GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני חושב שהתהליך שאנחנו עוברים עם כל הרגישות של הנושא הוא חשוב והדברים שאמר כאן כבוד הרב הדנה שאני מכיר ומוקיר הרבה שנים, על הדיונים שמתקיימים בתוך העדה, גם זה תהליך חשוב.
יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב אין פה אלא לאשר את הדברים של חברת הכנסת לנדבר, כי בשנת 1996 אחד מן העוזרים שלי, אחד מן העוזרים של הרב הראשי לישראל, ראו את התופעה הזאת, ראו אותה באתר קרוואנים נווה כרמל וניסו לדבר על זה אבל אמרו להם תשתקו, פשיסטים, מה אתם עוקבים אחרי אנשים, איך אתם מעיזים בכלל לדבר ככה וכן הלאה וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: לצערי הרב בזה זה נגמר.
יולי יואל אדלשטיין: אולי אם מישהו היה מתריע לפני כן, לא היינו מגיעים לדברים שכרמל ליצאטי כאן חשף.
יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר, עם כל הקושי, עם כל הזהירות ועם כל חוסר הרצון להטיל סטיגמה על העדה הנפלאה והחשובה הזאת, צריכים לחשוף וצריכים להגיע לדיון ואני אומר את זה גם על יהודי אתיופיה וגם על יהודי ברית-המועצות לשעבר ועל כל קהילת עולים אחרת.
יולי יואל אדלשטיין: צריך לבדוק את הדברים כי הקהילה היא זו שסובלת מכל מסתנן כזה שאין לו עניין בארץ ואין לו מה לחפש פה.
יולי יואל אדלשטיין: מבחינת הפתרונות, על-מנת שלא להישאר רק בדיון נסער ומרגש, אני מאוד מזדהה עם מה שאמר חבר הוועדה, חבר הכנסת פינס, שחלק מן הבעיה, לא של המטיפים והממירים אלא אלו שנופלים קורבן, היא בגלל המצב הסוציו-אקונומי הקשה ובקליטה.
יולי יואל אדלשטיין: הוועדה עכשיו דווקא בדיוני התקציב צריכה עוד פעם לבדוק ועוד פעם לתת את הדעת אם הכל נעשה נכון ואם יש תקציבים ראויים, ואם הכל הולך כשורה, כולל נושא של זהות יהודית.
יולי יואל אדלשטיין: כשאנחנו מגיעים כל פעם לנקודה הזאת - ויעידו כאן נציגי העדה – אומרים לא, יש קשיים הרבה יותר מהותיים, מה פתאום אתם צריכים את המקוואות האלה.
יולי יואל אדלשטיין: צריכים כנראה מבחינת העדה להתייחס גם לסוגייה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא הייתי מקל ראש.
יולי יואל אדלשטיין: זה שמנהיגי העדה יושבים ודנים, זה טוב מאוד, אבל אני רוצה לומר לכם שגם על-סמך ניסיוני – ולצערי הרב המקרים ידועים – כמה שכבר ניסו לדבר מקרב העדה ולפתוח את הפה, קיבלו איומים על חייהם ואיומים בטלפון, כי בסיפור הזה מסתובב הרבה כסף ומסתובבים הרבה גורמים מחו"ל.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אנחנו כחברי כנסת חייבים לתת את הגיבוי המלא המעשי - לא רק לומר חברים, אנחנו אתכם – ואם תקום ועדת בדיקה רק מנהיגות הקהילה יכולה לבדוק.
יולי יואל אדלשטיין: מה אנחנו יכולים לבדוק בתוך הקהילה?
יולי יואל אדלשטיין: בשיתוף ובגיבוי מלא לתת לאנשים שאנחנו סומכים עליהם, גם למנהיגות הרוחנית, גם למנהיגות הארגונית, לתת להם גיבוי מלא, לשמור עליהם, לתת להם אפשרות לבדוק את הדברים ואת מי שצריך להעיף החוצה, להעיף.
ויקטור בריילובסקי: באתיופיה, כאשר אנחנו מגדירים מי זכאי לחוק השבות ומי לא זכאי, אני חושב שראשי העדה האתיופית צריכים להשתתף בתהליך הזה כי רק הם יכולים לדעת מי זכאי ומי לא.
ויקטור בריילובסקי: היום שמענו שידעו אפילו קודם על מיסיונרים שבאים לארץ במסגרת חוק השבות והשאלה היא למה לא התחשבו בזה.
ויקטור בריילובסקי: אני חושב שמאוד חשוב שראשי העדה האתיופית משתתפים בתהליך באתיופיה כאשר מגדירים מי זכאי ומי לא זכאי.
ויקטור בריילובסקי: אנחנו צריכים להשתמש בחוק הקיים למאבק נגד המיסיונרים האלה ולבטל את האזרחות הישראלית, אם יש להם אזרחות כזאת.
ויקטור בריילובסקי: צריך גם לראות מה קורה בעדה האתיופית.
ויקטור בריילובסקי: שמענו היום שהעדה במשבר ואנחנו צריכים לעזור לה וזה אומר גם עזרה כלכלית, עזרה בתחום סוציו-אקונומי וגם עזרה בתחום החינוך.
ויקטור בריילובסקי: כאמור, בעוד שלושה חודשים אנחנו צריכים להתכנס ולשמוע מה קורה.
