GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי שריד: אני מקפיד לומר עולים, ובעיקר תלמידות ותלמידים יוצאי אתיופיה; זה למעלה כנראה ממאתיים מיליוני שקלים, זה סכום עתק, והרושם היה גם בוועדה ולא רק בוועדה שמושקעים הרבה מאוד משאבים, אבל לא לגמרי בטוח שהם מושקעים בדרך הכי יעילה.
יוסי שריד: לצורך זה הוקמה במשרד החינוך ועדה לבדיקת התוכנית הייחודית לתלמידים יוצאי אתיופיה, והוועדה ישבה במשך חודשים ארוכים וניסתה להעריך את כל ההשקעות התקציביות שמופנות לחינוך תלמידים ותלמידות יוצאי אתיופיה.
יוסי שריד: בעוד שלושה-ארבעה שבועות הוועדה הזאת תגיש את מסקנותיה לשר החינוך, וכאשר היא תגיש את מסקנותיה לשר החינוך אני אשמח מאוד להניח; אבל העבודה הזאת נעשתה, כי גם אני ביקשתי לדעת איפה הכסף.
יוסי שריד: משקיעים מאתיים ושלושים-מאתיים וארבעים מיליוני שקלים, אזי - איפה הכסף?
יוסי שריד: כפי שאתם יודעים, יש הרבה גורמי התערבות בתוך מערכת החינוך, שבחלקם - דרך אגב - עושים עבודה יוצאת מן הכלל; ובחלקם, כמו שקורה לפעמים, אולי אינם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.
יוסי שריד: לפעמים אתה מוצא עשרות גורמי התערבות במקום אחד, וגורם התערבות אחד "דורך על הבהונות" של גורם התערבות אחר; ולפעמים אתה מוצא אולי מקום אחר ששם כמעט אין גורמי התערבות.
יוסי שריד: אני יכול לומר שמישהו אמר לי, זה פחות או יותר מדוייק, שברחובות בשכונה קריית משה היו שלושים גורמי התערבות, לא פחות ולא יותר.
יוסי שריד: אז כשיש שלושים גורמי התערבות -אפשר לומר ששלושים גורמי התערבות זה יוצא מן הכלל - אבל יכול להיות שמרוב גורמי התערבות אין זה כה בטוח שרואים בסופו של דבר את הילד או את הילדה.
יוסי שריד: ביקשתי לדעת איפה הכסף, איפה הוא מושקע, איך הוא נפרס בכל הארץ, ואם יש צרכים נוספים; ואם יש במקומות מסויימים אפילו עודף השקעה, גם זה יכול לקרות, אזי נקבל איזה שהיא תמונה.
יוסי שריד: בעוד כמה שבועות תהייה התמונה, והיא תהייה שלמה, והיא תוגש גם לכם.
לנשירה: אני רוצה לומר לח"כ נודלמן שביום שנכנסתי לתפקידי, החלטתי לבדוק את מערך הלימודים בחבר העמים.
לנשירה: גם שם יש דברים מאוד מאוד מסובכים.
לנשירה: בימים האחרונים אנחנו מקבלים אפילו דוחות על כך שיש דברים, אני אומר את זה מאוד מאוד באיפוק ובעדינות, שיש דברים שמחייבים תיקון, אפילו יסודי.
לנשירה: כשאנחנו מקבלים דוחות, דוחות עם נתונים, עם הקצבות, לאן ההקצבות הולכות?
לנשירה: פה ושם יש אולי חשש - לא לגמרי ברור מה עושים עם ההשקעות, אני אומר את זה בלשון מאוד מאוד מאופקת.
לנשירה: הדברים נבדקים בעצם הימים האלה.
לנשירה: אבל אני רוצה לומר דבר יותר משמעותי לפחות בעיניי, שתמונת החינוך היהודי-ישראלי בחבר העמים היא תמונה שאיש כמוני איננו יכול לקבל.
לנשירה: משום שהוא איננו יכול לקבל, מנוי וגמור איתו גם לשנות אותה.
לנשירה: אם בשיעור מכריע, ישראל, שמשקיעה שם כספים, מיוצגת על ידי מיגזר אחד בחברה הישראלית, בעל אופי אידיאולוגי מאוד מאוד מובהק, אינני יכול לקבל את זה, ואין לזה גם שום הצדקה.
לנשירה: אם המדינה איננה מממנת, אזי כל אחד יעשה שם כבתוך שלו.
לנשירה: זה לא עסקי, אני יכול להצטער על זה, אני יכול לשמוח, אבל אינני יכול לשנות.
לנשירה: אבל אם המדינה כן משתתפת במימון, אזי זכותה של המדינה לראות את עצמה מיוצגת בחבר העמים באופן יותר מדוייק, בשים לב אל הנוף האנושי, האידיאולוגי והמיגזרי של המדינה הזאת.
לנשירה: אם למשל, וזאת אחת התופעות ששמתי לב אליהן, אם ראיתי בשנה שעברה שתשעים אחוזים, ואני לא חושב שאני מגזים, תשעים אחוזים מהמורים שנשלחים לחבר העמים הם מורים חרדיים, ואפילו בני עקיבא אינם מיוצגים כמעט, שלא לדבר נניח על מורים חילוניים שאולי גם להם מותר לקחת חלק בחינוך הישראלי-יהודי בחבר העמים, כי אז כמובן שאינני יכול להשלים עם זה.
