GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל בר-רומי: כלומר, צריכים בכל זאת לעשות תוכנית, עם הקצבה כספית בצורת הלוואות מוחזרות - לא בתור מתנה - לטובת היהודים, שלא יעברו תקופה שהם עזובים לנפשם כמו שקרה לגבי יהודי קובה, למשל, כפי ששמענו אולי בצדק, אולי לא, שגם להם יש פוטנציאל.
יואל בר-רומי: אם יעשו תוכנית אז לא יהיו תוצאות של ירידה לחו"ל ויש להם נטייה לירידה, בין היתר בגלל זה שהם, מאותן הסיבות, יכולים להיקלט גם בארצות אחרות.
יואל בר-רומי: לכן, כפי שליהדות הרוסית אמרנו שצריכים לעשות מאמץ מיוחד, גם לגבי יהדות ארגנטינה כך.
יואל בר-רומי: היא שווה וכדאי להשקיע בה כסף שיוחזר.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת לשעבר, מר מתי דרובלס, יוצא ארגנטינה.
מתי דרובלס: עליתי מארגנטינה, לפחות.
מתי דרובלס: למרות שאצלנו הדבר המקודש ביותר זה עלייה ואנחנו לא צריכים להנציח את הגולה, אלא כל יהודי שנמצא בגולה אנחנו רוצים שהוא יעלה ארצה, בואו נהיה מציאותיים.
מתי דרובלס: יהודי ארגנטינה, מאתיים וחמישים אלף יהודים, לא יעלו ארצה בטווח הנראה לעין.
מתי דרובלס: לא משנה אם יהיה עוד משבר ועוד משבר.
מתי דרובלס: הם התרגלו שם כבר להמשיך לשבת ממשבר למשבר.
מתי דרובלס: אבל, האוייב מספר אחד של יהדות ארגנטינה זו ההתבוללות.
מתי דרובלס: אם תהיה עלייה והמצב יהיה קשה - והמצב בארגנטינה קשה ואפילו קשה מאד, כי המעמד הבינוני נהפך למעמד נמוך והאוטו עומד אבל אין כסף לדלק על מנת לנסוע וחינוך וכך הלאה וזה משבר לא רק יהודי אלא כללי - אז נניח שעם מצב כלכלי כזה, במקום שיעלו שמונה מאות יהודים, יעלו אלף וחמש מאות.
מתי דרובלס: זה כבר הרבה.
מתי דרובלס: אבל יישארו מאתיים ארבעים ושמונה וחצי אלף יהודים, שבספק אם הם יהיו יהודים.
מתי דרובלס: הבעיה הנוראית עוד יותר היא בפנים הארץ, בפרובינציה.
מתי דרובלס: בפרובינציה, בפנים הארץ, הקהילות הן בדרך כלל קטנות, שירותי דת לא תמיד יש, לא תמיד אפשר לקבל, באוניברסיטה כולם נפגשים, באותה השפה.
מתי דרובלס: אין כבר היום, לא יידיש ולא לדינו ולא לבוש אחר וכולי, ככה שמכאן ההתבוללות – ואני לא יודע כמה שנים זה ייקח – מתקדמת בצעדי ענק ואנחנו רואים שואה רוחנית של העם היהודי, אשר היה יהדות תפארת של אמריקה הלטינית.
נעמי בלומנטל: אנחנו רוצים לסיים את הקטע הזה של הדיון.
נעמי בלומנטל: אני הייתי רוצה קודם לשמוע בעניין הזה את חנוך צמיר.
נעמי בלומנטל: האם יש לכם איזשהן תוכניות, עד כמה אתם מתמקדים ביהדות ארגנטינה בעיקר ודרום אמריקה בכלל ואני גם הייתי רוצה להמליץ משהו בהקשר הזה לאור הדיון עכשיו.
אנה איסאקובה: יותר מאוחר.
נעמי בלומנטל: אז חנוך צמיר, בבקשה.
חנוך צמיר: רוב הדברים נאמרו על ידי אלי כהן ודני טופז.
חנוך צמיר: מטבע הדברים אנחנו, כמשרד, פחות דומיננטיים ממה שקורה בארגנטינה גופא, אבל אנחנו שותפים לכל רעיון, לכל תוכנית, שסופה קליטה במדינת ישראל.
חנוך צמיר: יש ניסיונות לעשות התאמות של תוכניות לצרכים מקומיים.
חנוך צמיר: לא תמיד זה הפטנט המוצלח מראש, אבל בכל אופן אנחנו מנסים.
חנוך צמיר: אני לא אפרט פה את כל התוכניות, אבל אתן לכם דוגמה.
חנוך צמיר: תוכניות לימודים בארץ.
חנוך צמיר: לצעירי ארגנטינה יש תוכניות מיוחדות שהותאמו להם וניסו לתת תשובות לצרכים מקומיים, לפחות שש, שבע, שמונה תוכניות ולצערי אין רשימת ממתינים.
חנוך צמיר: עד כדי כך שהגענו אפילו לתוכניות שחלקן לימודים בספרדית באוניברסיטת חיפה, לפחות בתקופה הראשונה, כי חשבנו שזה יכול לקרוץ או להקל ולא עומדים בתור.
חנוך צמיר: אין לי תשובה חד –חד ערכית לשאלה איך מגשרים על הפער בין המצב לבין העובדה שהעלייה לא מתבצעת.