יפת אלמו: אתמול עשינו עבודת בית כדי לראות מי הם האנשים וזאת כדי לדעת ולעמוד על האמת.
יפת אלמו: ביררנו והסתבר שאנשים אלו הם ברובם נוצרים שאין להם קשר ליהדות אתיופיה.
יפת אלמו: מצאנו מספר אנשים שעלו בין מבצע משה למבצע שלמה.
יפת אלמו: כולם מכירים את אותם פעילים שגם היו בקשר בחו"ל.
יפת אלמו: מה שהיה בחו"ל, זה דבר אחד, אבל כשהם באו לכאן הם המשיכו לפעול וכולנו יודעים מי הם האנשים האלה, גם ראינו אותם ואפשר להגיע אליהם ולפעול כמו שצריך.
יפת אלמו: אני רוצה לא רק לדבר ולגנות אלא לומר גם מה צריך לעשות.
יפת אלמו: כל פעילי העדה, אנשים שאחראים לקליטתנו בארץ, צריכים לפעול בתקיפות נגד אנשים אלה ולעשות זאת ביד אחת.
יפת אלמו: צריך לנדות אותם בכל שכונה ושכונה ואפשר לעשות זאת בלי בושה.
יפת אלמו: לנדות אותם ולהרחיק אותם מכל השפעה ציבורית כי אלה הם אנשים מוכרים וראינו בטלוויזיה.
יפת אלמו: אני גם קורא לקרובי משפחה, אם יש כאלה, של אותם האנשים שראינו בטלוויזיה שמוכרים, לפעול ולעשות משהו בנדון.
יפת אלמו: אני לא מתמצא בחוק, אבל בכל חוק שיש לרשות המדינה צריך לפעול בתקיפות.
יפת אלמו: אני רוצה להבהיר ולומר שאנשים שמנסים לקשר עם עליית היהודים, אני אומר את האמת, כאדם מאמין ובצורה ישירה שהאנשים שראינו אותם, אם תמצאו אדם אחד שהוא בא בתוקף יהדותו לארץ או מה שקרוי פלאשמורה, אני נותן את ידי.
יפת אלמו: אפשר לעשות עבודה ולעבור את האנשים אחד אחד.
יפת אלמו: אתמול ישבתי וראיתי ואדם אחד מהעולים החדשים לא היה.
יפת אלמו: רובם אנשים מוכרים מאוד, העדה יודעת וכמובן אני וגם כבוד הרב כולנו מכירים אותם, הם ותיקים והם פועלים באופן גלוי, אפילו שהממסד מפעיל אותם בתוקף תפקידם כי למדו בחו"ל במדים של חכמים.
יפת אלמו: אני מאוד מצטער על דבריו של נציג המשטרה שאמר שצריך לבדוק את העלייה כדי לקשר בין הבעיה הזו לבין העלייה.
יפת אלמו: אני קורא להסתכל בצורה ריאלית ולהסתכל רק על האמת ולהיות אמיתיים.
יפת אלמו: לכן אני קורא לא לקשור בין העלייה מאתיופיה לבין אלה.
יפת אלמו: אם אותם אנשים שעלו כיהודים, אני חושב שהם רימו את המדינה, ומי שמרמה – צריך להפעיל נגדו כל חוק.
יפת אלמו: אם הם עלו כשהם נוצרים או כגוף אחר, אני בהחלט חושב שמי שלא שייך לקהילה, אין לי מה להתעסק אתו.
למא ליגישאל: בעלייה האחרונה הגיעו גם טרמפיסטים.
למא ליגישאל: אני לא רוצה לפגוע בסוכנות היהודית ולא באף אחד אחר, אבל הצליחו להגיע לכאן כאלה.
למא ליגישאל: לפעמים אנחנו גם שומעים על מתן שוחד כדי שיוכלו להגיע לכאן.
למא ליגישאל: זה לא קשור לעלייה של הפלאשמורה ולא קשור לגל העלייה הגדול ובדיקה צריכה להיעשות.
למא ליגישאל: אני לא חושב שלמשרד הפנים ולסוכנות יש מספיק כלים.
למא ליגישאל: זה נכון שיש תופעות שליליות.
למא ליגישאל: שלושה אנשים הולכים להעיד והבן-אדם שבאים להעיד עבורו הוא יהודי.
אליעזר מנגשה: החוק בארץ-ישראל הוא יבש.
אליעזר מנגשה: כל מי שרוצה יכול לעשות מה שרוצה לעשות, יכולים אנשים לבוא לבית, לדפוק על הדלת ולהגיד בוא תתנצר.
אליעזר מנגשה: אני הייתי בבית שלי לפני ארבע שנים, דפקו בדלת, נכנסו אנשים, הציגו את עצמם.
אליעזר מנגשה: אמרתי להם שאני לא רוצה, שילכו.
אליעזר מנגשה: אין חוק.
אלכס ארטובסקי: אני רוצה להתייחס לעובדי המדינה.
אלכס ארטובסקי: במשרד הקליטה עובדים מיסיונרים, בעיר נתניה במשרד הקליטה עובדת מיסיונרית חמש שנים, יהודיה שהמירה את דתה, אנה שצמן, ואני התקשרתי אתמול וביררתי, אחרי ששלחנו שני מכתבים ליולי אדלשטיין והודענו שבמקום עובדת מיסיונרית מכת היהודים המשיחים מנתניה, אנה שצמן שמה.
