GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור:
אני רוצה להדגיש שמבחינתי הסוכנות היהודית היא לא דבר קדוש מפני שזה תמיד היה, אבל כל זמן שהסוכנות היהודית משחקת תפקיד חשוב ביותר בכמה וכמה תחומים – בעיקר בנושא העליה, אבל גם בנושאים אחרים חשובים – וכל זמן שלא מציעים משהו יותר טוב, אני לא בעד הריסת המבנים הקיימים כל עוד אין לנו דברים יותר טובים להחליף אותם.
מיכאל מלכיאור:
אחר כך יש כל הנושא של הגיור וחוק ההמרה.
מיכאל מלכיאור:
ממשלת ישראל החליטה עכשיו לקבוע בפעם הראשונה ועדת שרים לענייני גיור.
מיכאל מלכיאור:
אני חושב שהכוונה היא שזה יהיה מין המשך לוועדת נאמן שהיתה בממשלה הקודמת, ואני לא יודע מה יהיה.
מיכאל מלכיאור:
אני יכול להגיד את זה כבר מראש, כי אנחנו עומדים בפני שאלות קשות ביותר בענין הזה.
מיכאל מלכיאור:
כמו שאר הבעיות שלא יודעים לפתור, שמים את זה על שולחני ונותנים לי אפילו את הכבוד להיות יושב ראש, זאת אומרת, להיות האחראי לכישלון שלקראתו אנחנו הולכים.
מיכאל מלכיאור:
אני מקווה שזה לא יהיה כישלון, כלומר, אני מאוד אשתדל שתהיה הידברות.
מיכאל מלכיאור:
בינתיים ועדת נאמן ומסקנותיה הושארו קצת באוויר.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו לא יודעים בדיוק מה יהיה.
מיכאל מלכיאור:
יש כמה התפתחויות בתקופה הקרובה ביותר.
מיכאל מלכיאור:
כבר ב-1 בנובמבר יש הבג"ץ הראשון בענין, ואחר כך יש סדרה של בג"צים, ולקראת פברואר-מארס יגמרו את התכנית הראשונה של האולפן שהוקם בעקבות המלצות ועדת נאמן, ואז אנחנו נראה גם אם יגיירו או לא יגיירו את אלה שלמדו באולפן הזה.
מיכאל מלכיאור:
יש פה בעיה סבוכה ביותר, ואני מאוד מאוד חושש מקרע עם כל העולם היהודי בענין הזה.
מיכאל מלכיאור:
הלילה ישבתי עם מנהיגי העולם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
מאוד רגישים לנושא הזה.
מיכאל מלכיאור:
לדעתי, אסור לנו מבחינת מדינת ישראל ליצור את הקרע הזה.
מיכאל מלכיאור:
יש לי כמה רעיונות, אבל אני יודע שיהיו הרבה מתווכחים, ואני לא מוסמך על פי קווי היסוד של הממשלה להגיד את מה שאני אומר, אבל בכל זאת אגיד את דעתי האישית.
מיכאל מלכיאור:
דעתי האישית היא שזה לא ענין של כנסת ישראל מיהו יהודי.
מיכאל מלכיאור:
זה ענין של בית כנסת ולא של הכנסת.
מיכאל מלכיאור:
זה ענין של כנסת ישראל לקבוע מיהו ישראלי, ובשאלה מיהו ישראלי לא צריך להיות הוויכוח הזה ולא צריך ליצור את הקרע הזה עם העולם היהודי - גם הלא-אורתודוכסי.
מיכאל מלכיאור:
זו דעתי, ואני סבור שלפי המפתח הזה היה אפשר לפתור הרבה מאוד בעיות מתוך הבעיות העומדות על סדר היום.
משה ארנס:
הבעיה היא גם קרע בתוך ישראל עצמה.
משה ארנס:
יש 300,000 עולים שאינם יהודים על פי ההלכה.
משה ארנס:
יש לנו בעיה עוד יותר גדולה.