חנוך צמיר: חלק מהתשובה זה אולי התאמת תוכניות, אבל בטח לא כל התשובה.
נעמי בלומנטל: מאה אחוז, תודה רבה.
נעמי בלומנטל: את רוצה להוסיף משהו בשלב הזה, אנה איסאקובה?
אנה איסאקובה: כן.
אנה איסאקובה: אני יכולה להגיד כמה מילים.
נעמי בלומנטל: בלבד.
אנה איסאקובה: בלבד.
אנה איסאקובה: זה ממוצע.
אנה איסאקובה: יש מקצועות שזה הרבה פחות, יש מקצועות שזה קצת יותר.
אנה איסאקובה: בעיקרון זה המצב, לגבי האקדמאים.
אנה איסאקובה: אני לא מדברת עכשיו על אנשים עם סטטוס נמוך.
אנה איסאקובה: לכן הבעיה פה היא בעיה כוללת.
אנה איסאקובה: אנחנו לא כל כך מסתדרים עם מלאכת השילוב, גם חברתית, גם תרבותית, גם מקצועית ויש לנו פה הרבה מה לעשות.
אנה איסאקובה: אנחנו בהחלט צריכים לחשוב גם על קהילות שאפשר להעלות.
אנה איסאקובה: לנסות ולדרבן את אלה שאנחנו כן יכולים לקלוט וזקוקים להם לצרכים של מדינת ישראל.
אנה איסאקובה: בנוגע לכל היתר, כל מה שאנחנו יכולים להגיד זה אם ירצו ויעלו, יפה.
אנה איסאקובה: אם לא, אנחנו צריכים לעזור להם לשמור על יהדותם בכל מקום בעולם.
אנה איסאקובה: אבל ניסיונות לפתות לעלות על ידי איזה שהן הטבות שלא ניתנות לעולים אחרים, זה לדעתי דבר בלתי מוסרי, בלתי אפשרי, בלתי דמוקרטי ועל זה אני אפילו לא יכולה לדבר.
נעמי בלומנטל: כבוד השר, אתה רצית לדבר בעוד נושא ואנחנו צריכים עוד להעלות את הנושא של התקציב של המשרד שלך, שחשבתי שזה הכי יעניין אותך.
מיכאל מלכיאור: זה מאד מעניין אותי.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת גאגולה.
נעמי בלומנטל: מצאת לך חבר מבין המאה ועשרים, שאפילו לא חשבת עליו כנראה.
מיכאל מלכיאור: יש מי שדואג לנושא של העם היהודי.
יצחק גאגולה: הוא סומך עלי שאני אדאג לו.
שמואל הלפרט: גם אני ביקשתי את רשות הדיבור.
נעמי בלומנטל: כן, אני יודעת.
נעמי בלומנטל: השר עוד רגע ידבר ומיד אתה, חבר הכנסת הלפרט.
מיכאל מלכיאור: קודם כל, אני שמח שיש מישהו בכנסת שדואג לעם היהודי.
מיכאל מלכיאור: אני בטוח שיש הרבה.
שמואל הלפרט: סליחה, אדוני השר.
שמואל הלפרט: אולי תשמע גם אותי ותוכל להתייחס.
נעמי בלומנטל: לא, הוא עוד לא דיבר.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת גאגולה עוד לא דיבר, חבר הכנסת הלפרט, הוא פשוט העלה את זה כהצעה לסדר והשר רוצה להתייחס לנושא של אנטישמיות ואז אנחנו נעבור לנושא הבא.
מיכאל מלכיאור: התבקשתי לבוא לדבר על האנטישמיות.
מיכאל מלכיאור: חבל, לא יהיה זמן.
מיכאל מלכיאור: זה נושא רחב מידי ולא צריך להעלות אותו בצורה מהירה כזאת.
מיכאל מלכיאור: אבל בכל זאת, מאחר ויש תקציב בשבוע הבא, אני רוצה להגיד משהו גם בנושא הזה.
מיכאל מלכיאור: אני חבר כנסת חדש ושר חדש ואני פשוט חושב שזה דבר איום ונורא שאנחנו, מדינת ישראל, היא היום המדינה היחידה בעולם החופשי, נדמה לי, שלא מקדישה אמצעים למלחמה נגד אנטישמיות.
מיכאל מלכיאור: אמצעים מטעם מדינת ישראל וממשלת ישראל.
מיכאל מלכיאור: יש פה גופים שכן עובדים בעניין, אבל מטעם ממשלת ישראל אין.
מיכאל מלכיאור: כשאני נכנסתי לעניין, לא ידעתי מה המצב.
מיכאל מלכיאור: מתברר שהיה פורום לתיאום בזמנו, כשאלי רובינשטיין היה מזכיר הממשלה.
מיכאל מלכיאור: הוא התחיל את זה.
מיכאל מלכיאור: זה פורום נחמד והחלטנו לעשות שידרוג שלו.
מיכאל מלכיאור: עכשיו אני עומד בראש הפורום ועכשיו מטרתו היא לא רק לקבל דיווחים, לשמוע מה קורה, שזה מה שהיה בעבר, אלא גם לתאם את המאבק נגד האנטישמיות.
מיכאל מלכיאור: זה לא מספיק לשמוע.
מיכאל מלכיאור: צריך גם לעשות עם זה משהו.
מיכאל מלכיאור: אני, בגלל תפקידים שכיהנתי בהם בעבר, חושב שזה נושא חיוני למדינת היהודים, שצריכים לטפל בזה ולקחת אחריות כוללת.
