GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מייק רוזנברג:
כי ברגע שהם נכנסים למסלול קליטה מראש, הקליטה שלהם הרבה יותר קלה.
מייק רוזנברג:
אגב, אני לא הזכרתי את אתיופיה, אבל אם אני נותן סקירה כללית, חשוב להזכיר.
מייק רוזנברג:
יש מה שנקרא מדינות מצוקה.
מייק רוזנברג:
למרות שנהוג היום לדבר על יהודים במצוקה ולא על מדינות מצוקה, כי לפעמים יש יהודים במצוקה ממדינה שלא היית מגדיר אותה כמדינת מצוקה.
מייק רוזנברג:
אנחנו מדברים על אתיופיה ומדינות ערב שונות, שאני לא אפרט פה.
מייק רוזנברג:
יש כ 600 – 700 עולים בשנה, השנה וגם בשנה קודמת ממדינות מצוקה בערב .
מייק רוזנברג:
מאתיופיה הבאנו, כידוע לכם - כי גם הופענו פה בועדה בעבר ודברנו על הסוגיה של העלאת קהילת קוארה - כאלפיים איש שהגיעו לארץ עד עכשיו.
מייק רוזנברג:
אנחנו מצפים עד סוף השנה לעוד כ 400 עד 500 איש.
מייק רוזנברג:
הם פשוט כרגע תקועים בקוארה.
מייק רוזנברג:
קוארה זה אזור מאד נידח, על הגבול הסודני.
מייק רוזנברג:
כרגע אנחנו עדיין בעונת הגשמים באתיופיה.
מייק רוזנברג:
אי אפשר להגיע.
מייק רוזנברג:
זו הליכה ברגל ויש הרבה מאד מים באתיופיה, אי אפשר לעבור.
מייק רוזנברג:
אנחנו מצפים לבואם בסוף עונת הגשמים, בסוף אוקטובר – נובמבר.
מייק רוזנברג:
פה יש עוד דוגמא של שיתוף פעולה הדוק מאד עם משרד הפנים.
מייק רוזנברג:
אנחנו נוציא לשם, כפי שעשינו ביוני - שבתוך חודש וחצי בעצם העלינו 1500 איש מקוארה - צוות מיוחד של משרד הפנים והסוכנות היהודית שיצא לגונדרה ונעלה את ה 400-500 איש האלה.
מייק בלומנטל:
רק שאלה: אני חושבת שאנחנו נכשלנו מאד בקטע של דרום אפריקה, ניסינו מאד בוועדה לעודד עליה משם ואני חושבת שהיה שם כישלון.
מייק רוזנברג:
אני יכול גם להגיד שגם התנועה הציונית רואה את זה בדאגה רבה, כי אנחנו לא מדברים על סתם עוד מקום של קהילה יהודית, אנחנו מדברים על קהילה יהודית עם חינוך ציוני עמוק.
מייק רוזנברג:
שם לא ראינו אנשים מחכים, ראינו אותם זזים, אבל לא בכיוון שלנו.
מייק רוזנברג:
יהודי דרום אפריקה בחרו לבוא למקומות כמו אוסטרליה, ניו זילנד וקצת קנדה, ולא לארץ.
מייק רוזנברג:
זה בהחלט כישלון.
מייק רוזנברג:
אנחנו לא עזבנו את הקהילה הזאת.
מרינה סולודקין:
זה לא נורא.
מרינה סולודקין:
הם יגיעו מאוסטרליה בעוד עשרים שנה.
מייק רוזנברג:
זה בסדר, אני מקבל את הניתוח הציוני שלך.
מייק רוזנברג:
אנחנו בוודאי לא נעזוב אותם.
מייק רוזנברג:
אנחנו יודעים שכל יהודי, איפה שהוא נמצא, עדיין נמצא אצלנו בפוטנציאל ואנחנו מאד מקווים שנצליח.
מייק רוזנברג:
פעילות עידוד העלייה שלנו היא מאד חשובה.
מייק רוזנברג:
לצערי, אין לנו הרבה משאבים.
מייק רוזנברג:
לא סוד לוועדה הזו שיש לסוכנות היהודית בעיות קשות, לא כמו גופים אחרים שפועלים פה בשטח.
מייק רוזנברג:
בעצם כל התקציב של הסוכנות היהודית בא מתרומות.
מייק רוזנברג:
יש קצת עזרה מממשלת ארצות הברית, אבל העיקר מתרומות.
מייק רוזנברג:
זה לא סוד - ואני יודע שגם את עסקת בזה, גבירתי היושבת ראש, בנושא של היחסים של מדינת ישראל עם המגביות - שיש, אני לא רוצה להגיד הפניית גב למדינת ישראל, אבל יש יותר שאלות היום אצל היהודים שיש להם כסף.
מייק רוזנברג:
המגבית בעלייה.
מייק רוזנברג:
רק שתבינו: אין ירידה בתרומות.
מייק רוזנברג:
יש גידול כל שנה בתרומות למגבית המאוחדת בכל העולם.
מייק רוזנברג:
הבעיה היא שהכסף הזה מגיע למה שהם קוראים צרכים מקומיים, יותר ממה שמגיע לצרכים מעבר לים, כך הם מגדירים את זה.
מייק רוזנברג:
אנחנו מדברים עלינו, והם מדברים על מעבר לים.
מייק רוזנברג:
זאת מגמה מדאיגה.
מייק רוזנברג:
הסוכנות היהודית עושה מאמצים רבים, יחד עם חבר הנאמנים שלה, לבלום את התהליך הזה ולשנות אותו.
