GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קרול אונגר:
על ידי זה גם דעת הקהל ברוסיה קמה נגד הצ'צ'נים ואני חושב שראש הממשלה הנוכחי של רוסיה מקבל די תמיכה מכל אדם ברוסיה על הפעילויות שהוא עושה בתוך צ'צ'ניה.
מייק בלומנטל:
אני רוצה לסיים בזה.
מייק בלומנטל:
יש לי רק עוד שאלה אחת.
מייק בלומנטל:
האם אתם עושים איזה שהוא סקר, או מעבירים שאלון, או מקבלים דיווחים לגבי מה באמת גורם ליהודים לעלות?
מייק בלומנטל:
האם זו האנטישמיות, המצב הכלכלי?
מייק רוזנברג:
אנחנו עושים סקרים כל הזמן.
מייק רוזנברג:
יש לנו סקר שאנחנו עושים דווקא יחד עם אל-על, סקר של הנוסעים, ובאחרון שהתפרסם, לפני כחודשיים, הסיבה העיקרית שאנשים נתנו לעלייה זה דאגה לעתיד הילדים.
מייק רוזנברג:
קשה מאד להגיד ממה הדאגה.
מייק רוזנברג:
האם זו דאגה פיזית או כלכלית, אבל בגדול אנחנו רואים את הדאגה לעתיד.
מייק רוזנברג:
ההוכחה היא גם בתוכניות צעירים.
מייק רוזנברג:
הרבה מאד משפחות שולחות את הילד או הילדה לארץ והרבה מהם מצטרפים אחרי זה.
מייק רוזנברג:
אני חושב, שאחד מן הדברים שמונעים עליה, זה לפעמים הסבא או הסבתא הקשישים שלא יכולים לצאת, ואז ההורים נשארים שם כדי לטפל בהוריהם.
מייק רוזנברג:
אבל, הם שולחים את הילדים.
מייק רוזנברג:
זה קורע לב כשאתה מסתובב שם ונפגש עם ההורים והאמא מספרת שהיא שולחת את הילדה שלה כי אין פה עתיד והיא לא יודעת מתי היא תראה אותה שוב.
מייק רוזנברג:
הגעגועים הם גדולים מאד.
מייק רוזנברג:
אחרי זה יש לנו הרבה מאד סיפוק מזה שאנחנו רואים ילדה שמגיעה לפה בגיל 17, נכנסת לתכנית סלע, בוגרת התכנית, אחרי שנה נרשמת ללימודים באוניברסיטה העברית בעבודה סוציאלית ומודיעה למנהל מרכז הקליטה שההורים מגיעים בחודש הבא.
מייק רוזנברג:
הילדה עובדת במלצרות כדי להשיג כסף כדי לקלוט את הוריה.
מייק רוזנברג:
וזה לא מקרה אחד.
מייק רוזנברג:
יש המונים.
מייק בלומנטל:
אני רוצה להודות לכולכם.
מייק בלומנטל:
נמשיך ברוח אופטימית לכיוון יותר עליה ופחות אנטישמיות.
נעמי בלומנטל:
שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה.
נעמי בלומנטל:
נושא הישיבה הם בני יורדים שמגיעים לכאן לארץ ומוצאים עצמם במצב של חייבים בגיוס חובה, ואי לכך - רבים מהם לא חוזרים לכאן.
נעמי בלומנטל:
נתקלנו בזה, ויש עורך דין - ליאור טומשין, שאף מייצג אותם, והוא יגיע לכאן מאוחר יותר.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה להתייחס, קודם לכן, לדו"ח מבקר המדינה, שמביא בפנינו ממצאים של אי גיוס עולים כשרים.
נעמי בלומנטל:
34 מהעולים אינם מגויסים, לעומת 16 אחוז לא מגויסים בקרב הוותיקים.
נעמי בלומנטל:
להערכתי זה הוא פער שאיננו מוצדק.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה לשמוע מכם ממה נובע הפער, ומה בדעתכם לעשות בהקשר.
נעמי בלומנטל:
איך אנו יכולים להתמודד עם המצב שיש פער בין עולים לוותיקים מבחינת הגיוס לצה"ל.
נעמי בלומנטל:
אני מחייבת את הגיוס לצה"ל.
נעמי בלומנטל:
כולנו יודעים איזה חלק חשוב הוא משחק בהשתלבות בחברה הישראלית.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה לשמוע על פערים בין נשים וגברים בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל:
האם יש לכם אבחנות בעניין?
נעמי בלומנטל:
נושא אחר - לגבי חיילי המילואים.
נעמי בלומנטל:
אני מבינה שיש פער גדול, וסביר שיהיה - בין וותיקים לבין עולים חדשים בנושא הגיוס למילואים.
נעמי בלומנטל:
היינו רוצים לשמוע ממה נובע הפער, ומה בכוונתכם לעשות בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל:
האם זה יהיה להערכתם מצב טוב מבחינת צה"ל שיהיה מערך גיוס מסיבי יותר של מילואים של עולים חדשים?
נעמי בלומנטל:
מה הגישה של צה"ל בהקשר זה?
נעמי בלומנטל:
לאחר מכן נדבר על העניין של תושבים חוזרים ובניהם.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה לשמוע גם לגבי עריקים.
אמנון כהן:
לחלק הראשון שציינת, אני רוצה להוסיף: היה סקר של מכון ברוקדייל בדרום תל אביב, בקרב העולים שהגיעו מהאזורים האסיאתיים של ברית המועצות.