מיכאל מלכיאור: יחד, כמובן, עם אירגונים לא יהודיים, אירגוני זכויות אדם וכאלה שפועלים למען צדק בכל העולם.
מיכאל מלכיאור: מה מתברר?
מיכאל מלכיאור: הרי דיברנו על תקציב.
מיכאל מלכיאור: מתברר שעד עכשיו בכל שנה, הגישו הממשלות בקשה לעזבונות והיו מוציאות כל פעם איזה שמונה מאות אלף שקל לשנה ובזה היו פותרות את הבעיה.
מיכאל מלכיאור: מתברר שהממשלה הקודמת משום מה שכחה את הסיפור והקופה פשוט ריקה.
מיכאל מלכיאור: אין גרוש אחד לכל המאבק שהיום קיים בכל המדינות בעולם.
מיכאל מלכיאור: אין בכלל.
מיכאל מלכיאור: תקציב אפס.
מיכאל מלכיאור: מאחר ואני אומר, כל הנושאים שהיום אנחנו מטפלים בהם הם לא נושאים של קואליציה ואופוזיציה, אז חבר הכנסת דני נווה, כשראה שזה המצב או שמע על זה, הגיש כבר הסתייגות וביקש שלפחות יהיו לנו חצי מיליון שקל עד שנוכל לבקש.
מיכאל מלכיאור: זה לוקח שנה שלמה התהליך של הבקשה, עד שאפשר לקבל את הכסף.
מיכאל מלכיאור: לכן אני אומר, הדבר הזה מאד חיוני לי.
מיכאל מלכיאור: זה עולה כל הזמן.
מיכאל מלכיאור: גם חבר הכנסת הלפרט וגם חבר הכנסת גאגולה העלו שאילתות בנושא של אנטישמיות.
מיכאל מלכיאור: יש לנו היום אפשרות לעשות דברים אפקטיביים בנושא, גם בנושא של חילול בתי עולם.
מיכאל מלכיאור: רק השבוע היה בית עולם גדול בפולין שמהמשרד שלנו, בלי אמצעים, הצלחנו לעצור את מה שחשבו לעשות אבל צריך את הכספים הבסיסיים ביותר.
מיכאל מלכיאור: יש כינוסים גדולים.
מיכאל מלכיאור: בעוד כמה שבועות יהיה כינוס גדול בארצות הברית בשיתוף עם הפורום וה A.D.L., ששייך לבני ברית יחד עם הקונגרס היהודי עולמי.
מיכאל מלכיאור: יש את הכנס של שטוקהולם שאנחנו רוצים לעשות בו מעקב.
מיכאל מלכיאור: באים פעם ראשונה עשרה ראשי מדינה מרכזיים ללמוד על הנושא של השואה, השלכות השואה והמלחמה נגד אנטישמיות ואנחנו עומדים במדינת ישראל ואין לנו פה גב לזה.
מיכאל מלכיאור: אני מקווה מאד שנוכל לשתף פעולה, לקחת את הנושא ברצינות הראויה ואחריות של מדינת ישראל, אם לא למען הדבר הזה אז אני לא יודע למען מה.
מיכאל מלכיאור: כמובן, שהרעיונות של חבר הכנסת גאגולה, שנוכל לעשות המון פעילות, במיוחד בקהילות הקטנות ודברים אחרים מתוך המשרד, אם הדבר יתאפשר ואם הוועדה פה תגייס את כל כוחותיה, זה באמת יהיה דבר נפלא.
נעמי בלומנטל: מאה אחוז.
נעמי בלומנטל: באמת, אני רק תוהה, אולי הממשלה חושבת שאין אנטישמיות?
נעמי בלומנטל: אולי אני אגיש שאילתא לראש הממשלה בעניין הזה.
מיכאל מלכיאור: אני אצטרך לענות.
נעמי בלומנטל: אתה תצטרך לענות.
נעמי בלומנטל: אז אתה תגיד שאין תקציב.
נעמי בלומנטל: אנחנו נצטרך באמת לראות איך לסייע בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל: אנחנו בהחלט נהיה שותפים מלאים לעניין.
נעמי בלומנטל: אגב, אולי תשמח לשמוע ואולי לא, אבל אני גם יושבת ראש הוועדה למאבק באנטישמיות מן הכנסת.
נעמי בלומנטל: גם פה אני מצויה לנוכח עיניך.
נעמי בלומנטל: אני מצטערת או שמחה, אבל זה המצב.
מיכאל מלכיאור: זו תת ועדה?
נעמי בלומנטל: זו ועדה שהיתה קיימת, זו לא בדיוק ועדה.
נעמי בלומנטל: היה חבר הכנסת שאקי ואני היורשת שלו.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת הלפרט בבקשה ולאחריו חבר הכנסת גאגולה וחברת הכנסת לנדבר.
שמואל הלפרט: זה דיון משולב בהעלאת יהודי ארגנטינה ואנטישמיות?
נעמי בלומנטל: אני מוכרחה לומר, בשני נושאים יהיה לנו דיון נוסף, חבר הכנסת הלפרט וחברי הכנסת האחרים שלא הייתם קודם.
נעמי בלומנטל: אני רוצה ליידע אתכם.
שמואל הלפרט: באיזה נושאים?
