GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים שלום:
אנחנו מסכימים עם כל מלה ומלה שאמר שלמה, אין לנו עם זה שום בעיה.
חיים שלום:
הענין הוא שהסוכנות היהודית ביחד עם משרד הקליטה הודיעו לנו - אני מתכוון לראש העיר ולי – בשעה 16:00 אחר הצהריים שנתכונן כי היום מגיעים אלינו עולים חדשים מקוארה.
חיים שלום:
אנחנו לא יודעים מה מדובר, לא יודעים בכמה אנשים מדובר, שום דבר לא יודעים.
חיים שלום:
לכן קמה הצעקה ואני קיבלתי גם את הפקס ששלחה חברת הכנסת סופה לנדבר ליושבת ראש ועדת הקליטה של הכנסת.
חיים שלום:
לא יתכן שלא מודיעים לרשות.
חיים שלום:
אין לנו בעיה עם הנושא של הבאתם, הנושא של העליה, אלא ישנה בעיה בקליטה.
חיים שלום:
העליה היא מבורכת ואין לנו שום בעיה.
חיים שלום:
הנטל חייב להיות שווה בשווה, ובפרט שלא מודיעים לאף אחד.
חיים שלום:
באים בשעה 16:00 ואומרים "כזה ראה וקדש".
חיים שלום:
הבעיה היא כפולה ומכופלת, משום שבמבנה שנמצאים מרכז קליטה שושנה היתה קבוצה של סטודנטים בפרוייקט שנקרא סלע וחלום, סטודנטים שהגיעו מברית המועצות.
חיים שלום:
החבר'ה האלה הגיעו לכאן בודדים, בלי ההורים שלהם, והם מסייעים לנו בנושא של העולים החדשים מחבר העמים שנמצאים בעיר אצלנו, ואני בטוח שזה קורה גם בערים אחרות.
חיים שלום:
אני הגעתי לשם ביום חמישי כאשר הודיעו לי שהם צריכים להגיע בסביבות השעה 9:00 והמתנו שם עד כמעט חצות, הגיעה אלי קבוצה שלמה של חבר'ה צעירים, סטודנטים, כאלה שממש תורמים גם לחברה וגם לעצמם ושאלו מה הם עושים, כי הודיעו להם לפני ארבעה ימים שהם צריכים להתפנות מכאן, לאן נלך?
חיים שלום:
מה אנחנו עושים?
חיים שלום:
אין לנו משפחה, אין לנו כאן הורים, אין קרובים, אין כאן.
חיים שלום:
נתתי להם כרטיס שלי ואמרתי להם שאם יש להם בעיה, שיפנו אלי ואני אפתור להם אתה בעיה.
אהרון אברמוביץ:
הם פנו אליך?
אהרון אברמוביץ:
לא היתה בעיה ולכן הם לא פנו.
חיים שלום:
לא הודעתם לנו שאתם עומדים להביא את האנשים.
אהרון אברמוביץ:
להגיד שאין פתרון לסטודנטים של סלע וחלום זה לא נכון.
חיים שלום:
היו הסכמים בפרוטוקולים חתומים בין הרשות לבין אותו גוף שמקיים את הנושא של סלע וחלום ואתם באים ומפנים אותם ומביאים אנשים אחרים.
אהרון אברמוביץ:
אין שום הסכם.
נעמי בלומנטל:
אנחנו תיכף ננסה לברר את זה.
חיים שלום:
לא באתי להתעמת איתך אלא אני אומר מה קורה אצלנו ברשות.
חיים שלום:
אני אומר את מכלול הדברים ואחרי כן אתה תיקח מה שאתה רוצה.
חיים שלום:
אם אתה לא מסכים עם זה, יש לנו עובדות בשטח.
חיים שלום:
חבל שלא הבאתי לכאן אחד מהסטודנטים.
סופה לנדבר:
אני יכולה גם לדבר על זה.
חיים שלום:
לסוכנות היה מבנה של כמעט 150 או 160 דירות, יותר נכון אשקוביות, של העולים החדשים.
חיים שלום:
אתם העברתם את זה לחברת עמיגור.
חיים שלום:
בינתיים יש שם קבוצות של עולים חדשים שעלו במבצע שלמה ובמבצע משה, חבר'ה שנמצאים שם ומחייבים אותם היום לשלם הון תועפות.
חיים שלום:
יש לי חברים מאוד טובים, עולים מאתיופיה, שמחייבים אותם לשלם משום שהסוכנות השאירה אותם ולא לקחה אותם לקליטה ישירה.
חיים שלום:
יש שם דירות ריקות ולשם כן יכולתם להעביר את העולים החדשים.
חיים שלום:
אני יודע מה קורה בשטח.
אהרון אברמוביץ:
הסוכנות לא אחראית על זה.
חיים שלום:
אתם הייתם אחראים ואחר כך העברתם.
חיים שלום:
אתה יודע מה אמר לי נציג הסוכנות ונציג משרד הקליטה?
חיים שלום:
לא לציטוט הוא אמר לי, אתם פראיירים.
חיים שלום:
מדוע פראיירים?
חיים שלום:
משום שבאים, מנחיתים עליכם קבוצות כאלה חלשות בעיר, העיר שלכם מוכת אבטלה ומביאים לכם אנשים כאלה חלשים לעיר.
חיים שלום:
אמרתי לו, עכשיו, אחרי שהם נמצאים אתה אומר לי?