אמנון כהן:
יש שם רק 211 אחוז שמתגייסים.
אמנון כהן:
כשבדקתי את הנושא מתברר שיש להם פחד מלהתגייס לצה"ל, כי הם מגיעים מאזורים שם הרבה מהבנים התגייסו ולא חזרו.
אמנון כהן:
הם עושים מאמצים כדי לא להתגייס.
אמנון כהן:
הייתי רוצה לדעת איך אתם נערכים בתחום הזה.
אמנון כהן:
אני חושב שלא מדובר רק על הכנה לצה"ל בגיל מסוים.
אמנון כהן:
צריך להתחיל הרבה מאד לפני כן.
אמנון כהן:
צריך גם לעבוד עם ההורים כדי שהחשיבה שלהם תשתנה.
אמנון כהן:
בגלל אותו פחד, הרבה מהם בורחים לחו"ל בגיל 16 או 17, אל משפחותיהם בארצות הברית.
אמנון כהן:
הם לא מצליחים להסתדר שם, אך הם חוששים לחזור לארץ.
אמנון כהן:
האם יש דרך לעזור להם לחזור לארץ בצורה מכובדת, תוך כדי זה שהם יתנו את המחויבות שלהם לצה"ל?
נעמי בלומנטל:
אתמול היתה לנו ישיבה, וראש ארגון עולי בוכרה דיבר על כך שרק 20 אחוז מהעולים משם מתגייסים לצה"ל.
נעמי בלומנטל:
נשמע את דבריו של תא"ל און רגוניס, שהוא סגן ראש אכ"א, והיה לא מעט בוועדה.
נעמי בלומנטל:
אני מוכרחה לומר שבדרך כלל אנחנו נהנים מהופעותיו בוועדה.
נעמי בלומנטל:
אנו מקבלים אינפורמציה מאד עדכנית ומאד אמינה.
נעמי בלומנטל:
אני רואה את החלק של גיוס לצה"ל כחלק מההשתלבות החברתית והנפשית במדינת ישראל.
און רגוניס:
אני יכול להציג מצגת ארוכה.
און רגוניס:
אם אתבקש להתייחס לשני הנושאים יחד זה יהיה בבחינת עשיית עוול לעולים.
און רגוניס:
אני מציע שנייחד ישיבה נפרדת לנושא גיוס העולים.
און רגוניס:
מאחר ובכל זאת דו"ח מבקר המדינה בכותרות אתייחס לכך בשתי מלים.
און רגוניס:
אנחנו מתייחסים אל החיילים העולים כאל חלק ממשימה לאומית, והשירות בצה"ל משמש מבחינתנו, בהגדרות ובהנחות העבודה שאנו הגדרנו, מעין "כרטיס כניסה" לחברה הישראלית.
און רגוניס:
שמנו לעצמנו יעדים למצות בצורה מיטבית את פוטנציאל השירות של העולים, כדי שיתרמו למערכת, ויתרמו להם להשתלבות טובה יותר בחברה הישראלית.
און רגוניס:
הדו"ח כולל תיאורים רבים.
און רגוניס:
בעיקרון כל הפרטים נמסרו על ידנו.
און רגוניס:
בשורה התחתונה, המבקרת שביקרה אותנו, כרמלה, הסיכום הוא: "המסקנה המתבקשת מדו"ח זה היא, שצה"ל מקיים פעילות ענפה לקליטת חיילים עולים.
און רגוניס:
עם זאת, מצביעים הממצאים בדו"ח על ליקויים בתחומים שונים, שעיקרם: בתחום הגיוס.." זה נושא שעלה כבר בזמן ממשלת רבין.
און רגוניס:
מדובר על חיילים מעל גיל 22, קרי, אותם כאלה שבהיבט הערכי יש הסכמה לאומית נכון לגייס אותם ל- 100 או 39 ימים, וחלקם אף לשבוע ימים.
און רגוניס:
הבעיה המשמעותית היא של סדרי עדיפויות של מדינת ישראל, מההיבט של תקציב.
און רגוניס:
אם יעמידו לרשותנו תקציב, נוכל לקרוא להם למילואים.
און רגוניס:
מהיבט התרומה לביטחון - אין כאן תרומה, כי מרביתם לא יוכלו להשתבץ ביחידות לוחמות, והם לא יוכלו להשתתף יותר בנטל המילואים.
און רגוניס:
יש פה היבט ערכי חשוב - שהם ישרתו בצבא.
און רגוניס:
הבעיה שעולה היא בעיה תקציבית.
און רגוניס:
אם יימצא לזה מימון, נדע לגייס אותם לצבא.
אופיר פינס-פז:
למה אין לך בעיה תקציבית לגייס אנשים בגיל 18?
און רגוניס:
חשבנו שנכון יהיה להשקיע בצעירים, שיכולים להשתתף בנטל הביטחון, נכון יהיה להשקיע בהם ולגייס אותם בעדיפות ראשונה, כדי שהם ישתלבו בחברה הישראלית בצורה טובה יותר.
און רגוניס:
דבר נוסף, שירות החובה הוא חובה.
און רגוניס:
אנחנו מגייסים אותם, ויש מכלול פעילויות שאנו עושים כדי לשלב אותם טוב יותר בחברה.
און רגוניס:
אנו משתדלים שמרביתם ילכו לתפקידים משמעותיים, עם עדיפות ליחידות הקרביות.