נעמי בלומנטל: בנושא אחד של הנעדרים מבין האנשים בארגנטינה - ואתה מכיר את הנושא הכאוב הזה - תהיה לנו ישיבה נפרדת.
נעמי בלומנטל: דבר נוסף שכמעט לא הצלחנו לגעת בו, זה נושא האנטישמיות.
נעמי בלומנטל: אני מקווה עוד לסיים את הנושא של תקציב המשרד של השר לענייני תפוצות וחברה.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת הלפרט.
שמואל הלפרט: ראשית אני רוצה להתייחס ליהודי ארגנטינה.
שמואל הלפרט: מר מתתיהו דרובלס כבר אמר חלק גדול ממה שאני רציתי לומר.
שמואל הלפרט: אני שמח שהוא, בתור עולה מארגנטינה, קבע את הדיאגנוזה הנכונה.
שמואל הלפרט: אנחנו מכירים את המצוקות שיש בעולם המערבי.
שמואל הלפרט: גם כשיש מצוקה היהודים, לצערנו הרב, לא ששים ולא ממהרים כל כך לבוא לארץ ישראל.
שמואל הלפרט: הוא אמר ואם הוא אמר אז חזקה עליו שהוא בוודאי יודע מה שהוא אומר, שאם בשנים כתיקונם עלו שמונה מאות יהודים מארגנטינה, אז בעקבות המצוקה שיש שם יעלו 1500 יהודים.
שמואל הלפרט: זה יהיה כבר הישג גדול לסוכנות היהודית, לאגף לעלייה ולקליטה וכדומה.
שמואל הלפרט: מצד שני אנחנו שמענו, לא זוכר מי הזכיר כאן, את המצוקה של מוסדות החינוך בארגנטינה.
שמואל הלפרט: אני חושב שזו עיקר הבעיה שיש לנו שם.
שמואל הלפרט: אם המצב הוא כמו שמר דרובלס אמר ואני מניח שהוא כזה, גם אם נניח שבעקבות המצוקה הכלכלית יעלו, לא 1500 אלא חמשת אלפים יהודים מארגנטינה, שזה כבר השיא שאנחנו יכולים לתאר לעצמנו, או עשרת אלפים יהודים, גם אז ישארו 240 אלף יהודים בארגנטינה.
שמואל הלפרט: אני כבר הבאתי הרבה מאד פעמים כאן בוועדה החשובה הזאת את הנושא של חינוך הנוער בתפוצות.
שמואל הלפרט: העליתי אז, בשעתו, נתונים מאד מאד קשים.
שמואל הלפרט: 75 עד 80 אחוז מהנוער בתפוצות אין לו מושג ביהדות, אין לו שום קשר עם מוסדות חינוך יהודיים, אפילו לא עם מועדון פעם בשבוע.
שמואל הלפרט: 80 אחוז.
נתן לרנר: איפה?
נתן לרנר: בארגנטינה?
שמואל הלפרט: לא, בעולם, אני מדבר.
אפרים זדוף: בארגנטינה, למעלה מחמישים אחוז מילדי ישראל לומדים בבתי ספר יהודיים.
שמואל הלפרט: טוב מאד.
שמואל הלפרט: אני שמח לשמוע את זה.
נעמי בלומנטל: דיברנו כאן כשלא היית על התכנים.
מיכאל מלכיאור: גם כשיש בתי ספר יומיים, אם מודדים את מספר השעות ביהדות ואת התכנים, זאת בעיה גדולה.
מיכאל מלכיאור: אבל יש בארגנטינה מצב הרבה יותר טוב ממקומות אחרים.
שמואל הלפרט: מה שיש כרגע טוב, אבל מה ששמענו, שקיימת סכנה גדולה לקיומם של מוסדות החינוך בארגנטינה זה מה שצריך להטריד אותנו בעיקר.
שמואל הלפרט: כי אחרת יש לי הרושם שאנחנו מתעסקים כאן בטפל ועוזבים את העיקר.
שמואל הלפרט: כי מארגנטינה מסתבר שעלייה גדולה לא תהיה ורוב רובם של היהודים יישארו שם.
שמואל הלפרט: לצערנו הרב, זהו המצב.
שמואל הלפרט: אנחנו בוודאי היינו רוצים שכולם יעלו לארץ ישראל, שכל יהודי בעולם יעלה לארץ ישראל.
שמואל הלפרט: יהודי, אני מתכוון, כמובן.
שמואל הלפרט: אתה מכיר קצת את הגישה שלי.
נעמי בלומנטל: זה הדיון של השבוע שעבר ושל השבוע הבא.
שמואל הלפרט: גם לפני חודש וגם במשך כל הזמן, ממתי שאני חבר הוועדה, כמובן.
שמואל הלפרט: אני סבור, שאנחנו חייבים לעשות את הכל כדי להעלות כל יהודי לארץ ישראל.
שמואל הלפרט: אבל המציאות היא לא כזאת ומוסדות החינוך בארגנטינה הם בסכנה.
שמואל הלפרט: אני חושב שמה שאנחנו צריכים בראש וראשונה לדאוג לו, כמדינת ישראל שיש לה מחויבות כלפי יהדות התפוצות ובעיקר כלפי הנוער בתפוצות, זה החינוך.
שמואל הלפרט: אנחנו שמענו מה שאמרו החברים, לאו דווקא יהודים חרדים, שאם לא יהיה חינוך יהודי אז תוך עשר, חמש עשרה, עשרים או אפילו שלושים שנה, תהיה שם התבוללות נוראה.