לנשירה: אשר על כן, מיניתי ועדה בראשותו של מר יאיר צבן, אדם שמבין גם בסוגיות של עלייה ועולים וגם בקיא בענייני חינוך.
לנשירה: הוועדה הזאת יושבת, והיא בודקת מה קורה שם, מה צריך לקרות שם ואיזה אופי החינוך צריך לשאת; ובאופן הדרגתי -אי אפשר לעשות מהפכה ביום אחד.
לנשירה: אבל כמו הרבה דברים שקשורים בחינוך, אנחנו בהחלט מתכוונים לחולל שינוי הדרגתי.
לנשירה: אני רוצה לומר לך שעל דלתי צובאים הרבה מאוד אנשים.
לנשירה: בשבוע שעבר אף זכיתי בביקור שאומרים שרק בני מעלה זוכים בביקור כזה, אפילו וולפסון היה אצלי, ואני חושב שהוא יצא מאוד מאוד מודאג.
לנשירה: וולפסון הוא אדם שמושך כאן בחוטים.
לנשירה: יום אחד אמרו לי שהסנטור ENAWAY רוצה להיפגש איתי, הוא איש מכובד מאוד, הוא סנטור חשוב מאוד, בוודאי שאני מקבל אותו.
לנשירה: אחר כך בדרך השמועה שמעתי שהוא בא עם וולפסון, ואני מכיר את הזיווגים האלה.
לנשירה: הבנתי שלא סנטור ENAWAY בא לבקר אותי, אלא וולפסון בא לבקר אותי תחת המטריה של ENAWAY.
לנשירה: אני מוכן לקבל את ENAWAY , וזו בוודאי תהייה זכות גדולה.
לנשירה: אף את וולפסון קיבלתי בלחץ פיסי מתון של אחד מהאנשים הבכירים בפוליטיקה הישראלית, שאני לא אנקוב בשמו, אבל כל אחד מהם בנפרד.
לנשירה: מה ל-ENAWAY ולחינוך היהודי-הישראלי בחבר העמים?
לנשירה: אזי בוודאי יש כוונה לשנות את זה באופן הדרגתי.
לנשירה: לו חשבתי שהלקוחות בחבר העמים מעוניינים באופי הזה של החינוך, אזי הייתי אומר: מה אני יכול לעשות, הלקוחות רוצים, הלקוח הוא זה שקובע, הוא זה שפוסק.
לנשירה: מכל מה שאני יודע, וגם על פי סקרים מסויימים שנעשו שם, הלקוחות אינם רוצים סוג כזה של חינוך.
לנשירה: הם רוצים סוג אחר של חינוך.
לנשירה: אזי אם גם הלקוחות רוצים סוג אחר של חינוך, וגם אנחנו חושבים שהמדינה צריכה להיות מיוצגת על פי מה שהיא ולא על פי מה שהיא לא, כי אז נדמה לי שמתחייב שינוי; ויהיה שינוי כבר השנה, אני מאוד מאוד מקווה, למרות שגם זה מסובך.
קריאה: מסיבית בוצעה לפני שנה?
יוסי שריד: היה שוד הסל לעולים.
יוסי שריד: היו צריכים למצוא שעות מכאן ומכאן, ואנחנו כמיטב יכולתנו, תוך כדי מאמץ גדול, מנסים להחזיר את השעות.
אופיר פינס-פז: עדיפויות אחרים משלך גם בתחום הזה, זה מצער אבל זה לגיטימי.
אופיר פינס-פז: אני אומר לך כחבר ועדת הכספים מהפעם הקודמת, באה כל הפקידות, ובעצם הונתה אותנו בדרך שלא סיפרה לנו.
אופיר פינס-פז: זה מה שמדליק אצלי נורה אדומה.
יוסי שריד: אופיר פינס-פז, שלי קשה להשיב עליה - כי אני עובד עם האנשים האלה, שהם ברובם אנשים טובים מאוד, ואני נהנה לעבוד איתם, כי אני חושב שהם עושים עבודה נאמנה ומסורה, אבל לא הייתי רוצה להעמיד את עצמי אף פעם או לשים את עצמי בנעליים של האנשים שעומדים במצבים מן הסוג הזה.
יוסי שריד: לפי מיטב ידיעתי ניתנה הנחיה במשרד לומר שאין קיצוץ.
יוסי שריד: אומר שהיתה הנחיה שאין קיצוץ.
יוסי שריד: אני יכול לומר יותר מזה, ביום שנכנסתי לתפקידי והייתה חפיפה, אמרו לי חברים שלי לעבודה, לפני הפגישה הזו, שאי אפשר יהיה לפתוח את שנת הלימודים משום שחסרות המון שעות - אבל בין ארבעים לחמישים אלף שעות שמחסירים מייד, אי אפשר לפתוח בכלל את שנת הלימודים.
יוסי שריד: ובזמן החפיפה שאלתי מישהו על הארבעים-חמישים אלף שעות האלה שחסרות, ואמרו לי, מי שאומר לך שחסרות ארבעים-חמישים אלף שעות מבלבל לך את המוח, לא היה ולא נברא.
יוסי שריד: אחר כך הסתבר לי שזה נכון, לא ארבעים-חמישים אלף שעות, אלא למעלה ממאה אלף שעות.
יוסי שריד: אז במובן הזה זה היה נכון.