מייק רוזנברג:
הרבה מאד מהזמן שלנו מתחלק בין העבודה שאנחנו עושים ובין שיווק העבודה שאנחנו עושים בתוץ לארץ כדי לגייס כסף למשימה.
מייק רוזנברג:
אני לא אכנס עכשיו לנושא של קליטה, כי אני מניח שנדבר על זה.
מייק רוזנברג:
הבאתי אתי את קרול אונגר, שהוא ראש החטיבה שלנו שמטפלת בכל מזרח אירופה ובעיקר בברית המועצות לשעבר.
מייק רוזנברג:
הוא אחראי במחלקת העלייה והקליטה בסוכנות על נושא הפעילות שלנו בשטח, על 23 תחנות טיסה ברחבי ברית המועצות, כל מערך השליחים שלנו וכל התאום, גם הלוגיסטי וגם של עידוד העלייה.
מייק רוזנברג:
וכיוון שהנושא שאנחנו רוצים להתמקד בו כרגע זה דגסטאן, אני בקשתי ממנו שיציג את הנושא.
מייק רוזנברג:
אני חושב שאם יהיו שאלות אחר כך על חבר העמים כללית, נענה להן.
מייק רוזנברג:
אבל אני מציע שתציג את הבעיה הספציפית של דגסטאן, הערכות של הסוכנות היהודית שם והשלכות המצב.
ויקטור בריילובסקי:
אפשר שאלה בנושא הנאום שכבר שמענו?
מייק בלומנטל:
בבקשה, חבר הכנסת בריילובסקי.
ויקטור בריילובסקי:
על פי מה שאמרת יש גידול במספר האנשים שלומדים עברית בחבר העמים, ועל פי הגידול הזה אפשר לעשות הערכה של העליה לעתיד.
ויקטור בריילובסקי:
למה אתם מצפים בעתיד?
ויקטור בריילובסקי:
אנחנו יודעים עכשיו שיש גידול גדול, אבל למה אפשר לצפות?
מייק בלומנטל:
אולי אחר כך נגיע לנושא זה?
מייק בלומנטל:
מר רוזנברג, אולי בשתי מילים?
מייק רוזנברג:
אני אענה לך בקיצור.
מייק רוזנברג:
כרגע אנחנו מצפים מחבר המדינות העצמאיות למשהו כמו שישים עד שישים וארבעה אלף איש.
מייק רוזנברג:
לגבי השנה הבאה התחזית שלנו כרגע היא קצת פחות מזה.
גדעון עזרא:
יש בחירות שם.
מייק רוזנברג:
קחו בחשבון שאנחנו מרוקנים את המקום הזה מזכאי עליה.
מייק רוזנברג:
מה שאני רוצה לציין זה שבארבע עד שש השנים האחרונות, אנחנו מוציאים מהאזור הזה כארבעה וחצי עד חמישה אחוז מהאוכלוסייה הזכאית.
מייק רוזנברג:
רק על מנת שתבינו, בשפת הדמוגרפיה או במדע הדמוגרפי, עשרה אחוז נקרא בריחה המונית.
מייק רוזנברג:
תכף נשמע על זה בדגסטאן, שזה בערך המספרים שמדובר בהם שם.
מייק רוזנברג:
אנחנו מדברים על מגמה שמתייצבת כרגע על כששה אחוז השנה, ואנחנו מעריכים שזה ימשיך בשנה הבאה.
מייק רוזנברג:
אבל אם נשאר בסביבות שישה אחוז של עליה מחבר המדינות העצמאיות, המספרים חייבים באיזה שהוא שלב לרדת.
מייק רוזנברג:
המאגר אינו אין סופי.
מייק רוזנברג:
התחזית הזו היא קשה.
מייק רוזנברג:
אנחנו כמובן מתואמים, גם עם האוניברסיטה העברית, גם עם לשכת הקשר, גם עם גורמים אחרים ואוספים מידע.
מייק רוזנברג:
אנחנו כרגע בתהליך של תכנון העבודה לשנת אלפיים.
מייק רוזנברג:
ומדברים על בסביבות 57 אלף עולים.
מייק רוזנברג:
אני רוצה לציין שלשנה הזו, התחזית שלנו היתה חמישים אלף איש.
מייק רוזנברג:
שינינו את התחזית תוך כדי השנה.
מייק רוזנברג:
המצב ברוסיה, לפי כל הנתונים שיש בידינו, הולך להמשך ואולי להחמיר.
מייק רוזנברג:
אני רוצה לציין שבאוקראינה, המצב כרגע די יציב.
מייק רוזנברג:
לא טוב אך יציב, עקב בחירות שיתנהלו שם בסוף החודש הזה, תחילת נובמבר, וכנראה שיהיה סיבוב שני.
מייק רוזנברג:
אנחנו יודעים שהממשל והשלטון באוקראינה מחזיק את המטבע כרגע די יציב.
מייק רוזנברג:
כלומר, ההשלכות של נפילת הרובל עוד לא הגיעו כל כך לאוקראינה, למרות שהמצב הכלכלי "על הפנים", כמו שאנחנו יודעים.
מייק רוזנברג:
אבל המצב הזה הוא בוודאי מלאכותי.
מייק רוזנברג:
מה שלא יהיו תוצאות הבחירות אנחנו מעריכים שתהיה שם איזו שהיא נפילה כלכלית, ואנחנו יודעים שאחרי נפילה כלכלית יש הסתבכות פוליטית וכל התוצאות הנובעות מכך.