משה באטה:
אני לא יודע על מה אתה מדבר.
משה באטה:
אתה מדבר על אי-קליטת עולים.
חיים שלום:
אני מדבר על הבעיות.
חיים שלום:
אני בעצמי הגעתי לשם, הייתי שם עד שעה 1:00 בלילה כאשר הכנסנו אותם לחדרים שלהם וברכתי אותם אחד אחד.
חיים שלום:
אל תנסה לתקוף אותי משום שאני בעדך ולא נגדך.
חיים שלום:
הייתי מציע שנטל הקליטה בארץ, כמו שאמרה חברת הכנסת נעמי בלומנטל, יהיה שווה בשווה.
חיים שלום:
כמו שאמר לנו כאן המנכ"ל של הסוכנות שאנחנו לוקחים אנשים ומה לעשות, אין לנו בהרצליה ואין לנו ברעננה, שישכרו דירות.
חיים שלום:
אפשר לשכור דירות, שישכרו דירות ויתנו להם, למשפחות השלמות שיהיו כל אחד במשפחה שלו ובזה בא לציון גואל.
9315:
אני מוכרח להפריע לך.
9315:
אתה כנראה לא יודע באמת איך צריך לקלוט את עולי אתיופיה בשלב הראשון, אם אתה מדבר על שכירת דירות.
9315:
תאמין לי, אין לך מושג.
חיים שלום:
אני לא אומר שהאתיופים ישלמו.
9315:
אני לא מדבר על הכסף.
חיים שלום:
אני אומר שיתנו להם מקומות שיהיו כל המשפחות ביחד בכל הארץ.
חיים שלום:
אני מנסה לתת פתרון ואומר שרעננה מנסה להתחמק, שיהיו בהרצליה פיתוח ובכל המקומות האלה.
סופה לנדבר:
אני רוצה לומר שבעצם מאוד לא מכובד לראשי הערים שאנחנו נעשה דיון כאן על בעיות שבעצם יכול להיות וכנראה נופלות על ערים למול העולים.
סופה לנדבר:
לדעתי אנחנו צריכים לקיים דיון, ואני מבקשת שזה יהיה ככה, עם פורום של ראשי הערים, אנשים שממונים על קליטת העליה בערים ואנחנו נדון יחד עם משרד הקליטה והסוכנות על הבעיות של העולים וביחד נפתור אותן.
סופה לנדבר:
אני חושבת שיש ערים שקולטות עליה במסות ויש ערים, בגלל כמה וכמה סיבות, לשם העולים לא מגיעים.
סופה לנדבר:
אותן ערים שקולטות וממשיכים לקלוט חייבות לקבל סיוע ממשלתי.
סופה לנדבר:
בזמן האחרון לא פעם אחת קראתי על ערים שבתקופה מסויימת קלטו עולים, גם ממדינות חבר העמים וגם מאתיופיה, והיום לא מסוגלות לקלוט אותם ומגיעים לדפי העיתונות והתקשורת.
סופה לנדבר:
לא צריכים לעשות את זה.
סופה לנדבר:
קודם כל אנחנו מדינה שחייבת לקלוט עליה.
סופה לנדבר:
היהודים מפוזרים בעולם ואנחנו בית עבורם.
סופה לנדבר:
אנחנו צריכים ורוצים לקלוט אותם, וצריכים לעשות את זה כך שהעולים לא יסבלו.
סופה לנדבר:
אני רוצה לנצל את זה שפורום נציגי סוכנות נמצאים כאן.
סופה לנדבר:
אני מבינה שהסוכנות אחראית על הבאת העולים ומשרד הקליטה ומדינת ישראל חייבים לקלוט אותם.
סופה לנדבר:
אתם עשיתם דבר שלדעתי הוא מבורך מאוד.
סופה לנדבר:
כל הקליטה של נוער שהגיעו בלי הורים, זה דבר שחייבים להמשיך אותו ולא פעם אחת דנו פה בוועדת העליה והקליטה על המשך פרוייקטים.
סופה לנדבר:
לא יכולה להיות החובה של מדינת ישראל לסייע לסוכנות רק להביא אותם לפה ולקלוט אותם, ולא פעם אחת דיברנו על כך שילדים נמצאים כאן בלי ההורים ואנחנו חייבים לתת משענת ותמיכה.
סופה לנדבר:
פניתי לנעמי בלומנטל, יושבת ראש ועדת העליה והקליטה, אבל הוועדה התחילה לעבוד רק לפני מספר ימים ואמרתי לה שיש כמה מרכזי קליטה, כולל העיר שלך וכולל קרית ים, פנו אלי ואני מאמינה שעוד לכמה חברי כנסת, אבל בגלל שהיום הדיונים במליאה התחילו בשעה 9:00, אז חברי הכנסת נמצאים גם שם ויש לנו דיונים.
סופה לנדבר:
דווקא ועדת העליה והקליטה היא ועדה שכמעט כל ישיבה נמצאים פה חברי כנסת, לא רק חברים בוועדה אלא גם חברים בוועדות אחרות, אבל בגלל הנושאים שנוגעים לכולנו אנחנו נמצאים פה.
סופה לנדבר:
פנו אלי ילדים שנמצאים בלי הורים בקרית גת ואני פניתי לחברת הכנסת בלומנטל וביקשתי להעלות את זה על סדר היום.
