GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נתן שרנסקי:
בעניין חוק השבות עצמו התשובה מאד קלה.
נתן שרנסקי:
צריך לשנות את חוק השבות, לשנות את סעיף הנכד ואז יבואו הרבה פחות גויים.
נתן שרנסקי:
ברוב המקרים אנחנו מדברים על מערכת זיוף.
נתן שרנסקי:
אני אומר, אם עושים זיוף, למה שיזייפו דווקא בסעיף הנכד?
נתן שרנסקי:
ביקשתי לעשות בדיקה בעניין הזה והמסקנה שלי היא שאין כאן תשובות חד-משמעיות.
נתן שרנסקי:
אין ספק שחוק השבות של 1950 לא כל כך מסתדר עם המציאות של היום.
נתן שרנסקי:
מצד שני, אין כאן דרכים קלות.
נתן שרנסקי:
כי אם אתה רוצה לטפל בזיופים בברית המועצות לשעבר, צריך לשפר את מערך המידע ואת שיתוף הפעולה עם הגורמים הרלבנטיים שם, וזה אולי יהיה הרבה יותר יעיל מאשר לפעול בשלט רחוק.
נתן שרנסקי:
אם נשנה סעיף אחר, יעשו זיופים בסעיף אחר.
נתן שרנסקי:
דווקא בגלל שאני חושב שהשיקול האנושי הוא כל כך חשוב, התחלתי במקרים הבולטים ביותר, כלומר גירוש של כמה עשרות אנשים בשנה, שם השופט יכול להפעיל שיקול אנושי, שאותו לא מסוגל, וגם לא יכול להפעיל פקיד במשרד.
נתן שרנסקי:
אחר כך אולי נוכל גם להרחיב את זה למקרים אחרים.
נתן שרנסקי:
אני אשקול את האפשרות שיהיה פקיד אחראי על מקרים שבהם יש היבט אנושי חזק מאד, כמו בדוגמאות שנתנה חברת הכנסת לנדבר.
נעמי בלומנטל:
כבר כמה זמן מסתמן בכנסת מצב שמבטא למעשה את הציבוריות הישראלית, שחברי הכנסת החרדים דואגים לצביון היהודי וליהדותה של מדינת ישראל, וכל השאר כאילו לא איכפת להם.
נעמי בלומנטל:
האמת היא שכל השאר נמצאים איפה שהוא בשטח האפור.
נעמי בלומנטל:
כי גם אני למשל אומרת לעצמי: טוב, לא נורא, אז יהיו גם כמה לא יהודים ובני משפחותיהם, ולכאן נכנס הפן האנושי.
נעמי בלומנטל:
אין ספק שיש לנו פה שאלה מאד מהותית – עד כמה אנחנו מוכנים להרחיב ולפתוח את שערי מדינת ישראל גם ללא יהודים.
נעמי בלומנטל:
זה קשור בחוק השבות, זה קשור בקונספט מאד עקרוני, שאני בטוחה שעוד נדון בו.
נעמי בלומנטל:
מבחינה מעשית אני רוצה לברך אותך, השר נתן שרנסקי, שתצליח במשרד הפנים.
נעמי בלומנטל:
זה משרד גדול עם הרבה מאד בעיית.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה להודות למינהל האוכלוסין.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה להעביר גם את תודתנו וגם את הערכתנו מטעם הוועדה לרפי כהן, בתיה כרמון ולעובדי משרד הפנים האחרים המאד מסורים, שעל אף הבקורת הרבה שמוטחת עליהם, ברוב המקרים שנתקלנו בהם בוועדה ובדקנו אותם לגופם ולפרטיהם, ראינו שהם צדקו, וכשזה הגיע לבג"צ, בג"צ בדרך כלל הצדיק את הפעילות שלהם.
נעמי בלומנטל:
עלה פה העניין של בעיות הומאניטרית, שרובנו בוודאי תומכים בו.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לומר שאנחנו היינו רוצים להעניק לך למעלה ממאה ימי חסד בהקשר הזה.
אבשלום וילן:
ייאמר לזכותו שהשר התחיל יפה מאד מהיום הראשון כאשר הוא קיבל כמה החלטות אמיצות.
נעמי בלומנטל:
אבל כדאי לבדוק את הנושאים שהם באמת בעייתיים, מורכבים מאד, אנושיים מאד.
נעמי בלומנטל:
הייתי פונה אליך לקחת אפילו יותר זמן לבדוק מה קורה בארצות השונות מבחינה זאת ואז להגיע למסקנות, ובלבד שלא להגיע למסקנות חפוזות שכדאי להקים מערכת נוספת כזאת או אחרת, כדי שבאמת נגיע לאופטימום הרצוי.
נתן שרנסקי:
וכולנו חרדים למצבה של מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל:
תודה רבה לכם.
נעמי בלומנטל:
הישיבה נעולה.
נעמי בלומנטל:
- - -- - - - -- - -- - - --
נעמי בלומנטל:
אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לברך את כל הנוכחים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו מתחילים קדנציה נוספת כשאני ממשיכה לעמוד בראשות הוועדה.
נעמי בלומנטל:
כפי שידוע לכם, מאז היותי יושבת ראש לפני למעלה משלוש שנים, אני מקדישה הרבה הרבה מאוד מישיבות הוועדה לעלייתם ולקליטתם של יהודי אתיופיה.