אלכס ארטובסקי: אתמול ברמלה דיברתי עם גברת שהולכת כל שבת לכנסייה של ברוך מעוז, כנסיית חסד ואמת, שמשתייכת ליהודים המשיחיים בראשון לציון והיא עובדת במשרד הקליטה ברמלה ושמה נתניה קופרמן.
אלכס ארטובסקי: רבותיי, זה אסון ואחר-כך אנחנו שואלים איך מגיעים לעולים.
אלכס ארטובסקי: הסוכנות היהודית בחו"ל, ואני מדבר עכשיו על חבר העמים, שולחת כל עולה חדש לקבל כרטיס, ואותו עולה מקבל רשימה של ארגונים מיסיונרים בארץ.
אלכס ארטובסקי: אני השתתפתי במקרה שיהודי עשה קריעה על הבן שלו שהלך לישו.
כתוב בעיתונים: חוק שלישי שהם עוברים, שידול קטין להמרת הדת, והחוק הרביעי שהם עוברים עליו זה המרת דתו של קטין באישורם של ההורים.
כתוב בעיתונים: יש לי כאן ספרים של המיסיון באמהרית.
כתוב בעיתונים: הם נותנים את הספרים בחינם, נותנים להם כספים, נותנים להם טיולים לחו"ל.
כתוב בעיתונים: דיברו על כך שמדובר בעולים חדשים.
כתוב בעיתונים: יש לכם סקר פנימי של המיסיון שיצא לפני חצי שנה.
כתוב בעיתונים: כתוב כאן על כנסיות חדשות רק לדוברי אמהרית שיקומו בארץ.
כתוב בעיתונים: בירושלים קמו שתי כנסיות, בשנת 1998 ועוד אחת בסוף שנות ה90-.
כתוב בעיתונים: בשנת 1997 קמה כנסייה בחדרה רק לדוברי אמהרית, בשנת 1993 קמה כנסייה לדוברי אמהרית בחיפה, בשנת 1997 קמה כנסייה רק לדוברי אמהרית ברחובות, ברמלה קמה כנסייה רק לדוברי אמהרית, ביפו קמה כנסייה בשנת 1984 אבל כמעט כל אלה שבאו לשם הם ממבצע שלמה.
כתוב בעיתונים: זאת אומרת, יש אנשים שבאו מאתיופיה והם נוצרים.
כתוב בעיתונים: יותר מזה.
כתוב בעיתונים: אני יודע ששולחים מהארץ ומאמריקה מיסיונרים לעבוד שם ואחר-כך לעבוד כאן.
כתוב בעיתונים: כאן פשוט קונים אותם.
כתוב בעיתונים: מישהו דיבר כאן על אשדוד ואמרו שמקיזים את דמם של העולים.
כתוב בעיתונים: מיסיונרים מסתובבים שם יומם ולילה ונותנים לאנשים ספרים בחינם, טיולים בחינם, טיולים לחו"ל וכסף.
כתוב בעיתונים: המשטרה לא עושה שום דבר.
אלכס ארטובסקי: תלונות רבות מגיעות ואנחנו לא רואים תוצאות.
אלכס ארטובסקי: המשטרה לא מתייחסת לזה בכלל ולא רוצה לקבל תלונות.
אלכס ארטובסקי: קטינה ישראלית באה להתלונן במשטרת רמת-גן, אבל לא קיבלו את התלונה עד שעורך-דין בא והוכיח את סעיף 74.
אלכס ארטובסקי: היום מדובר על עשרים אלף אזרחי מדינת ישראל שהתנצרו.
אלכס ארטובסקי: 84 קהילות משיחיות, רק יהודים משיחים ואני עוד לא מדבר על עדי ה'.
שמואל הלפרט: אני חושב שהדברים מדברים בעד עצמם.
שמואל הלפרט: לצערנו הרב מיסיונרים פעלו מאז ומתמיד במדינת ישראל אבל השלטונות העלימו עין מכך.
שמואל הלפרט: אני אישית העליתי את הנושא הזה לסדר היום בכנסת מספר פעמים והיו דיונים בוועדות.
שמואל הלפרט: ידוע שהמיסיונרים מנצלים את המצוקות הקשות בציבור, במיוחד בקרב העולים החדשים כי שם הם מוצאים קרקע פורייה לפעילות שלהם להמרת דת.
שמואל הלפרט: למרות שיש חוק במדינת ישראל האוסר מתן טובות הנאה בתמורה להמרת דת, לצערי הרב אכיפת החוקים במדינת ישראל היא כל כך סלקטיבית שבנושא הזה כמעט ולא אוכפים את החוק הזה.
שמואל הלפרט: החוק אומר בצורה ברורה וחד-משמעית שאסור לתת טובת הנאה להמרת דת.
שמואל הלפרט: אם אנחנו שומעים שנותנים מאה דולר, 500 דולר, הדבר הזה הוא לא חדש.
שמואל הלפרט: מובילים כאן יהודים תמימים לנצרות וזה לא מעכשיו אלא כבר שנים על גבי שנים ואני לא אומר שהדבר הזה קורה רק בעדה האתיופית.
שמואל הלפרט: במקרה עלו עכשיו על הנושא של העדה האתיופית.