מייק רוזנברג:
כך שאנחנו מעריכים שבאוקראינה תהיה איזו שהיא התעוררות שעדיין לא ראינו.
מייק רוזנברג:
אבל שוב, תחזית של 57,000 עולים לשנה הבאה זה מה שאנחנו אומרים היום.
מייק רוזנברג:
קשה מאד לדעת.
מייק רוזנברג:
לא יהיו מאות אלפים.
מייק רוזנברג:
ההערכה שניתנה, מעל מאה אלף - אני חושב שלזה את, היושבת ראש, התכוונת, כאשר אמרת שלשכת הקשר הגיבה לתחזית שניתנה על מאה ומשהו אלף השנה על ידי מישהו במשרד ראש הממשלה - אנחנו חושבים שזה מוגזם, אבל מצד שני אנחנו בהחלט יכולים למצוא את עצמנו בעוד כמה חודשים עם תחזיות לכאן ולכאן.
יולי יואל אדלשטיין:
כהערת אגב ואולי דווקא כעצה לסגנית השר.
יולי יואל אדלשטיין:
בנובמבר 98, בעקבות מה שקרה אז עם נפילת הבורסה וכל המצב ברוסיה ובחבר המדינות העצמאיות בכלל, קיבלה וועדת השרים לעלייה תכנית, שדיברה – ובגאווה בלתי מוסתרת אני אומר את זה כאן, וגם הסוכנות היתה שותפה – על תחזית של שמונים אלף עולים לשנת 1999.
יולי יואל אדלשטיין:
התחזית הזו תתגשם והיא מדויקת פלוס מינוס אלף אלפיים.
יולי יואל אדלשטיין:
מה שטוב זה וודאי לא מי דייק יותר בתחזית, אלא שהתכנית ההיא תואמה עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים, הנציגים שלהם של שיקום, חינוך וכולם, ישבו באותה וועדה והמשנה למנכ"ל של משרד הקליטה ריכז את כל הדיונים.
יולי יואל אדלשטיין:
אז אני פשוט מציע שאולי הוועדה תזמין את נציגי המשרדים ותשלוף את התכנית, כי היא בהחלט, מבחינת המספרים ומבחינת הרעיונות החדשניים שהוכנסו בה, יכולה לשמש אותנו, כי המספרים די תואמים את המציאות.
מייק בלומנטל:
יופי.
מייק בלומנטל:
תודה רבה.
מייק בלומנטל:
מעניין גם מאד יהיה לשמוע אם המשרדים השונים אמנם נערכו כך, כדי שאנחנו נוכל לבקר את זה.
יולי יואל אדלשטיין:
מבצעים את זה.
יולי יואל אדלשטיין:
הכל אושר, כולל אישור של ראש הממשלה דאז ושר האוצר דאז, כך
מרינה סולודקין:
אני רציתי להוסיף רק דבר אחד, שהמצב ברוסיה הוא כל כך לא יציב וכל כך מסובך, עם הבחירות לדומה ובחירות לנשיא המדינה, וכן המלחמה בקווקז וגיוס של צעירים, שאני לא רוצה לומר שלא יהיו מאה אלף.
מרינה סולודקין:
אני מאד מקווה שיהיו.
מייק בלומנטל:
אבל אתם לא חלוקים בדעתכם.
יולי יואל אדלשטיין:
לא, זה כפי שאמרתי.
יולי יואל אדלשטיין:
הפלוס מינוס זה לא עניין של גאווה בתחזית, זה עניין מעשי.
מייק בלומנטל:
אוקיי.
מייק בלומנטל:
מייק רוזנברג מסר לי כרגע ברוב טובו כי באוסטריה יש כעשרת אלפים יהודים.
מייק בלומנטל:
חברת הכנסת לנדבר, אולי תוכלי למסור זאת לחבר הכנסת פינס-פז, שרצה לדעת.
מר אריה אזולאי:
ובצדק.
קרול אונגר:
תודה רבה.
מייק בלומנטל:
ואם אפשר, עד כמה שתוכל, תן לנו גם קצת תמונת מצב: איפה בדיוק שוכנת דגסטאן, אילו הן המדינות השונות שקיימות שם עם הפלישה לצ'צ'ניה, איך זה משפיע, ומה קורה שם.
קרול אונגר:
אני באמת אתחיל מכך שאני אתן קצת רקע על דגסטאן.
קרול אונגר:
דגסטאן היא אחת מ 86 מדינות המחוז שמרכיבות את הפדרציה הרוסית.
קרול אונגר:
היא שוכנת בשיפולים הצפון מזרחיים של הרי קווקז, כאשר ממזרח היא ממש נשענת על הים הכספי, מדרום היא גובלת עם אזרבייגאן וגרוזיה וממערב יש לה מדינה שנקראת אינגושטיה שהיא גם חלק מן הסכסוך כרגע ומהצפון אנחנו מדברים על חלק נוסף של רוסיה.
קרול אונגר:
מספר תושבי המדינה הוא כשני מיליון בסך הכל.
קרול אונגר:
האזור הזה יושב בפעם הראשונה במאה החמישית לפני הספירה, כאשר היא היתה חלק ממה שקראו באותה תקופה: האלבניה הקווקזית.
קרול אונגר:
אם אנחנו הולכים אחר כך להיסטוריה, ואני אעשה את זה טלגרפית רק על מנת שתבינו, במאה העשירית לספירה שלטו באזור זה התורכים הסלג'וקים, במאה השלוש עשרה הגיעו לשם המונגולים, במאה השש עשרה העותמנים, במאה השמונה עשרה הפרסים ומשנת 1920 שולטים באזור זה הסובייטים.