נעמי בלומנטל:
עברנו כאן הרבה מאוד עליות ומורדות, בין בשורות ובין אכזבות, ואני מוכרחה לומר שהיתה לנו אכזבה גדולה מאוד לקרוא בעיתון ולשמוע על מה שקרה בבית הספר רמב"ם בנתניה, ששם היו גילויי גזענות ואלימות שאני מוכרחה לומר שהופתעתי.
נעמי בלומנטל:
לא תיארתי לעצמי שזה קיים, אבל כנראה אתם בני העדה חווים את זה יותר.
נעמי בלומנטל:
אני תמיד חושבת שאצלנו בארץ מזמן אנחנו רחוקים מכל גילוי כזה של אלימות אבל גם העלבות והשפלות.
נעמי בלומנטל:
זה פשוט מדהים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו נצטרך לפעול גם כאן בוועדה ולעשות הסברה, ואולי גם מבחינת משרד הקליטה כדי שתהיה יותר הסברה בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל:
אני חושבת שאפשר להשיג משהו, אם תהיה יותר הסברה.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לברך את יהודי קוארה שהגיעו לארץ.
נעמי בלומנטל:
חיכינו הרבה מאוד זמן.
נעמי בלומנטל:
היו עיכובים שלא היו בצדק ושלא לצורך ואני באמת מוכרחה לומר שהיום אנחנו אנשי בשורה.
נעמי בלומנטל:
אני חושבת שגם ועדת העליה והקליטה – והיה כאן בזמנו גם חבר הכנסת אדיסו מסאלה ושלמה מולה שהיה אחראי על הנושא במשרד הקליטה, בוודאי גם חבר הכנסת אופיר פינס – עשינו באמת הרבה מאוד כדי לזרז את עלייתם לארץ של יהודי קוארה.
נעמי בלומנטל:
אני בטוחה שהלחץ שאנחנו הפעלנו על משרד הפנים, כמו גם רבים מכם, לשלוח לשם יותר אנשים, יותר אנשי משרד הפנים כדי לזרז את מתן הזכאות לעולים, בהחלט סייע ויש כ אן הצלחה גדולה מאוד בשלב הזה.
נעמי בלומנטל:
עכשיו אנחנו עומדים במבחן של הקליטה ואני מקווה שזאת תהיה קליטה טובה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו מכירים את הקשיים, מכירים את מה שעומד בדרך והנושא שהיום עומד על סדר היום – אני לא מיד אדבר רק על המצוקות – זו הבעיה של הקליטה ברשויות המקומיות.
נעמי בלומנטל:
בעבר שמענו התבטאויות של ראשי רשויות כאילו הם אומרים או שהם אפילו אמרו שהם לא יכולים לקלוט יותר מבין יהודי אתיופיה שמגיעים לארץ וביקשו לא להעמיס את כל העול עליהם.
נעמי בלומנטל:
אנחנו גם נברר מבחינה תקציבית, מבחינה חברתית, מה קורה למעשה ברשויות.
נעמי בלומנטל:
אני לא רוצה להצדיק אותם, אבל אני זוכרת שמאז ומתמיד דיברנו על כך שלא יתכן שתהיינה רק כמה רשויות מקומיות שעליהן יהיה כל העול של קליטת העליה, ולעומת זאת רשויות אחרות שנחשבות לחזקות יותר מבחינה סוציו-אקונומית כמו רמת השרון, כמו תל אביב, כמו רעננה ומקומות אחרים, אליהם לא מגיעים בכלל עולים חדשים והיינו רוצים לשמוע הסבר לכך גם ממשרד השיכון וגם ממשרד הקליטה כי אני חושבת שצריך לשנות את המדיניות הזאת.
נעמי בלומנטל:
אנחנו בראש ובראשונה מברכים את יהודי קוארה שהגיעו לכאן ואולי נשמע כמה נתונים ממייק רוזנברג שאחראי על העליה מטעם הסוכנות היהודית.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לברך את אהרון אברמוביץ המנכ"ל החדש של הסוכנות היהודית והייתי רוצה לתת לך את האפשרות לפתוח את הדיון היום וכולנו רוצים לאחל לך הרבה הצלחה.
נעמי בלומנטל:
ועדת העליה והקליטה תהיה לך לעזר אבל גם תבקר כשיהיה צורך בכך.
אהרון אברמוביץ:
תודה רבה.
אהרון אברמוביץ:
קודם כל, אני מברך על הדיון הזה.
אהרון אברמוביץ:
אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב והוא בא בזמן ויש צורך להעלות עכשיו את הנושא של קליטת יהודי קוארה בישראל.
אהרון אברמוביץ:
אנחנו מפעילים ממש בימים אלו, ביום חמישי, את הבאת מרבית יהודי קוארה לארץ.
אהרון אברמוביץ:
כל אלה שהיו בגונדר ובאדיס יגיעו בימים אלו לארץ, כנראה עד יום חמישי.
אהרון אברמוביץ:
ישנה עוד קבוצה שמונה כ-500 איש שנמצאים עדיין בקוארה ממש והם יגיעו בסביבות אוקטובר-נובמבר לארץ, תלוי בקצב הגעתם לגונדר, ואז נשלים את העלאת כל יהודי קוארה לארץ.