שמואל הלפרט: מכל היהודים האלה לא ישאר שום דבר.
שמואל הלפרט: מדינת ישראל חייבת לעשות פעולה משולבת עם המגבית היהודית, עם הסוכנות היהודית, עם הקונגרס היהודי, בכדי להבטיח, שמוסדות חינוך שקיימים בעולם ולאו דווקא בארגנטינה, קודם כל לא ייסגרו ושיוכלו להמשיך ולהתקיים.
שמואל הלפרט: צריך גם לפתוח מוסדות חינוך נוספים, אבל להתעלם מכך שישנם מוסדות שהם בסכנת סגירה, זה בוודאי אסור לנו לעשות.
שמואל הלפרט: זה הנושא הראשון.
שמואל הלפרט: עכשיו אני רוצה להתייחס לנושא של האנטישמיות ברוסיה, שאני בשעתו הייתי בין היוזמים שהעלו אותו לסדר היום.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת הלפרט, ברשותך, אני חושבת שלא נוכל היום לדון בנושא הזה, אפילו שהוא מופיע על סדר היום, כי לא נספיק.
שמואל הלפרט: כן.
שמואל הלפרט: אני רק רוצה לומר שמה ששמענו עכשיו מכבוד השר מיכאל מלכיאור שאין אגורה למלחמה נגד האנטישמיות זו שערוריה שאי אפשר לתאר אותה.
שמואל הלפרט: אני לא הייתי מתאר לעצמי בחלומות השחורים ביותר, שמדינת ישראל לא מקדישה משאבים למלחמה נגד האנטישמיות, כאשר האנטישמיות גוברת בכל העולם.
שמואל הלפרט: לא רק ברוסיה, לא רק במדינות שהיו לפני כן מדינות קומוניסטיות.
שמואל הלפרט: באוסטריה, בכל העולם.
שמואל הלפרט: גם באמריקה יש אנטישמיות.
שמואל הלפרט: איפה אין אנטישמיות?
שמואל הלפרט: בלי תקציבים יש אפשרות להלחם נגד האנטישמיות?
שמואל הלפרט: לכן אני מציע, כבוד היושבת ראש, שהוועדה הזאת תפנה באופן דחוף לשר האוצר ותבקש ממנו שעוד בתקציב הנוכחי יקדישו לפחות סכום של עשרה מיליון שקל למלחמה נגד האנטישמיות.
נעמי בלומנטל: אני מקבלת.
שמואל הלפרט: אחרת, איך הרב מלכיאור, כבוד השר מלכיאור, יוכל לפעול?
שמואל הלפרט: איך הוא יוכל להפיק איזושהי פעולה, הקטנה ביותר, ללא תקציבים?
נעמי בלומנטל: ואיך הוא מופיע ברחבי העולם כשמדינות מקציבות כספים והן לא מדינות של העם היהודי ומדינת ישראל לא מקציבה ולו אגורה אחת?
נעמי בלומנטל: אנחנו לא יכולים לחיות עם זה ואני בהחלט מקבלת את ההצעה שלך.
שמואל הלפרט: מצד אחד יש כמה תנועות אנטישמיות שמקדישות הון עתק לאנטישמיות ואנחנו אין לנו אגורה להשיב מלחמה שערה?
נעמי בלומנטל: אנחנו נוציא מכתב ברוח זו לראש הממשלה או לשר האוצר.
יצחק גאגולה: אני מצטרף.
יצחק גאגולה: בשם הועדה.
נעמי בלומנטל: בשם הועדה.
שמואל הלפרט: בשם הועדה, פה אחד, מבקשים תקציב של עשרה מיליון שקל מינימום למלחמה נגד האנטישמיות.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת גאגולה, בבקשה.
יצחק גאגולה: כמובן שהרבה מהדברים שרציתי לומר אמרו כבר חברי אז אני לא ארחיב הרבה.
יצחק גאגולה: אני גם לא יודע כמה זמן נשאר לנושא שאני רוצה להעלות עוד מספר דקות, אבל אחד תלוי בשני.
יצחק גאגולה: אני מכיר את יהדות ארגנטינה מקרוב והיו לי ויש לי הרבה חברים מיוצאי ארגנטינה שהם בקשר איתי עד היום.
יצחק גאגולה: זה מצדיק ומראה כמה באמת המשרד לענייני תפוצות חשוב וחיוני.
יצחק גאגולה: לכן גם בקשתי להעלות לדיון את הנושא של התקצוב למשרד החשוב הזה ביתר שאת, בשביל לחזק אותו ולתת לו שיניים.
יצחק גאגולה: אפשר לעשות בו אותות ומופתים ובנתונים הקיימים זה פשוט בלתי אפשרי.
יצחק גאגולה: לכן, אני אומר, כל הנקודות שהועלו כאן צריכות להדליק אור אדום, מבחינת האנטישמיות והבעיה הכללית של יוצאי ארגנטינה ואני מקווה שמהוועדה החשובה הזאת תצא איזושהי ברכה לעתיד הקרוב למשרד של השר מלכיאור.
נעמי בלומנטל: תודה רבה לך.
נעמי בלומנטל: חברת הכנסת לנדבר.
סופה לנדבר: אני חושבת שצריכים להתחיל בעצם בזה, שבין הרצון שלנו שיעלו הרבה יהודים מארגנטינה שהוא גדול ובין המציאות, יש פער מאד גדול.