יוסי שריד: הרי כל הדברים הללו נעשים כאשר הם נעשים מתוך שקיפות מלאה.
יוסי שריד: הרי בכלל אין זה ברור איך למשל אתה ואני לא ידענו.
יוסי שריד: גם אני לא ידעתי.
יוסי שריד: אני חי פה כל הזמן; לא עזבתי את הארץ ליותר מיומיים-שלושה; אנחנו די מתעניינים, ולא ידעתי.
אופיר פינס-פז: מספרים.
אופיר פינס-פז: הם הסתירו את הקיצוץ.
מיכאל נודלמן: היסודי.
קריאה: החינוך -
יוסי שריד: על פי הרושם הכללי ולפי מיטב זיכרוני, הפרסום היה מדוייק.
נעמי בלומנטל: איפה נעלם הכסף, משום שמה שקורה כנראה, אני לא כל כך מתמצאת, אינני בוועדת החינוך וגם איני מורה, אבל נראה לי שייתכן שבתי הספר מקבלים את התקציב הזה ואחר כך יש להם מספיק חופש פעולה, אלא אם כן תתקנו אותי, כדי לנווט את הכספים לאן שהם רוצים.
נעמי בלומנטל: מה שהבנתי הוא שחלק הולך למשל לבירוקרטיה.
קריאה: שחמשת אלפים שעות שהגיעו כחוק לתלמידים, הולכות לחבר המדינות ולאתיופיה, ללימוד השפה העברית.
קריאה: השעות האלה שמומשו במימון משכורות רבנים, להפרדה בין המינים, בין תלמידים ותלמידות, בחינוך הממלכתי הדתי ושליחת מורים דתיים.
שמוליק דוד: מאותו המשרד.
יוסי שריד: "פרחו" בזמני, אבל זה "סיפור סבתא" על שני מיליארדי השקלים, ובהזדמנות זו, אם תרצו, אנתח לכם את שני מיליארדי השקלים במה שנקרא "שעות אוויר".
יוסי שריד: זה קשור אפילו בשביתת המורים.
יוסי שריד: זה דבר מופרך, יש שעות אוויר שהולכות לאיבוד.
יוסי שריד: הן אינן "מתאיידות", ואף אחד גם איננו "שודד" אותם.
יוסי שריד: מה זה "שעת אוויר"?
יוסי שריד: "שעת אוויר" זאת שעה שאינה מגיעה לתלמיד.
יוסי שריד: זו ההגדרה הכי פשוטה שאני יכול להציע.
יוסי שריד: ניתנות שעות למערכת, ואתה מחפש לאן "ברחה" השעה.
יוסי שריד: אני לא יצרתי אפילו "שעת אוויר" אחת.
יוסי שריד: יש סביב זה אגדות עממיות ממש מרקיעות שחקים.
יוסי שריד: צריך לקחת בחשבון שחלק ניכר מ"שעות האוויר" הוא חלק מהסכמי עבודה.
יוסי שריד: אם יש מישהו שיכול לשנות הסכמי עבודה עם ארגוני המורים, אזי אני מזמין אותו, ואני מייד מפנה לו את מקומי.
יוסי שריד: צריך לשנות את הסכמי העבודה עם המורים.
יוסי שריד: זו קבוצה אחת של "שעות אוויר".
יוסי שריד: קבוצה שניה, יש הרבה דברים שבגלל העובדה שהמערכת היא מעט מיושנת, לא דברים שאינם מתוקננים בתוך המערכת.
יוסי שריד: מה זה נקרא לא מתוקנן?
יוסי שריד: למשל, ספרייה בבית הספר איננה מתוקננת, כי היא מעולם לא תוקננה.
יוסי שריד: אזי אם מנהל בא למורה ואומר לו, תשמע, אתה תהייה אחראי לספרייה של בית הספר, ובתמורה לזה הוא גם נותן לו כמה שעות, זה נחשב ל"שעות אוויר".
יוסי שריד: מה אפשר לעשות?
יוסי שריד: מישהו צריך להיות האחראי.
יוסי שריד: חדר מחשבים לא מתוקנן.
יוסי שריד: אזי אם מורה הולך להיות ממונה על חדר המחשבים, הוא מקבל "שעות אוויר".
יוסי שריד: למה?
יוסי שריד: כי זה כאילו איננו מגיע במישרין לתלמיד.
יוסי שריד: אבל זה לא בדיוק "שעת אוויר".
יוסי שריד: במקרה הכי גרוע, בעוד הורדנו את כל השעות האלה, ואזי אנחנו לא בשני מיליארדים ולא במיליארד ולא בחצי מיליארד, אזי במקרה הכי גרוע, וזה ממש המקרה הכי גרוע, מורה או מורה "צ'ופרו" באיזושהי שעה.
יוסי שריד: נניח מנהל, אני יכול להעלות בדעתי, מנהל מאוד מאוד זקוק למורה מסויימת, והמורה הזאת איננה אוהבת את הרעיון שהיא מקבלת - כפי ששמעתי עכשיו ברדיו בדרכי לכאן - מורה בכיתה א', ממבשרת ציון, שמשתכרת 2,600 שקל ברוטו.
יוסי שריד: פחות משכר מינימום.
יוסי שריד: אזי נניח שבמקרה כזה המנהל אומר, אני מצ'פר אותה, ואז הוא נותן לה כמה שעות אוויר.
יוסי שריד: כדי לשפר משכורת.