און רגוניס:
יש מחקר שאנו עורכים כרגע יחד עם משרד הקליטה ומשרד החינוך.
און רגוניס:
מהמחקרים שלנו עולה שמי ששובץ ליחידות הקרביות, השתלבותו בחברה היא טובה יותר.
אמנון כהן:
אני מהווה דוגמה אישית לכך.
און רגוניס:
אנחנו משתדלים לגייס את העונים לקריטריונים לתפקידי פיקוד.
און רגוניס:
עובדתית, בהיבט של נתונים, אני מאד גאה על כך שמשנת 92 יש גידול של מעל 300 אחוז במצבת הקצינים ואנשי הקבע בצבא.
און רגוניס:
זה אומר שאלה שהולכים לקצונה ולפיקוד, משתלבים טוב יותר וגם נקלטים - גם בצבא וגם בחברה - בצורה טובה.
און רגוניס:
זה היעד ששמנו לעצמנו, להעלות את האחוז הזה, בהיבט של מיצוי מיטבי, בעיקר לאלה שניתן - לפיקוד ולקצונה.
און רגוניס:
לגבי בני העדה האתיופית אני יכול לומר שיש לנו גידול של מעל 450 אחוז משנת 92 לשנת 98.
און רגוניס:
אלה נתונים שאנו מאד גאים בהם.
און רגוניס:
הם נקלטים ומשתלבים בצורה טובה מאד.
און רגוניס:
אנו עושים פעילות רבה לפני גיוס, עם הורים, ולא בהצלחה יתרה.
און רגוניס:
לא כל ההורים משתפים פעולה, כי חלק באים ממדינות שההתייחסות הבסיסית שלהם לצבא היא מסוימת.
און רגוניס:
אנו מנסים לקרב אותם, בין אם בעזרת פעילויות של הגדנ"ע, ובין אם בעזרת פעילויות משותפות של בני נוער והורים במתנ"סים ובמקומות שיש בהם ריכוזי עולים.
אמנון כהן:
לגבי עולים מסוימים צריך תוכנית אחרת, אולי תוכנית מיוחדת.
און רגוניס:
אני מלווה את קליטת העליה בשבע השנים האחרונות, גם בתפקידי הקודם כמפקד בקו"ם, וגם כסגן ראש אכ"א, שהוא תפקידי הנוכחי.
און רגוניס:
משנה לשנה אנו משתפרים.
און רגוניס:
אנו לומדים מלקחים על בסיס מחקרים ועל בסיס הנתונים.
און רגוניס:
הנתונים מדברים בעד עצמם.
און רגוניס:
יש שיפור מאד משמעותי.
און רגוניס:
גם מבקר המדינה מציין במפורש שיש פעילות ענפה לקליטת החיילים העולים.
אופיר פינס-פז:
מי שמכיר את פעילות צה"ל בכל מה שקשור לקליטת עליה, יכול להצדיע, כמחווה.
און רגוניס:
לגבי אתיופים, 95 אחוז מפוטנציאל הגיוס בהם מתגייס בצבא.
און רגוניס:
הנתונים אצל הוותיקים הם נמוכים יותר.
און רגוניס:
הם מתגייסים מתוך כוונה שהם ישתלבו טוב יותר בחברה הישראלית.
און רגוניס:
אנחנו מגייסים גם כאלה עם נתונים מאד נמוכים.
נעמי בלומנטל:
בישיבה שנקיים על כך אולי נעלה את העניין הזה, שלגבי עולי בוכרה אולי צריך להתאים התייחסות אחרת, קרובה יותר, ממה שנעשית היום.
נעמי בלומנטל:
יש עם כך תמיד בעיה, מבחינת דימוי וכך הלאה, אך זה תלוי גם בכם -מה אתם תאמרו לנו.
און רגוניס:
אמרתי כבר שאנחנו עושים מחקר משותף עם משרד הקליטה ומשרד החינוך.
און רגוניס:
השקענו בו הרבה מאד כסף.
און רגוניס:
הרעיון הוא שזה ישמש כמחקר אופרטיבי, שנוכל לעשות בו שימוש, כל משרד בתחומו, כדי ללמוד איך לטפל טוב יותר בעולים.
און רגוניס:
מדובר גם לגבי עולים, גם לגבי מלש"בים.
און רגוניס:
אנו משדרים תוכניות מיוחדות בערוץ 33, כדי לקרב את ההורים עם הילדים לצה"ל.
און רגוניס:
בתוכנית הזו מביאים חיילים, מפקדים וקצינות ת"ש, כדי לספר על הפעילות שנעשית בצבא.
און רגוניס:
השקענו בכך הרבה מאד ואנו מקווים שתהיינה תוצאות.
נעמי בלומנטל:
באיזה שפות זה משודר?
און רגוניס:
רוסית ועברית, במשולב.
נעמי בלומנטל:
מה עם שידורים באמהרית?
און רגוניס:
זה מיועד יותר לעולים דוברי רוסית.
און רגוניס:
הפקנו קלטת באמהרית, ושלחנו לכל משפחות החיילים.
און רגוניס:
היא זכתה לביקורת אוהדת מצד ההורים ומצד החיילים.
נעמי בלומנטל:
רציתי שתתייחס לפערים שקיימים בגיוס, בין נשים לגברים.
נעמי בלומנטל:
האם יש התייחסות פחותה בקטע של נשים?
און רגוניס:
הנשים הן שוות לחלוטין.