סופה לנדבר: אנחנו מאד רוצים שהם יעלו אבל בינתיים הם נמצאים איפה שהם נמצאים, במדינה שהם נולדו בה וחיים בה ויכול להיות שהם ציוניים מאד, אבל אצלי ביטוי הציונות זה רצון לבנות בית במדינת ישראל.
סופה לנדבר: מישהו אמר פה שהאויב של כל יהודי במשך שנים זו ההתבוללות ואני מאד מסכימה עם זה.
סופה לנדבר: זה לא משנה איפה יהודי חי.
סופה לנדבר: אם הוא חי הרבה שנים במדינה שהיא לא מדינה של יהודים, מדינת ישראל, תהליך ההתבוללות הוא תהליך טבעי ביותר.
סופה לנדבר: היו פה כמה נקודות שאני מאד לא מסכימה אתן.
סופה לנדבר: גברתי היושבת ראש, אני בעד עלייה מארגנטינה, אני בעד עלייה מאתיופיה, אני בעד עלייה מגרמניה, אני בעד עלייה מאמריקה, אני בעד עלייה ממדינות חבר העמים.
מיכאל מלכיאור: אם את כבר מזכירה את כולם, שלא תשכחי את סקנדינביה.
סופה לנדבר: אני לא אעבור עכשיו על כל המדינות.
סופה לנדבר: אני בעד יהודים שיעלו למדינת ישראל.
סופה לנדבר: יחד עם זאת אני בעד שוויון זכויות לכל עולה שמגיע למדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני מאד לא מסכימה עם כמה דוברים פה.
סופה לנדבר: אני מבינה שהרצון שלכם, של כל אחד מאתנו, הוא שתהיה עלייה למדינת ישראל, שמדינת ישראל תגדל, שיהיו פה עולים מכל המדינות, העיקר שיהודי ימצא פה בית.
סופה לנדבר: אבל לא יתכן, רבותי, שבוועדת העלייה והקליטה מישהו מדבר על שמנת לעלייה אחת, שאנחנו פה צריכים למצוא לה מגנט, שימשוך אותה ואילו עלייה שניה, לא משנה מאיזו מדינה, רגילה להרגלים שהם בעיני שליליים.
סופה לנדבר: אני חושבת שכל עולה חדש שמגיע למדינת ישראל, לצערי – אני אומרת שוב, לצערי – צריך לקחת בחשבון שקליטה במדינת ישראל זה לא פיקניק.
סופה לנדבר: מה אפשר לעשות.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו, כוועדת העלייה והקליטה, צריכים לפעול כדי לפחות לחוקק ולתמוך בחוק קליטת העלייה, שבעצם כבר העברנו אותו בקריאה טרומית בקדנציה הזאת.
סופה לנדבר: אני מבינה שעוד מעט זה יהיה חוק של ממשלת ישראל, שייתן לכל עולה שמגיע למדינה גם חובות וגם זכויות, כשאת הזכויות המדינה תתן להם ביד יותר רחבה.
סופה לנדבר: לגבי אנטישמיות.
סופה לנדבר: בשישי שבת הייתי בסמינר.
סופה לנדבר: שמעתי שם על תופעה שאני אישית לא נתקלתי בה, אבל אם זה קורה ואנשים מרגישים את זה, זה דבר חמור ביותר וכנראה צריכים לחוקק בעניין הזה חוק.
סופה לנדבר: מדובר באנטישמיות במדינת ישראל.
סופה לנדבר: היו פה, גבירתי היושבת ראש, קולות בוועדה ואת שמעת אותם.
סופה לנדבר: אבל בסמינר - שהיה מאד מעניין, בהשתתפות משרד הקליטה, הסוכנות היהודית, לשכת ראש הממשלה ושגרירים ממדינות שונות - העניין עלה בקול רם, שאנטישמיות במדינת ישראל זה דבר שקורה לעיתים קרובות.
סופה לנדבר: לדעתי, אם דבר כזה קורה, אנחנו צריכים כנראה, לחוקק חוק שכל בן אדם שמעיז להעלות את הדבר הזה לסדר היום הציבורי, צריך לעוף תוך עשרים וארבע שעות ממדינת ישראל.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שלא לוקחים מיד את האזרחות הישאלית מאדם כזה.
סופה לנדבר: אני אישית לא מוכנה ואני מבינה שגם את, גבירתי היושבת ראש וכולנו, לא מוכנים לאנטישמיות במדינת ישראל.
סופה לנדבר: עוד דבר אחד.
סופה לנדבר: אתמול היו בחירות ברוסיה ובבוקר שמעתי שקובזון, שנבחר לדומה, קיבל תמיכה של 90%.
סופה לנדבר: נבחרו שם עוד כמה יהודים ואני חושבת שמוועדת העלייה והקליטה צריכים לשלוח להם מברק, מפני שאם יהודי נבחר שם לדומה - אמנם הייתי מעדיפה שהם יבחרו פה לכנסת - זה ראוי לתמיכה.
נעמי בלומנטל: רעיון טוב, בהחלט.
אפרים זדוף: כשנבחרו יהודים לפרלמנט הארגנטיני שלחתם ברכה?
נעמי בלומנטל: חכה, אנחנו מתקדמים.
סופה לנדבר: לא שלחנו, אבל אילו היית חבר כנסת היתה לך זכות לשלוח.
יצחק גאגולה: אם היינו יודעים מזה, היינו שולחים.