יוסי שריד: אני הוריתי לפני שלושה ארבעה חודשים, סמוך מאוד למועד כניסתי, ביקשתי לבדוק את כל סוגי "שעות האוויר", כדי לראות.
יוסי שריד: דרך אגב, יכול מאוד להיות שיש באמת "שעות אוויר" בחלק הרבה יותר קטן ש"ברחו", ולא צריך להשלים עם זה.
קריאה: המיליארדים הלכו אך ורק לדברים האלה.
יוסי שריד: ולפי דעתי יש כבר ממצאים פחות או יותר.
יוסי שריד: אנחנו בהזדמנות נדבר על זה.
יוסי שריד: זו ועדת הקליטה, אבל אתם מתעניינים גם בנושא החינוך, אזי אני יכול לספר לכם על עוד כמה עיוותים שקיימים במערכת וצריך ליישר אותם.
יוסי שריד: הבעיה רק כשאתה מיישר עיוותים, הבעיה היא נניח - אני אתן סתם דוגמה.
יוסי שריד: נניח שמגמות מסויימות בחינוך קיבלו העדפה לעין שיעור, נניח מגמות טכנולוגית.
יוסי שריד: אחר כך מסתבר שהמגמות הטכנולוגיות שקיבלו העדפה של כמעט פי שניים פר תלמיד, במקרים מסויימים כמעט פי שניים פר תלמיד, פתאום מסתבר שהן לא כל כך טכנולוגיות.
יוסי שריד: הן עיוניות - הן לא טכנולוגיות.
יוסי שריד: רק מה?
יוסי שריד: בשביל לקבל אמרו טכנולוגיות, ונשאו את שם הטכנולוגיה לשווא, לא חינם.
יוסי שריד: מצאתם את "העבריינים", אזי תיקחו מהם.
יוסי שריד: או קיי, יפה, דרך אגב, חלק מהמקרים גם ניקח.
יוסי שריד: הבעיה רק שבמדינת ישראל מה שניתן איננו יכול להילקח.
יוסי שריד: מה זאת אומרת תיקחו?
יוסי שריד: ממי אני בדיוק לוקח?
יוסי שריד: אני לוקח מבית ספר.
יוסי שריד: בית הספר כבר התארגן במשך השנים על פי המערך הזה.
יוסי שריד: אם אקח ממנו בבת אחת, בית הספר יתפרק.
יוסי שריד: יש מקומות שבית הספר הזה הוא בכלל במקום חלש.
יוסי שריד: אזי נכון שהוא רימה אותנו, ואינני אוהב את זה.
יוסי שריד: אבל אם הוא במקום חלש, ונניח שבית הספר הזה גם התאושש קצת, האם עכשיו אבוא ואקח את זה ואגיד לו, עכשיו תחזור למקום שממנו באת.
יוסי שריד: זאת אומרת, הדברים אינם פשוטים גם כאשר לפעמים הדיווחים הם מאוד מאוד בעייתיים.
נעמי בלומנטל: בוועדה.
נעמי בלומנטל: נראה לי שאתה צריך להישאר בתפקיד הזה לפחות שלוש-ארבע-חמש שנים רק כדי לגלות.
שמוליק דוד: במשך שנה שלמה.
שמוליק דוד: בראש - הסמנכ"ל של המשרד שלך, יושבת ומרמה את עצמה במשך שנה.
שמוליק דוד: היא איננה יודעת על שני מיליארדי שקלים שנעלמו.
יוסי שריד: ושבע מאות מורים עולים.
יוסי שריד: בתשנ"ט היו חמשת אלפים ותשע מאות ועשרים מורים עולים.
יוסי שריד: בתש"ס ישנם ששת אלפים וחמישים מורים עולים.
יוסי שריד: יש מורים עולים שאין להם עבודה לצערי הרב, ואני מצטער עוד יותר לומר לכם שיש אלפי מורים שלא במערכת שאין להם עבודה.
יוסי שריד: לפי הערכתי, אתה תתקן אותי, מר יצחק כהן, אם אני טועה, חמשת אלפי מורים לא קיבלו השנה עבודה?
יוסי שריד: עם הכשרה מתאימה, ואין להם עבודה.
יוסי שריד: כמורים והם מורים, והם מחפשים עבודה, אין להם עבודה.
יוסי שריד: הבעיה היא בכל המיגזרים.
יוסי שריד: לפי דעתי, מתוך ששת אלפי המורים האלה, יש אלף ומשהו מורים ערביים, אלף חמש מאות, ובתוכם, בתוך ששת האלפים, יש גם מורים עולים למרבה הצער.
יוסי שריד: "מופת".
יוסי שריד: אחת הבעיות שלי היא שאני מגלה דברים חדשים, אבל אינני מפקיר דברים ישנים.
יוסי שריד: אחד היתרונות שלי, ואין לי הרבה יתרונות, אחד היתרונות שלי שאני לא מגלה הרבה דברים, כי אני מכיר את המערכת, ואני מכיר את "מופת", ואני מכיר גם את "מופת" בתל-אביב.
יוסי שריד: אני יודע שזה בית ספר נהדר, ואפילו קיבלתם שם המון קולות בבחירות הפנימיות שנערכו שם.
יוסי שריד: אני יודע שזה בית ספר נהדר עם הישגים נהדרים, ואני יודע שהוא גם קצת שנוי במחלוקת.