און רגוניס:
אנחנו עושים פעילות ענפה לשילוב הנשים.
און רגוניס:
לצערי, חלק מהנשים לא מתגייסות, מאחר והן מצהירות על דתיות, בעיקר אלה מהמדינות האסיאתיות, שם ההתייחסות לנשים היא שונה לחלוטין.
און רגוניס:
אנחנו מתייחסים באופן שווה לנשים, וגם אותם אנו משתדלים לשבץ לתפקידים משמעותיים.
און רגוניס:
עשינו הרבה פעילויות כדי לעודד את היקף התגייסות הנשים.
און רגוניס:
אצל בנות העדה האתיופית יש לנו גיוס של עשרות אחוזים.
און רגוניס:
חלק אפילו שיבצנו דרך הנח"ל, וזה גרם לעליה ניכרת בגיוס, אך גם זה לא מספיק.
און רגוניס:
בשיחות שלי מול מנהיגי העדה אני תמיד אומר להם שהם צריכים לקחת אחריות, ולעשות גם הם את הפעילות הרלבנטית.
און רגוניס:
מבחינת השיבוץ, אני יכול לומר שהתקדמנו משמעותית מההיבט של שיבוץ בתפקידים, למרות מגבלות השפה.
און רגוניס:
חייבנו את החילות השונים לקלוט נשים לתפקידים משמעותיים במכסה, בהגדרה, מה שנקרא "העדפה מתקנת", כדי שהם תשובצנה לתפקידים משמעותיים, גם אם רמת העברית אינה מספקת.
און רגוניס:
בניגוד לעבר, שלא היו קורסי עברית לנשים, פתחנו 4 קורסים בשנה לנשים שמתקשות בשפה העברית.
און רגוניס:
מבחינתנו, כל הדברים המתייחסים לגברים נכונים גם לגבי הנשים.
און רגוניס:
כמות הקצינות נמצאת בעליה מתמדת, בקרב בנות העדה האתיופית וגם אצל יוצאות ברית המועצות.
און רגוניס:
השתלבות הבנות שעלו באמצעות תוכנית נעל"ה היא טובה מאד.
און רגוניס:
חלק גדול מהן קצינות.
און רגוניס:
לי עצמי, בחטיבה שלי, יש שתי קצינות בוגרות נעל"ה, ואני יכול לומר שהן משתלבות בצורה מצוינת.
נעמי בלומנטל:
אנו עוברים לנושא התושבים החוזרים.
נעמי בלומנטל:
אני מעונינת לשמוע על הבעיות בהם נתקלתם.
ליאור טומשין:
קודם כל אציג את הבעיה.
ליאור טומשין:
בעיקרון, על פי חוק שירות ביטחון, כל אזרח ישראלי חייב שירות.
ליאור טומשין:
על פי הכללים שנקבעו בצבא נאמר שמי שעזב את הארץ עם הוריו, לפני גיל 16, לא מחייבים אותו בשירות, אלא אם יחזור ארצה.
ליאור טומשין:
כל זמן שמרכז חייו בחו"ל, היה ורצה להגיע לביקורים - נאפשר לו להגיע לביקורים קצרים, שלא יעלו על פרק זמן מסוים, והוא פטור משירות כל זמן שמרכז חייו בחו"ל.
ליאור טומשין:
הבעיה היא כזו: עד לפני שנתיים אותם ההוראות היו קיימות רק לגבי עזיבה מגיל 15 ומעלה.
ליאור טומשין:
כלומר, ילדים שעזבו את הארץ בני 4,5,10 או 20 שנה, כאשר הם היו בני 15 וחצי, עד גיל 16 - לא נותנים להם היום להיכנס לארץ.
ליאור טומשין:
מדובר באנשים שיש להם משפחה בחו"ל, חיים בחו"ל, והמדינה האחרת היא המדינה שלהם.
ליאור טומשין:
אותם אנשים לא יכולים להגיע ארצה, ולו גם לביקורים קצרים.
ליאור טומשין:
הצבא מאפשר להם לבקר ביקור אחד, בתנאי שבביקור הזה הם יסדירו את עניין השירות שלהם.
ליאור טומשין:
נותנים להם צו גיוס, ומכאן, אם הם לא יתייצבו הם ייחשבו למשתמטים, וכבר מתייחסים אליהם כאל עריקים.
ליאור טומשין:
אם הם מגיעים לארץ ללא תכנון מוקדם, הם נעצרים.
ליאור טומשין:
אף אחד מהם לא מקבל הבטחה שהם יצאו מהארץ, וכך יש לנו אלפי אנשים - המספרים המדויקים הם אצל אנשי הצבא.
ליאור טומשין:
מדובר על כמויות גדולות של אנשים שלא מגיעים ארצה מאחר שהם פוחדים.
ליאור טומשין:
יש כאלה שפוחדים גם מחוסר ידע.
ליאור טומשין:
הבורות כאן היא גדולה, כי הפחד הוא גדול והתשובות אינן ברורות.
ליאור טומשין:
לאנשים האלה יש מעגל ראשון ושני - הורים וילדים.
ליאור טומשין:
הורים שעזבו לא יחזרו, בגלל ילדיהם.
ליאור טומשין:
מה שאנו רוצים הוא לחלק את האנשים שנמצאים בחו"ל לשתי קבוצות: 1.
ליאור טומשין:
כאלה שרוצים לעלות ארצה.