שמואל הלפרט: כמובן זו תוצאה מעליית לא יהודים מאתיופיה שהם היו הגורמים העיקריים כי אני לא חושד באף יהודי תמים שעלה מאתיופיה שהוא היה זה שפעל כמיסיונר להמרת הדת.
שמואל הלפרט: שוב אנחנו חוזרים לאותו נושא שהעליתי אותו בפעם הקודמת ואני מקווה שיש כבר קונצנזוס במדינה החל מיהדות התורה ועד לחבר הכנסת פריצקי שאמר בשבוע שעבר שגם הוא חושב שחוק השבות הוא לא פרה קדושה ואפשר לשנות אותו.
שמואל הלפרט: המציאות מוכיחה שחייבים לעשות כאן משהו.
שמואל הלפרט: אני גם התרעתי על דבר נוסף.
שמואל הלפרט: חודשים, כמעט שנה, אמרתי שלקראת שנת ה2000- המיסיונרים יגבירו את הפעילות כאן במדינת ישראל כי הם רואים בזה שליחות לפי שיטתם והם יעשו את כל הפעולות כדי לחדור כאן למדינת ישראל ולעשות את הכל כדי לגרום להמרת דת בקרב יהודים, בעיקר בקרב עולים חדשים, בקרב השכבות החלשות.
שמואל הלפרט: שוב, אף אחד לא גילה אוזן קשבת בנושא הזה.
שמואל הלפרט: גבירתי היושבת-ראש, שמענו גם דברים מאוד מאוד חמורים, שמשרד הקליטה מעסיק מיסיונרים ושמענו גם שמות.
שמואל הלפרט: יכול להיות שהדבר הזה לא אמת ואני מקווה שהוא לא אמת.
שמואל הלפרט: שמענו שיש במדינת ישראל עשרים אלף מתנצרים.
שמואל הלפרט: מדינת ישראל לצערנו הרב היא גן עדן למיסיונרים.
שמואל הלפרט: הם עושים כאן מה שהם רוצים.
שמואל הלפרט: אף אחד לא עוצר באדם.
שמואל הלפרט: הם עוברים על החוק, אף אחד לא אוכף את החוק.
שמואל הלפרט: אני חושב שהוועדה חייבת לדרוש מהמשטרה פעולה נמרצת ואכיפת החוק הקיים.
שמואל הלפרט: אנחנו לא מרוצים מהחוק הקיים, אבל לפחות לקיים את החוק הקיים שאומר שאסור לתת טובות הנאה על המרת דת.
שמואל הלפרט: אין לצערנו הרב חוק נגד המיסיון, למרות שאנחנו ביקשנו את זה, אבל יש חוק האוסר מתן טובות הנאה על המרת דת.
שמואל הלפרט: לפחות בתחום הזה המשטרה תאכוף את החוק הזה.
שמואל הלפרט: אנחנו צריכים לדרוש מהמשטרה, מכל הגורמים במדינה לאכוף את החוק שקיים כיום, לבלום את הפעולות של המיסיונרים, ואני שוב חוזר לדברים שאמרתי והתרעתי בישיבה הקודמת, לגרום לכך שלא יהודים לא יוכלו כל כך בקלות לעלות למדינת ישראל כי זה שורש כל הבעיות שאנחנו מתחילים להיתקל בהם יום יום ואנחנו עוד ניתקל בהן בעתיד.
יונה הופמן: כששמעתי על התוכנית בטלוויזיה הזדעזעתי וכאב לי כל העניין - אני עוסק 15 שנה בעניין הזה – חקרתי את העניין וראיתי איך עובדים המיסיונרים האלה.
יונה הופמן: מי שלא יהודי ושלא מכיר מצוות ולא מכיר את המונחים הקטנים, תופסים אותו בכל מיני מלים ומסובבים אותו, והוא נופל ברשת הזאת.
יונה הופמן: מציעים לו לבוא להתפלל, עוד לא אומרים לו משיח, אומרים לו משיח, אבל לא אומרים לו משיח ישו.
יונה הופמן: ישו בא אחרי חודש.
יונה הופמן: אנחנו צריכים לדעת את האמת.
יונה הופמן: אנחנו צריכים להגביר את הזהות היהודית בקרב כל העולים היהודים - ולא משנה מהיכן הם באים – להגביר את הזהות הציונית וכולי.
יונה הופמן: אני לא מאמין שאפשר יהיה לזרוק את המיסיונרים.
יונה הופמן: מי שכן יכול לפעול בעניין זה בני העדה.
יונה הופמן: נאמר כאן שיש שמות ושימסרו אותם בדיסקרטיות, ואני שואל למה בדיסקרטיות.
יונה הופמן: הנה, היהודי מיד לאחים שם את השמות על השולחן.
יונה הופמן: אם הוא השמיץ מישהו ואם הוא אמר דברים לא נכונים, יעמידו אותו למשפט.
יונה הופמן: אם אתה בטוח, תגיד מי האנשים האלה ואז העדה תוקיע אותם.
יונה הופמן: אני צפיתי בקלטת אתמול יחד עם אנשים מהעדה, וראינו שם אנשים ירושלמים שעלו בין מבצע משה למבצע שלמה ואני אומר שאותם צריך מיד להוקיע.
יונה הופמן: זה אפשר לעשות, זה אפשר לעשות מחר בטלוויזיה, זה אפשר לעשות מחר ברדיו, זה אפשר לשלוח לכל בני העדה מנשר עם התמונות של האנשים האלה ולהגיד שייזהרו מהם.