סופה לנדבר:
אני חושבת שכאשר ילדים כותבים מכתב לסגן ראש העיר, לראש העיר, לחבר כנסת ואומרים שאנחנו בלי אמא ובלי אבא ומבקשים לפנות את מרכז הקליטה, זה לא יכול לעלות על סדר היום דבר כזה.
סופה לנדבר:
הילדים צריכים להמשיך להיות איפה שהם התחילו להיות עד שהם מסתדרים בחיים.
סופה לנדבר:
אם לזה צריכים השתתפות של מדינת ישראל, אז חייבים לתת אותה.
סופה לנדבר:
אם אנחנו כבר התחלנו לדון עם הסוכנות, אני מבקשת שוב להעלות לסדר היום הלוואת סוכנות שבשנת 1993 הפכה ממענק להלוואה ואנחנו דנו לא פעם אחת גם פה וגם בפורום בסוכנות.
סופה לנדבר:
הפכנו אותה שוב למענק.
סופה לנדבר:
אמרנו שזה יהיה במקרי חרום, אבל ועדת החריגים לא עובדת ואני נתקלתי, ואני חושבת שגם את וגם חברי כנסת אחרים, נתקלנו בבעיות החזר של חד-הוריות, אני חושבת שגם את הנושא הזה צריך להעלות על סדר היום.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לשמוע את מר ליאוניד מן, ממלא מקום ראש העיר קרית ים.
ליאוניד מן:
אנחנו מברכים את כל העליה.
ליאוניד מן:
העיר שלנו, מתוך 46 אלף תושבים, מעל שליש הם עליה משנות ה-90 וגם אני נמנה עליהם.
ליאוניד מן:
אנחנו מקבלים את העליה וקולטים אותה.
ליאוניד מן:
שמעתי היום כמה משפטים ונאמר שאנחנו חיכינו שבע שנים לעליית יהודי קוארה.
ליאוניד מן:
אם מדינה מחכה שבע שנים, אז היא חייבת להתכונן כדי לקבל את העליה.
ליאוניד מן:
אני לא יכול להבין איך יכול להיות דבר כזה שערים שכל מקורות ההכנסה שלהן זה רק מארנונה, אין תעשיה, אין מסחר וכבר קיבלו מעל שליש מאוכלוסיית העולים, איך הם עוד יכולים לקבל ולתת שירותים?
ליאוניד מן:
מה שעושה הממשלה עכשיו היא מחליטה להביא עולים לקרית ים למשל.
ליאוניד מן:
האבטלה אצלנו כמעא פי שתיים מהערים השכנות.
ליאוניד מן:
זה אומר שמביאים לקוחות ללשכת העבודה בעוד שנה ובעוד שנתיים.
ליאוניד מן:
בקרית ים הביאו כבר 230 עולי קוארה.
ליאוניד מן:
ישבתי בישיבה עם נציגי הסוכנות ואמרו לי שמתוכנת להביא לקרית ים עד 150 עולים מקוארה.
ליאוניד מן:
זה היה לפני שבוע ויש לנו פרוטוקול.
ליאוניד מן:
אתם אומרים שכל הסטודנטים שעכשיו נזרקים ממרכז קליטה, הם מצאו פתרון דיור.
ליאוניד מן:
אני יכול להוכיח לכם שזה שקר מוחלט.
ליאוניד מן:
פנו אלי אתמול שלושה סטודנטים שקיבלו תשובה, הם פנו לנציגי הסוכנות במרכז הקליטה וקיבלו תשובה שאלה שנמצאים שנה שלישית לא מקבלים שום פתרון דיור, תחפשו בשוק והם כבר עוזבים את הלימודים.
נעמי בלומנטל:
מר משה בורוכוב, ממלא מקום ראש עיריית באר-שבע.
משה בורוכוב:
הייתי רוצה לברך את כל עובדי הסוכנות על המבצע הנהדר וזה שמגיעים עולים ארצה.
משה בורוכוב:
באר-שבע כפי שידוע לכם קלטה בזמנו קרוב ל –7,000 עולים יוצאי אתיופיה ונכון להיום יש לנו קרוב ל-500 יוצאי קוארה שמטופלים בצורה לפי דעתי טובה ויעילה, גם על ידי עובדי הסוכנות וגם על ידי מרכז הקליטה וגם על ידי עיריית באר שבע.
משה בורוכוב:
הצפי שלנו הוא להגיע לכמות תושבים בבאר שבע בשנת 2020 ל-445 אלף איש.
משה בורוכוב:
כמובן שאנחנו היום, ברגע שאנחנו ב-186 אלף איש, שמחים לכל תושב קבע שמגיע אלינו לעיר, שמחים לקבל את כולם ושמחים לשתף עם כולם פעולה.
משה בורוכוב:
מה שקורה בפועל, למשל גם בנקודה ספציפית כזאת ובמצבע זה, לפי דעתי גם הנציגים של העדה האתיופית צריכים ללמוד להיות יותר סובלנים, צריכים להרגיש את עצמם חלק מהעם, חלק מהשפחה וחלק מאותה עיר, לדעת שכל עליה שמגיעה זה לא הסוף של העליות לארץ ויהיו לנו עוד הרבה עליות ואנחנו צריכים לדעת לתכנן ולהתכוון אליהם.
משה בורוכוב:
אני רוצה להגיד לכם וזה לא בצחוק אלא בשיא הרצינות.