ליאור טומשין:
שיאפשרו להם לעלות ארצה, ויחייבו אותם בשירות, ככל שהצבא ירצה, למשך זמן שהצבא יחליט עליו.
ליאור טומשין:
זו החלטה של הצבא.
ליאור טומשין:
יש לצבא שיקול דעת מה יהיה משך השירות.
ליאור טומשין:
2.
ליאור טומשין:
מי שמרכז חייו בחו"ל- אם ירצה להגיע ארצה לביקור של שבוע או 10 ימים יאפשרו לו לעשות כן.
ליאור טומשין:
יכול להיות שאחרי כמה ביקורים כאן, אנשים מקבוצה זו ירצו להישאר בארץ, ואז הם יחויבו בשירות צבאי.
ליאור טומשין:
אנחנו לא מבקשים פטור לאיש.
ליאור טומשין:
מי שרוצה לחיות במדינה שלו - שיוכל לבקר כאן.
ליאור טומשין:
מי שרוצה לעלות לארץ - שיחויב בשירות.
ליאור טומשין:
המצב הוא קשה, ואנחנו העלנו את זה כעתירה לבג"ץ.
ליאור טומשין:
יש נושאים מאד רגישים, שכל אחד היה מצטמרר לשמוע אותם.
ליאור טומשין:
למשל, יש ילד שרוצה להגיע עם אביו לארץ, כי לאביו נותרו חודשים ספורים לחיות, והוא מבקש לקנות לעצמו חלקת קבר.
ליאור טומשין:
ילדו עזב את הארץ בגיל 16, ולא נתנו לו לעלות עם אביו לארץ.
ליאור טומשין:
אביו נפטר כעבור חודשיים, כצפוי, וילדיו לא השתתפו בהלווייתו.
ליאור טומשין:
אנחנו מדברים על דברים נוראיים.
ליאור טומשין:
ילד אחר, שאביו נמצא בארץ ומחכה להשתלת לב, ובמשך 10 שנים לא נותנים לילד לפגוש את האבא, והאבא, מצד שני, לא יכול לפגוש את בנו, בגלל מגבלות הבריאות שלו.
ליאור טומשין:
אנחנו מגיעים למצבים שהם אבסורדיים.
ליאור טומשין:
יש משפחות שעזבו את הארץ עם שני ילדים- ילד בן 16, וילד בן 14.
ליאור טומשין:
מבחינתי שניהם שווים, אך מבחינת הצבא, הילד שעזב בגיל 14 יוכל להיכנס ולצאת מהארץ כמה פעמים שירצה, ואילו אחיו, שגדול ממנו בשנתיים, ועזב עם אותם הורים - לא יכול להיכנס לארץ, אלא אם כן הוא יעשה שירות מלא, ולפני כן - ייעצר ויישא בעונש.
ליאור טומשין:
הדברים חייבים להשתנות.
ליאור טומשין:
הצבא יאמר אחרת.
ליאור טומשין:
הצבא חושש שאנשים יברחו מכאן יום לפני גיל 18, וכך יהיו פטורים משירות.
ליאור טומשין:
לא בזה אנו רוצים.
ליאור טומשין:
דבר נוסף - אנו מציעים שתהיה ועדה שתדון בנושא של אנשים המבקשים להיכנס לארץ.
ליאור טומשין:
הוועדה תוכל להחליט - מי שעזב יום לפני השירות הצבאי, ועזב לבד, כנראה שצריך לעמוד לדין.
ליאור טומשין:
מי שעזב בגיל 16 או 17 עם המשפחה, וכל המשפחה עזבה, ייתכן שזה לא היה כדי לברוח מהצבא, ויש אפשרות לדון בזה.
נעמי בלומנטל:
היינו רוצים לשמוע את נציגי הצבא.
נעמי בלומנטל:
הרבה דברים באמת נשמעים לא הגיוניים.
נעמי בלומנטל:
האם בדעתכם לשנות את המצב הקיים?
נעמי בלומנטל:
נראה לנו שיש הרבה הגיון בפניות של אותם ישראלים שיושבים בחו"ל.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה לשמוע גם מה קורה עם האנשים שמגיעים בגילאים מאוחרים יותר - בין אם לביקור, ובין אם לשהייה ארוכה יותר.
נעמי בלומנטל:
מה הקריטריונים השונים, עד איזה גיל, ומה קורה לגביהם.
אמנון כהן:
כמובן שאם יש צורך בעזרה של חברי כנסת, למען שינוי חוק כזה או אחר - אנחנו לרשותכם.
נעמי בלומנטל:
אנחנו יכולים לשנות את החקיקה בצורה כזו שנוכל להפוך את הדברים ליותר ישימים ויותר אנושיים.
און רגוניס:
נסים ברדה, ראש מנהל גיוס, יתייחס אל הדברים בהרחבה, מייד.
און רגוניס:
אני אגיד רק כמה דברים.
און רגוניס:
ראשית, אנחנו ממלאים את החוק.
און רגוניס:
אני לא חושב שיש פה דבר שהוא אינו הגיוני.
און רגוניס:
יכול להיות שיש דברים שנכון יהיה לתקן אותם.
און רגוניס:
שנית, אני חושב שאנחנו מתייחסים ברגישות גבוהה מאד לכל אותם אלה ששוהים בחו"ל, בני יורדים ואחרים, שהם אזרחי מדינת ישראל.
און רגוניס:
במה זה מתבטא?