יונה הופמן: זה דבר ראשון שעשיתי אתמול בערב אחרי תפילת ערבית במרכז קליטה בעפרה והבוקר במרכז קליטה בנווה צוף.
יונה הופמן: אמרתי להם שאלה הם שמות שאני ראיתי שהם בכנסייה, תיזהרו מהם.
יונה הופמן: אני לא מתבייש ולא מפחד מאף אחד.
יונה הופמן: לכן אני אומר לבני העדה, תוקיעו אותם בגלוי, אל תפחדו.
יונה הופמן: אני עובד עם העדה הרבה שנים.
יונה הופמן: שמעתי שם אחד, אבל לא ראיתי תמונות ולא ראיתי את האנשים עצמם ואני לא מכיר אותם.
יונה הופמן: יש דבר אחד שאנחנו צריכים להיזהר ממנו, ואני אומר אנחנו כי כולנו בני העדה.
יונה הופמן: בואו לא נעשה הכללות.
יונה הופמן: אני אתמול שמעתי במשרד ממשלתי – שמעו אתי עוד אנשים והם יושבים כאן – שבמקום מסוים, במרכז קליטה מסוים בארץ, כולם התנצרו.
יונה הופמן: אני עמדתי ורעדתי.
יונה הופמן: אמרתי שקר, שקר, שקר.
יונה הופמן: אני לא עובד במרכז הקליטה ההוא, מכיר אותו, אבל אני אומר לכם בואו ניזהר מלעשות הכללות.
יונה הופמן: יש תופעה כזאת, היא חמורה, נעזוב את כל העבודות ובואו נילחם בה.
יונה הופמן: מישהו ותיק, לא מישהו חדש, מישהו שעלה מזמן.
יונה הופמן: גם בו אנחנו נטפל.
יונה הופמן: מה זה נטפל?
יונה הופמן: נשים שלט גדול עם תמונה, נפרסם שמזה צריכים להיזהר.
יונה בוגלה: אני נולדתי באתיופיה, גרתי במרחק 300 מטר מעיר הבירה, אני יכול להביא לכם דוגמאות של עשרות אנשים שעלו, שהגיעו לארץ ואני לא יודע איך, ואלה הם שכנים שאני מכיר אותם חיים כאן, חלק נשואים, חלק נמצאים במרכז קליטה וכולי והם לא יהודים.
יונה בוגלה: כשקיבלו את הזכות היהודית הם לא עברו גיור ואני לא אשכח לעולם מה עשו לנו בשנות ה70-.
יונה בוגלה: אבל כאן באים יהודים שלא יודעים מה זה פלאשמורה, מעלים אותם בטענה שהם קרובים של מישהו.
יונה בוגלה: בשנת 1992, כשהממשלה נתנה משכנתאות, אני הלכתי לבג"ץ נגד המדיניות הזאת.
יונה בוגלה: אני לא רוצה לדבר על דירוג המשכנתאות כי בסוף היה כתוב:
יונה בוגלה: מי שנשוי לישראלי או ישראלית, אין לו את הזכות לקבל את המשכנתא.
יונה בוגלה: הבן-אדם לא מטומטם, נוסע לאתיופיה עם אלפיים דולר ביד, מביא אישה מלומדת שגמרה אוניברסיטה ואולי היא גם כומר באיזה מקום והיא יכולה לעשות בארץ עסק טוב מאוד.
יונה בוגלה: הוא מביא אותה, מקבל את המשכנתא ואחרי חודש-חודשיים מתגרשים והוא הולך ומביא אישה אחרת.
יונה בוגלה: זה נושא שצריך לדון בו בעומק, בפרט אצל הרבנים שבשנות ה70- הוציאו מאתנו את החשק והאהבה שהייתה בנו לדעת וזה בגלל שלא מלו אותנו בגיל שמונה ימים.
יונה בוגלה: אם לא ניתן לטפל בנושא הזה, שיפרידו בינינו.
יונה בוגלה: אלה שקוראים להם פלאשמורה הם בני דודים של הסבים שהלכו לנצרות, הם קרובים שלנו, אבל לא אלה שתפסו טרמפ במשך שבע שנים.
יונה בוגלה: לא לקרוא גם לאלה וגם לאלה ולומר שהם יהודי אתיופיה.
יונה בוגלה: אני אומר שיפרידו בינינו כי ההכללה פוגעת בנו.
נעמי בלומנטל: צריך להתמודד משפטית וחוקית עם מה שמופיע בחוק כבר עכשיו.
נעמי בלומנטל: מי שעלה ברמאות, מי שעלה עם תעודות מזויפות ובזהות מזויפת – יגורש.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שאנחנו מספיק אחראים.
נעמי בלומנטל: כשזה היה בשוליים ודובר על שניים, שלושה, עשרה, עשרים איש, איכשהו יכולים להתמודד.
נעמי בלומנטל: אני בעצמי אומרת ששיניתי מעט את עמדתי משום שחשבתי שהם ילכו לצבא, הם חיים בינינו, ואז כולם ירצו להיות יהודים.
נעמי בלומנטל: אבל היום אנחנו רואים את התופעה הקיימת, כאשר יש יותר ויותר אנשים שאומרים שאכן עלו בתוקף חוק השבות, אבל לא רוצים בכלל להיות יהודים.