יוסי שריד: אנשי "מופת" אמרו לי שהוא בעייתי, כי הם רוצים יותר ללכת למקומות נוספים, חלשים, יותר אינטגרציה, והם אמרו לי את זה בעצמם, אני מצטט אותם; הם רוצים להרחיב את כולם, ואני התחייבתי לעזור להם.
נעמי בלומנטל: כשעושים עבודה טובה ומשקיעים מאמץ, אנחנו מנצלים את הכוחות שמגיעים לכאן.
יוסי שריד: יש קרנות שפועלות או לא; אני מניח שכן.
יוסי שריד: יש לנו קרנות שעובדות איתנו.
יוסי שריד: מה זה קרנות?
יוסי שריד: הקרנות זה בעצם משרד החינוך.
יוסי שריד: אתם יודעים שיש קרן קרב.
יוסי שריד: קרן קרב עושה עבודה נהדרת.
יוסי שריד: הייתי בשבוע שעבר בקריית-שמונה, היה ביקור יוצא מן הכלל, אמרו שבפעם הראשונה אין מבקשים שום דבר.
יוסי שריד: ראיתי שם באמת דברים יפים מאוד שמשנים את העיר עד ללא היכר.
יוסי שריד: קרן קרב פעילה שם, וראיתי הפסקה פעילה שבה היה נהדר.
יוסי שריד: אבל רק כדי לקבל פרופורציות, כשאומרים קרן קרב שעושה עבודה נפלאה, קרן קרב זה בערך שישה מיליוני שקלים מכספי הקרן, והמשרד נותן "סכום צנוע" בשיעור של מאה ועשרה מיליוני שקלים.
יוסי שריד: כשאומרים "קרן", שידעו במה מדובר.
יוסי שריד: אבל מה?
יוסי שריד: הקרן היא חשובה, כי התוכנית שלה היא נהדרת, והיא בנתה רשת יוצאת מן הכלל, ויש לה תוכניות לימודים טובות, וזה נותן גם למערכת מידה הרבה יותר גדולה של גמישות מכפי שיש לה במתכונת הקבועה שלה.
יוסי שריד: כי אז, זה נהדר.
יוסי שריד: אבל כשמדברים על כסף זה שישה מיליוני שקלים, וזה מאה ועשרה מיליוני שקלים, וששת מיליוני השקלים בטלים בתוכם.
יוסי שריד: יש קרן אחרת שהיא קרן די עלומת שם בארץ, כי בעליה הוא יהודי מוזר שאינו מתפרסם ואינו מצטלם.
יוסי שריד: זאת קרן נפלאה, שאין טובה ממנה, שנקראת קרן רש"י.
יוסי שריד: קרן רש"י עושה עבודה שאין מוצלחת ממנה בכל רחבי הארץ במקומות החלשים ביותר.
יוסי שריד: בכמה מקומות אני מאוד מאוד מתקשה לראות איך מערכת החינוך הייתה מתקיימת כפי שהיא מתקיימת בלי קרן רש"י לדוגמה, שגם משקיעה הון תועפות.
יוסי שריד: עשרה מקומות עכשיו, וגם משרד החינוך נתן את תרומתו הצנועה.
נעמי בלומנטל: שעוסקות בחינוך של ילדי אתיופיה, והג'וינט לקח על עצמו לרכז את כל הפעילות כדי שלא יהיו כפילויות.
נעמי בלומנטל: אז היה כאילו חסר המטצ'ינג (התיאום) של משרד החינוך.
יוסי שריד: חודש, וקיבלו את המטצ'ינג, ואפילו אחר כך קיבלתי איזו נזיפה.
נעמי בלומנטל: שריד.
נעמי בלומנטל: אני רק אתן לשניים-שלושה חברי כנסת שעוד רוצים להוסיף שאלות, ואז - גברת רחלה שיפר, את תיתני לנו את הסקירה.
נעמי בלומנטל: ח"כ אמנון כהן בבקשה.
אמנון כהן: אני רוצה להעלות איזו סוגיה של עולי חבר העמים.
אמנון כהן: בוכרים וקווקזים למעשה קיבלו איזה שהוא ביטוי במשרדי הממשלה, גם במשרד החינוך, אבל עולי בוכרה עדיין נכללים בחבר העמים.
אמנון כהן: אני חושב שהאפיון והייחודיות שיש להם אינם דומים; הבעיות אינן דומות.
אמנון כהן: יש הרבה מאוד נוער בסיכון, נוער שקשה לו מאוד להגיע לבגרויות ולהישגים.
אמנון כהן: מדובר במשפחות מרובות ילדים.
אמנון כהן: לא כל הבוכרים, אני מציין אלה שהגיעו מאזורים כפריים יותר, זאת אומרת, אין פה הכללה.
אמנון כהן: צריך פה לתת תיקון נקודתי מסויים באזורים שקלטו אותם.
אמנון כהן: ציינתי בפניך במפגש שזה רמלה, אור-יהודה ודרום תל-אביב, בגדול.
אמנון כהן: אחר כך יש עוד כמה נקודות.
אמנון כהן: אבל אם לא נעשה את זה עכשיו ומהר, ונגלה אותם, ונטפל בהם כרגע, זה אולי ייקח שנה-שנתיים כדי שיהיו באותה רמה או של חבר העמים או של ישראלים למעשה.
