר, אתיופים, נתונים, חלופות, דברים מהסוג הזה שחשוב שיהיו בתחילת דיון.
נעמי בלומנטל: הנתונים, את כל ועדת הבדיקה.
נעמי בלומנטל: יש לנו היום דיון די קשה.
נעמי בלומנטל: הגיע לכאן, זו פעם ראשונה, גם מנכ"ל משרד הקליטה.
נעמי בלומנטל: זו ועדה שמקורבת אליך, וכאן אנחנו רוצים לשמוע את התשובות.
נעמי בלומנטל: בכל אופן, האנשים שנושאים בעול העיקרי של קליטת העלייה, מעבר לעולים עצמם שלא קל להם, אלה הרשויות המקומיות, משום שהתושב מגיע קודם-כל לרשות המקומית, והראשונים שהוא נתקל בהם הם אנשי הרשות המקומית: עובדי רווחה, עובדי קליטה, עובדי חינוך בבית-הספר ובגן הילדים.
נעמי בלומנטל: אין ספק שפעמים רבות קיים צוואר בקבוק, והדיון שאנחנו מקיימים היום הוא לא הראשון, וגם לא יהיה האחרון מסוגו במסגרת הוועדה.
נעמי בלומנטל: אנחנו דנו על כך גם בעבר ואנחנו שומעים שהמצב, מבחינות רבות, רק מחריף, משום שכולנו עדים לכך שיש רשויות שנחשבות לחזקות, רבות מהן בלי גרעונות, התקציב שלהן מאוזן, יש להן אזורי תעשייה או בתי מלון שמהם הן מקבלות ארנונה שמאפשרת להן להחזיק תקציב מאוזן.
נעמי בלומנטל: אבל אלה גם רשויות שהדיור בהן יקר מאד, ולכן אנשים שזה מקרוב באו, ללא משאבים, לא יכולים לגור שם.
נעמי בלומנטל: נתקלנו בזה גם כאשר עסקנו בעולים מאתיופיה, ובוודאי גם בעולים שמגיעים מברית-המועצות לשעבר, ממדינות ערב וכו'.
נעמי בלומנטל: קשה מאד לומר מה ניתן לעשות.
נעמי בלומנטל: למעשה היינו רוצים לבוא אל הרשויות החזקות כמו רעננה, רמת השרון ותל-אביב, שגם היא לא קולטת מספיק עלייה, ויש עוד ערים שנחשבות לחזקות יותר, ולהגיד להן: עם כל הכבוד, באים עולים חדשים, אתם צריכים להשתתף במאמץ של קליטת עלייה לא פחות מרשויות אחרות.
נעמי בלומנטל: אבל אנחנו יודעים שהמצב בפועל הוא שהמדינה אומרת: לי אין משאבים כדי לקנות דירות או לעזור בשכר-דירה במקומות שבהם המחירים בשמיים.
נעמי בלומנטל: אנחנו קיימנו ישיבה בנושא הזה בקשר לירושלים, וגם שם לא קיבלנו מענה.
נעמי בלומנטל: כך שבאופן אובייקטיבי זה המצב.
נעמי בלומנטל: קל לנו יותר לטפל נקודתית בנושא ספציפי ואז לראות איך כל הגורמים יכולים להיערך לקראת המצב.
נעמי בלומנטל: זו ישיבה יותר כוללנית, דומה קצת לישיבה שהתקיימה אתמול עם שר החינוך, שבה מעלים את הבעיות בכלל.
נעמי בלומנטל: אנחנו כמעט לא נוכל לעסוק בבעיה נקודתית, כי אינני יודעת מהיכן יבוא פתרון לבעיה הקיימת.
נעמי בלומנטל: אנחנו לא אחת מוצאים ראשי רשויות שאומרים, לא מתוך כוונה רעה, אלה בדרך-כלל רשויות ש-30% - 40% מהאוכלוסיה שלהן הם עולים חדשים, שאינם משלמים מסים, לפחות לא בשנים הראשונות, ששם הדיור בדרך-כלל זול יותר.
נעמי בלומנטל: הם נחשבים לעיר שקולטת עולים, אבל בפועל קשה להם להחזיק את המצב הזה.
נעמי בלומנטל: ואז הרשויות אומרות: עד כאן.
נעמי בלומנטל: אנחנו מאד שמחים שמגיעים עולים, אבל שיגיעו גם לרשויות אחרות במיוחד באזור המרכז, כמו הרצליה.
נעמי בלומנטל: בצפון – אני יודעת שבקריות קולטים עולים.
נעמי בלומנטל: הייתי אומרת בעיקר במרכז, שם יש רשויות חזקות יותר שכמעט ואינן קולטות עלייה.
נעמי בלומנטל: זה פחות או יותר המצב כפי שאני רואה אותו.
נעמי בלומנטל: כפי שאמרתי בתחילת דבריי, נמצא אתנו מנכ"ל משרד הקליטה, שמכהן בתפקידו תשעה שבועות.