אהרון אברמוביץ:
המבחן הגדול שלנו, של מדינת ישראל ושל העם היהודי, מתחיל עכשיו בקליטתם.
אהרון אברמוביץ:
הקליטה היא קליטה חשובה מאוד ומורכבת ואני חושב שאנחנו צריכים להתגייס כולנו, הן המדינה והן העם היהודי והן הרשויות המקומיות, כדי לעשות את הקליטה שלהם מוצלחת ומושלמת ובמהירות הרבה האפשרית.
מייק רוזנברג:
אני יכול לתת נתונים.
מייק רוזנברג:
כפי שאמרת, ב-20 ביוני יצאה משלחת די גדולה של אנשי הסוכנות היהודית ומשרד הפנים.
מייק רוזנברג:
ב-21 ביוני הם כבר היו בגונדר והתחילו בתהליך הראיון והטיפול במשפחות שהיו שם.
מייק רוזנברג:
הם אישרו מעל לאלף איש עד ה-9 ביולי, ועד עכשיו הגיעו, נכון לאתמול, במבצע הנוכחי – זאת אומרת, מה-21 ביוני ועד אתמול – כ-1,300 אנשים שהם כרגע מפוזרים באתרי קליטה שתיכף אפרט אותם.
מייק רוזנברג:
כפי שאהרון אמר יש באדיס עוד כמאה אנשים.
מייק רוזנברג:
חלק מהם כבר עם אישורים והם יעלו כנראה ביום חמישי, ואולי יהיו כמה בודדים שיעלו רק בשבוע הבא ביום שלישי.
מייק רוזנברג:
בעקרון זה מסיים את הקטע הזה של העליה וכפי שאהרון אמר, זה לא מסיים בכלל את המבצע אלא זו רק ההתחלה.
מייק רוזנברג:
המבחן של כל עם ישראל וכל העם היהודי, כך אנחנו רואים את זה, מתחיל רק עכשיו וזה בדרך בה נקלוט את האנשים האלה.
מייק רוזנברג:
אני שמח לבשר לוועדת העליה והקליטה של הכנסת שנלמדו, לפחות יש סימן שלמדנו הרבה מאוד לקחים מקליטות שהיו בעבר והלקח אולי הכי חשוב הוא שהתקבלה החלטה בממשלה לקלוט את עולי קוארה במרכזי קליטה בתנאים הכי מתאימים לקליטה ראשונית ולא לקלוט אותם באתרי קרוואנים.
מייק רוזנברג:
הסוכנות היהודית התבקשה והתארגנה די במהירות.
מייק רוזנברג:
אני לא אכנס לבעיות הלוגיסטיות שנגרמו לנו, ואני יודע שגם בעיתונות עסקו בנושא הזה ואמרו שאנחנו כביכול זורקים עולים ממדינות אחרות כדי לקלוט את יהודי קוארה, אולם לא כך הם הדברים.
מייק רוזנברג:
בהחלט היינו צריכים לשנות יעוד של חלק ממרכזי הקליטה ובחרנו במרכזי קליטה דווקא שהיו מיועדים להם צעירים, בעיקר צעירים מברית המועצות לשעבר, וההנחה היתה שצעירים בודדים יכולים להיות יותר גמישים בצרכים שלהם בדיור ואנחנו מתארגנים בכל מיני מוסדות חוץ לסוכנות היהודית, יחד עם גיבוי של משרד הקליטה, וביחד עם הסוכנות היהודית נממן ביחד את המבצע הזה, אבל אף אחד לא נזרק לרחוב.
מייק רוזנברג:
כדי לקלוט את יהודי קוארה בדירות שמתאימות למשפחות, היינו חייבים לפנות צעירים בודדים וסטודנטים למקומות אחרים.
מייק רוזנברג:
לא יכולנו לעשות זאת כמובן לבד אלא עשינו זאת יחד עם הממשלה, עם משרד הקליטה.
מייק רוזנברג:
לצערנו לפני כשנה הסוכנות היהודית נאלצה לפנות את מבשרת ציון בגלל בעיות תקציביות והוועדה הזו דנה בנושא.
מייק רוזנברג:
בעזרת משרד הקליטה, משרד הקליטה נכנס ובעצם לקח את המקום הזה, ובעצם יחד עם משרד הקליטה הקמנו כבר את מרכז קליטה מחדש.
מייק רוזנברג:
נכון להיום יש היום כ-960 יהודי קוארה שנמצאים במקום.
מייק רוזנברג:
זה האתר הגדול ביותר.
מייק רוזנברג:
אנחנו לא חושבים שזה בהכרח טוב שיש ריכוז כזה גדול במקום אחד, אבל פשוט המציאות הכתיבה לנו, כי היו שם מקומות.
מייק רוזנברג:
מקומות אחרים יש בבאר שבע, שהסוכנות היהודית, עוד לפני המבצע הנוכחי, ואלה הם אנשים מתחילת עליית יהודי קוארה, מבצע שהתחיל בסוף 1998, יש כ-430.
מייק רוזנברג:
אני לא מדייק במספרים כי הם משתנים כל הזמן.
מייק רוזנברג:
אני אומר שרוב היהודים הגיעו לפני העליה הגדולה של החודש האחרון.
מייק רוזנברג:
בלוד יש כיום כ-72, כ-120 בקרית גת, כ-230 בקרית ים וביום חמישי תגיע קבוצה גם לאשקלון.