אמנון כהן: לתת להם את החינוך הנכון, שיעמדו במבחני הבגרות בהצלחה, ואז למעשה הכל בפניהם יהיה פתוח כדי להשתלב בחברה הישראלית.
אמנון כהן: אני אומר שצריכים לתגבר באזורים האלה שקלטו מגשרות, זה תגבור שעות וחיזוק בבגרויות; ואולי מלכתחילה לעשות איזה שהוא מחקר ולראות באמת מה האפיון של הבעיות, מה ידוע ומה צריך עוד לבדוק.
אמנון כהן: אני מאוד מבקש לשים דגש על העניין הזה במיוחד השנה.
אמנון כהן: אני אעמיד לרשותך את כל מה שאפשר מבחינתי, כי אני מכיר טוב את העניין הזה.
אמנון כהן: גברת רחלה שיפר התחילה לעבוד, נפגשנו, והיא התחילה לעבוד בתחום הזה.
יוסי שריד: החשוב הזה.
יוסי שריד: את הנושא.
יוסי שריד: כמה תלמידים יש?
יוסי שריד: האם יש לך איזו הערכה?
אמנון כהן: לעשות איזה שהוא מחקרון ולבדוק את זה.
אמנון כהן: כשאני קיבלתי נתון כמה תלמידים יש באור יהודה, אז אצלכם נתנו שיש ארבעים ושבעה תלמידים באור יהודה.
אמנון כהן: כשאני בדקתי, התוצאה הייתה שבע מאות ושלושים.
אמנון כהן: אזי אלו דברים שצריך לבדוק.
רחלה שיפר: כ"ברית המועצות".
אמנון כהן: שניכנס יותר מסיבית.
נעמי בלומנטל: העריריים, כי אנחנו כאן עסקנו הרבה מאוד בעולי אתיופיה, גם בשטח החינוך, מה שקשור לנשירה.
סופה לנדבר: ש"ס.
סופה לנדבר: זאת דעתי.
סופה לנדבר: אני חושבת שמערכת צריכה לשמש כמערכת לחינוך ולא לפרטיזציה של תנועה.
סופה לנדבר: אני חושבת שאתה טיפלת בזה נכון, ולפחות מצידי אתה מקבל את כל המחמאות.
סופה לנדבר: ברצוני להגיד לך שלפני חודש ימים הייתי בכמה סמינרים עם עולים חדשים.
סופה לנדבר: אני חושבת שבחינוך מיוחד יש היום לצערי.
סופה לנדבר: יש לי כמה שאלות.
סופה לנדבר: קורסים להכשרת מורים עולים.
סופה לנדבר: עם כל הדבר שחמשת אלפים מורים נמצאים בלי מקום פרנסה, אני חושבת שצריכים לתת דגש על אותם מורים שהגיעו והם די מקצועיים, אבל בלי רשיון של משרד החינוך הם אינם מתקבלים למערכת; והם צריכים לקבל שוויון זכויות כאשר הם מתקבלים ויש להם אפשרות לפחות להיכנס במכרז בצורה זו או אחרת למערכת החינוך, רק שאינם יכולים בגלל שאין להם קורסים להכשרה.
סופה לנדבר: קיבלתי המון תלונות שבעצם בזמן האחרון אין פתיחה של הקורסים האלה.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לך שבעצם קיבלנו בפעם הקודמת שלך שהיית פה עם הסקיצה והסקר, נתונים כמה מורים עובדים במערכת החינוך.
סופה לנדבר: אני חושבת שצריכים דווקא לתת דגש על השנה הזאת, כי בשנה הזאת התקבלו פחות מורים מאשר התקבלו בשנים קודמות, ואני חושבת שצריכים להקדיש לזה יותר תשומת לב.
סופה לנדבר: באחד הסמינרים ראיתי סקר שהוא לא כל כך משמח - שאחוז הבגרות שאנחנו כל כך היינו מתגאים בו בתוך העולים ממדינות חבר העמים, שהוא היה הרבה יותר גבוה, פי שניים לפחות.
סופה לנדבר: יכול להיות שבגלל זה צריכים דווקא היום לטפל בעניין; כאשר אנחנו נרצה, זה יהיה מאוד מאוד מאוחר.
החינוך המיוחד: הדבר שמדאיג אותי גם בתוך העולים, אני חושבת שבמערכת החינוך יש מקום למדריכי רחוב, כי המצב הזה הוא פשוט לא סביר, לא טוב ומדאיג מאוד.
אבשלום וילן: ושניים מיליון שקלים; בכירים ידעו ושתקו.
אבשלום וילן: אני מעוניין לדעת: מאילו קבוצות עולים זה בדיוק נלקח, ואם זה תוקן?
אבשלום וילן: נקודה שניה: אני ראיתי פה גם בחוברת סמינרים לזהות ציונית.
אבשלום וילן: מסיבי לעזור לתלמידים בבתי הספר בכל הנושא של הזהות היהודית הציונית, שהיא לאוו דווקא דתית, אלא ביסודות הכי בסיסיים, והאם באמת מאמץ עיקרי מושקע בזה, או שגם פה "ברחו" שעות בכיוון מסויים ולא בכיוון הכללי המכובד?
יוסי שריד: השעות?
נעמי בלומנטל: שעות ישראל?
יוסי שריד: כהן, סגן המנהל הכללי של המשרד וראש המינהל הפדגוגי.
יצחק כהן: בשעות במשך שנתיים, ואז נתקבלה החלטה.