נעמי בלומנטל: אנחנו ננסה להתמקד בכמה בעיות שאולי בהן נוכל לסייע בכוחות משותפים.
נעמי בלומנטל: הנושא הועלה על-ידי חברת-הכנסת לנדבר ועל-ידי.
נעמי בלומנטל: חברת-הכנסת לנדבר, בבקשה.
סופה לנדבר: גברתי היושבת-ראש, אני מצטערת מאד, אבל אני לא אדבר כמוך.
סופה לנדבר: אני לא כל-כך אופטימית.
סופה לנדבר: אני גם לא הייתי מרשה לראש עיר, למכובדי השלטון המקומי לצאת עם הכרזות: אנחנו לא נקבל עולים.
סופה לנדבר: אני גם פונה לראש העיר בת-ים ואומרת לך, כבוד ראש העיר, שאני לא אתן לך לצאת עם הכרזות כאלה.
סופה לנדבר: אתה את המלחמות שלך תנהל במקום אחר ולא רק על גבם של העולים החדשים.
סופה לנדבר: אני אומרת שאתה, אדוני ראש העיר, עשית "טפו" בפרצופם של העולים שהגיעו לעירך.
סופה לנדבר: אני לא מקבלת את זה, לא מפיך ולא מפיו של אף ראש עיר.
סופה לנדבר: קודם-כל, ראש העיר איננו בעל הבית.
סופה לנדבר: הוא בעל בית כדי לתת שירות, ואם אתה מסוגל, תילחם במקום אחר.
סופה לנדבר: אתה צריך, וחייב, לתת שירות.
סופה לנדבר: אני בדקתי ומצאתי שבשנת 1999 עיריית בת-ים החזירה למשרד הקליטה מאה אלף ₪ שלא הצלחתם לנצל.
סופה לנדבר: אתה גם משלם משכורת, ומשכורת לא נמוכה, למוטי מורל, שהוא כנראה דובר שלך.
אלכס גודפרב: זה לא הוגן מה שאת עושה, כי את פוגעת בראש עיר.
אלכס גודפרב: הבעיה היא לא רק של בת-ים.
נעמי בלומנטל: תינתן לו הזדמנות לענות.
סופה לנדבר: לא שאלתי מה אני צריכה לעשות.
סופה לנדבר: אני רוצה להוסיף שעיריית בת-ים קלטה רק 30% עולים.
נעמי בלומנטל: זאת לא האמת.
נעמי בלומנטל: שלושים אלף.
סופה לנדבר: 30% עולים הגיעו לעיר.
סופה לנדבר: כאשר העיר רוצה לקבל, היא מקבלת, וכאשר היא רוצה לא רק לקבל, היא גם נותנת, והיא חייבת לתת לעולים.
סופה לנדבר: כל העיר השתנתה מקצה לקצה.
סופה לנדבר: אני גרה באשדוד.
סופה לנדבר: אתם יודעים כמה עולים הגיעו לאשדוד בעלייה האחרונה?
סופה לנדבר: – ששים אלף, ואנחנו מתמודדים אתם לבד.
סופה לנדבר: העלייה הזאת תרמה, תורמת ותתרום למדינת ישראל, ולא ניתן זכות לאף ראש עיר לדבר נגד העלייה הזאת.
סופה לנדבר: לך יש בעיות בעירייה, ניהול לא תקין או בדומה לזה, אתה תנהל את העירייה שלך כמו שצריך.
סופה לנדבר: לא תמיד אתה מחייך לעולים.
סופה לנדבר: מנסיוני אני יודעת בדיוק שלא תמיד מהפה שלך יודעים דברים שהם אמת.
סופה לנדבר: אני אומרת לך, אם הצלחת להחזיר מאה אלף ₪ למשרד הקליטה, כנראה לא ניצלת אותם נכון.
סופה לנדבר: אם המשכורות שלך שוות גם לעולים שהם תושבי העיר שלך לא מעט כסף, כנראה שזאת אמת.
סופה לנדבר: בעיר שלך עושים לא מעט יחסי ציבור, ואני חושבת שהעולים החדשים הם חלק אינטגרלי מהעיר שלך ואתה חייב לתת להם טיפול.
סופה לנדבר: מלבד זאת, הם לא נטל על העיר שלך.
סופה לנדבר: כולם נהנים מהעלייה הזאת, ועם הנאה צריך גם להתמודד.
סופה לנדבר: אני חושבת שאת המלחמה צריך לעשות לא על גבם של העולים החדשים, אלא על גבם של אנשים אחרים, אולי במשרדים השונים, אבל שם יושבים אנשים גדולים ולא תמיד הם מסוגלים להתמודד אתם.
סופה לנדבר: דבר נוסף, גברתי היושבת-ראש, יש לנו מאות דירות בדימונה ובנתיבות.
סופה לנדבר: עד היום ראש העיר מזמין אנשים ללשכה שלו.
סופה לנדבר: הוא שואל: מי אתה ומה אתה, ורק אחר-כך הוא מפנה אותם למשרד הקליטה.