סופה לנדבר: אני חושבת שאתה, כיהודי מקהילת ארגנטינה פה במדינת ישראל, היית יכול להגיע או לשלוח לנו תזכורת ויכול להיות שהיינו עושים אותו דבר.
סופה לנדבר: אנחנו מעודדים את כל היהודים בכל העולם, שנבחרים לפרלמנט.
נעמי בלומנטל: רצוי גם שהם יהיו מחויבים למאבק באנטישמיות ודברים מסוג זה.
נעמי בלומנטל: בברכות אנחנו בהחלט יכולים לציין את זה שאנחנו מקווים שהם יהיו בין נושאי הדגל במאבק נגד האנטישמיות.
סופה לנדבר: כן, אבל את זוכרת.
סופה לנדבר: כאשר גנרל מקשוב אמר מה שהוא אמר בדומה, היחידי שקם ועזב את האולם היה יוסף קובזון.
סופה לנדבר: הוא קם ואמר, שהוא על יד השולחן שהאדון הזה יושב, לא מוכן לשבת.
נעמי בלומנטל: הוא נבחר, אגב, מקשוב?
סופה לנדבר: אני לא יודעת.
סופה לנדבר: את זה עוד צריך לבדוק.
נעמי בלומנטל: אדוני.
נעמי בלומנטל: מה שמך, בבקשה?
יונתן בן-ארי: יונתן בן-ארי ממשרד הדתות.
יונתן בן-ארי: אני לא יודע למה משווים את מדינת ישראל בנושא התקציב למלחמה באנטישמיות ליתר המדינות.
יונתן בן-ארי: לדעתי, כל המדינות שיש להן את הסעיף בתקציביהן, זה לא על מנת לטפל באנטישמיות במדינות אחרות, זה על מנת לטפל באנטישמיות במדינה שלהם.
יונתן בן-ארי: כל מדינה תראה מלחמה שלנו באנטישמיות כהתערבות בעניינים הפנימיים שלה.
יונתן בן-ארי: אם מדינת אמריקה תטפל בנושא הקנדי, אז הקנדים יגידו: יש לכם מספיק בעיות משלכם, תטפלו בשלכם.
יונתן בן-ארי: במדינת ישראל, אני מבין, סעיף האנטישמיות הוא לא לאנטישמיות בישראל.
יונתן בן-ארי: מדובר על אנטישמיות בחוץ לארץ.
יונתן בן-ארי: אני הייתי נוכח בתידרוך אצל ראש הממשלה לשעבר, יצחק רבין עליו השלום, כשהוא נסע לפולין.
יונתן בן-ארי: הועלה הנושא של היחס של מדינת ישראל כלפי רכוש יהודי או נושאים אחרים.
יונתן בן-ארי: אני לא זוכר אם אנטישמיות היתה על הפרק ובמפורש, לפחות הדעה של משרד החוץ היתה - ואני הבנתי שזו היתה הדעה המקובלת - שנושאים יהודיים כלליים לא יטופלו על ידי מדינת ישראל.
אילנה מיטלמן: לא נכון.
יונתן בן-ארי: זה היה אז, בזמנו.
אילנה מיטלמן: רכוש יהודי זה דבר אחד ויהודים זה דבר אחר.
יונתן בן-ארי: אני לא נציג משרד החוץ, אבל אני מבין שיכול להיות "קייס" מזה, כמו שאם ארצות הברית תתערב בנושאים של מדינת ישראל, גם מדינת ישראל תכעס.
אילנה מיטלמן: סליחה, שר החוץ היה ברוסיה לפני זמן מה והעלה בפני ממשלת רוסיה את נושא האנטישמיות.
2287: גם רכוש יהודי.
נעמי בלומנטל: אגב, מעניין להעלות את הנושא הזה גם כאן בוועדה, כי יש באמת ניואנסים מאד משמעותיים בעניין.
נעמי בלומנטל: חבר הכנסת גאגולה, רצית להוסיף משפט?
יצחק גאגולה: אני רק אמרתי שלגבי האנטישמיות בארץ, בשבוע שעבר ביום רביעי, מצאנו כאן צלב קרס במעלית הכנסת.
יונתן בן-ארי: אני לא חושב שזה הנושא פה.
נעמי בלומנטל: פרופסור בר-רומי, בבקשה.
יואל בר-רומי: משפט אחד.
יואל בר-רומי: אני חושב ששיפור כושר הפעולה של עלייה מסוימת, או קבוצת עולים מסוימת בארץ ומתן הטבות שיוחזרו, הוא לא פסול.
נעמי בלומנטל: אני רוצה מעט רק להבהיר את הנקודה הזאת ואנחנו מסכמים.
נעמי בלומנטל: היה כאן מעין ויכוח, כאילו באים ואומרים, לאלה מנטליות כזאת ולעלייה כזאת מנטליות אחרת.
נעמי בלומנטל: אני רוצה לבוא ולהדגיש.
נעמי בלומנטל: נדמה לי שאין כאן שום כוונה לתת לעלייה אחת יותר, מה שנאמר פה "שמנת" ולעלייה אחרת פחות.
נעמי בלומנטל: אלא בהתאם, ממש, לנסיבות הקונקרטיות.
נעמי בלומנטל: למשל, דיברנו על זה בזמנו עם יהודי דרום אפריקה, שכאמור נכשלנו אז, אבל הם דיברו אתנו על כך שלהם חשוב מאד לגור יחד בקבוצות, לדוגמא.