יצחק כהן: מאחר שהשעות של העולים החדשים אינן ניתנות כולם באחד בספטמבר, אלא יש זרימה מתמדת, הרי השעות, מניסיון של שנים קודמות, אינן מנוצלות כולן מהאחד בספטמבר; ואז כדי להתגבר על מצוקה של שעות כתוצאה מהקיצוצים או על בעיות פרופסיונליות כלליות במערכת, היה סיכום או הנחיה של השר ושל המנכ"ל לקחת ארבעת אלפים וחמש מאות שעות שנועדו לתלמידים עולים, ולתת אותן, מתוך ידיעה ברורה שהשעות האלה הן אמורות לחזור לבסיס התקציב בתקציב שנת 1999.
יצחק כהן: זאת אומרת, היה ברור לנו שבחודשים ספטמבר, אוקטובר, נובמבר – אין בעיה, כי ממילא לא כל השעות מנוצלות באחד בספטמבר, אבל ידענו שבתקציב שנת 1999 השעות האלה יוחזרו בבסיס התקציב.
יצחק כהן: לצערי הרב, תקציב שנת 1999, לכשנתקבל, לא הומר לשעות תקן נוספות, ואז נותרנו עם ארבעת אלפים וחמש מאות שעות פחות בתקופה שמהאחד בדצמבר עד סוף שנת הלימודים.
יוסי שריד: מדובר בפעילות חינוכית סביב הזהות, שאלת הזהות, הזהות היהודית, הזהות הלאומית וכך הלאה, אנחנו בוודאי נפקיע את זה ממונופול של חוגים אורתודוכסיים.
יוסי שריד: יש הרבה מאוד גורמים בארץ שמטפלים היום בנושא יהדות, גורמים דתיים לא אורתודוכסיים וגורמים חילוניים, שהן שתי קבוצות נפרדות.
יוסי שריד: גם הן יהיו שותפות בעניין הזה.
יוסי שריד: לפי מיטב זיכרוני, ה"קפיצה" בתרבות התורנית הייתה משנת 1997 לשנת 1998, שאז זה "קפץ" באמת במאות אחוזים.
יוסי שריד: בין שנת 1998 לשנת 1999.
יוסי שריד: אז זה קפץ באמת משמונה מיליונים לחמישים או שישים מיליונים.
יוסי שריד: אחר כך, דרך אגב, זה היה יותר - משום שאומנם בבסיס התקציב הופיע המספר הזה, אבל במשך השנה נתנו יותר.
יוסי שריד: השנה קיצצנו בתרבות התורנית וגם בתרבות החרדית בשיעורים ניכרים מאוד.
יוסי שריד: למרבה הצער אחר כך בגלל בעיות קואליציוניות, חלק הוחזר.
יוסי שריד: למרות הכל הקיצוץ הוא בשלושים אחוזים בהשוואה למה שהיה.
יוסי שריד: בשנה הבאה נעשה עוד משהו.
יוסי שריד: חבר הכנסת נודלמן, אני חושב שאני ואתה נמצא לשון משותפת בעניין זה.
נעמי בלומנטל: הכל יכול להשתנות מחדש.
יוסי שריד: שייכת למפד"ל.
יוסי שריד: הם קוצצו השנה בערך בשלושים אחוזים.
יוסי שריד: הקיצוץ המקורי היה יותר גדול, חלק מן הקיצוץ, הקיצוץ היה כשישים אחוז, אך לא מקצצים שום דבר בשישים אחוזים.
יוסי שריד: חלק הוחזר ברגע האחרון.
יוסי שריד: עדיין זה הרבה פחות ממה שהיה בשנה שעברה.
נעמי בלומנטל: אבל באמת בקצרה.
נעמי בלומנטל: רציתי לשאול על אודות המדיניות לגבי יום לימודים ארוך.
נעמי בלומנטל: האם יש תשומת לב מיוחדת במקומות שיש בהם ריכוזים יותר גדולים של עולים ?
נעמי בלומנטל: האם זה משתלב באיזה שהיא מדיניות שקיימת בעניין?
נעמי בלומנטל: לגבי שעות עזר.
נעמי בלומנטל: בהסתובבי בשטח גיליתי - ואולי מר יצחק כהן יוכל לענות על זה וגם ראש עיריית נצרת - שכשמגיעים עולים חדשים, הם אינם מקבלים מייד שיעורי עזר ממשרד החינוך, הרשות מתחילה לשלם את שיעורי העזר, והם אינם מקבלים את הכיסוי של מערכת החינוך.
נעמי בלומנטל: זה מה ששמעתי בשטח.
נעמי בלומנטל: אני רוצה להעלות עוד דבר אחד.
נעמי בלומנטל: זה עלה גם כאן בוועדה.
נעמי בלומנטל: כיתות שיש בהם ריכוז גדול של עולים, בני עולים בכלל ובני העדה האתיופית.
נעמי בלומנטל: מה הגישה?
נעמי בלומנטל: יש בעניין הזה חוק.
נעמי בלומנטל: בזמנו ח"כ אדיסו מסאללה העלה את זה הרבה פעמים.
נעמי בלומנטל: ראינו את הכיתות ברחובות למשל וכיתות במקומות אחרים.
נעמי בלומנטל: מה המדיניות שלכם?
יוסי שריד: השאלות הקודמות יענה מר יצחק כהן או תענה גברת רחלה שיפר.