און רגוניס:
קודם כל, בשנתיים האחרונות אנחנו שולחים מפקדים למחנות קיץ בחו"ל, במספר מדינות, כדי לעודד עליה לארץ.
און רגוניס:
אנחנו לא רוצים שהם יישארו במדינות הניכר ויהיו שם אזרחים מסוג ב' או ג'.
און רגוניס:
לכן אנחנו שולחים מפקדים מיחידות השדה, שידריכו במחנות הקיץ, ויגבירו את הקשר אל המדינה.
נעמי בלומנטל:
אתה אמרת שאתם מתייחסים ברגישות רבה, ודווקא הדוגמאות שנתן עורך דין ליאור טומשין לא מעידים על כל רגישות.
און רגוניס:
אנחנו מכירים את הדוגמאות שהוא העלה, ומיד ניתן תשובה על כל אחד מהם, ולהפך - לדעתי אתם, חברי הכנסת, צריכים לגבות אותנו, כי אנחנו מבצעים את החוקים שלכם.
און רגוניס:
דבר נוסף שאנחנו עושים - אנחנו מקיימים בארץ, בתקופות החופשים של אותו נוער, בני יורדים, מחנות בארץ.
און רגוניס:
מגיעים כאלפיים בני נוער בשנה, בתקופת החופשים.
און רגוניס:
"חץ וקשת" הוא פרוייקט כזה, שנועד להגביר את הקשר של אותם בני יורדים לארץ, כדי שהם יעלו לארץ וישרתו כאן.
און רגוניס:
אנחנו עורכים להם אימון התייחסות של שבוע באמצעות הגדנ"ע, ויתר הפעילות כולל סיורי מורשת קרב וידיעת הארץ, כדי לקשור אותם לארץ.
און רגוניס:
כל זאת כדי לעודד אותם לעלות לארץ, כדי שאנו נטפל בהם ברגישות המתאימה, שעליה אני מדבר.
נעמי בלומנטל:
נשמע טוב, אך נראה לי שמדובר, קודם כל, במספרים נמוכים מאד.
נעמי בלומנטל:
שנית - מי מארגן את הפעילויות האלה?
און רגוניס:
אנחנו, משמע צה"ל, בשיתוף משרד הקליטה, או הסוכנות או כל מיני ארגונים נוספים, שמעודדים עליה לארץ.
און רגוניס:
אני חושב שזו פעילות מבורכת ונכונה.
און רגוניס:
הלוואי שהיתה יותר פעילות, והלוואי שיורדים היו שולחים יותר ילדים לפעילות הזו.
און רגוניס:
מבחינתנו אין מגבלה של היקפים.
און רגוניס:
הדבר הנוסף שאנו עושים, שגם הוא מוכיח על הרגישות בטיפול שלנו כלפי היורדים - אנחנו שולחים מספר פעמים בשנה את ראש מנהל גיוס לחו"ל, לאותן מדינות בהן יש ריכוז גדול של בני יורדים.
און רגוניס:
הוא נפגש אתם ומסביר להם את זכויותיהם, מנסה ללכת לקראתם ברגישות המקסימלית, כדי שהם יעלו לארץ.
און רגוניס:
כמו שאתה אמרת - אנחנו מגלים רגישות, ואת חלקם אנו מחייבים בשלושה חודשי שירות, ואת חלקם ביותר.
און רגוניס:
הכל תלוי במקרה הפרטני של כל אחד מהם.
און רגוניס:
הדברים מגיעים עד לרמה של ראש אכ"א ועד ראש מנהל גיוס, שמטפל בדברים באופן שוטף.
און רגוניס:
אני חושב שבהיבט של טיפול רגיש הם זוכים לטיפול רגיש.
אמנון כהן:
לא הבנתי.
אמנון כהן:
נניח שמישהו לא היה באף קייטנה כזו ובאף מפגש, והחליט לחזור לארץ היום.
אמנון כהן:
מה קורה לו בשדה התעופה?
און רגוניס:
תלוי מה הסטטוס שלו.
און רגוניס:
תכף נתייחס לזה.
אמנון כהן:
נניח שהוא נמצא 10 שנים בחו"ל, כי הוריו לקחו אותו לשם.
און רגוניס:
שמעת מליאור טומשין - בפעם הראשונה שהוא מגיע, לא קורה לו כלום, הוא צריך להסדיר במהלך שהותו את מעמדו.
און רגוניס:
אם הוא חייב שירות אנו נותנים לו לנסוע לחו"ל, ומבקשים ממנו להתחייב לחזור ולשרת, לפי בחירתו.
און רגוניס:
זה נראה לי תקין לחלוטין.
נעמי בלומנטל:
אבל אם אנחנו חושבים לשנות את זה - -
און רגוניס:
אני לא חושב שצריך לשנות את זה.
און רגוניס:
זה נראה לי הליך חוקי לחלוטין.
ליאור טומשין:
הוא יכול לעשות ביקור אחד.
ליאור טומשין:
בביקור הזה נותנים לך לצאת ומורים לך לחזור עד תאריך מסוים.
ליאור טומשין:
זה המצב.
און רגוניס:
יחד עם זאת, קיימנו מספר דיונים.
און רגוניס:
ראש אכ"א נפגש עם שרת הקליטה.
און רגוניס:
קיימנו גם דיונים בתוך עצמנו, ויש חלק מהדברים שלא תלויים בנו, אלא תלויים ביועץ המשפטי לממשלה.