מיכאל מלכיאור:
אני יודע, אבל שוב אני אומר שאת הבעיה הזאת, לדעתי, צריכים לפתור על ידי נגישות הרבה יותר גדולה מכפי שיש היום לנושא הגיור.
מיכאל מלכיאור:
שוב, זה ענין של לקיחת אחריות מצד ממשלת ישראל לנושאים הללו.
מיכאל מלכיאור:
לדעתי, יש היום אפשרות לעשות את זה, גם לעשות גיור המקובל על חלק גדול מהעם, ובצורה רחבה.
מיכאל מלכיאור:
אני לא יודע אם יש כאן 300,000 עולים שאינם יהודים על פי ההלכה, אבל זה נכון שהמספר הולך וגדל, ובתקופה האחרונה, לפי הנתונים שאנחנו מקבלים, יש בין 50% ל60%- לא-יהודים לפי ההלכה בעלייה האחרונה שמגיעה.
מיכאל מלכיאור:
כמובן, אם נתעלם מהענין הזה ולא נטפל בו בכלל, הבעיה תתפוצץ לנו בפנים, כפי שכבר קרה במספר מקרים מאוד טראגיים בעבר.
מיכאל מלכיאור:
אני מתכוון להיכנס לענין זה ככל שאני יכול ואני מבקש שיתוף פעולה מכל מי שיושב סביב השולחן הזה.
מיכאל מלכיאור:
אני יודע שסביב השולחן הזה יושבים אנשים עם דעות מאוד מנוגדות בענין, אבל אסור לנו להתעלם מזה וחייבים להגיע לכמה פתרונות, וזה לא פשוט.
מיכאל מלכיאור:
כל הנושא של ההתבוללות, המאבק נגד ההתבוללות והרנסנס היהודי - אלה גם נושאים שממשלת ישראל לוקחת בהם יותר ויותר אחריות.
מיכאל מלכיאור:
הנושא של BIRTHRIGHT הוא רק ההתחלה, אבל זה לא הסוף.
מיכאל מלכיאור:
זו התקופה.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו עלולים לאבד בתקופה של עשר שנים מיליונים מבני עמנו מכל הזרמים, מכל הכיוונים, ואם נוכל לתרום גם דרך הנושא של הרכוש היהודי, כפי שאמרתי לפני כן, וגם דרך המחוייבות המוחלטת של מדינת ישראל לנושא הזה, הרי יש לנו שותפים לענין הזה בעולם היהודי, ושוב אני רוצה להדגיש שלא הכל ארצות הברית.
מיכאל מלכיאור:
יש, למשל, הענין של דרום אמריקה.
מיכאל מלכיאור:
גרים שם הרבה מאוד אלפי יהודים טובים.
מיכאל מלכיאור:
משום מה אנחנו הפכנו לכפר גלובאלי קטן, אבל שכחנו אותם, ואני מקווה שכבר בביקור הראשון או השני שלי בתפוצות אגיע לשם ואנסה לגבש תכנית עבודה משותפת עם כל מדינות אמריקה הלטינית כדי שנוכל לתת כתף, ויש צורך גדול בכך.
מיכאל מלכיאור:
כולם יודעים על הבעיות הכלכליות ועל האנטישמיות, וצריכים לעזור מאוד.
מיכאל מלכיאור:
כמובן, הענין של חבר העמים הוא גם פה נושא מאוד מרכזי, וגם לא צריכים לשכוח את שאר העולם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
עד כאן ההקדמה.
מיכאל מלכיאור:
אני חושב שנכנסנו להרבה מאוד בעיות.
מיכאל מלכיאור:
אגיד רק כמה משפטים נוספים בסוף.
מיכאל מלכיאור:
אני רואה את הוועדה הזאת כלובי שלנו לקדם את הנושאים שלא תמיד נמצאים על סדר היום כפי שהם צריכים להיות.
מיכאל מלכיאור:
לא ייתכן שההסדר של הרכוש היהודי בנורבגיה מגיע לכותרת ראשית ב"ניו-יורק טיימס", ולא מגיע לעמוד 11 בעתון "הארץ".