נעמי בלומנטל: בזמנו היו לנו נתונים קשים מאוד.
נעמי בלומנטל: אפילו מדובר על עשרה אחוזים, שנים-עשר אחוז מבין העולים החדשים.
נעמי בלומנטל: ממך לא קיבלנו נתונים.
רחלה שיפר: עכשיו בבדיקה ילד מול ילד בכל הרשויות המקומיות.
רחלה שיפר: … למשרד החינוך, ואנחנו עכשיו אוספים את התגובות שלהם.
רחלה שיפר: איפה הילד, מי לומד, מי יצא לחוץ לארץ, מול משטרת הגבולות.
נעמי בלומנטל: אחרי הדברים האלה כל הזמן.
יוסי שריד: אזי אני רוצה להגיד שבעניין זה לפי דעתי עומדות היו רגלינו בשערי מהפך.
יוסי שריד: אני אגיד גם למה.
יוסי שריד: גם זה לא פשוט.
יוסי שריד: יש בתי ספר עם ריכוזים גבוהים של תלמידים ותלמידים יוצאי אתיופיה, והבעיות מוכרות.
יוסי שריד: לא צריך לנתח אותן במקום הזה, כי כולם מכירים את הבעיה.
יוסי שריד: אני נוטה לומר שיש מעבר איטי של תלמידות ותלמידים מהחינוך הממלכתי דתי לחינוך הממלכתי.
יוסי שריד: לפי דעתי זה מגיע עכשיו כבר לשלושים אחוזים.
יוסי שריד: היה תשעים וחמישה אחוזים בממלכתי דתי.
יוסי שריד: היום שלושים אחוזים בממלכתי.
יוסי שריד: אני חושב שגם החינוך הממלכתי דתי באיזה שהוא מקום מבין שהוא לקח על עצמו מטלה כבדה מדיי, ולכן אינני בטוח שהם רואים את זה בדאגה יוצאת מן הכלל, גם אם הם מבינים שזאת הייתה מעמסה כבדה מדיי, וכנראה צריך שיקרה משהו.
יוסי שריד: זה תהליך שמתקיים, והוא בעינו, ואני חושב שזה תהליך מבורך.
יוסי שריד: אני קיבלתי החלטה אחרי שקיימתי הרבה פגישות עם חברים יוצאי אתיופיה, על פתיחת אזורי הרישום בכל הארץ.
יוסי שריד: זה דבר שלפי מיטב ידיעתי דיברו עליו הרבה זמן, אבל מעולם לא ביצעו אותו.
יוסי שריד: אנחנו נפתח את אזורי הרישום לילדים יוצאי אתיופיה.
יוסי שריד: זה לא דבר קל.
יוסי שריד: זה אומר שכל הורה, אבא ואמא והילד בעצמו, יוכלו לבחור כל בית ספר מבלי שהם מוגבלים על ידי אזור רישום.
יוסי שריד: אני חושב שזאת החלטה חשובה.
שמעון סלומון: מבחינתנו, מפני שיוצאי אתיופיה מתגוררים בריכוזים גדולים מאוד.
שמעון סלומון: פתיחת אזורי רישום תאפשר איזה שהוא פיזור מסויים בבתי הספר שישנם, ולא לפי אזור רישום בבתי ספר מסויימים, שאז יש לנו בעיות.
שמעון סלומון: לכן פתיחת אזור רישום אמורה לפתור חלק מהבעיות.
נעמי בלומנטל: פשוט מספר אנשים שרוצים להשמיע את דברם כאילו מהשטח, ואולי אם אתם מוכנים עוד כמה מילים מהם; אהי רוצה לשמוע גם את המשטרה לגבי נתונים של פשיעה בקרב ילדים ובני נוער.
סוזי בן ברוך: אותם כרגע.
סוזי בן ברוך: מספטמבר הנתונים מאוד מדאיגים במעורבות של קטינים, הן מחבר העמים והן אתיופים ואחרים.
סוזי בן ברוך: יש עלייה של יותר מחמישה-עשר אחוזים.
סוזי בן ברוך: קטינים בפלילים, עלייה של כחמישה-עשר אחוז מהשנה שעברה לשנה הזאת, גם משום שאנחנו במיצוב שלנו התמקדנו, והתחלנו לעשות חלוקה ברורה בין האתיופים ובין העולים מחבר העמים והאחרים.
סוזי בן ברוך: התמונה קשה, ואני ביקשתי מחקר מהמדען הראשי ממשרד השר שלנו.
סוזי בן ברוך: המחקר עומד להתפרסם בעוד כשבועיים.
סוזי בן ברוך: גם המחקר מצביע על מעורבות של בני נוער עולים, לא רחוק מהנתונים שלנו.
סוזי בן ברוך: ביקשתי מהמדען הראשי לתת לנו מודל של המשטרה מול הרשויות האחרות.
סוזי בן ברוך: במחקר הזה מעורבים גם משרד העבודה והרווחה, ויש גם נציג ממשרד החינוך.
סוזי בן ברוך: משטרת ישראל נערכה כבר לפני מספר שנים לחדירה גם לבתי הספר של משרד החינוך.
סוזי בן ברוך: אנחנו היום, בשנה זאת, החלטנו להתמקד מול מינהל חברה ונוער בבתי הספר הערביים ומול קידום נוער במשרד החינוך, שמחזיק בעצם את רוב הנוער בסיכון.