סופה לנדבר: אני מתנגדת לכך.
סופה לנדבר: לא ייתכן שאנשי משרד הקליטה לא ייכנסו לעיר ומייד יחלקו את הדירות.
סופה לנדבר: כבוד מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה, אם אתם לא מסוגלים, אנחנו ניתן את האנשים.
סופה לנדבר: צריך לשנות קריטריונים ולא לתת לראש העיר לחלק את הדירות.
סופה לנדבר: משרד הקליטה, ורק הוא צריך לחלק את הדירות.
סופה לנדבר: לא ייתכן שבמדינת ישראל במשך שנים עומדות דירות ריקות כאשר יש להן ביקוש עצום כזה.
סופה לנדבר: אני חוזרת ואומרת, גברתי היושבת-ראש, לא ניתן לאף אחד להגיע לשלטון ולנהל את המאבק על גבם של העולים החדשים.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לומר לך שאני לא אתן להפוך את הוועדה הזאת למכפשה של ראשי רשויות שמתמודדים עם הבעיות הקשות בצורה בלתי-רגילה, ואני רואה שמהנהנים בראשם גם הנציגים, גם אנשים שמקורבים למפלגה שלך או שלי, משום שאנחנו יודעים עד כמה קשה - - -
סופה לנדבר: לא את ולא אני נעשה פה פוליטיקה.
נעמי בלומנטל: סליחה, אני מדברת בצורה ממלכתית ביותר.
נעמי בלומנטל: נתתי לך את רשות הדיבור.
נעמי בלומנטל: אבל כמו שאת אומרת "לא ניתן", אני חושבת שזה לא הוגן לתקוף רק ראשי רשויות, שנבחרו, בין השאר, גם על-ידי העולים החדשים.
נעמי בלומנטל: זאת אומרת, הביטוי לכך שהם נבחרו על-ידי העולים החדשים מצביע על כך שהעולים מרוצים מהטיפול בהם.
סופה לנדבר: ובגלל זה צריך להכפיש את העולים?
נעמי בלומנטל: לא, אסור להכפיש את העולים ואנחנו בוודאי לא ניתן יד לכך.
נעמי בלומנטל: אבל בתוך אותן רשויות יש לא מעט עולים, ואני נתקלתי בזה גם עם עולים מאתיופיה וגם עם עולים מברית-המועצות לשעבר, שאומרים: עד כאן.
נעמי בלומנטל: גם אנחנו רוצים שיבואו עולים חדשים, אבל לא לכאן.
נעמי בלומנטל: העיר רוויה כבר, תעלו עולים חדשים לערים אחרות.
נעמי בלומנטל: זאת הטענה שלי לממשלת ישראל, גם לממשלה הקודמת, וזה לא קשור מי בשלטון.
סופה לנדבר: לא שמעתי את זה קודם, אבל זה לא חשוב.
נעמי בלומנטל: אמרתי את זה גם קודם.
נעמי בלומנטל: אמרתי שרעננה צריכה לקלוט יותר עולים.
נעמי בלומנטל: זו לא חוכמה שברעננה – וראש העיר הוא חבר שלי - קולטים את העולים שמגיעים מארצות רווחה והם יכולים לקנות דירות יקרות מאד.
נעמי בלומנטל: הייתי רוצה לתת את רשות הדיבור לחבר-הכנסת אמנון כהן, שהיה הרבה שנים סגן ראש עיר והוא מכיר מקרוב את הבעיות שהרשות המקומית מתמודדת אתן.
סופה לנדבר: אם יורשה לי רק לומר דבר אחד, גברתי היושבת-ראש, אתה עושה פוליטיזציה מהענין.
סופה לנדבר: עם כל הכבוד, מה אפשר לעשות שראשי ערים, לצערי ליכודניקים, לא רצו לקבל עולים חדשים?
סופה לנדבר: הם נהנים מהעלייה - - -
נעמי בלומנטל: החברים פה מהמפלגה שלך לא רוצים לשמוע את הדברים האלה.
אמנון כהן: חברת-הכנסת לנדבר, עם כל הכבוד, אני חולק על דברייך.
סופה לנדבר: זו דעתי.
נעמי בלומנטל: את תוקפת נקודתית לפי מפלגות.
נעמי בלומנטל: חברים פה מהמפלגה שלך, גם חברי הכנסת וגם נציגי הרשויות המקומיות מנידים בראשם בחוסר הסכמה למה שאת אומרת.
סופה לנדבר: לכל אחד יש דעה.
סופה לנדבר: לי יש דעה כזאת.
נעמי בלומנטל: בסדר, שמענו את דעתך.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת כהן, בבקשה.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת כהן הוא גם חבר בוועדת הכספים.
סופה לנדבר: תציל אותה, בבקשה.
אמנון כהן: אין מה להציל.
אמנון כהן: צריך לדבר לענין, לא לתקוף פה אנשים, לא לתקוף ראשי ערים, לא לתקוף סיעות.