מיכאל מלכיאור:
אנחנו צריכים לשנות את התפיסה פה בארץ, גם התקשורתית, גם העניינית וגם מבחינת תשומת הלב לכל הבעיות האלה שהן מאוד משמעויות, דרך הסברה וחינוך, וזה יתפוס מקום יותר ויותר מרכזי בסדר היום הישראלי, ולא, נאבד את החלק הזה בזהות היהודית.
מיכאל מלכיאור:
אם כן, תרשו לי לראות את הוועדה הזאת כלובי שלנו.
מיכאל מלכיאור:
אני יודע שהיושבת בראש - זה גם בראש דאגותיה, אבל תרשו לי לראות את כל הוועדה כשותפה ללובי למען עם ישראל.
נעמי בלומנטל:
תודה רבה לך, השר הרב מלכיאור.
נעמי בלומנטל:
חבר הכנסת ארנס, אני מבקשת ממך שתתקרב אלינו.
נעמי בלומנטל:
יש לך כל כך הרבה נסיון ויידע, והיינו מאוד רוצים שתהיה שותף אתנו עד כמה שאתה יכול, בעיקר בדיונים האלה, מעבר לדיונים אחרים שמתקיימים בוועדה.
משה ארנס:
הבעיה שלי היא שיצאתי מוועדת החוץ והביטחון ואני צריך לחזור לשם עוד מעט.
נעמי בלומנטל:
אגב, אנחנו מנסים לדאוג לכך - והעליתי את זה בישיבה הראשונה שקיימנו בקדנציה הנוכחית - שאחד הנושאים העיקריים שיעמדו על סדר יומה של הוועדה הזאת יהיה יחסי ישראל - התפוצות.
נעמי בלומנטל:
אני מוכרחה לומר לכם שזה עלה על סדר היום ותקף אותי בחריפות רבה כאשר ראיתי את ההתייחסות של יהדות ארצות הברית והרגשתם כלפי מדינת ישראל סביב המשבר שהיה בזמנו בענין חוק ההמרה, ואז אמרתי שחייבים משהו לעשות.
נעמי בלומנטל:
אחת התוצאות וההשלכות של תחושת הניכור שהיתה לאותם יהודים רפורמים וקונסברטיבים - וזה השליך על כל יהדות ארצות הברית - היתה גם החלטתנו לשנות את שמה של הוועדה ל: ועדת העליה, הקליטה והתפוצות.
נעמי בלומנטל:
ודבר שני, אני באמת שמחה שממשלת ישראל וראש הממשלה מצאו לנכון למנות שר לנושא הזה וכן לנושא חברה, אבל אני מוכרחה לומר שאני מקווה שאת רוב הזמן תקדיש לנושאים האלה, ופחות לנושא החברה, כי יש שר העבודה והרווחה.
נעמי בלומנטל:
מה שקרה בזמנו במשבר סביב חוק ההמרה היה, שמצד אחד, הרגשנו שפה במדינת ישראל אף אחד לא התעניין במה שקורה, לא ידעו בכלל על המשבר שקורה בארצות הברית מבחינת היחס של מיליוני יהודים בארצות הברית והרגשת הניכור שהם מרגישים כלפי מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל:
זה לא היה כאן על סדר היום.
נעמי בלומנטל:
אלמלא פגשנו את הנציגות האמריקנית שהגיעה לכאן, אף אחד לא היה יודע על כך.
נעמי בלומנטל:
אנחנו בקושי ידענו מזה.
נעמי בלומנטל:
ואז מה אנחנו שומעים?
נעמי בלומנטל:
- שיהודי ארצות הברית, מיליונים מביניהם, באים ואומרים: מדינת ישראל לא רוצה אותנו, מדינת ישראל מזלזלת בנו, מדינת ישראל לא רוצה יהודים.
נעמי בלומנטל:
ואז באו ההשלכות: האם אנחנו תורמים או לא תורמים למדינה?