קרול אונגר:
כלומר, האזור עבר הרבה מאד תהפוכות.
קרול אונגר:
בערך במאה השמונה עשרה הצטרף לאזור זה גם מה שנקרא נסיכות דרבנט ואז נוצרה מדינת דגסטאן.
קרול אונגר:
אבל אני לא הייתי אומר שקיים עם דגסטאני, מכיוון שזאת הינה מדינה בה שוכנים יותר משלושים לאומים שונים כאשר לכל אחד מהם שפה משלו.
קרול אונגר:
אם אציין את ארבעת הלאומים הגדולים ביותר שהם בעצם אלה שמנהלים את העניינים, אז הגדולים ביותר הם האווארים, שהם כ 25% מהאוכלוסייה, אחר כך הדרגינים, הקומיקים והבאים בתור ברביעייה זו הם הלזגינים.
קרול אונגר:
יש שלושים לאומים ואני לא אציין כאן את כולם, אבל מכיוון שרצית קצת רקע זה מאד חשוב, כי בעצם העמים, הלאומים האלה, הם שבטים שמחולקים לתת שבטים, ומה שמאד חשוב להבין זה שהנאמנות והלויאליות ניתנות בעיקר למנהיג התת שבט יותר מאשר למנהיג השבט, ובכלל אי אפשר לדבר על נאמנות לאומית דגסטאנית.
קרול אונגר:
זה מאד חשוב אם נרצה להבין איך העם הדגסטאני מתייחס כרגע למלחמה עם צ'צ'ניה.
קרול אונגר:
אני חושב שבזה אני אסתפק.
קרול אונגר:
אולי אני אגיד רק עוד דבר אחד, שבשנת 1990 קמה איזו שהיא קונפדרציה של אנשי ההר, שהם בעצם מוסלמים, והרעיון המרכזי שלהם היה להקים מדינה מוסלמית שמתבססת על צ'צ'ניה ועל דגסטאן ואחר כך יכנסו לזה גם התושבים האחרים שיש בצפון קווקז, כמו למשל אינגושטיה.
קרול אונגר:
אבל המנהיגות של הקונפדרציה של אנשי ההר מורכבת בעצם מפוליטיקאים ליגה ב' והם לא כל כך הצליחו לסחוב את העם הדגסטאני וגם את האחרים אחריהם, מכיוון שהם לא כל כך לאומנים, והבעיות היחידות שמעניינות אותם זה חלוקת הכוח והכסף.
קרול אונגר:
כל היתר לא מעניין.
קרול אונגר:
צריכים גם להבין שדגסטאן היא מדינה מאד ענייה והיא היתה בשנת 1992 החמישית מבחינת גודל הסובסידיה שהתקבלה מהממשל הפדרלי הרוסי.
קרול אונגר:
כלומר, הם מאד מאד תלויים בממשל המרכזי במוסקווה, ואם אתם רוצים רק לסבר את האוזן, בשנת 1992, כאשר המיסים שהעבירו לרוסיה היו 2.9 מיליון רובל, הכסף שהם קיבלו בתור סובסידיות היה בסביבות 24 מיליון רובל.
קרול אונגר:
אז אנחנו יכולים להבין למה דגסטאן לא כל כך מעוניינת להכנס לשותפות עם הקיצונים הצ'צ'ניים.
חנן אחיטוב:
זה ירד קצת.
קרול אונגר:
טיפה.
קרול אונגר:
אבל אתם יכולים לראות שגם בתקופה של השלטון הקומוניסטי בית הכנסת היה קיים.
יצחק גאגולה:
מה מספר היהודים שם?
קרול אונגר:
אנחנו כבר מגיעים לשאלת מיליון הדולר.
קרול אונגר:
בשנת 1989 הערכנו שבאזור דגסטאן יש כ 20,000 יהודים.
קרול אונגר:
משנת 1989 עד ימינו אנו היתה עלייה.
קרול אונגר:
המספר הרשמי שהסוכנות היהודית משתמשת בו הוא, שכרגע יש באזור דגסטאן 11 אלף יהודים.
קרול אונגר:
אני רוצה לציין שכתוצאה מהמצב הקשה, חלק מיהודי דגסטאן היום הלכו גם למקומות אחרים בתוך רוסיה.
קרול אונגר:
אימיגרציה פנימית.
קרול אונגר:
כלומר אם הייתי צריך לדבר על כמה יהודים ממש יושבים כרגע בתוך דגסטאן, הייתי אומר שיושבים בין ששה לאחד עשר אלף, כי חלק נמצאים במקומות אחרים ובתוך רוסיה הפנימית בגלל המצב הקשה.
קרול אונגר:
מתוך המספר הזה אנחנו צריכים לבחון את כמות העולים שמגיעים לארץ.
קרול אונגר:
אבל לפני שאני מגיע לעליה אני רוצה להגיד לכם איך הסוכנות היהודית עובדת היום.
קרול אונגר:
לסוכנות היהודית יש פעילות בכל אחת מהערים שציינתי קודם.
קרול אונגר:
יש לנו משרד ראשי עם שליח ישראלי שיושב באופן קבוע במחצ'קלה והוא בעצם מנהל את עבודת הסוכנות היהודית על כל מחלקותיה בכל דגסטאן.