אמנון כהן: ראש העיר הוא מהליכוד, הוא קולט עולים בצורה מכובדת ביותר.
אמנון כהן: יש לו מצוקה אמיתית של ראש עיר שמתמודד עם בעיות עלייה וקליטה.
אמנון כהן: הוא מרים ידיים לא בגלל העולים.
אמנון כהן: הענין הוא שבשלוש-ארבע השנים הראשונות יש קשיים אמיתיים.
אמנון כהן: אני חושב שמנכ"ל משרד הפנים היה צריך להיות כאן, כי יש פה תקציבים שהרשות מקבלת ממשרד הפנים פר-קפיטה בעד השנים הראשונות שהרשות קולטת את העולים החדשים.
אמנון כהן: לא באנו לכאן לתקוף ולא לעשות פוליטיקה.
אמנון כהן: יש פה נושא אמיתי, ובת-ים היא לא העיר היחידה שיש לה קשיים.
אמנון כהן: זאת בעיה גם של ראשי רשויות רבים במרכז הארץ, כי העולים רוצים לחיות במרכז הארץ, כי במרכז הארץ הם יכולים להשתלב בתעסוקה ולכן הם נקלעים לקשיים האלה.
אמנון כהן: יושב פה גם מנכ"ל משרד הקליטה, שרק השנה קיצצו מתקציבו הרבה כסף.
אמנון כהן: הוא רוצה לעזור, אבל המשאבים שלו דלים.
אמנון כהן: ברור שככל שיש יותר כסף לאפשר לעזור יותר.
אמנון כהן: יש כאן בעיה אמיתית.
אמנון כהן: אנחנו כוועדה יכולים לעזור, אנחנו יכולים לפנות לשר האוצר בבקשה להגדיל את התקציב הן למשרד הפנים והן למשרד לקליטת העלייה.
אמנון כהן: יש גם בעיות רווחה לעולים החדשים.
אמנון כהן: יש אוכלוסיות שמגיעים לעיר ספציפית, ואז צריך לתת מענה נקודתי לעיר כזו או אחרת במשך תקופה, כי העולים האלה, אחרי שהם משתלבים יפה, הם גם פרודוקטיבים לעיר ותורמים לה מבחינות רבות.
אמנון כהן: אבל בהתחלה צריך לתת להם עזרה ואני בטוח שהרשויות מתמודדות יום-יום עם הבעיות האמיתיות.
אמנון כהן: אין כאן מקום לתקוף.
אמנון כהן: העולים תמכו בו ויש להניח שהוא רוצה לעזור להם ולתמוך בהם.
אמנון כהן: אבל יש פה זעקה אמיתית.
סופה לנדבר: אתה קראת בעתון את הזעקה שלו?
2624: חברת-הכנסת לנדבר, את לא קראת את המכתב שלי.
סופה לנדבר: גם קראתי וגם עשיתי שיעורי-בית.
סופה לנדבר: אני גם ראיתי איך אתה מזמין את השחקנים וכמה כסף אתה משלם להם.
2624: מי אמר לך את זה?
2624: אני אראה לך מכתב מיושב-ראש השלטון המקומי - - -
נעמי בלומנטל: סופה, לא להכפיש.
נעמי בלומנטל: הוא נבחר כמו שאת נבחרת.
נעמי בלומנטל: זה מאד לא הוגן מה שאת עושה.
סופה לנדבר: אני אביא עכשיו מספרים.
2624: אני אתן לך מספרים.
נעמי בלומנטל: חברת-הכנסת לנדבר, זה לא הוגן שאת תוקפת אישית.
נעמי בלומנטל: רשות הדיבור היא של חבר-הכנסת כהן.
אמנון כהן: את מדברת על תרבות.
אמנון כהן: גם פה צריכה להיות תרבות דיבור, עם כל הכבוד.
אמנון כהן: אף אחד לא מפריע לך.
אמנון כהן: אמרת כל מה שרצית להגיד.
אמנון כהן: גם אני רציתי לתקוף אותך, אבל שתקתי.
אמנון כהן: גם הוא יאמר מספר דברים שלא ימצאו חן בעינייך, מותר לך לשמוע.
אמנון כהן: כבוד ראש העיר, זה גם לא מכובד מבחינתך לתקוף בצורה כזאת.
אמנון כהן: בוועדת העלייה והקליטה יושבים חברי כנסת שמייצגים עולים, על-מנת לעזור, לשנות חוקים, להגדיל תקציבים.
אמנון כהן: אנחנו נעזור ככל יכולתנו.
אמנון כהן: אנחנו צריכים לנהוג בסובלנות עם העולים, לפחות בהתחלה.
אמנון כהן: יש בעיות אמיתיות קשות, אני מזדהה אתך, אבל יש דרכים וצנורות מקובלים שדרכם אפשר לפעול ולעזור.
אמנון כהן: אני מוכן להביא לעיר שלך את חברי ועדת העלייה והקליטה ואת חברי ועדת הפנים – כל ועדה שתראה לנכון לעזור לך.