נעמי בלומנטל:
אלה היו התחושות שלהם, כאשר אנחנו שיושבים כאן במדינת ישראל בכלל לא יודעים במה מדובר, זה בכלל לא על סדר היום שלנו, ורק מקיימים כל הזמן דיונים האם הממשלה תיפול או לא תיפול ואיך כל חבר כנסת יצביע.
נעמי בלומנטל:
ולכן, גם ראש הממשלה לשעבר, בנימין נתניהו, העלה את הנושא במלוא חריפותו ועמקותו על סדר יומה של המדינה.
נעמי בלומנטל:
אגב, הוא היה הראשון שבא וקבע - ואני שמחה שממשיכים בהקשר הזה בדרכו, ואני מקווה שימשיכו בה גם בעוד תחומים - שתקציב המדינה לשנת 1999, בפעם הראשונה, יכלול את המסר שיש בתקציב מדינת ישראל דאגה למה שקורה ביהדות העולם, לא רק בתחום ההצלה.
נעמי בלומנטל:
תמיד היינו טובים מאוד בתחום ההצלה, אנחנו במדינת ישראל מצילים יהודים במצוקה, ואני לא צריכה להרחיב את הדיבור על כך, אבל אני מדברת על המסר שישראל שותפה לגורל העם היהודי מבחינת החינוך, הערכים וכיוצא באלה.
נעמי בלומנטל:
ואחד הנושאים המרכזיים שעמדו על סדר היום היה האם זה ענייננו או לא.
נעמי בלומנטל:
נושא ההתבוללות הוא ענייננו.
נעמי בלומנטל:
אם אנחנו רואים שבדרום אמריקה, למשל, יש מצב שבתי ספר יהודיים נסגרים, כאשר אנחנו יודעים שהיה שם חינוך מעולה, חינוך יהודי וציוני לעילא ולעילא, והם נסגרים משום שהמצב הכלכלי של ההורים הידרדר כל כך שיהודים רבים גרים היום בפאתי העיר, בשכונות מצוקה, והם לא יכולים לממן את הלימודים בבית הספר היהודי - האם מדינת ישראל תסבסד או לא תסבסד את בית הספר היהודי בבואנוס איירס או במקומות אחרים בדרום אמריקה, שם המצב הכלכלי של רוב ההורים הידרדר?
נעמי בלומנטל:
המסר העיקרי שלנו היה ויישאר - עלייה, אבל המסר של מדינת ישראל צריך להיות מעבר לזה.
נעמי בלומנטל:
בכל אופן זה מה שאני חושבת.
נעמי בלומנטל:
אני שותפה לעמדה שלך בכל מה שקשור לסוכנות.
נעמי בלומנטל:
היתה ויש הרבה ביקורת על הסוכנות.
נעמי בלומנטל:
בגדול, אני חושבת שהסוכנות היהודית, שהיא הזרועה הביצועית של ההסתדרות הציונית, צריכה להמשיך התקיים כל זמן כל זמן שלא מצאנו, שלא נמצא או שלא בנינו גוף אחר שיקיים את הדו-שיח, את הדיאלוג שלנו, עם יהדות התפוצות.
נעמי בלומנטל:
מדברים על הקמת "פרלמנט יהודי", כלומר, כמו שיש כנסת ישראל, שיהיה פרלמנט יהודי.
נעמי בלומנטל:
יש הרבה רעיונות שעולים בשטח לא רק לגבי שינוי יחסי הגומלין, אלא גם למצוא ליחסי הגומלין מיסוד אחר מאשר הסוכנות היהודית.
נעמי בלומנטל:
כל זמן שלא נמצא גוף אחר, כל זמן שלא בנינו גוף אחר וכל זמן שאין לנו מענה אחר, אני בעד קיומה של הסוכנות, והייתי אומרת - חיזוקה.
נעמי בלומנטל:
וכאן אנחנו נכנסים לבעיה הקשה הקשורה ל-BITTHRIGHT, משום שהדברים סבוכים, הם לא פשוטים.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה לשמוע את דעתכם, חברי הכנסת, ואת דעתם של רבים אחרים שנמצאים בוועדה לגבי ה-BIRTHRIGHT והשותפות המאסיבית כל כך של ממשלת ישראל בענין זה.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה להעלות את הנושא על סדר יומה של הכנסת.