נעמי בלומנטל: אני חושבת שכשאנשים דיברו כאן על מאפיינים של עולי ארגנטינה למשל, מדברים על מאפיינים של קבוצת עלייה, שאולי מעדיפה לעבור דרך מרכזי קליטה ולא להיות בקליטה ישירה.
נעמי בלומנטל: לא נכנס לזה.
נעמי בלומנטל: אני רק רוצה להבהיר ולנסות לתקן את "מעין הויכוח", שהתעורר כאן.
נעמי בלומנטל: אין כוונה להפלות עולים אלה לעומת עולים אחרים.
נעמי בלומנטל: יש כוונה להתייחס למאפיינים שאולי יכולים להועיל לנו במשיכת יותר עולים מאותה ארץ.
נעמי בלומנטל: לאו דווקא בתחום הכלכלי.
אנה איסאקובה: אני רציתי רק להתייחס לעניין של הדומה והמברקים שלנו.
אנה איסאקובה: קובזון לא נבחר כיהודי, הוא נבחר כאזרח רוסי.
אנה איסאקובה: אנחנו כן יכולים לשלוח מברקים לקונגרס יהודי או לגופים יהודיים, אני לא חושבת שיש לנו זכות או צורך לשלוח מברקים מסוג זה ולנסות להבדיל בין קובזון כחבר דומה, או מישהו אחר כחבר דומה.
נעמי בלומנטל: אני אגיד לך.
נעמי בלומנטל: זאת נקודה רגישה באמת, שמתייחסת לכל מיני דברים שעלו כאן לגבי המחויבות שלנו.
נעמי בלומנטל: לפי דעתי זה שווה בחינה.
נעמי בלומנטל: אני לא בטוחה שלא היה כדאי.
נעמי בלומנטל: יש לנו למשל כאן, מטעם הכנסת, פורום של חברי פרלמנט יהודים מרחבי העולם.
נעמי בלומנטל: אז אפשר גם לברך אותם לכניסתם לפורום הזה.
אנה איסאקובה: זה סיפור אחר.
נעמי בלומנטל: זאת אומרת, למצוא את הדרך הנאותה.
נעמי בלומנטל: את יודעת שאני אתייחס לזה ברגישות המתבקשת.
אנה איסאקובה: זה פשוט יכול להגביר את האנטישמיות ולא להקטין אותה.
נעמי בלומנטל: אנחנו נתייעץ, גם עם לשכת הקשר וגם עם גופים אחרים.
נעמי בלומנטל: גברת תבורי, לא נתתי לך את רשות הדיבור כי הנושא כמעט לא עלה על סדר היום.
נעמי בלומנטל: אז אולי משפט.
מלה תבורי: לא, אנחנו באמת נברך אם הנושא מספיק כבד כדי להצדיק הצגה על ידי ראש מחלקת המחקר שלנו.
נעמי בלומנטל: הייתי רוצה רק לסכם את הדברים.
נעמי בלומנטל: בשתי דקות אני מסיימת.
נעמי בלומנטל: השר ביקש ואני אפילו לא ידעתי על העידכון הזה, שבישיבה יעלה גם הנושא של האנטישמיות.
נעמי בלומנטל: לא הצלחנו, כמו שאתה רואה, כבוד השר, להתמודד גם עם הנושא הזה והייתי מבקשת ממך לבוא לישיבה נוספת בהקשר של האנטישמיות ברחבי העולם.
נעמי בלומנטל: ננסה אז להביא עוד זוויות נוספות ואז תהיה לכם הזדמנות, לשכת הקשר, להציג את הנושא.
נעמי בלומנטל: אני מצטערת.
נעמי בלומנטל: זה פשוט נוסף לסדר היום.
מיכאל מלכיאור: הנושא התקציבי בוער כי עכשיו יש תקציב.
מיכאל מלכיאור: אבל הייתי ממקד את הנושא של האנטישמיות – אפשר גם בכל העולם – בעיקר ברוסיה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו טיפלנו באנטישמיות בארגנטינה בתחילת הפגישה הזאת.
מיכאל מלכיאור: היא באמת זקוקה לטיפול ואנחנו עובדים על זה מאד באינטנסיביות.
מיכאל מלכיאור: אבל הנושא של רוסיה וחבר העמים בכלל, זה בכל זאת נושא ייחודי ואני חושב שראוי לתת עליו את הדעת.
נעמי בלומנטל: אנחנו נשמח.
מיכאל מלכיאור: אגב, אסור לנו ליפול למלכודת הזאת שיש סתירה.
מיכאל מלכיאור: יש דברים שמדינת ישראל בתור מדינה לא יכולה לעשות, אבל אסור לנו ליפול במלכודת הזאת שמדינת ישראל לא מטפלת, לא ברכוש היהודי ולא באנטישמיות, כי זה עניין שיכול ליצור סתירה באינטרסים אחרים.
מיכאל מלכיאור: אני לא מקבל את זה.
מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שזאת המדיניות של הממשלה הנוכחית, גם בנושא הרכוש היהודי.
יונתן בן-ארי: זו גם לא היתה המדיניות שלי.
מיכאל מלכיאור: אני יודע שפעם היו קולות, בעבר ואני יכול להגיד שמי שפעם ישב בצד השני של המתרס - אף על פי שאני לא רואה את זה ככה - ראה שבאמת זאת בעיה.