אמנון כהן: עשינו את זה ברמלה, בלוד ובאור-יהודה, וגם אליך נבוא.
אמנון כהן: בעיר שלך יש 30% עולים חדשים, זה הרבה מאד, ואנחנו נעזור לך.
אמנון כהן: אני חושב שאנחנו צריכים לקיים פה דיון ממצה ולצאת עם החלטות סופיות.
אמנון כהן: צריך לבקר בעיר ולעזור לראש העיר על-מנת שהוא יתן את המענה הנכון בזמן הנכון, כי אחרת העולים החדשים יהיו נטל על העיר על כל מחלקותיה.
אמנון כהן: לכן, בשנים הראשונות אולי צריך לתת טיפול נקודתי לשכונות מסוימות ולאזורים מסוימים.
אמנון כהן: תודה.
נעמי בלומנטל: חבר-הכנסת אמנון כהן הוא גם חבר מאד פעיל בוועדת הכספים של הכנסת, וגם את, חברת-הכנסת לנדבר.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שזה רעיון ואולי נוכל לצאת גם בדברים נקודתיים, גם מבחינת עזרה נקודתית לפרט, שהתקציבים יגיעו כפי שצריך, וגם נקודתית לישוב מסוים ולעתים בנושא מסוים, חינוך או רווחה וכו'.
נעמי בלומנטל: מר לביא, משרד הפנים, בבקשה.
יחזקאל לביא: אם יורשה לי, ברצוני להעיר כמה הערות ענייניות.
יחזקאל לביא: אני לא מתייחס כרגע לוויכוח שמתנהל כאן מבחינה אישית.
יחזקאל לביא: הדוגמה שחברת-הכנסת סופה לנדבר הביאה על אשדוד מול בת-ים איננה נכונה.
יחזקאל לביא: אשדוד היא רשות מקומית חזקה, נטולת מענק, שמכסה את עצמה יפה מאד, וראש העירייה שם מכריז שהוא גם מעוניין להגיע למצב של קבלת מענקים ממשרד הפנים.
יחזקאל לביא: לכן, להשוות את אשדוד שקלטה ששים אלף עולים מול רשויות מקומיות אחרות, שמקבלות מענק, זה לא בדיוק הנושא האמיתי.
סופה לנדבר: עיריית אשדוד לא נמצאת עכשיו בגרעון?
יחזקאל לביא: עיריית אשדוד נתמכת על-ידי המדינה והיא לא זקוקה לזה.
יחזקאל לביא: יש לה משאבים משלה.
יחזקאל לביא: היא מקבלת מאזור התעשייה שלה ארנונה בהיקפים - - -
סופה לנדבר: על מה אתה מדבר?
יחזקאל לביא: אני מדבר על דברים שאני יודע.
סופה לנדבר: אתה לא יודע.
יחזקאל לביא: חברת-הכנסת סופה לנדבר, עם כל הכבוד, אני יודע ועוד איך יודע, וחברי הכנסת מכירים אותי די טוב במשך השנים שהנתונים שלי הם נתונים מדויקים.
סופה לנדבר: עיריית אשדוד נמצאת כרגע בגרעון.
יחזקאל לביא: היא נמצאת בגרעון מכיוון שראש העירייה רצה כרגע לעשות שינוי מסוים בתקציבה, ולא בגלל שהיא לא יכולה לגבות את הארנונה.
יחזקאל לביא: לכן, להעמיד את עיריית אשדוד מול רשויות מקומיות אחרות זאת לא דוגמה נכונה.
סופה לנדבר: אנחנו נשב עם ראש העיר ואתך ונבדוק.
סופה לנדבר: העיר קיבלה מקום ראשון בקליטת עלייה, ומגיע לה לפחות כמו לערים אחרות שקלטו עולים.
יחזקאל לביא: לא אמרתי שעיריית אשדוד לא עמדה יפה בקליטת העלייה, אבל ציינתי שמבחינה כספית צריך להביא את הדברים האלה בחשבון.
יחזקאל לביא: ההערה הבאה.
יחזקאל לביא: רשויות מקומיות – וזאת היתה עמדת משרד הפנים מאז 1988-1989 – שצריך לבדוק עלייה ברשויות מקומיות על-פי מדרגים סוציו-אקונומיים של הרשות המקומית, כיוון שיש רשויות חלשות יותר ויש רשויות חזקות יותר, וקורה לא אחת מצב שרשות מקומית חלשה קולטת מספר גדול של עולים ותוצר הלוואי של זה הוא קריסה של מערכות הרשות המקומית.
יחזקאל לביא: נא ראו דוגמה, לא רחוק מאשדוד – קרית-מלאכי.
יחזקאל לביא: דבר נוסף.
יחזקאל לביא: במשרד הפנים קימת נוסחת מענק שוויוני, שבנויה על מספרי אוכלוסיה בהתאם לנתוני מרשם האוכלוסין ולא בהתאם לנתוני רשויות מקומיות.