משה בורוכוב:
שלשום בלילה חלמתי, היה לי שפתאום זורקים את כל היהודים מהודו ואמורים להגיע לכאן שמונה מיליון הודים ואני לא ישבתי ולא תיכננתי מה לעשות ואיך לא לקבל אותם, אבל חשבתי איך לקבל, איך לפתח את מינהלת הקליטה, מה אנחנו נעשה, איך באמת נקבל אותם.
משה בורוכוב:
בצורה כזאת אני רוצה שגם יעבדו נציגים של העדה האתיופית.
משה בורוכוב:
הם היום מצליחים להביא את העדה שלהם, מחר הם יעזרו להביא עליות אחרות.
משה בורוכוב:
חסר לנו שיתוף פעולה אמיתי עם הסוכנות ועם משרד הקליטה כדי שיודיעו לנו בזמן, כדי שנספיק להתכונן, כדי שנגיד מה חסר לאותם אנשים כדי שנוכל לקלוט אותם בצורה כל כך מוצלחת שלא יהיו יותר מקרי רווחה בעיר.
משה בורוכוב:
היום אנחנו לא יכולים.
משה בורוכוב:
העיר באר שבע נמצאת עם תיקי רווחה בצורה גרנדיוזית.
משה בורוכוב:
הכוונה היא שאנחנו רוצים שכל אזרח, כל תושב קבע שיגיע לעיר שלנו יקבל את המקסימום האמצעים כדי להצליח, כדי להיות אחד מהטובים ביותר.
משה בורוכוב:
זו המטרה.
משה בורוכוב:
את המטרה הזו אפשר לעשות אך ורק ביחד.
משה בורוכוב:
ביחס לבאר שבע עצמה, אני מוסר לכם דרישת שלום חמה מראש העיר, יעקב טרנר, ובדיוק כפי שהוא ציין וכפי שהוא אמר, אנחנו שמחים לכל עולה חדש שמגיע לארץ.
משה בורוכוב:
שלשום קיבלנו שלוש משפחות מתימן, הגיעו כמו שבסרטים מהאניה.
משה בורוכוב:
שלוש משפחות עם 17 ילדים.
משה בורוכוב:
תאמינו לי, נהנינו מכל רגע.
משה באטה:
באר-שבע, נכון, קלטה הרבה עולים.
משה באטה:
אנחנו כארגון, כבני העדה גם כן, אין לנו רצון שיהיו הרבה עולים בעיר אחת.
משה באטה:
דווקא בבאר שבע מהחדשים התחילו לקנות דירות.
אריה אזולאי:
אני יושב ראש בפועל של הוועדה לעליה וקליטה מטעם הנהלת הסוכנות, אבל אני רוצה להקדים בהערה דווקא כראש עיר אשדוד לשעבר שקלט עליה והרבה עליה מכל המגזרים והעיר מבורכת מבחינה זאת.
אריה אזולאי:
אנחנו חייבים להבין את הרגישות של הרשויות המקומיות, כי בסופו של דבר העולה איננו מגיע לאיזו מדינה אבסטרקרטית.
אריה אזולאי:
הוא מגיע לעיר מסויימת, לשכונה מסויימת, לבית ספר של עיר מסויימת ואני מאמין באמונה שלמה שהעול המרכזי, העומק של קליטת העליה נעשה בחברה של כל רשות מקומית ואני שמח על כך שהרבה נציגי העיריות היום גם כאן שקולטים עליה, הם עולים לשעבר מגל העליה האחרון ואנחנו שומעים את זה, וזה בוודאי מבטיח יותר רגישות לקליטת העליה, ויש לברך על זה וזה עבודת הרשויות.
אריה אזולאי:
לכן אני בהחלט מאמין שבמאמץ משותף של משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית, ויש לנו תכנית לכך ויש החלטת הנהלה, אנחנו נלך על מנת לבסס את שיתופם מראש של הרשויות באמצעות הרשות שלהם כערים קולטות עליה, כי העולים נקלטים ברשויות ואנחנו נצטרך לעשות את זה יותר טוב.
אריה אזולאי:
ביחס למקרה הקונקרטי שאנחנו דנים בו היום.
אריה אזולאי:
קודם כל, אני רוצה לברך על היש ואני חושב שיש לומר בצורה פומבית לשליחי הסוכנות היהודית שהיו בשטח ולעובדי המערכת שהצטרכו להתמודד עם נושא הקליטה של הסוכנות היהודית בסיוע מלא של משרד הקליטה, שתצא ברכה נאמנה.
אריה אזולאי:
הצעתי לאנשי קרית ים להיפגש עם הצוות לפני ההגעה וראיתי איזו תחושת שליחות, איזה הכנות מדוקדקות של הצוות המקומי על מנת חס וחלילה שלא נטעה פעם שנייה.
אריה אזולאי:
לא נרשה לעצמנו דבר כזה.
אריה אזולאי:
לכן אנחנו בהחלט צריכים לברך אותם, לברך על היש הטוב.
אריה אזולאי:
מי שיאמר שבמבצע המהיר הזה מחוץ למהירות שלו שהיא ברוכה, המהירות אחרי שבע שנים, אבל המבצע זה לא ששבע שנים מתכננים את העליה.
אריה אזולאי:
העליה, לא מחכים, לא רוצים לעלות ודווקא בלחץ אדיר של הסוכנות היהודית ובעזרת חברינו בכנסת והוועדה לעליה וקליטה, התקבלה החלטה על ידי ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו שקיבל החלטה והיה צריך לעשות את זה מהר וגם מפחד שהעיתונות תעלה על זה, ואפילו מנענו מכך שמנכ"ל הסוכנות ייסע לביקור שמא הנושא יעורר תשומת לב.