קרול אונגר:
כל מחלקותיה, הכוונה היא שחוץ מהעליה אנחנו עוסקים שם גם בחינוך ונוער ואני לא יודע אם אתם יודעים, אבל אנחנו מביאים משם גם ילדים לתכניות נעל"ה, גם לחלום וגם לסלע.
קרול אונגר:
יש לנו אולפנים ולימודיות.
קרול אונגר:
אנחנו עושים הרבה מאד פעולות של עידוד עלייה ומה שהכי חשוב, יש לנו גם תחנת טיסה.
קרול אונגר:
יש לנו טיסה ישירה ממחצ'קלה לתל אביב.
קרול אונגר:
אני אומר ישירה במרכאות.
קרול אונגר:
למה?
קרול אונגר:
כי הטיסות מדגסטאן לישראל הן טיסות צ'רטר של הסוכנות היהודית.
קרול אונגר:
מבצעת אותן חברה רוסית שנקראת דון אוויה.
קרול אונגר:
היא יוצאת מרוסטוב עם מטוס ריק, נוחתת במחצ'קלה, מעמיסה את העולים, חוזרת לרוסטוב, ושם העולים עוברים את כל הסידורים של מכס וביקורת הגבולות, כיוון שזו הפדרציה הרוסית ובמחצ'קלה לא ניתן לקבל את השרותים האלה בשדה התעופה.
קרול אונגר:
אז היא ממריאה מרוסטוב ומגיעה לישראל.
קרול אונגר:
זה גם המקום היחידי בחבר העמים שמותר לעולה, בתור עידוד עלייה, לקחת אתו על המטוס מטען של שמונים קילוגרם פר עולה כאשר בכל מקום אחר מותר לנו לקחת ארבעים קילוגרם.
קרול אונגר:
המשרד הבא שלנו מחוץ לדגסטאן ובקרבת מקום הוא בפיאתגורסק ושם יש לנו שליח ישראלי, ושליחים נוספים יש לנו מדרום לדגסטאן בבקו שבאזרבייג'אן וכמובן שיש לנו בגרוזיה.
קרול אונגר:
כלומר, אם יקרה משהו דרסטי בתוך דגסטאן, אנחנו יכולים איך שהוא לתגבר את האזור עם השליחים שנמצאים במקום והם נכנסו, תורגלו ומכירים את העניין.
קרול אונגר:
אני לא רוצה להרחיב על זה.
קרול אונגר:
אני אוסיף רק שעד היום הגיעו מדגסטאן לישראל 560 עולים.
קרול אונגר:
מתוכם 280 הגיעו בחודשים אוגוסט ספטמבר.
קרול אונגר:
אם עד חודש אוגוסט מספר הטיסות שהפעלנו מדגסטאן היה בערך טיסה לחודש וחצי, אז בחודשים אוגוסט וספטמבר בצענו שתי טיסות.
קרול אונגר:
לפי הדיווח שקיבלתי מהשליח גם בחודש אוקטובר נבצע כנראה שתי טיסות.
קרול אונגר:
נכון לרגע זה יש כבר 54 אנשים שנרשמו לטיסה.
קרול אונגר:
בכל מטוס אנחנו יכולים לקחת לא יותר מ 80 איש, בגלל אותם שמונים קילוגרם.
קרול אונגר:
עם לשכת הקשר באזור זה אין פקקים ואין לנו בכלל ויכוחים.
קרול אונגר:
בכל פעם שהשליח מודיע שכך וכך אנשים מחכים ללשכת הקשר, אז נציג לשכת הקשר מופיע, ובביקורו האחרון נתן 144 ויזות.
קרול אונגר:
חלק מהאנשים שקיבלו ויזות טסו לישראל.
קרול אונגר:
לגבי החלק השני, השליח שלנו נסע היום לדרבנט על מנת לברר מתי הם רוצים, אבל כנראה שהטיסה הבאה תצא ב 19 לאוקטובר.
יצחק גאגולה:
השאלה היא כמה עולים יש כאן בארץ בכלל, מאז העליה ועד היום.
קרול אונגר:
אם אתה רוצה לדעת כמה יהודים הרריים יש מאז העליה הגדולה, אז ההערכה שלי לפי נתונים שיש לי בידיים היא שיש יותר מאשר שלושים אלף, אבל הם לא הגיעו כולם מדגסטאן.
קרול אונגר:
אני רוצה שתבינו, הגבול הדרומי זה אזרבייג'אן ויש בתוך הרי קווקז מקום שנקרא קובה.
קרול אונגר:
בקובה לבד, בעבר, היו מעל עשרת אלפים יהודים הרריים והיום אנחנו מדברים על כשלושה וחצי אלף.
קרול אונגר:
הגבול, לפני נפילת המשטר הסובייטי, היה גבול על הנייר.
קרול אונגר:
חלק מהאנשים עברו בין אזרבאייג'אן לדגסטאן באופן חופשי.
קרול אונגר:
חלק מהמשפחות של אותם אנשים שגרים במה שנקרא קרסנייה - סלובודה, שזה קובה, לבין דרבנט ומחצ'קלה, זה בעצם חלקי משפחות.
קרול אונגר:
עכשיו, אחרי שפתאום אין ברית המועצות ויש גבול, אז המעבר יותר קשה, לפעמים.
קרול אונגר:
כי לפעמים הגבול פתוח ולפעמים סגור.