יחזקאל לביא: הנוסחה הזאת עובדת יפה עם מודיפיקציות שנעשות בה אחת לכמה שנים, כאשר הכוונה היא לתת כל מיני תגבורים לסוגי אוכלוסיה שונים, והנוסחה עובדת.
יחזקאל לביא: הבעיה האמיתית היא שמאז קליטת גל העליה הגדול מברית-המועצות לשעבר, ולאחריו מבצע העלאת יהודי אתיופיה, נוצרה ירידה במענק משרד הפנים לרשויות המקומיות, שאיננה פרי תקצוב משרד הפנים אלא פרי תקצוב המדינה.
יחזקאל לביא: כלומר, תקציב המדינה העניק פחות משנה לשנה, ואתם יכולים לראות את זה בטבלה שמרכז השלטון המקומי חילק לכם.
יחזקאל לביא: אם כי אני רוצה להעיר הערה, הטבלה הזאת אינה מדויקת בכלל.
יחזקאל לביא: היא מקפיצה את שנת 1995 יותר מדי למעלה.
יחזקאל לביא: המענק אז היה בסביבות 78 מיליון ₪.
יחזקאל לביא: היא מעלה גם את שנת 1996, כשהמענק היה אז 70 מיליון.
יחזקאל לביא: היא מעלה את שנת 1997 כשהמענק אז היה 60 מיליון.
יחזקאל לביא: ב-1998 המענק היה בסביבות 50 מיליון.
יחזקאל לביא: ב-1999 הוא ירד ל-40.7 מיליון ₪, והשנה נוסחת המענק תקבל 43 מיליון ₪ שאותם נחלק לרשויות המקומיות.
סופה לנדבר: על איזה מענק אתה מדבר, פר-ראש?
יחזקאל לביא: המענק הוא פר-קפיטה, פר-ראש, הוא לא בנוי על שום מאוויים של פוליטיקאי כלשהו.
סופה לנדבר: לא הבנתי את המשפט האחרון שלך.
סופה לנדבר: זה על בסיס סוציו-אקונומי?
סופה לנדבר: הרי בשנת 1990 העלייה היתה במצב - - -
יחזקאל לביא: אמרתי שהמענק מחולק פר-קפיטה.
יחזקאל לביא: הווה אומר, רשות מקומית מקבלת, אם היא קלטה למעלה מ-3% מהאוכלוסיה שלה עולים, היא מקבלת פר-ראש לכל עולה, עם שינויים מסוימים לאוכלוסיות שזקוקות לכך, כגון: עולים מהקווקז, עולים מאתיופיה, עולים שגילאיהם מעל 45 ואילך שאז הם נפלטים, לצערנו, ממעגל העבודה במדינה.
יחזקאל לביא: אותה אוכלוסיה שמדובר בה עלתה בשנתיים האחרונות.
יחזקאל לביא: התקציב הזה מיועד לכיסוי אי-תשלומי ארנונה שאותם עולים לא משלמים לרשות המקומית, ולא יותר.
עדנה רודניגר: ומעבר לזה לרשויות אין הוצאות.
יחזקאל לביא: לא אמרתי את הדבר הזה, ומי כמוך יודעת שעזרנו כך וכך בענין הזה.
יחזקאל לביא: אבל זה לא ממענק הקליטה.
יחזקאל לביא: אנחנו מדברים כרגע על מענק הקליטה עצמו.
יחזקאל לביא: המענק לא נותן תשובה לדברים אחרים, כיוון שהסכום של המענק הוא נמוך.
נעמי בלומנטל: מאחוז מסוים רשות נחשבת לרשות שקולטת עליה?
יחזקאל לביא: זה כבר ענין אחר שמעמיד את המצב של הרשויות המקומיות מול גביית ארנונה ממשרדי ממשלה ואי-גביית ארנונה ממשרדי ממשלה.
יחזקאל לביא: רשות שנקראת רשות קולטת עולים יש לה פריבילגיה מסוימת מול רשות אחרת.
עדנה רודניגר: אבל תקציבי מענק קליטה?
עדנה רודניגר: זה לא בא לידי ביטוי.
יחזקאל לביא: בתקציבי מענק הקליטה של משרד הפנים, רק מספרי האוכלוסיה, זה בא לידי ביטוי.
נעמי בלומנטל: בשנים האחרונות שמעתי לא אחת תלונות מראשי רשויות, שמאחוז מסוים הרשות נחשבת לרשות קולטת עלייה, ואם אפילו הם בקצה עם כמה אחוזים ולפיכך הרשות לא נחשבת ככזאת, והם מאד סובלים מזה, כי הם אומרים: בשביל כמה אחוזים אנחנו לא מקבלים את מה שאנחנו זקוקים לו.
יחזקאל לביא: כן.
יחזקאל לביא: הבעיה היא שאתה צריך תמיד לשים גבול מסוים.