מייק רוזנברג:
אלה יהיו מרכזי הקליטה שיקלטו את יהודי קוארה.
מייק רוזנברג:
אנחנו בסוכנות היהודית כבר מתארגנים בכל המוקדים האלה ובכוונתנו להקים כמובן יחד עם הרשויות ויחד עם משרדי הממשלה ויחד כמובן עם משרד הקליטה ועדות היגוי כדי לעשות דבר נוסף.
מייק רוזנברג:
בנוסף לקליטה של אנשי המקצוע, אנחנו חושבים שחשוב מאוד לגייס את החברה הישראלית למשימה הזאת ואנחנו נפנה בוודאי בכל המקומות האלה לעם ישראל כדי לתת כתף, כי יש צרכים וקשה לתאר אותם.
מייק רוזנברג:
אנחנו הגענו פחות או יותר לנוסחאות של כוח אדם, אבל אני יכול להגיד לכם שכל נוסחה של נגיע אליה, זה לא יהיה מספיק כדי לענות על הצרכים.
מייק רוזנברג:
יש צרכים בכל התחומים, ואני לא אפרט פה, אבל בגדול אני שמח לומר שיש היענות גם של הציבור, גם של משרדי ממשלה, ולמרות מה שכתוב בעיתונים, גם של הרשויות המקומיות שאני מבין שזה גם מעמיס עליהן עול.
מייק רוזנברג:
אני בטוח שיחד עם כל משרדי הממשלה ובעזרת ועדת העליה והקליטה של הכנסת אנחנו גם נוכל לדאוג לתת להם את המשאבים הדרושים כדי לקלוט בצורה נכונה את יהודי קוארה.
ויקטור בריילובסקי:
בקשר לפינוי מרכזי הקליטה, אני חושב שזה שהוציאו משם את הסטודנטים, גרמו לכך שיהיו להם בעיות גדולות להמשיך את הלימודים באוניברסיטאות.
ויקטור בריילובסקי:
אני לא חושב שקליטה נכונה, זה אומר לגרש עולים מחבר העמים ולקלוט שם את יהודי קוארה.
ויקטור בריילובסקי:
אני חושב שאנחנו צריכים למצוא פתרון שהמרכזים יהיו גם בשביל העולם האלה וגם בשביל העולים האלה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו נתייחס לזה בהמשך הישיבה.
9315:
אני נשלחתי על ידי הסוכנות היהודית לנסות ולראות מה קורה באדיס וגם בגונדר והיינו צריכים לעשות עבודה לוגיסטית מאוד קשה בתנאים מאוד קשים.
9315:
אני חושב שמי שהיה רואה את האנשים האלה, אחרי שהם שהו שם שבע שנים, חמש שנים, שלוש שנים, מסיבות אלו ואחרות, וחלק מהמשפחות ראינו ופגשנו אחרי שהם הלכו שלושה שבועות ברגל מקוארה ובאמת עברו תלאות רבות מאוד, משפחות משפחות.
9315:
באמת אפשר לתאר זאת כמו יציאת מצרים.
9315:
אפשר היה לראות באמת את הכמיהה שלהם ואת הרצון שלהם לבוא לכאן ולהיות שייכים לעם היהודי.
9315:
התהליך הזה לא היה כל כך פשוט.
9315:
יחד עם זאת, ההתמודדות במיוחד היתה בתהליך המיון שהוא לכשעצמו סיפור בפני עצמו, סיפור בעייתי מאוד, במיוחד הסתננות המקומיים, אנשים שבכלל לא קשורים לקבוצה הזאת ועשו מאמצים רבים מאוד כדי לבוא לארץ ואנחנו יודעים בדיוק מה הן הסיבות.
9315:
יחד עם זאת, אני מאוד שמח על כך שמעל 1,200-1,300 אנשים אושרו בעבודה אינטנסיבית של משרד הפנים והסוכנות היהודית.
9315:
אנשים באמת עבדו מ-5:00 בבוקר עד שעה 22:00, כשבממוצע מראיינים 120 נפשות ואחר כך בשעות הערב באמת היתה בדיקת הזכאות שלהם עם הצלבת מידע בארץ וכו'.
9315:
כשאמרנו למשפחה שהיא נמצאה זכאית לעלות לארץ, הייתם צריכים לראות את האושר בפניהם.
9315:
כל הפחד שהיה להם והתחושה שהם חשבו שיישארו עוד, ובאמת אפשר להתגאות בעשייה ברוכה כזאת.
9315:
בסך הכל אנחנו באמת עסקנו בהצלת נפשות.
9315:
אני רוצה לומר פה עוד משפט מאוד חשוב.
9315:
תראו, הציונות של היום היא ציונות מאוד מעניינת.
9315:
נכון, כל האנשים האלה לא קיימו מצוות ישראל כמו שאנחנו ידענו, הם לא קמו בבוקר ולא התפללו וכן הלאה.
9315:
אבל אפשר היה לראות את האנשים האלה, מעל 80%, אף אחד מהם לא התנצר למרות שהיו באמת מנותקים.
9315:
אפשר היה לראות באמת כמה האנשים האלה הם יהודים אמיתיים.
9315:
כל אלה שהטילו ספק ביהדותם, צריכים לבוא ולומר שהם טעו.