נעמי בלומנטל: זה משנה הרבה את הראייה שלנו את התופעה הזאת.
נעמי בלומנטל: אז עלו אצלי מחשבות חדשות לגבי תיקון חוק השבות.
נעמי בלומנטל: כשהרב הלפרט דיבר על הנושא בוועדה לפני שלוש שנים, כולם תקפו אותו, אבל היום יותר ויותר מבינים שכן צריך לעשות שינויים.
מזור ביינר: לא באנו לכאן להציג עליות מסוימות אלא לומר שזה כאב של כולנו.
מזור ביינר: אני עליתי לפני 17 שנה ואני יכול להבטיח לך שבעלייה שלי קרה דבר כזה, אבל יכול להיות שבכל-זאת כן קרה משהו.
מזור ביינר: צריך לדאוג לכולם באופן כללי כי זה כאב של כולנו.
מזור ביינר: להעלות כאן את הבעיות ולדבר עליהן זה מיותר כי אנחנו מכירים אותן.
מזור ביינר: שבענו מירורים ונמאס לנו כבר.
מזור ביינר: החכמה היא להעלות תרופה לנושא, צריך להעלות מזור.
מזור ביינר: מי שהחזיק אותנו בגולה אלפיים שנה לא היה גוף ממשלתי אלא התורה ולא שום דבר אחר.
מזור ביינר: מה הביא אותנו עד הלום אחרי כל המלחמה שעשינו?
מזור ביינר: התנ"ך, התורה הביאה אותנו.
מזור ביינר: אבל מה עשינו בארץ-ישראל?
מזור ביינר: באנו לארץ ופייטנו את הפיוט, להיות עם חופשי בארצנו ואנחנו רואים שיש כאלה שמפרשים את זה להיות עם חופשי מהמצוות.
מזור ביינר: חז"ל אומרים שהבור ריק, אין בו מים, אבל נחשים ועקרבים יש בו.
מזור ביינר: עם ישראל תמיד מחפש אלטרנטיבה, הוא לא יכול להישאר בלי דת.
מזור ביינר: אם אין דת, יש דת אחרת.
מזור ביינר: הנחשים והעקרבים, הם המיסיונרים האלו.
מזור ביינר: כשיש ריקנות מהדת, ריקנות מהתורה, אז יש משהו אחר.
מזור ביינר: הייתי מציע לקחת מקרב העדה את הרבנים והמנהיגים כדי שיטפלו בנושא הזה תוך מתן גיבוי ממשלתי.
מזור ביינר: אני מאמין שמי ששמר עלינו אלפיים שנה, ימשיך גם עכשיו לעזור לנו.
אלעד סנבאטו: מה שהיה בשידור, האשימו את כולנו ואמרו שאנחנו לא מחוברים לתורה למצוות.
אלעד סנבאטו: אבל חס וחלילה.
אלעד סנבאטו: כל העדה כולה עובדת עבודה זרה?
אלעד סנבאטו: לא כולם קדושים אבל אנחנו יהודים ומאמינים באלוהים ועושים את המוטל עלינו.
אלעד סנבאטו: נכון, היו שמועות שיש מיסיונרים ויש פעילים בכל מיני מקומות אבל ידינו לא משותפת לממסד, ולכן מה נוכל לעשות?
אלעד סנבאטו: יש כאלה שאומרים להם אתה עובד כמיסיונר, אבל אין לנו ראיות.
אלעד סנבאטו: אני מציע לעשות תחנה וכל מי שחושד, ראה, שמע וחושב שאולי מישהו עובד כמיסיונר, לבוא לתחנה הזאת והבן-אדם הזה יוזמן לחקירה.
אלעד סנבאטו: לי אין כלים איך לתחקר אותו.
מברהטו סולומון: כשמישהו בא אלי להתגייר, אני מתחקר אותו.
מברהטו סולומון: אם אני רואה שהוא לא שייך, אני לוקח אותו למשרד הפנים, משרד הפנים לא מאשר אותו ואני יותר לא מטפל בו.
מברהטו סולומון: אני מודיע למשרד הפנים שהוא יכול לקחת אותו כי אני מבחינתי לא אגייר אותו.
מברהטו סולומון: העלייה האחרונה ברובה עוברת גיור ואני עובר כמעט על כל התיקים ואני שומע שמועות לא כל כך נעימות, לפחות מבחינה דתית.
מברהטו סולומון: לא ראיתי את הקלטת, אבל אני שומע שמועות ויותר משמועות.
מברהטו סולומון: נכון, אין לי הוכחות, אבל אם נגיע למצב כזה, זה כבר יהיה מאוחר.
מברהטו סולומון: כשאנחנו מריחים משהו, אנחנו צריכים להיזהר.
מברהטו סולומון: אני אומר לכם, למי שאחראי על העלייה הזאת, לא להיתמם ולומר שאין שום דבר.
23633: ניסו לומר כאן שנקים משהו והמוסד יעזור לנו בטיפול בבעיה, אבל זה לא נכון.
23633: הממשלה צריכה לפעול עם סמכות ואחריות חוקית ושאנחנו נהיה אלה שנעזור.
23633: אנחנו מדברים היום על אתיופים, אבל בעיית המיסיונרים לא קמה באתיופיה אלא באמריקה, באנגליה, באירופה.