און רגוניס:
אני אתייחס לדברים, ואקרא מתוך מה שסיכמנו.
און רגוניס:
בחו"ל שוהים שני סוגים של אוכלוסיות: 1.
און רגוניס:
מי שנולד בחו"ל להורים שהם אזרחים ישראליים, ורכש אזרחות מכוח הלידה.
און רגוניס:
2.
און רגוניס:
כאלה שירדו לחו"ל עם הוריהם בערב הגיעם לגיל 16.
און רגוניס:
ישראלים השוהים בחו"ל שלא כדין, אשר עזבו את ישראל לאחר גיל 16, ובידם צו גיוס אישי, ומי שיצא לחו"ל ברשות, אך לא שב על פי ההיתר שניתן להם.
און רגוניס:
האוכלוסייה הראשונה, מבחינתנו, תידרש להסדיר את מעמדה כלפי חוק שירות ביטחון.
און רגוניס:
תופעל כלפיה חובת גיוס בעקבות ישיבת קבע בישראל.
און רגוניס:
לגבי אלה הנמנים על סוג האוכלוסייה השני, ונחשבים כמשתמטי גיוס, כמו עריקים, החשודים, לכאורה, בעבירות של חוק שירות ביטחון או על חוק השיפוט הצבאי, בעבירות שיש בצדן עונש - בדיונים שנערכו עם ראש אכ"א סיכמנו על גיבוש מדיניות מקלה.
און רגוניס:
המדיניות תיושם במהלך שנת אלפיים.
און רגוניס:
אין בינתיים סיכום סופי.
און רגוניס:
זו עבודת מטה שאנו מגבשים כרגע.
און רגוניס:
לאלה שלא הסדירו את מעמדם, תינתן האפשרות לעשות כן בארץ, או בחו"ל, ואלה מהם שיחליטו לקשור את חייהם במדינת ישראל, תוטל עליהם חובת שירות מופחתת.
און רגוניס:
לגבי משתמטי גיוס ועריקי חו"ל - קיימת כוונה לממש כלפיהם מדיניות מקלה של עריקים, אשר פרטיה טעונים את אישור הפצ"ר והיועץ המשפטי לממשלה.
און רגוניס:
סיכומה של המדיניות המקלה כלפי ישראלים השוהים בחו"ל, המבקשים להגיע לארץ לשם מציאת תעסוקה או לשם מגורים, או כל מטרה אחרת תיעשה בתיאום בין אכ"א לבין משרד הקליטה.
מתי הכהן:
אני ממשרד החוץ.
מתי הכהן:
כאחד ששירת כקונסול בחו"ל, אני יכול לומר שבמסגרת תפקידנו הוסמכנו להיות פוקדים בחו"ל.
מתי הכהן:
דהיינו, כל מי שנמצא בחו"ל לא חייב להסדיר את מעמדו בארץ, אלא הוא יכול לעשות זאת דרך הקונסוליה.
מתי הכהן:
לגבי קביעת מעמד - מותר לנו לקבוע מעמד של ילידי חו"ל ובני מהגרים, ובהתאם לכך אנו מכירים במעמד של אותו ישראלי.
מתי הכהן:
הוא מקבל דרכנו את הדחייה ואת הביקורים, ואת כל מה שניתן להסדיר.
מתי הכהן:
הכל באמצעותנו, דהיינו, הוא אינו צריך בכלל להגיע ארצה על מנת להסדיר את מעמדו.
מתי הכהן:
המקרים שקורים כאן בארץ הם מקרים שלא הגיעו אל הנציגות, משום מה, כאשר הם יודעים, ומוסבר להם, שבנציגות ניתן לעשות הכל.
מתי הכהן:
יש כאלה שמעדיפים להתחכם.
מתי הכהן:
אני רוצה להדגיש בפני הוועדה הזו שאת כל ענייני צה"ל ניתן להסדיר באמצעות הקונסוליות.
מתי הכהן:
אלה שמגיעים לכאן וחוששים להיעצר הם אלה שלא הגיעו להסדיר את עניינם בקונסוליות.
מתי הכהן:
אנחנו עורכים כנסים יחד עם מנהל גיוס, וכאשר מגיע ראש מנהל הגיוס או סגנו לנציגויות השונות, אנו פועלים יחד אתם.
מתי הכהן:
אני יכול לומר לכם אישית ש- 90 אחוז מהישראלים, אם לא יותר, מסדירים את ענייניהם באמצעותנו.
מתי הכהן:
המקרים שמוזכרים כאן הם אותם הבודדים שמנסים להתחכם, או כאלה שלא יודעים על האפשרות.
מתי הכהן:
הדברים מוסברים לישראלים בחו"ל.
מתי הכהן:
בין היתר, לאזרח ישראלי יליד חו"ל, או בן מהגרים, מחדשים לו את הדרכון רק עד גיל 17, במכוון.
מתי הכהן:
כאשר הוא מגיע בגיל 17 לצורך הארכת דרכון, עושים אתו את כל ההליכים, ומיידעים גם את ההורים, כך שרוב רובם יודעים.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לשמוע מראש אכ"א איך אנחנו מתקדמים.
נעמי בלומנטל:
אני מבינה שהבאתם לכאן סיכומים, והם מהווים התקדמות בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל:
מה הבעיות העיקריות שאתם נתקלתם בהם?
און רגוניס:
לפני שנציג את הדברים, רק מילה אחת: אל תציגו אותנו כאילו אנחנו נגד אותם ישראלים.