אריה אזולאי:
לכן בהחלט כשעושים מבצע מהיר, זה לא ששולחים אווירונים ומביאים אלא גם צריך להתארגן עד גונדר ומגונדר לאדיס, זה מבצע מורכב מאוד, ואז נעשות טעויות.
אריה אזולאי:
אני מאמין, אפילו משרד הקליטה לפעמים בבוקר קיבל את הרשימה.
אריה אזולאי:
אז בוודאי ובוודאי שהתקבלה החלטה אסטרטגית שיש לברך עליה, שלא חוזרים לקרוואנים, ולכן מרכזי קליטה זו החלטה אסטרטגית.
אריה אזולאי:
אז מה לעשות, מנסים לראות איפה יותר קל, לא שזה טוב, אלא איפה פחות גרוע לעשות העברות והסוכנות היהודית אחראית על כל מי שהיה במרכז הקליטה וצריך לנייד אותו.
אריה אזולאי:
על זה אנחנו אחראים.
אריה אזולאי:
לכן אני בהחלט חושב שחייבים לקבל את ההצעה של סופה לנדבר ולקיים דיון יותר מעמיק כי צריכים להתכונן.
אריה אזולאי:
אנחנו בכל זאת מדברים ב-60 אלף עולים לשנה שהסוכנות מביאה היום וראשי הערים הם השותפים.
אריה אזולאי:
אני מבקש לא לראות באיזה פגם פה ושם איזה כתם שחור אלא בהחלט אנחנו נתקן את זה.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה עוד פעם לשמוע מפנחס מה נראה לך.
נעמי בלומנטל:
נגיד שהיו טעויות ולא הודיעו לך בזמן, אבל מה נראה לך היום הצרכים שלך כראש רשות.
נעמי בלומנטל:
עכשיו יהיו 100 עולים במרכז הקליטה, ומה נראה לך בעייתי, הבעיות המיידיות שאפשר יהיה לסייע בפתרונן.
פנחס עידן:
קודם כל צריכים לשבת עם האנשים שקולטים את האנשים בשטח.
פנחס עידן:
יש לי עולים ותיקים שאני צריך לשאול אותם.
יולנדה שטראוס:
אני מנהלת מחוז תל אביב במשרד הקליטה ואני עובדת מולו.
יולנדה שטראוס:
מחר תהיה התכנסות של צוות היגוי, גם של נציגי הסוכנות, משרד הקליטה והעירייה.
יולנדה שטראוס:
אני יכולה להגיד לך את השמות של הנציגים שלכם שעל פי המלצה של ממלא מקום ראש העיר, אני בקשר אישי איתו בכל הנושא של קליטת העליה, מר דוד אדרי, והוא הציע לי שנציגות של עיריית לוד וצוות ההיגוי מחר בהתכנסות הראשונה והגברת ריטה ריינשטיין, מחזיקת תיק קליטה בעירייה.
יולנדה שטראוס:
קיבלתי גם שם, שאני מצטערת, אני לא זוכרת את השם, של עובד העירייה יוצא העדה האתיופית כדי שתהיה גם נציגות של הקהילה.
יולנדה שטראוס:
אנחנו מתכנסים מחר פעם ראשונה.
יולנדה שטראוס:
ההתכנסות תהיה אצלי כי זה היה ביוזמתי, ביוזמת משרד הקליטה.
יולנדה שטראוס:
אני מציעה שלהבא, שההחלטה הראשונה של הישיבה תהיה מחר שלהבא נתכנס בעיריית לוד.
יולנדה שטראוס:
אני חושבת שזה המקום הכי מתאים.
פנחס עידן:
נקבל אותך בשמחה.
9315:
אני חושב שההצעה של בורוכוב היא באמת טובה.
9315:
גם בני העדה, אנחנו, גם משה, גם החברים האחרים לא מספיק באמת להצהיר הצהרות.
9315:
באמת שלא מספיק.
9315:
צריך לבוא גם למרכזי הקליטה, גם לרשויות וגם לארגוני עולים, לבוא ולהגיד איך אנחנו באמת נרתמים לקליטת העולים.
9315:
זה מהצד שלנו, אנחנו כבני העדה.
9315:
הרשות צריכה לזהות באמת מי האיש בתוך הרשות שאפשר באמת להיעזר בו.
9315:
הרשות צריכה לבקש משאבים.
9315:
תראו, היום יש מלא אקדמאים יוצאי אתיופיה שמסיימים את לימודיהם, בערך כ-250 בשנה.
9315:
אפשר לקחת את האקדמאים האלה, להושיב אותם בתוך הרשות, במערכות של הרשות, במחלקת הקליטה, במחלקת החינוך, במחלקת הרווחה ולהיעזר בהם גם במקצועיות שלהם, גם בעצה שלהם.
9315:
תאמינו לי שהחברה הישראלית וגם הרשות תרוויח.
9315:
אם לא נעשה את זה, נלך לאיבוד.
9315:
בואו לא נמתח את החבלים באווירה של מתח בין עולים לעולים או מישהו אחר רוצה להרוויח במקום מישהו אחר.
9315:
לכולם יש מקום.
9315:
המדינה שלנו מספיקה, יש מספיק מקום לכולם, אבל צריך לחלק אותו נכון.