קרול אונגר:
אבל אם אני לוקח בחשבון את אלה שהגיעו מקובה ומאזרבאייג'אן ואת אלה שהגיעו מדגסטאן וגם מחלקים אחרים של צפון קווקז, אז אנחנו יכולים לדבר על בין 20 ל 30 אלף יהודים הררים קווקזים פה בישראל.
קרול אונגר:
אתה יכול לראות אותם באור עקיבא, ששם זה הריכוז הגדול וחדרה.
קרול אונגר:
למשרד הקליטה יש נתונים יפים מאד איפה הם יושבים.
קרול אונגר:
הם גרים גם בבאר שבע, קצת באשדוד, אופקים וקרית גת.
קרול אונגר:
אבל המרכז הוא בעצם גדרה ואור עקיבא.
קרול אונגר:
הקליטה שלהם, ואולי תעיד נציגת משרד הקליטה, היא לפעמים לא חלקה.
קרול אונגר:
המשפט האחרון.
קרול אונגר:
בביקורי שם ובשיחות שלי עם העולים שהגיעו לשדה התעופה, כשאני שואל אותם למה אתם לא עולים על המטוס ובאים כולכם, יש תשובה אחת: יש לנו בעיה למכור את הרכוש.
קרול אונגר:
אנשים לא מוכנים לעזוב את הבתים, למרות שמחיר הבתים האלה שלהם נע בין חמשת אלפים לשלושים אלף דולר.
חנן אחיטוב:
או $1500.
קרול אונגר:
כן, ועם זה לא יכולים לקנות דלת.
קרול אונגר:
לא חשוב מה אתה אומר להם, אבל זה מה שהאדם עשה בכל החיים שלו והוא לא רוצה להשאיר את זה.
קרול אונגר:
כרגע, בגלל המצב הקצת מתוח, לא פאניקה, אז משפחות קצת מתחלקות.
קרול אונגר:
חלק עולה לארץ וחלק נשאר להסדיר את ענייני הרכוש.
חנן אחיטוב:
גם בשנה שעברה בתקופה המקבילה, עלה בדיוק אותו מספר אנשים.
חנן אחיטוב:
ההבדל הוא ממש של אחדים.
מייק בלומנטל:
יש עוד כמה שאלות.
מייק בלומנטל:
חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.
מרינה סולודקין:
אני רוצה לומר לך שכל האזור מסוכן ליהודים.
מרינה סולודקין:
בגלל שבארץ יש לי ארבעה מקרים של אנשים שחטפו אותם ועכשיו מבקשים עבורם כופר.
מרינה סולודקין:
אז אולי לעשות איזה פרופגנדה ואגיטציה באזור בגלל שאני לא מבינה איך הם יושבים גם בצ'רקסיה וגם במקומות אחרים.
מרינה סולודקין:
אתה אמרת שיש להם מקומות בטוחים בהם יושבת הסוכנות, גם במחצ'קלה, גם בנלצ'יק.
קרול אונגר:
יש לנו משרדים.
מרינה סולודקין:
משרדים.
מרינה סולודקין:
כן.
מרינה סולודקין:
לגבי נלצ'יק אני יכולה לומר לך שבדרך מפיאתגורסק לנלצ'יק תופסים אנשים.
קרול אונגר:
קודם כל, אני לא דברתי על נלצ'יק, נלצ'יק היא לא דגסטאן.
קרול אונגר:
נלצ'יק היא יותר קווקז.
קרול אונגר:
בפעם האחרונה שהייתי שם אמרו לי שיש שם שלושת אלפים יהודים.
קרול אונגר:
יש שם חברת כנסת יהודיה מהדומה הרוסית.
מרינה סולודקין:
מחר יש לי פגישה בשגרירות הרוסית עם משלחת שיש בה נציגים של אזורים מוסלמים.
מרינה סולודקין:
אני אדבר איתם בנושא של שבויים ונעדרים שלנו, שלא ממש עושים למענם.
קרול אונגר:
האמת היא שיש חטיפות אבל אני רוצה לציין פה עובדה, שהחטיפות אינן על רקע יהודי אלא על רקע קרימינלי וכסף.
קרול אונגר:
כמו שחוטפים יהודים ככה חוטפים גם אנשים אחרים ומבקשים כופר.
קרול אונגר:
ואז הם משחררים.
קרול אונגר:
דרך אגב, בגלל המצב הכלכלי הקשה מאד, התפתח איזה שהוא מוסד שהם, בשפת הסלנג שלהם, קוראים רקטיורי.
קרול אונגר:
זה בנדיטים, וזה די גלוי.
קרול אונגר:
כשאתה נוסע בדגסטאן אומרים לך: אתה רואה את הבית היפה הזה?
קרול אונגר:
זה של ראש הבנדיטים.
חנן אחיטוב:
ראש המאפיה.
קרול אונגר:
ראש המאפיה.
קרול אונגר:
הרקטיור הראשי, וזה בעצם די גלוי, ויש שיתוף פעולה גם עם אחרים.
קרול אונגר:
אבל זה מסוכן.
מרינה סולודקין:
אבל זו טעות שאנחנו מתייחסים לזה כאל "זה המצב".
מרינה סולודקין:
חוטפים את הישראלים.
מרינה סולודקין:
יש שני אזרחים ישראלים שנחטפו.
קרול אונגר:
מכיוון שאת באמת מדברת על שני אזרחים ישראלים וילד אחד, אז אני שואל שאלה: האם זה לא עניין של מדינת ישראל ומשרד החוץ, שני הישראלים?
יצחק גאגולה:
גם בגרוזיה יש חטיפות.
יצחק גאגולה:
ולפני חודש היה רצח.