23633: הבעיה היא בעיה של מדינת ישראל ושל כל האזרחים, ובאותה מידה יכולתי להיות פולני ולדבר על זה באותה עוצמה.
23633: לא בגלל שאני אתיופי אני מדבר על זה עכשיו.
23633: כעוזר שר החינוך אני אבהיר את הבעיה למנהלי המחוזות.
יוסף הדנה: יש כאן בעיה כי כל אלה שאנחנו מתנתקים מהם, הארגון עוזר להם יותר והם פועלים יותר.
יוסף הדנה: הקבוצות הבודדות לא יכולות לעשות דבר, אבל הממשלה צריכה לחוקק חוק.
יוסף הדנה: האנשים הללו מקבלים משכנתא לדירות, הם מקבלים אפשרות ללמוד באוניברסיטאות, הם תופסים מקומות חשובים בממשלה ובמשרדי הממשלה.
יוסף הדנה: מה שקורה הוא שאנחנו צריכים היום ללכת אליהם ולבקש מהם שיעזרו לנו והם לא עוזרים.
יוסף הדנה: אני אומר שצריך לשנות את החוק, ואם הממשלה לא תעשה את זה, העדה לא יכולה לעשות שום דבר והמדינה תהיה מדינה מיסיונרית.
30095: יש ניסיון לקשר אותנו לנושא הזה אבל אין שום קשר לעניין.
30095: אנחנו עברנו כמה פעמים על הקלטת כדי לראות אם ישנו מישהו מהעלייה החדשה שעבר את התהליך ולא מצאנו.
30095: עברנו עם המורים ועם המנהלת ולא מצאנו.
30095: אני חושב שכל ניסיון ליצור קשר, אנחנו נעשה עוול וזו תהיה עלילה על קהילה שלמה.
30095: אסור לעשות הכללה.
30095: אנחנו גם אומרים שמי שלא צריך להגיע, לא יגיע ולא יעלה.
30095: מי שהוא לא יהודי, שלא יעלה.
30095: אנחנו נלחמים להעלות את אחינו היהודים שנקלטים כאן ומחנכים את הילדים שלהם בחינוך דתי והרבנים השכונתיים יכולים להעיד על כך.
30095: לכן בואו לא נכפיש ולא נעשה הכללה, אבל כולנו נילחם נגד התופעה המוזרה הזו ונוקיע אותה.
גדליה שרייבר: הרבנות הראשית לישראל קיבלה את כל העליות בחפץ לב, בשמחה ובאהבה גדולה, וכך גם לגבי עליית יהודי אתיופיה.
גדליה שרייבר: אני יכול לומר שאני מאוד מיודד ובקשרים חזקים עם הרב הדנה, הן כמנכ"ל משרד הדתות והן כמנכ"ל הרבנות הראשית שרואה בו מנהיג מוכתר, מנהיג שמקובל על כולם ביחד עם כל עוזריו.
גדליה שרייבר: היום דיברנו במקרה על יוצאי אתיופיה, אבל אני רוצה לומר שהתופעה הזו ידועה ולצערנו היא נוגעת לכל המסגרות, לכל המחנות של עם ישראל והמיסיונרים פועלים, לצערי, ללא כל ביקורת, ללא כל מעקב והנה אנחנו רואים את התוצאות.
גדליה שרייבר: אני חושב שמה שזעזע את כולנו ואיחד את כולנו סביב השולחן הזה, זה מה שראינו בקלטת.
גדליה שרייבר: זה הזכיר לי ממש את כת השטן בארצות-הברית שכל העולם נבהל ממנה.
גדליה שרייבר: זה הרבה יותר גרוע, זאת ממש כת השטן ולכן זה זעזע את כולנו כי אנחנו פוחדים לאן נגיע במדינה הזאת.
גדליה שרייבר: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו, אבל אני חושב שיש שני דברים חשובים מאוד להגיד פה.
גדליה שרייבר: קודם כל, צריך לחזק את המנהיגות הרוחנית של יהודי אתיופיה.
גדליה שרייבר: לצערי הרב הם לא מקבלים מספיק גיבוי בממשלה, והדברים נאמרו כאן.
גדליה שרייבר: באיזשהו מקום יש נתק וחבל.
גדליה שרייבר: צריכים לעשות הכל משום שאין לנו תחליף, אין לנו אלטרנטיבה, זו המנהיגות הקיימת וצריכים לתת לה את כל המשאבים כדי שהיא תוכל קודם כל היא בעצמה להתמודד עם אנשיה.
גדליה שרייבר: מי כמו מנהיגי העדה מכירים מקרוב את הבעיה ויש להם יותר כוח ויכולת להילחם, אם היו נותנים לה את המשאבים.
גדליה שרייבר: כמובן צריך לצאת בהסברה מקיפה מאוד.
גדליה שרייבר: לצערי הרב עושים הרבה מאוד – אני לא רוצה להיכנס להאשמות – במדינה לדחוק ולהדחיק את כל הנושא הזה כאילו זה לא קיים, אבל אי-אפשר לנהוג כך יותר.
גדליה שרייבר: כל הכבוד לך שהעלית את זה למודעות של הציבור כאן ואני מקווה שזה יקבל הדים.
גדליה שרייבר: צריך לצאת בהסברה מאוד גורפת כמו שאנחנו עושים בהרבה דברים וקודם כל לתת למנהיגות את כל הכוח.