9315:
המחשבה שלנו צריכה להיות באמת מחשבה חיובית.
9315:
אם באמת יש רשות מסויימת שלא קיבלו, לא עודכנו, צריך גם לראות איך אפשר לתקן.
נעמי בלומנטל:
אתה יותר מתייחס לקטע של בני העדה שהרשויות ישתפו איתם פעולה כדי שאפשר יהיה לקלוט טוב יותר ממה שבעבר.
נעמי בלומנטל:
אגב, גם אני רציתי להתחבר לענין הזה.
נעמי בלומנטל:
ראינו הרבה בעיות שהיו ועלו כ אן בוועדה לגבי הקשר של הורים וילדים ואחר כך הנשירה.
נעמי בלומנטל:
אחד הדברים שאני חושבת שחשוב מאוד לשים את האצבע על הדופק זה בהקשר הזה, שתהיה באמת יותר מחוברות לשטח בשיתוף של ההורים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו צריכים לשתף את ההורים ולעשות זאת בצורה פרטנית, שההורים יהיו שותפים ושיקחו חלק.
נעמי בלומנטל:
שלא תהיה קבוצה אחת שכאילו מחליטה בעד אלה שהגיעו, אם זה מהרשות המקומית, אלא שהאנשים שגרים בתוך מרכז הקליטה הם ידברו, אותם הורים שנמצאים, אותם מבוגרים, הקשישים, הצעירים יותר, שיהיו ממש שותפים צעד צעד.
נעמי בלומנטל:
אם זה בחינוך, אם זה בשעות אחר הצהריים, אם זה לצרכים שלהם ואני באמת מציעה פה שמשרד הקליטה, בוודאי הרשות המקומית, שמאוד מאוד טיפול פרטני, עד כמה שאפשר.
נעמי בלומנטל:
כאן אני מתחברת למה שלמה אמר.
נעמי בלומנטל:
אתם, יש לכם הרבה מאוד ארגונים, שכל ארגון יקח על עצמו רשות אחת.
נעמי בלומנטל:
אפשר לפי דעתי להסתדר שלא בתוך מקום אחד יהיו כמה ארגונים.
נעמי בלומנטל:
כל ארגון יגיד איזה מקום הוא לוקח על עצמו.
יואב הס:
אני רוצה להתייחס לכל המספרים.
יואב הס:
הרשימות שאני יודע עליהן מדברות, יש חילוקי דעות בין רשימות של הסוכנות לבין רשימות של משרד הפנים, ומדובר על 3,000 עד 3,500 איש.
יואב הס:
פה אני שומע על עליה של 1,400 אנשים.
יואב הס:
בין 1,600 לבין 2,100 אנשים, לא יודע מה קרה להם.
יואב הס:
זה נראה לי שאלה ראשונה.
יואב הס:
שאלה שנייה.
יואב הס:
כשאנשים מגיעים, ואני מצטרף לברכות על המבצע שהתקיים, אני רק שם סימן שאלה למה היה צריך לחכות שבע שנים.
יואב הס:
למה אנשים היו צריכים למות שם, בפירוש למות שם, חלקם ממלריה וחלקם מכל מיני מחלות בארץ לא חולמים בכלל על זה שמישהו ימות מהמחלות האלה, רק בגלל זה שבמשרד הפנים או במקומות אחרים התרשלו בענין הזה, ובפירוש התרשלו.
יואב הס:
לדעתי זה דבר מאוד חמור שצריך לתת עליו את הדעת.
יואב הס:
מעבר לברכות צריך גם לשאול שאלות קשות.
יואב הס:
יש כאן שאלה שהיא שאלה מאוד טכנית.
יואב הס:
מגיע בן אדם לשדה התעופה, חלקם אנשים, ילדים שסבלו מתת-תזונה במשך חודשים רבים, לא מחכה להם שם רופא לפי מיטב ידיעתי.
יואב הס:
אולי אני טועה, ויתקנו אותי.
9315:
יש אחות.
יואב הס:
אבל אין שם רופא.
יואב הס:
צריך לחשוב איך עושים את הבדיקות הרפואיות בצורה הקצרה ביותר כדי שאנשים שזקוקים לטיפול יקבלו את הטיפול ולא יקרו דברים שאחר כך נקרא עליהם בעיתון.
יואב הס:
לא צריך את זה ואפשר למנוע את זה בקלות.
יואב הס:
הענין של אתמול.
יואב הס:
אנחנו ביקשנו להביא לכאן את מנהיג הקהילה שיושב איתנו כאן לשמחתי.
יואב הס:
אנחנו נתקנו במשהו שאני שמעתי עליו פעם ראשונה, שצריך לקבל אישור מהסכנות לבן א דם שהוא לא חולה, אף אחד לא טען שהאיש חולה, אתם רואים אותו פה, הוא אמנם נרגש אבל הוא לא חולה, וצריך לקבל אישור ממישהו בסוכנות כדי שהאדם הזה יבוא לוועדה בכנסת.
יואב הס:
לא הבנתי את זה, מה, מדובר כאן בהסגר?
מייק רוזנברג:
צריך לקבל אישור כניסה לכנסת.
מייק רוזנברג:
זה ביורוקרטיה שצריך לתת לנו את השמות כדי שאנחנו נגיש אותם בצורה מסודרת למזכירת הוועדה כדי שיינתן אישור כניסה.