9315:
מישהו הטיל ספק לגבי יהדותם וזכאותם, וזו הסיבה שהיו בגונדר שבע שנים.
9315:
לכן אחרי כל התהליך הזה האנשים האלה הגיעו, ואני בטוח שגם ה-500 שנמצאים בקוארה תחתית יגיעו.
9315:
נבדקה האפשרות גם להגיע לשם.
9315:
אני ועוד שלושה אנשים ניסינו להשיג אפילו הליקופטר כדי להגיע למקום, אבל זה מאוד קשה.
9315:
לא רצינו לחכות לנובמבר ואז להביא אותם.
9315:
ההנחיה היתה באמת לטפל ביהודי קוארה.
9315:
להערכתי יש יותר מאלפיים שהם זכאי חוק השבות ואני לא מדבר על מי שטוען לזכאות, אלא אני מדבר על זכאי חוק השבות.
9315:
בכל מיני מקומות באתיופיה יש לפחות יותר מאלפיים וגם על זה צריך לחשוב, איך מעלים את זכאי חוק השבות ופעם אחת ולתמיד לגמור את הענין הזה.
9315:
לעצם העניין.
9315:
הנושא שאנחנו עוסקים בו הוא קליטת העולים כאן בארץ.
9315:
אני חושב שצריך לברך את הסוכנות היהודית על שפתחה את מרכזי הקליטה.
9315:
אנחנו יודעים מה הסתתר מאחורי זה.
9315:
אנחנו יודעים על החולדות בגבעת המטוס היום, אנחנו יודעים מה קורה בנוה כרמל, אנחנו רואים מה קורה בחצרות יסף.
9315:
פעם חשבתי שאתרי הקרוואנים יהיו רק לשנה.
9315:
אבל התבדיתי ואני יודע שזה לא רק לשנה.
9315:
לכן המחשבה היתה באמת לבוא ולקלוט את העולים.
9315:
נכון, אנחנו יודעים, יש רשויות שמתמודדות יותר קשה.
9315:
אני הייתי רוצה לראות את העולים האלה נקלטים בהרצליה, בתל אביב וכן הלאה, אבל מה לעשות ששם אין מבנים ציבוריים ואין מרכזי קליטה?
9315:
אני אומר לכם באחריות שאם נעשה מאמץ נכון ונקלוט אותם בגישה נכונה, השהות שלהם במרכז קליטה לא תהיה יותר משנה אחת והעולים האלה יכולים אחרי שנה להיות עצמאים וזה לא חשוב איפה הם נקלטים בשלב הראשון.
9315:
אפשר באמת לעשות את המאמצים האלה, אפשר לגבות את הרשויות האלה שיקלטו אותם, אבל מכאן לבוא ולומר שאנחנו לא רוצים את האתיופים, זה הפך להיות דבר שבאופנה שכל רשות עושה דין לעצמה ובאה ואומרת שהיא לא רוצה עולים.
9315:
מה אתה לא רוצה עולים, למה?
9315:
עולים מסקנדינביה כן היית מוכן לקלוט?
9315:
עולים מארצות הברית היית מוכן לקלוט?
9315:
רבותי, אני חושב שזה גובל בחוסר אחריות.
9315:
הציונות בעצם הפכה להיות ציונות של לא חשוב, זה לא אצלנו, לא בית ספרנו.
9315:
אני חושב שמדינת ישראל צריכה להיות מרושתת, להיות יותר סובלנית, להביא יהודים על פי חוק השבות ולשים אותם בכל מקום, לקבל אותם ולומר שקודם כל אנחנו קולטים.
9315:
האיש הזקן הזה יושב לידינו, אני ראיתי אותו איך הוא היה נראה בגונדר.
9315:
תאמינו לי איך הוא היה נראה.
9315:
כשאנחנו דיברנו איתו ואמרנו לו שהוא ילך לישראל, הוא אמר שקודם כל הוא רוצה שהמשפחות שלו ילכו והוא יחכה איתנו.
9315:
עכשיו אומרים לו שהוא לא רצוי פה ברשות מסויימת.
9315:
איך יכול להיות כזה דבר?
9315:
אנחנו עוסקים באמת בעולים, בבני אדם שאנחנו צריכים לפתוח את הלבבות ולקבל אותם.
9315:
אפשר להתווכח על כסף.
9315:
אתם יודעים מה?
9315:
הלוואי שהוויכוח שלנו רק יהיה על כסף ושאין משהו שמסתתר מתחת לשולחן.
9315:
הדיון הזה הוא דיון חשוב, הרשויות יבקשו את מה שהן צריכות לבקש, אבל בואו לא נהיה באופנה הזאת שאומרים שלא רוצים אתיופים.
9315:
במבשרת לא רצו אתיופים, בלוד לא רוצים אתיופים, בקרית ים לא רוצים אתיופים, מישהו באשדוד לא רצה, אפילו בקליטה ישירה.
9315:
מישהו בנתניה לא רצה גם בקליטה ישירה.
9315:
העולים קנו דירות.
9315:
אני חושב שמבחינה ציבורית זה דבר שצריך לגנות אותו בחריפות רבה מאוד.
9315:
אפשר לדבר איך באמת לא יהיה ריכוז, זה נכון, וגם צריך לחשוב חכם.