קרול אונגר:
כשמדברים על אזרחים ישראלים, זה מדינת ישראל, לא הסוכנות היהודית.
מייק בלומנטל:
נכון מאד.
סופה לנדבר:
יש לנו נסיון, שבמשך כמה שנים שבהן ח"כ אדלשטיין היה שר הקליטה, קיבלנו כמה עולים מצ'צ'ניה.
סופה לנדבר:
חמש מאות ומשהו.
סופה לנדבר:
לא נתנו להם סטטוס של פליטים ובגלל זה היו לנו המון בעיות.
סופה לנדבר:
את זוכרת, גברתי היושבת ראש, שאנחנו פה בוועדה חשבנו שצריכים לתת להם איזו שהיא הגדלה בסל הקליטה, חוץ מההגדלה של 700 ש"ח שהם מקבלים בפועל.
סופה לנדבר:
הייתי רוצה שנתמוך בכך שהעליה מדגסטאן תקבל גם היא סטטוס של פליטים.
סופה לנדבר:
אז נדאג שהם יקבלו קצת יותר מעבר למה שמקבל עולה חדש.
סופה לנדבר:
אנחנו אז סידרנו 80 דירות לעליה מצ'צ'ניה וחלק נשארו במצב גרוע ביותר.
סופה לנדבר:
יש לי כמה פניות שאני אעביר לך מחר או מחרתיים, שהם מוגדרים כעליה מצ'צ'ניה ויש לנו בעיות גדולות אתם.
סופה לנדבר:
זה אולי יותר מופנה למשרד הקליטה.
מייק בלומנטל:
אני מסכימה, חברת הכנסת לנדבר, להעלות את זה כאן כנושא.
מייק בלומנטל:
יתכן שנוכל לפעול לכך שהם אמנם יוגדרו פליטים, ואז נוכל להגביר את התמיכה בהם.
קרול אונגר:
בעבר נקבע שמשרד הקליטה, לשכת הקשר והסוכנות יושבים ביחד ומגדירים את המעמד הזה שנקרא פליט.
קרול אונגר:
את הצ'צ'נים, לפי איזה שהם קריטריונים, הגדירו שלשת המשרדים שהזכרתי כפליטים ואכן הם קיבלו תוספת, של 700 שקלים.
קרול אונגר:
אפשר להושיב את הועדה הזו ואת שלשת המשרדים ביחד ולראות אם יש צורך או אין צורך וכמה.
אביטל טוך:
אנחנו עוסקים בזה כל הזמן.
אביטל טוך:
מדובר בהגדרה שנקראת נמלטים מאזורי חרום.
אביטל טוך:
אנחנו לא קוראים להם פליטים, כי חלק גדול מהעולים שלנו הם בעצם פליטים מכל מיני אזורים, מכל מיני סיבות.
אביטל טוך:
לכן אנחנו קוראים להם נמלטים מאזורי חרום.
סופה לנדבר:
ולדיור?
אביטל טוך:
אין לזה שום קשר לדיור בכלל, כי ברוב המקרים מדובר באנשים שנמצאים במרכזי קליטה, כאשר אנחנו מחויבים לתת להם את הציוד הראשוני שלהם.
אביטל טוך:
אבל, אחרי הציוד הראשוני, אנחנו מודעים לכך שאחוז גדול מאד מן העולים שבאים לארץ מגיע גם כן ללא כלום ומתחיל מלא כלום.
אביטל טוך:
אלא מה?
אביטל טוך:
בהמשך, מדובר בקבוצות מסויימות, כמו העולים מצ'צ'ניה, למשל, או סראייבו.
אביטל טוך:
דרך וועדת החריגים שלנו אנחנו כן נותנים להם זכאות מעבר לזכאות הרגילה, שאת יודעת שהיא מאד חמורה ומאד מגבילה.
אביטל טוך:
אבל אז, ואני מכירה טוב מאד את המשפחות מצ'צ'ניה, אז עולות בעיות אחרות.
אביטל טוך:
אם משפחה כזאת הגיעה בשנת 1994, ורוצה לגור אך ורק ברחובות, וברחובות יש לנו משפחות נכים משנת 1990, וכנ"ל גם באשדוד, אנחנו לא יכולים.
אביטל טוך:
אבל אם משפחה הגיעה לקרית גת או לבאר שבע, אנחנו כן יכולים.
אביטל טוך:
אנחנו לא יכולים להקפיץ אותם מעל משפחות שממתינות משנת 1990 במצב כלכלי ובריאותי גרוע, כאשר אין לזה בעצם הגיון.
סופה לנדבר:
על איזה ערים אנחנו בעצם מדברים?
סופה לנדבר:
באר שבע, קרית גת, אשקלון?
אביטל טוך:
יש ערים שבהן בעיית הדיור היא יותר חמורה.
אביטל טוך:
אם יושבת שם משפחה שמוגדרת כנמלטת מאזור חרום…
סופה לנדבר:
אני הבנתי, אבל אני רוצה לדעת מה אקטואלי כרגע.
סופה לנדבר:
באר שבע, קרית גת ואשקלון?
אביטל טוך:
לא, באשקלון אין לי.
אביטל טוך:
יש דיור לאנשים שעלו בשנים 1990 – 1991.
סופה לנדבר:
אבל בכל זאת יש משפחות מצ'צ'ניה שעלו לאשקלון.
אביטל טוך:
נכון.