יחזקאל לביא: אם תתחילי לזחול, כל פעם יאמרו: אם כך, זחלת פה כ-2%, בוא תזחל ב-3%, בוא תזחל ב-5%.
נעמי בלומנטל: ברור.
נעמי בלומנטל: אבל אולי צריך למצוא נוסחה אחרת.
יחזקאל לביא: הענין הוא שכשבנינו את הנוסחה ועבדכם הנאמן היה ה"אבא" שלה, ואני מוכן היום להגן עליה בחירוף-נפש, בנינו אותה על-מנת להגיע למצב שרשות מקומית לא תטען – א.
יחזקאל לביא: שיש לה עולים שאנחנו לא יודעים עליהם, ובעקבות זאת היא תדרוש תקציבים לצורך הענין.
יחזקאל לביא: ב.
יחזקאל לביא: כדי למנוע מצב שבו יגיעו דרישות פוליטיות לצורך הנוסחה הזאת.
יחזקאל לביא: את זה רצינו למנוע, כי רצינו לעשות את זה בצורה האובייקטיבית ביותר כשמחשב ידבר מול מחשב לצורך נוסחת המענק בלבד.
יחזקאל לביא: אני לא אומר שרשויות מקומיות אין להן בעיות סביב נושא קליטת העלייה בגלל מדרגי אוכלוסיה שונים, מה שאני קורא בעיות סוציו-אקונומיות, בגלל בעיות של סוגי אוכלוסיה שונים, שאז העלות של הרשות המקומית בטיפולה בעולה, מעבר לשנתיים, גולשת ועולה, כיוון שעולים כאלה לא תורמים למערכת – אני לא אומר שזה לא קיים.
יחזקאל לביא: אבל הבעיה הזאת צריכה למצוא את פתרונה אם בתקציבי הרווחה, אם בתקציבי החינוך.
יחזקאל לביא: היה פה אתמול שר החינוך ואני יודע על מה הוא דיבר כאן, והעובדה היא שחתכו בכל המערכות האלה.
יחזקאל לביא: אם הממשלה תחליט לא לחתוך, אנחנו נשמח.
סופה לנדבר: יש לי שאלה אליך, מר לביא.
סופה לנדבר: עד שנת 1995 העיר קלטה 30% עולים.
סופה לנדבר: האם אתם משלמים פר-ראש שיגיע בשנה הבאה, או עבור כל העולים שיגיעו?
יחזקאל לביא: לא.
יחזקאל לביא: אנחנו משלמים לעולים שעלו בשנתיים האחרונות, ובלבד שמספרם גדול יותר מאשר 3%, שהוא הגידול הטבעי בדרך-כלל ברשויות מקומיות.
יחזקאל לביא: זו הסיבה שבחרנו במספר הזה.
יחזקאל לביא: לא בחרנו אותו באקראי.
סופה לנדבר: הבנתי.
סופה לנדבר: שאלה נוספת.
סופה לנדבר: כמה ראשי ערים, והזכרת את אשדוד, לא רוצים לקבל את המענק ממשרד הקליטה?
יחזקאל לביא: יש כמה רשויות כאלה.
יחזקאל לביא: מספרן עולה על עשר.
סופה לנדבר: אני אבקש לקבל ממך את רשימת הערים האלה.
נעמי בלומנטל: מר אלכס גולדפרב, בבקשה.
2239: נעים לי לבוא לוועדה, במיוחד כשחברת-הכנסת סופה לנדבר משתתפת בה.
2239: אתמול שמעתי בדיחה והיום שמעתי משל.
2239: זה מאד מעניין.
2239: אבל זה לא הוגן לתקוף ראש עיר, כי הבעיות שקיימות בבת-ים קיימות בהרבה מאד ערים.
סופה לנדבר: אני לא רק תוקפת.
סופה לנדבר: אני תוקפת את הביטוי שלו, שהוא חמור לדעתי ואני לא מקבלת אותו.
סופה לנדבר: מה אפשר לעשות?
אלכס גודפרב: אם את תוקפת את הענין שיש ערים שאינן מוכנות לקלוט עולים, זה נכון, אבל צריך לשאול למה?
אלכס גודפרב: הרי המדינה הזאת נבנתה על קליטת עלייה והעולים הם אחד המשאבים החשובים ביותר שיש לנו, אולי החשוב ביותר בשנים האחרונות .
אלכס גודפרב: הרשויות מתפקדות כממשלה.
אלכס גודפרב: הן השליחים של הממשלה והן צריכות לעמוד מול האזרח, והממשלות לדורותיהן לא עומדות בהתחייבויותיהן.
אלכס גודפרב: הן מבטיחות תקציבים והתקציבים לא מגיעים.
אלכס גודפרב: ראיתם פה חלק מהבעיה, ואתם אפילו לא יודעים עד כמה ראשי הרשויות מאויימים בגלל המצב שהם נתונים בו.
אלכס גודפרב: אתם כחברי הכנסת, תעזרו לראשי הערים, ואל תתקפו אותם, כי הם השליחים שלכם, שליחים של הממשלה והם אלו שמבצעים את מדיניות הממשלה בשטח.