9315:
אני חושב שמבשרת ציון, משרד הקליטה, גם מוסדות אחרים, לחצו שהמספר יהיה יותר מ-500 זה לא שהיה טוב, אבל מערכת החינוך הסביבתית של מבשרת ציון יכולה להרשות לעצמה לקלוט את העולים יותר טוב.
9315:
לכן בסך הכל כרגע אנחנו מדברים על 1,000, 1,400, 1,300 שיפוזרו כמו שהמנכ"ל אמר בכל הארץ.
9315:
עם עשרים משפחות שנמצאות בלוד, עיריית לוד באמת תפשוט את הרגל?
נעמי בלומנטל:
אני בהחלט מסכימה עם הדברים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו כולנו שמחים על העליה הזאת, אבל אנחנו צריכים גם להביא את זה לידי ביטוי.
נעמי בלומנטל:
נשמעות האמירות האלה של הרשויות שאומרות שהן לא רוצות אתיופים, ואני חושבת שזאת לא כוונתן, אם יורשה לי להגן עליהן בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל:
הרשויות אומרות, שלהן קשה להתמודד עם האוכלוסיות החלשות יותר, וזאת הסיבה.
נעמי בלומנטל:
לא שהם אתיופים או קווקזים או יהודים שבאים מארצות אחרות, אלא הם שואלים למה הם תמיד מקבלים אוכלוסיות שקשה להם להתמודד איתן.
נעמי בלומנטל:
מאידך שמעתי שאומרים גם במשרד הקליטה וגם במשרדים אחרים שהרשויות מקבלות מבחינה תקציבית את כל הסיוע.
נעמי בלומנטל:
לשם כך אנחנו כאן.
נעמי בלומנטל:
אנחנו תיכף נשמע איזה סיוע מקבלים, האם אמנם מקבלים את הסיוע שהם צריכים לקבל כדי שתהיה קליטה ויחד עם זאת אני פונה, ואני אפנה גם לראש הממשלה בעניין הזה, שלא יתכן שתמיד הרשויות שבלאו הכי יש להם גרעונות קשים, שהם מתמודדים עם אוכלוסיות שצריך להקדיש הרבה מאוד לחינוך, לשיכון, אותן רשויות מקבלות עוד פעם ועוד פעם את האוכלוסיות שקשה להתמודד איתן.
נעמי בלומנטל:
לעומת זאת יש רשויות חזקות, כפי שאמרנו קודם לכן כמו הרצליה, רמת השרון, רעננה.
נעמי בלומנטל:
נכון שמחירי הדיור יקרים יותר, אבל המדינה, אם היא כבר עשתה את הצעד הנבון והטוב הזה שיבואו לכאן עולים, וזאת המגמה שלנו, צריך שיהיה גם את התקציב המתאים גם ברשויות חזקות כדי לקלוט עולים חדשים מאיפה שהם באים.
משה באטה:
אני רוצה לברך את הסוכנות היהודית.
משה באטה:
העליה הזאת, כמו ששלמה ציין, חמש-שבע שנים המתינה והנה כאשר יש רצון, תוך זמן קצר עלו 1,300 עולים ארצה.
משה באטה:
זה מאוד משמח.
משה באטה:
אני עוד רוצה לברך את הסוכנות היהודית על שפתחה את מרכזי הקליטה שלה וקיבלה לשם את העולים.
משה באטה:
גם על זה מגיעה לה הברכה.
משה באטה:
נשארו שם עולים.
משה באטה:
ביום חמישי חזרתי עם העולים מאדיס, אבל יש אנשים שסובלים שם מאוד, במיוחד מאזור טיגריים, שאף אחד לא מסתכל עליהם.
משה באטה:
אני באתי מהאזור הזה ואף אחד לא מגן עליהם.
משה באטה:
הם מאוד סובלים.
משה באטה:
אני חושב שבאותו רצון שהעלו את העולים האלה, גם את אלה ששם צריכים להביא לכאן.
משה באטה:
הקלטתי שם אנשים שדיברו והשוחד שם חוגג.
משה באטה:
אנשי סוכנות שעבדו בעבר קיבלו שוחד רציני מאוד ועוד יהיה לי זמן להוציא את זה החוצה.
משה באטה:
פשוט מאוד כואב הלב שאנשים נמצאים שם בתנאים קשים מאוד.
משה באטה:
לכן מדינת ישראל צריכה לפתוח את הלב ולהעלות את האנשים האלה בדחיפות.
משה באטה:
לגבי קליטתם בארץ.
משה באטה:
אני חושב שכל רשות כזו או אחרת לא צריכה למנוע מאותם עולים להיכנס, ללמוד, להיות אזרחים טובים.
משה באטה:
אם יש לרשות כזו או אחרת, מגיע לה תקציב מהמדינה.
משה באטה:
אם לרשות מקומית כזו או אחרת מגיע תקציב מהמדינה כדי לקלוט את העולים בצורה הטובה ביותר, מדינת ישראל צריכה לתת את מה שמגיע לה.
משה באטה:
לא יכול להיות שיפלו בתקציב ועולי אתיופיה לא ייקלטו.
משה באטה:
לא שמעתי בשום מקום, בשום מדינה, שאומרים אנחנו לא נקלוט.
משה באטה:
לא שמעתי מישהו אומר שהוא לא יקבל עולים חדשים ממדינות חבר העמים, מארצות הברית וכו'.