נעמי בלומנטל:
לא, לא.
נעמי בלומנטל:
אתם מיישמים את החוק.
נדיה פריגת:
הנושא הספציפי עולה בעקבות הבג"ץ שהוגש.
נדיה פריגת:
היתה פגישה עם שרת הקליטה, ואני רוצה לברך על הפתיחות והגמישות שצה"ל גילה בנושא.
נדיה פריגת:
בשנת יובל ה- 50 הסדרנו את נושא המילואים של ישראלים ששוהים בחו"ל, והיום - לגבי ילדי הישראלים.
נדיה פריגת:
יש פתיחות הרבה יותר גדולה בהנחיות החדשות של צה"ל.
נדיה פריגת:
אנחנו, כמחלקה, עוסקים יותר בעידוד עליה, בקשר ובתמיכה בכל פרוייקט שקשור לעידוד חזרתם של הילדים האלה, בהשתתפות בפעילויות קיץ של תנועות נוער - -
נעמי בלומנטל:
תתמקדי בבעיות שנתקלתם בהם.
און רגוניס:
מה שמנסים להציג כאן כבעיה, היא בעצם לא קיימת.
און רגוניס:
אנחנו עובדים במתואם עם משרד הקליטה, ואני לא חושב שיש בעיות.
און רגוניס:
אני חושב שהמדיניות היא נכטנה, וצריך להמשיך לחזק אותה, בגמישויות שאנחנו גילינו.
און רגוניס:
מייד תשמעו את דבריו של ראש מנהל גיוס בעניין.
נעמי בלומנטל:
למרות זאת, אני בטוחה שיש הרבה מאד בעיות.
נעמי בלומנטל:
אי אפשר להציג את הדברים בצורה כל כך ורודה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו מבינים שאתם פועלים במסגרת החוק, ואנחנו לא אומרים לכם לעבור על החוק, חלילה, אך ייתכן שאנחנו יכולים לשנות כללים בעקבות דברים שקורים.
נדיה פריגת:
אנחנו בהחלט צריכים להגביר את מערך ההסברה, ואולי לעשות יותר ממה שנעשה.
מתי הכהן:
עושים את זה.
נדיה פריגת:
השאלה היא אם לא צריך לשפר את מה שעושים.
נעמי בלומנטל:
נאמר כאן ש- 90 אחוז מהישראלים בחו"ל מודעים לדברים.
נעמי בלומנטל:
השאלה היא - האם את מסכימה לזה?
מתי הכהן:
איך היא יכולה להסכים או לא, הרי אנחנו האנשים שבשטח?
אמנון כהן:
נניח שבחור עזב בגיל 17, לאחר שחי כאן שלוש שנים.
אמנון כהן:
הוא שוהה בחו"ל 5 שנים ורוצה לחזור לכאן.
אמנון כהן:
מה דינו?
נסים ברדה:
אני אתייחס לדבר הזה.
ליאור טומשין:
אפילו אם הדברים מוסברים בקונסוליות, מה הטעם להסביר לאדם שהוא לא יכול לבקר?
ליאור טומשין:
מסבירים לו שהוא בבעיה?
נסים ברדה:
סליחה, אתה מטעה.
נסים ברדה:
אנחנו מסבירים בצורה חיובית.
מתי הכהן:
אנחנו פוקדים בחו"ל.
מתי הכהן:
יש לנו מעמד בדיוק כמו ראש מנהל גיוס.
מיכאל טומשין:
אני מעדיף שלא יתנו לנו נתונים יפים, אלא יענו על שאלה אחת פשוטה: האם ילד, שעזב את הארץ עם הוריו, בגיל 15 ויום, או 16 ויום, ורוצה בינתיים להמשיך ולחיות עם הוריו - האם יתנו לו לבקר בארץ כאוות נפשו, בכל פעם לשבוע?
מיכאל טומשין:
אם התשובה לכך היא חיובית, אני יכול לברך.
מיכאל טומשין:
התשובה לכך היא שלילית.
מיכאל טומשין:
מנסים להסית את הטענה בכל מיני טיעונים אחרים שהם יפים: מודעות, הסברה.
און רגוניס:
יש הבדל בין שירות צבאי לבין להיות עבריין.
און רגוניס:
שירות צבאי הוא עדיין לא עונש פלילי.
מתי הכהן:
אני רוצה לעזור בעוד דבר, כי נראה לי שיש פה אי הבנה מסוימת.
מתי הכהן:
הדגישו כאן כאילו מתירים לאדם לבקר פעם אחת.
מתי הכהן:
אני רוצה לחלק את הנושא, בשם מנהל גיוס: למטה מגיל 16, כאשר אדם מקבל מעמד של יליד חו"ל או בן מהגרים, מותר לו לבקר בכל שנה, עד 120 יום, ופעם אחת - ביקור רצוף של עד 12 חודש, ברציפות.
נסים ברדה:
בדבריי, אני רוצה לבודד שתי אוכלוסיות.
נסים ברדה:
אנחנו מדברים על סוג אחד של אוכלוסייה - ששוהה בחו"ל שלא ברשות, קרי - יצאו לחו"ל או לפני גיל 16, או אחרי גיל 16, ולא הסדירו את מעמדם.
נסים ברדה:
חלק מהסדרת המעמד עד גיל 16 זה פגישה בקונסוליה עם נציגי משרד החוץ או אתנו, ונציגי משרד החוץ, במפגשים.