גדליה שרייבר: דבר שני שאני רואה בו חשיבות עליונה זה המשטרה.
גדליה שרייבר: נמצא כאן נציג המשטרה.
גדליה שרייבר: לצערנו המשטרה מטפלת בכמה תופעות לאומיות בסלקטיביות תמוהה ואני יכול להביא דוגמה מנושא הכשרות.
גדליה שרייבר: אנשים מזייפים כשרות, שמים שלטים שהמקום כשר אבל יודעים ששם זה טרף.
גדליה שרייבר: אף אחד לא עשה מאומה.
גדליה שרייבר: כשנכנסתי לתפקידי לפני ארבע וחצי שנים כמנכ"ל הרבנות הראשית לא התביישתי ופניתי ישירות לפרקליטת המדינה עדנה ארבל, ליועץ המשפטי לממשלה, ושאלתי אותם למה המשטרה לא אוכפת את החוק.
גדליה שרייבר: יש חוק הונאה וכשרות, ולמה היא לא אוכפת אותו?
גדליה שרייבר: כשבאים למשטרה, היא אומרת שזה לא עניין לציבור ולא מטפלת בזה.
גדליה שרייבר: כך עשו גם כלפי המיסיון.
גדליה שרייבר: אני רוצה לומר לכם שאם מתעקשים, אם אנחנו דבקים במטרה, אפשר להשיג הישגים.
גדליה שרייבר: עובדה היא שהיום המדינה שינתה לגמרי את יחסה והראשונים ששינו זה השוטרים.
גדליה שרייבר: כל תחנות המשטרה בארץ קיבלו הוראה ישירה מהיועץ המשפטי לממשלה ומפרקליטת המדינה לטפל בסוגייה הכשרות שהיא נזק בלתי הפיך ולראות בזה סוגייה ממדרגה ראשונה וכך זה מתקיים.
גדליה שרייבר: אני מציע שגם לגבי המיסיון, אסור יותר לגשת בגישה אינדיבידואליסטית אלא לראות בזה תופעה שיכולה להביא סכנה ולא רק לאתיופים.
גדליה שרייבר: אני יושב בישיבות עם הנוצרים, אני יושב עם ראשי הכמורה, נציגי הוותיקן שבאים להכין את ביקור האפיפיור ואני רוצה לומר לכם שזו תהיה קטסטרופה – ואני אומר את הדברים כאן בקול רם – איומה מבחינת המיסיון.
גדליה שרייבר: יש ל אח בן 86, אדם חולה שגר בתל-אביב, שלחו לו מביטוח לאומי אדם שיטפל בו סיעודית.
גדליה שרייבר: אומר לי אחי ובוכה שהאיש הזה בא אליו כבר כמה שבועות, הם התיידדו, הוא בא פעמיים בשבוע לדבר אתו ושלא יהיה לבד, הביא לו את הברית החדשה.
גדליה שרייבר: אותו אדם הוא יהודי ואומר לאחי שיתפלל לישו והוא יהיה בריא.
גדליה שרייבר: תראו איך הם מסתננים לכל השורות ולכל המסגרות ופועלים בכל דרך שהיא כדי להשפיע.
גדליה שרייבר: לכן אני אומר, בואו נראה בזה תופעה לאומית קיומית שלנו ולא איזה דבר צדדי.
גדליה שרייבר: בזמנו לפני כמה שנים כשהרב הלפרט או מישהו אחר העלה את זה על השולחן גערו בו, אבל היום כולנו עדים, ושמענו את זה מכל חברי הכנסת, שזו תופעה חמורה שמפחידה אותנו.
גדליה שרייבר: גם הרבנות הראשית נערכת לזה בכל הכוח.
גדליה שרייבר: אנחנו מבקשים מכם, לדעתי הוועדה הזו היא מאיץ עצום שיכול לעורר את הבעיה בקרב עם ישראל.
אליעזר זנדברג: אני כל הזמן שומע טענות שאומרות שאלה הם לא יהודים וכי אנחנו מעלים לכאן לא יהודים.
אליעזר זנדברג: אם הם לא יהודים, מי צריך לנצר אותם, כי הרי מי רוצה לנצר אדם שהוא כבר נוצרי?
אליעזר זנדברג: כאן יש איזה קטע שלדעתי מלמד על משהו לא נוח.
אליעזר זנדברג: כתבה כזאת בעצם זורקת בוץ על העדה כולה, כי מה שנשאר לאדם הממוצע ברחוב – וחשוב לומר את זה עוד הפעם – שכולם שם נוצרים.
אליעזר זנדברג: אלף חכמים לא יוציאו אבן אחת שהושלכה לתוך המים.
אליעזר זנדברג: כאן צריך לנהוג ברגישות עצומה וזו צריכה להיות הקריאה שלנו.
אליעזר זנדברג: אם הגיע לכאן אדם שהוא מתחזה, רמאי ועוד עושה כאן פעולות כאלה, מספיק שהוא הגיע לכאן שלא כדין, צריך לקום ולהעביר אותו בחזרה למקום ממנו הגיע ולא משנה מאיפה הוא בא, אם הוא לא הגיע כדין.
אליעזר זנדברג: כדין אני אומר, כי יש גם אנשים שהם לא יהודים שיש להם זכות להגיע.