משה באטה:
למה כאשר מדובר בקליטת עולי אתיופיה כולם חוששים, כולם נסוגים, כולם נכנסים לחרדות?
משה באטה:
אותם עולים לא יישארו באותם מקומות.
משה באטה:
גם הרצון שלנו הוא לדלל.
משה באטה:
להפתעתי הרבה במקום שהעולים האלה יישארו שנה-שנתיים במרכזי קליטה, המדינה עכשיו נתנה משכנתאות ומשום מה היום סגרה את המשכנתאות בפני אותם עולים.
משה באטה:
הם רוצים להשאיר את העולים האלה במרכז הקליטה עוד עשר שנים?
משה באטה:
יש אנשים שנשארים במרכז הקליטה והיום הסוכנות היהודית תובעת אותם כדי להוציא אותם משם.
משה באטה:
בבאר שבע יש מישהו שנמצא במרכז קליטה כבר עשר שנים, רוצה לרכוש דירה ואין לו משכנתא כי הפסיקו את זה.
משה באטה:
במקום להיערך עכשיו במשכנתאות כדי שאותם עולים יצאו, משום מה הם נסוגים אחורה.
משה באטה:
אני לא יכול להבין את זה.
משה באטה:
מחר תתבע הסוכנות היהודית את האנשים האלה כי מרכזי הקליטה יהיו מוצפים ולהם לא יהיה לאן ללכת.
נעמי בלומנטל:
אני מבקשת לשמוע את אחד העולים.
עולה מקוארה:
(דבריו מתורגמים לעברית).
עולה מקוארה:
הוא אמר שהם היו בקוארה, המתינו הרבה זמן, חשבנו שכולם שכחו אותנו, המשפחות, הקרובים שכחו אותנו, אבל בעזרת ז'ניר ואחרים באו עד הכפר, הלכו קילומטרים רבים ברגל ופתאום באו ועזרו לנו ואנחנו זכינו לעלות למדינת ישראל.
עולה מקוארה:
אנחנו רוצים להגיד תודה והוקרה למדינת ישראל שהעלתה אותנו.
עולה מקוארה:
העליה התחילה אבל לא תמה.
עולה מקוארה:
יש קרובים שנשארו שם ואני מאוד מקווה שכמו שאנחנו זכינו למדינתנו, אותם אחים שנשארו שם יזכו גם הם לעלות למדינת ישראל.
נעמי בלומנטל:
אולי הוא יכול להגיד לנו איך במשך השנים הוא שמר על היהדות שלו, באיזה תנאים ואיך זה בא לידי ביטוי.
עולה מקוארה:
כמו שאבותינו שהיו מדריכים אותנו לשמור את היהדות, אנחנו שמרנו בתנאים לא תנאים את היהדות עד היום.
עולה מקוארה:
אמנם היה לנו את הקייסים ולא היתה בעיה, אבל בכל זאת, איך שהדריכו אותנו, כך שמרנו עד שעלינו ארצה.
נעמי בלומנטל:
תאמר לנו פנחס עידן, ראש עיריית לוד, באיזה בעיות אתה נתקל.
פנחס עידן:
שמעתי כאן, שעיריית לוד לא מוכנה לקבל את יהודי אתיופיה ואני רוצה לומר שזה לא נכון.
פנחס עידן:
אנחנו מקדמים בברכה את כולם, את כל העולים.
פנחס עידן:
כשבני ישראל יצאו ממצרים, רצו לברוח, וכשהגיעו למדבר שאלו את אלוהים, הוצאת אותנו ממצרים בשביל להרוג אותנו במדבר.
פנחס עידן:
אני לא רוצה להגיע למצב שישלחו לי עולים ולי יהיה לי את הכלים לתת להם את מה שמגיע להם.
פנחס עידן:
זו הכוונה.
פנחס עידן:
על המצב של העירייה לא צריך לבוא ולספר כאן, כולם שומעים על הבעיות של העיר לוד.
פנחס עידן:
העירייה מקדמת בברכה את כל העליה ולא משנה מהיכן היא מגיעה.
פנחס עידן:
אם מישהו חושב שישים לנו את העולים בפתח – אתיופים או מברית המועצות או מארצות הברית - אין בכוונתי כראש עיר לתת שום שירותים, שום טיפול, אם לא יתנו לי את הכלים לטפל בהם כולל פתיחת שנת הלימודים החדשה.
דב אוחיון:
אני החלפתי את שלמה בתפקיד ובדיוק כשהחלפתי אותן התחיל המבצע הזה.
דב אוחיון:
אני חייב להגיד שהמציאות בשטח או האווירה בשטח היא שונה מאוד מהאווירה שנוצרה כאן.
דב אוחיון:
יש דו-שיח עם הרשויות ואנחנו מקיימים דיונים עם הרשויות.
דב אוחיון:
אני מוכן להתייחס לנושא של לוד בנפרד, אבל אני חייב לתת לך את התמונה הכוללת ואני חושב שזה חשוב שאנשים יבינו את זה.
דב אוחיון:
בסופו של דבר העולים נמצאים במרכז קליטה במשך שנה עד שנתיים כאשר רוב ההוצאות במשך השנה הראשונה נופלות על הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה.
דב אוחיון:
אני מוכן פה לפרט בדיוק את כל העלויות ואת כל ההוצאות.