סופה לנדבר: אין לך מושג כמה אנחנו עוזרים לראשי הערים.
אלכס גודפרב: אני מוכרח לציין את הסוכנות היהודית ואת משרד הקליטה.
אלכס גודפרב: משרד הקליטה הוא אחד המשרדים הקטנים מבין כל משרדי הממשלה והוא עושה לילות כימים, עוזר במקומות החלשים.
אלכס גודפרב: הוא עוזר לראשי ערים שקשה להם לקלוט עולים.
אלכס גודפרב: למה הם לא קולטים עולים?
אלכס גודפרב: הרי בזמנו אמרו על שימי שהוא גזען, שהוא לא רצה לקלוט עולים מאתיופיה.
אלכס גודפרב: אחר-כך בא ראש עיר אחר וגם הוא לא רוצה לקלוט עולים מאתיופיה.
אלכס גודפרב: למה הוא לא רוצה לקלוט?
אלכס גודפרב: - הוא מוכן לקלוט אותם, אם תתנו לו את המשאבים לכך.
אלכס גודפרב: אותו דבר בבת-ים ובמקומות אחרים.
אלכס גודפרב: הסוכנות היהודית מעודדת ומביאה תורמים, ויש פרוייקטים כמו "עלייה 2000" ופרוייקטים אחרים שמעודדים עולים להגיע ארצה ולהיקלט מייד במקומות עבודה.
אלכס גודפרב: זה לא בדיוק תפקידם, אבל הם עושים את הדברים האלה.
אלכס גודפרב: לכן, גם אתם חברי הכנסת, תעזרו לנו שההבטחות של הממשלה יגיעו אלינו ואנחנו נעשה את העבודה.
נעמי בלומנטל: תודה רב למר אלכס גולדפרב, יועץ קליטה במרכז השלטון המקומי.
סופה לנדבר: אני לא מסכימה אתך, מר גולדפרב, כי כאשר ראש עיר בא לוועדה של הכנסת ומבקש עזרה, הוא מקבל עזרה מקצה לקצה, ולא משנה הדעה הפוליטית.
סופה לנדבר: אבל כאשר ראש העיר יוצא בהכרזות נגד העלייה, הוא מקבל מה שהוא קיבל היום.
סופה לנדבר: אין לך מושג כמה אנחנו חברי הכנסת וחברים בוועדות עוזרים לראשי הערים.
נעמי בלומנטל: מר גולדפרב, אני בכל אופן מאד מקבלת את הקו שלך ואני מאמצת את המשפט שלך, שהרשויות מתפקדות כממשלה.
נעמי בלומנטל: כי באמת כל הבעיות מגיעות קודם-כל אליהן, ואני מסכימה שאנחנו צריכים לעזור להם להתמודד עם הבעיות האלה.
נעמי בלומנטל: ממלא-מקום ראש העיר רמלה מר יצחק גודייב, בבקשה.
יצחק גודייב: אין שום ספק שמדינת ישראל מאז ומתמיד עודדה עלייה והודות לעלייה במשך השנים מדינת ישראל התחזקה, התעצמה, ואם אנחנו באנו לכאן להשמיע ולשמוע זעקות שיש לכל הרשויות, באנו מתוך כוונה שנקבל אוזן קשבת לבעיות שלנו, ולכן חבל על הוויכוחים כאן.
נעמי בלומנטל: גם מענה.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לנסות לסייע.
נעמי בלומנטל: אולי אתה יכול להתמקד ולומר לנו מה הן הבעיות העיקריות ואיפה נראה לך שאנחנו יכולים לסייע.
נעמי בלומנטל: אולי בשינוי חקיקה?
יצחק גודייב: יש הבדלים מהותיים בין העולים שמגיעים למדינת ישראל.
יצחק גודייב: לרמלה מגיעים, בעיקר בגלל קשרי משפחה, עולים מבוכארה, מקווקז ומאתיופיה.
יצחק גודייב: העולים ממרכז ברית-המועצות לשעבר מגיעים לערים אחרות.
יצחק גודייב: מהסיבה הזאת יש ריכוזים לא כל-כך רצויים.
יצחק גודייב: הייתי רוצה שלרמלה תגיע עלייה איכותית, אבל אין ביכולתי, למרות שבקליטה ישירה אנחנו שולחים את הנציגים שלנו למדינות שמהן היינו רוצים שיגיעו אלינו עולים חדשים.
יצחק גודייב: אין ספק שבעולה מאתיופיה או מבוכארה אתה משקיע איקס כסף ובעולה שמגיע ממוסקבה או מלנינגרד אתה משקיע פחות, מכיוון שההתקדמות שלו יותר מהירה.
יצחק גודייב: מהסיבות האלה אני חושב שצריך להתחשב נקודתית, כפי שאמר חבר-הכנסת אמנון כהן, להתייחס נקודתית לאותן ערים שיש להן בעיות.