אביטל טוך:
חברת הכנסת לנדבר, אנחנו צריכים לבדוק האם משפחה מצ'צ'ניה אחרי חמש שנים בארץ, וגם מדגסטאן - כלומר כל אזור כזה שמוגדר על ידינו כאזור חירום ואין שום בעיה, כי אנחנו כל הזמן עם יד על הדופק - מקבלת בהתחלה קידום גדול בסיוע התקציבי.
סופה לנדבר:
אני מדברת על פריפריה.
אביטל טוך:
אם את מדברת על פריפריה אנחנו נותנים שם קידום למשפחות האלה.
מייק בלומנטל:
מר אונגר, אתה אומר שהמצב בדגסטאן מעט התייצב כרגע?
מייק בלומנטל:
מה קורה בצ'צ'ניה?
מייק בלומנטל:
יש שם עוד יהודים?
קרול אונגר:
אין יהודים.
קרול אונגר:
בצ'צ'ניה יש אולי עשרה, אחד עשר יהודים והמלחמה היא כרגע אכן בצ'צ'ניה.
קרול אונגר:
בדגסטאן כרגע אין מלחמה ואין קרבות, כי הקרבות עברו מעבר לגבול, לתוך צ'צ'ניה, לכן גם היהודים שלנו שם קצת מרגישים שהם יכולים לקחת אוויר.
מייק בלומנטל:
עכשיו יש לי עוד שאלה לגבי מה שהיה באוקראינה וגם על פעולות הטרור שיש ברוסיה.
מייק בלומנטל:
באוקראינה אני מבינה שהיו איזה בעיות עם הממשל.
מייק בלומנטל:
אולי אתה, מר רוזנברג, תתייחס?
מייק בלומנטל:
איזה הבנות הושגו, אם בכלל?
מייק רוזנברג:
אני חושב שדיווחנו פה בעבר שהיתה בעיה חמורה.
מייק רוזנברג:
יש הסכם חינוך בין משרדי החינוך של ישראל ואוקראינה, שהאוקראינים הודיעו בעצם לפני חצי שנה שאין בכוונתם לחדש אותו.
מייק רוזנברג:
ההסכם הזה פג תוקפו באמצע יוני.
מייק רוזנברג:
אנחנו, יחד עם משרד החוץ ולשכת הקשר נמצאים בדיונים מאז, מדצמבר 98 בעצם, כדי לפתור את הבעיה.
מייק רוזנברג:
כי בלי ההסכם הזה לא יכולנו להביא את ילדי נעל"ה, חלום וסלע.
מייק רוזנברג:
כל הקטינים.
מרינה סולודקין:
זו עסקת חבילה.
מרינה סולודקין:
השר שרנסקי דיבר גם על הילדים וגם על נושא העובדים הזרים מאוקראינה במדינת ישראל.
מייק רוזנברג:
אנחנו התחלנו בעצם אתמול בהטסה של הילדים האלה ומחר, נדמה לי, מגיעות ארבע חמש טיסות של ילדים מאוקראינה, כ 450 ילד.
מייק רוזנברג:
יש מעט נשירה.
מייק רוזנברג:
החניכים האלה יתפזרו בארץ: בני 15 - 16 בבתי ספר במסגרת נעל"ה וחלק אחר,
מייק רוזנברג:
במסגרת הסוכנות היהודית של חלום וסלע, יהיו במרכזי קליטה.
מייק בלומנטל:
זה היה המספר שדובר עליו מלכתחילה, פחות או יותר?
מייק בלומנטל:
השלטונות לא הגבילו את המספר?
מייק רוזנברג:
לא הגבילו בכלל.
מייק רוזנברג:
יש קצת ירידה במספר, כי באופן טבעי, ברגע שילד לא יכול לבוא בתחילת שנת הלימודים, הוא עושה תכניות אחרות.
מייק רוזנברג:
אבל רוב הילדים יגיעו במהלך החודש הזה.
מייק בלומנטל:
עוד שאלה אחת לגבי מה שנעשה עם הטרור ואיך זה משפיע מבחינת המגמות, והאנטישמיות, האם פעולות הטרור הן גם אנטישמיות או רק כלליות?
קרול אונגר:
קודם כל אנחנו יכולים לציין שבזמן האחרון יש עליה באנטישמיות בכלל, ברוסיה.
קרול אונגר:
אם קודם דיברנו על האנטישמיות בתוך הפוליטיקה, אנחנו גם יודעים שבזמן האחרון האנטישמיות לובשת איזה שהן צורות פיזיות.
קרול אונגר:
היינו עדים לניסיונות לפוצץ את בית הכנסת מריה רוצ'ה במוסקבה והדבר האחרון היה דקירת יהודי בבית הכנסת הגדול במוסקבה.
קרול אונגר:
באזור צפון קווקז דווקא הופיעו בעיתונות בזמן האחרון הרבה מאד מאמרים שקראו לנקוט פעילות נגד היהודים.
קרול אונגר:
אין לכל זה, לפי דעתי, שום קשר לפעילות הטרור שיש בזמן האחרון ברוסיה.
קרול אונגר:
פעילות הטרור שבעקבותיה נהרגו כשלוש מאות אזרחים, היא פעילות שהצ'צ'נים עושים נגד הרוסים כתוצאה מהמלחמה שיש כרגע בצ'צ'ניה.
קרול אונגר:
הם עשו את זה בהצלחה רבה והם פוצצו איזה שניים שלשה בתים במוסקבה ועוד איזה שהוא בית באזור רוסטוב.
קרול אונגר:
יש שלש מאות הרוגים.