דב אוחיון:
תבינו שבסופו של דבר החלק הארי נופל בשנה הראשונה על שני משרדי הממשלה האלה.
דב אוחיון:
בנוסף לכך מחוברים לכל העשייה הזאת כל משרדי הממשלה האחרים – משרד החינוך, משרד העבודה והרווחה, משרד הבריאות ועוד.
דב אוחיון:
אנחנו יושבים עם הרשויות ואנחנו מבקשים מהם לדעת.
דב אוחיון:
אנחנו אומרים שהעולים האלה מגיעים לכאן לאתר דיור זמני, הכוונה שלנו, וגם שלהם, והתהליך הזה יהיה הרבה יותר מהיר היום מאשר היה בשנים הקודמות כי בל נשכח שיש כבר אוכלוסייה של מעל ל-68 אלף עולים מאתיופיה שיושבים בישובי קבע, קנו את הדירות שלהם, יש להם קשרי משפחה והם כבר מהווים עזרה לא פורמלית לעולים שמגיעים היום.
דב אוחיון:
אתם צריכים לראות כשעולים מגיעים למרכזי קליטה, איך כל המשפחה מחכה ומקבלת אותם ונותנת להם כבר את העצות המעשיות לקראת היציאה לדיור קבע.
דב אוחיון:
זה קורה כבר בשלבים הראשונים.
דב אוחיון:
לכן אני טוען שאנחנו יושבים ואנחנו נשב גם עם עיריית לוד, אם זה לא נעשה.
דב אוחיון:
לוד בסך הכל קיבלה כ-74 נפש עד היום מכל המבצע הגדול הזה.
דב אוחיון:
אנחנו נבדוק יחד איתם מה הצרכים מעבר לאלה שמשרד הקליטה והסוכנות היהודית ומשרדי הממשלה מכסים.
נעמי בלומנטל:
האם זה נכון שהם הגיעו לשם ואפילו לא יידעו את הרשות המקומית שהעולים מגיעים לשם?
דב אוחיון:
אני יכול להגיד לך מה שאני יודע ואני מאוד מבקש לא להיכנס כאן לעימות עם ראש העיר.
דב אוחיון:
חבל שנתחיל להתווכח עם העובדות האלה נכונות או לא.
דב אוחיון:
אני יודע שהמרחב של הסוכנות היהודית ביקש להיפגש עם ראש העיר, נקבעו שתי פגישות, אבל בסופו של דבר הסגנים שלך כן ידעו על כך.
פנחס עידן:
אין לנו סגנים.
דב אוחיון:
מי זה דוד אדרי?
פנחס עידן:
ממלא מקום.
דב אוחיון:
הוא קיבל הודעה.
דב אוחיון:
מנהלת מרכז הקליטה במקום התחברה גם למנהלת מחלקת הקליטה בישוב.
דב אוחיון:
אמרתי, אני לא רוצה להיכנס לזה.
דב אוחיון:
אני חושב שזה פשוט לא מכובד ולא נכון לעשות את זה בפורום הזה.
דב אוחיון:
אנחנו מוכנים לשבת איתם בנפרד לאחר מכן, ואם היתה תקלה, נתקן אותה.
דב אוחיון:
אנחנו לא מדברים פה על קליטה של אלף איש אלא אנחנו מדברים בסך הכל על 74 נפש.
דב אוחיון:
עשרים משפחות שהגיעו.
דב אוחיון:
אני חושב שחשוב בעיני שהוועדה הזאת תבין שהעולים נמצאים במרכז קליטה זמני, באיזה שהוא שלב, בעוד שנה וחצי-שנתיים הם יצאו משם לדיור קבע.
דב אוחיון:
בשלבים הראשונים, בשנה הראשונה, עיקר הנטל, אני אומר לכם ש-95% מהנטל של הטיפול בהם נופל על משרד הקליטה ועל הסוכנות היהודית ומשרדי הממשלה האחרים.
דב אוחיון:
לגבי שאר הדברים, אנחנו מקיימים דו-שיח עם הרשויות כדי לראות מהם הצרכים.
דב אוחיון:
לפני יומיים היינו בקרית גת, ישבנו עם הרשות, היתה שם נציגות מאוד נכבדה של הרשות וניתחנו איך הרשות הזאת שהצליחה לקלוט יפה מאוד, כ-4,000 עולים במשך השנים, מה הצרכים של הרשות לגבי הקליטה של ה-127 או ה-130 נפש שהגיעו עד היום.
נעמי בלומנטל:
מבחינת התכנון, למרכז הקליטה בלוד יש מקום לעוד עולים?
דב אוחיון:
התכנון ללוד, לפי לוח הסוכנות היהודית, זה היה בין 100 ל-120.
דב אוחיון:
זה הסיפור של לוד ובזה זה נגמר.
נעמי בלומנטל:
מה קורה בקרית גת?
נעמי בלומנטל:
כמה זמן העולים נמצאים שם?
חיים שלום:
בשמי ובשם ראש העיר שלנו, מר אלברט ארז, הייתי רוצה לברך את כל העולים שמגיעים מכל קצות העולם.
חיים שלום:
אנחנו קלטנו 4,000 עולים מאתיופיה, ואנחנו מברכים גם על עולי קוארה ואנחנו מאוד מצטערים לשמוע על הטלטלות והתלאות שהם עוברים בדרך.