מייק רוזנברג:
גם השמות שלנו צריכים אישור.
יואב הס:
אני לא רוצה להיכנס לזה, זה באמת ענין פנימי.
יואב הס:
אני רוצה להיכנס למשהו שהוא הרבה יותר מהותי.
יואב הס:
אנחנו דיברנו על כל הענין הזה של בית ספר רמב"ם שקראנו עליו בעיתונים ושמענו עליו.
יואב הס:
הדברים האלה לא קורים סתם, הם קורים משום שיש מדיניות מסויימת.
יואב הס:
יש מדיניות לרכז הרבה מאוד עולים בתוך בתי ספר מסויימים, ואז קורים שם כל מיני דברים.
יואב הס:
אני חושב שאת הענין הזה של מדיניות הריכוז, ריכוזיות, צריך לדון בה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו יודעים שיש בזה הרבה בעייתיות.
נעמי בלומנטל:
מצד שני אנחנו חושבים שהם מפוזרים, אבל הם רוצים להיות ביחד.
יואב הס:
אני מדבר על ריכוז בבתי ספר מסויימים.
יואב הס:
אני לא מדבר על מגורים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו נקיים על זה ישיבה נפרדת.
יואב הס:
הענין החשוב ביותר שאני חושב שאי אפשר להתעלם ממנו, זה ממשיכים לשבור את המשפחה הגרעינית.
יואב הס:
אני כבר לא מדבר על המשפחה המורחבת.
יואב הס:
את הסבא שולחים לעיר אחת ואת הדוד שולחים לעיר אחרת ואת כל המשפחה המורחבת שהיתה באתיופיה ביחד ותיפקדה ביחד, מפזרים אותה.
יואב הס:
את המשפחה הגרעינית שוברים, עושים את זה בצורה מאוד פשוטה כאשר ילדים בגיל 12, ילדים בגיל 14 נשלחים לפנימיות.
קריאה:
זה לא נכון.
קריאה:
אף ילד לא נשלח לפנימיה.
יואב הס:
למה אתה אומר לי לא נכון?
יואב הס:
אפשר לבדוק את זה.
יואב הס:
במבשרת ציון רשמו ילדים לפנימיות.
יואב הס:
מפזרים את התא המשפחתי הגרעיני וחוזרים על אותן טעויות שעשו קודם.
משה באטה:
אי אפשר לשלול לגמרי את הפנימיות.
נעמי בלומנטל:
תן לי שמות של ילדים שנרשמו בחודש ספטמבר.
נעמי בלומנטל:
חשוב הקשר עם ההורים, הקשר הפרטני, משום שחלק מעונינים ללכת לפנימיות ודנו בזה לא אחת.
משה באטה:
זכותו של כל הורה להחליט איפה ילמד הילד שלו.
משה באטה:
אנחנו עשינו הסברה כמו שצריך.
משה באטה:
אבא שרוצה לשלוח את הילד לפנימיה, אני לא אמנע ממנו את זה.
משה באטה:
אנחנו בפירוש אומרים שלא הכי טוב ללכת לפנימיה, אבל אם מישהו רוצה, לא נמנע את זה ממנו.
נעמי בלומנטל:
אי אפשר באופן חד צדדי לומר שפנימיות לא ובמשפחה כן.
נעמי בלומנטל:
צריך לבדוק את זה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו בזמנו עסקנו בילדי תימן, ילדים בני שמונה שמוציאים אותם מהבית.
יואב הס:
תנו לאנשים אפשרות לבחור לשלוח את הילדים לפנימיות.
נעמי בלומנטל:
אתה העלית כמה נושאים חשובים, אבל אנחנו לא יכולים לדבר כאן על הכל היום.
יואב הס:
אנחנו מדברים על עובדות.
אבי בטאו:
אני חושב שמדינת ישראל, משרדי הממשלה, כשעולה מגיע שולחים אותו לעיר בלי ליידע את המקום על בואו.
אבי בטאו:
זה פשוט אבסורד.
אבי בטאו:
אתם בוודאי יודעים שמגיע האיש ואתם מחליטים לשלוח אותו לקרית גת, אז תודיעו לקרית גת.
אבי בטאו:
תעדכנו את הרשות המקומית, אפילו תקימו ועדת היגוי ותכינו אותם בצורה כזאת.
אבי בטאו:
הגיעו 13 משפחות ושבוע שלם הצוות במשרד הקליטה ובמרכז הקליטה מסתובב כדי שהעולים יפתחו חשבון בנק בבנק.
אבי בטאו:
הבנק אומר שבלי תעודת עולה לא פותחים להם חשבון ולהם אין תעודת עולה.
אבי בטאו:
כשאתם שולחים משפחה, אתם בוודאי יודעים כמה עולה למשפחה בחודש חינוך, סל קליטה וכל דבר.
אבי בטאו:
תעדכנו כל אחד.
אבי בטאו:
אני חושב שהרשות המקומית לא יכולה לבוא להגיד שלא קולטים את עולי אתיופיה.
אבי בטאו:
אפילו זה שאמצעי התקשורת דיברו השבוע שכאילו משתמע מראש עיריית לוד, קרית ים, באר שבע לא רוצים את עולי אתיופיה, אני חושב שזה נותן לגיטימציה לרחוב הישראלי כאילו האתיופים הם כאלה.
אבי בטאו:
אסור שיקרה דבר כזה.
אבי בטאו:
אנחנו מכניסים גול עצמי.
אבי בטאו:
בכל מקום ישנם עולים ותיקים ואנחנו מוכנים להיות לעזר.
אבי בטאו:
ראשי הערים, אם נשמע בכלי התקשורת שכאילו אתם נגד האתיופים, זה באמת מצב לא טוב.
אבי בטאו:
אני חושב שאנחנו יכולים לעזור לכם במאבק
אבי בטאו:
כם לקבל תקציב וקחו אותנו בחשבון.
אבי בטאו:
העליה מאתיופיה עוד לא הסתיימה.
אבי בטאו:
שבע שנים, הסוכנות היהודית ומדינת ישראל אטמה את האוזניים ולא רצו לשמוע.
אבי בטאו:
עכשיו כשהעולים מגיעים, להשמיע דבר כזה, זה פשוט אבסורד.
אבי בטאו:
אנחנו גם תושבי מדינת ישראל וזכותנו להיות שווים איתכם.
אבי בטאו:
לכן מה שעבר, עבר.
אבי בטאו:
מה שצריך לעשות הוא אלה שנמצאים כזכאי חוק השבות באדיס, בגונדר, בקוארה, בכל מקום, צריכים להמשיך להעלות אותם.
עולה מאתיופיה:
(דבריו מתורגמים לעברית).
עולה מאתיופיה:
הוא ציין קודם כל את התלאות והחוויות הקשות שעברו במעבר מקוארה לגונדר ומגונדר הלאה.
עולה מאתיופיה:
הוא מודה על כך לרשות או לאנשים שהחליטו להביא אותם לארץ.
עולה מאתיופיה:
הוא דיבר על הקליטה במבשרת ציון והוא מודה שהקליטה היא טובה, התחילו את הלימודים ואנחנו עכשיו מבקשים שירות דת באזור, בית כנסת – ואני יכול לעדכן שאנחנו פועלים לכיוון זה בימים אלה – ובסך הכל הקליטה במבשרת ציון היא טובה מאוד.
עולה מאתיופיה:
כמובן שוב הוא חזר על התלאות והקשיים שעברו הוא ובני משפחתו עד הגיעם לארץ והוא מבקש שיתר משפחתו תעלה לארץ.
גשהו אחיהון:
אני רוצה להוסיף משהו.
גשהו אחיהון:
אני חושב שפה יש כמה ארגונים, אבל לא ראיתי אותם במבשרת וקלטנו הרבה מאוד.
גשהו אחיהון:
תפקידי במבשרת הוא רכז חינוך.
גשהו אחיהון:
יש פה כמה ארגונים שאומרים דברים רק כדי להזכיר את קיומם.
גשהו אחיהון:
למה הארגונים האלה לא באו לשטח לעזור?
גשהו אחיהון:
שמעתי שאומרים כ אן שרשמו את הילדים לפנימיות.
גשהו אחיהון:
תן לי שם אחד ואני אבדוק.
גשהו אחיהון:
נתנו אין סוף הרצאות.
גשהו אחיהון:
אני אומר לך שאני למדתי בפנימיה ואני לא מתבייש בזה וטוב שהייתי בפנימיה, אבל זה לא מה שמכוון אותם.
גשהו אחיהון:
ראיתי שקבוצות אחרות מהסוכנות באו לעזור לנו בקליטה, אבל אתכם לא ראיתי, ולכן אין לכם שום זכות דיבור ואתם לא יכולים לומר מה טוב ומה לא טוב.
יואב הס:
אנחנו רוצים לעזור להם והם זורקים אותנו בבעיטה משם והוא אומר לי שאנחנו לא יושבים איתם?
יואב הס:
על מה אתה מדבר?
יואב הס:
אמונה לא ישבה איתך?
נעמי בלומנטל:
למה על ראש הגנב בוער הכובע?
נעמי בלומנטל:
יש הרבה ארגונים ואתה לא הארגון היחידי.
גשהו אחיהון:
אתה ציינת את נושא הפנימיות וזה שקר.
גשהו אחיהון:
אתה אולי המתסיס את כל הקבוצה הזאת.
גשהו אחיהון:
אתה לא גדלת בתוך משפחה אתיופית ואין לך זכות להגיד את זה.
יואב הס:
מי שבא לעזור, אומרים לו שהוא לא מבין.
יואב הס:
ביליתי שם זמן רב.
גשהו אחיהון:
אתה אמרת דברים לא נכונים.
קריאה:
זאת דוגמה קטנה.
קריאה:
כולם רבים ובסוף זה נופל על הרשות.
גשהו אחיהון:
לגבי הרשות.
גשהו אחיהון:
בהמשך לדבריו של שלמה אני רוצה לומר שאם רשות מסרבת לקבל, זו נורמה פסולה וצריך לגנות אותה.
גשהו אחיהון:
היום לא יקבלו אתיופים ומחר לא יקבלו קבוצה אחרת ואני חושב שזו נורמה מאוד פסולה ואנחנו פה בוועדה, כל מי שיושב ושומע, צריך להוקיע את זה.
יצחק זנבה:
אני מדריך חברתי במרכז קליטה בבאר שבע.
יצחק זנבה:
אני רוצה לדבר כאתיופי, כסטודנט וכאזרח מהשורה הראשונה.
יצחק זנבה:
אני חושב שנעשתה עבודה רבה בקרב יהודי קוארה ואני רואה את הילדים ואני בטוח שהם יסתדרו בכל המקומות.