נעמי בלומנטל:
מצד אחד, אנחנו רואים מצב - וכך הוא הוצג לפנינו, וזה נראה נהדר - שבאים שני גבירים, מיליארדרים, ברונמפן ושטינהארט ואומרים: אנחנו מוכנים לתרום שליש מפעילות שתביא לכך שכל ילד וילדה יהודים באשר הם יקבלו את הזכות הזו, מתנה מהעם היהודי, לנסוע למדינת ישראל לעשרה ימים, כדי שיבקרו בה, יכירו את המדינה.
נעמי בלומנטל:
זאת המתנה שלנו, אבל אנחנו רוצים כאן את השותפות של מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל:
לפי דעתי - זו העמדה שלי, ואני רוצה לבטא אותה - התכנית בגדול מבורכת, אבל יש לדאוג לתכנים של הביקור.
נעמי בלומנטל:
זאת אומרת, לפי דעתי, מדינת ישראל צריכה לתת את ידה לכך שהתכנים של הביקור של אותם ילדים יהודים בארץ יכללו ערכים ציוניים, עם הפנים לעלייה, עם פנים חיוביות לעבר מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל:
אני נזהרת בדבריי ולא אומרת שאולי מדינת ישראל צריכה להתנות את השותפות שלה בכל הפרוייקט בתכנים שיהיו, והייתי אומרת אפילו שהסוכנות היהודית צריכה להיות קבלן הביצוע, כי רק מוסד כמו הסוכנות, עם מסורת ציונית, יכול לגרום לכך, שדרך החוויה הישראלית שחווים הצעירים מהתפוצות, הם יקבעו את מדינת ישראל כמרכזית בהוויה היהודית והציונית שלהם.
נעמי בלומנטל:
יש סכנה - ואני רוצה להעלות את זה כאן על השולחן - שיש כאן הרבה רצון טוב, אבל התוצאות לא יהיו בהכרח התוצאות שאנחנו חושבים שהן התוצאות הרצויות.
נעמי בלומנטל:
אני חושבת שלא יהיה נכון שהפדרציות, הגבירים ובעלי ההון בארצות הברית יהיו אלה שישפיעו מי השותפים בתכנית הזאת, מה הקשר עם הממשלה ומה התכנים שיהיו בסיורים האלה, משום שזה לא יהיה מוצדק, שמצד אחד, ילד מנתיבות יוכל בקושי להגיע לירושלים בטיול שנתי, כי אין להורים שלו כסף לשלם, ומצד אחר, מדינת ישראל תממן סיור כזה שיהיה בבחינת "טיול שנתי" של ילד יהודי בחוץ לארץ, אם התכנים של אותו ביקור לא יביאו לכך שהמורשת הציונית והערכים היהודיים יהיו בשורשי הביקור הזה.
נעמי בלומנטל:
אני רואה את הסוכנות כשותפה מרכזית ועיקרית בתכנית הזאת וכמבטאת - עם ממשלת ישראל - את הערכים הציוניים שאותם אנחנו רוצים להעביר.
נעמי בלומנטל:
לפני שאשמע כמה מהמומחים ומראשי המוסדות הציוניים שנמצאים בארץ, הייתי רוצה לשמוע את התייחסותם של חבריי חברי הכנסת בהקשר זה.
משה ארנס:
אולי אגיד עכשיו כמה מלים, ברשותך, כיוון שאני צריך לצאת.
נעמי בלומנטל:
ברשותכם, חבר הכנסת ארנס ידבר עכשיו.
משה ארנס:
אני רוצה לדבריו של הרב מלכיאור בקשר לבעיות הגיור.
משה ארנס:
אני האחרון שיזלזל בבעיה של הגיור כלפי הקהיליות בתפוצות, ולא רק בארצות הברית, בראש ובראשונה בארצות הברית, כיוון ששם הקהיליה הגדולה ביותר, אבל גם בצרפת, ואתה הזכרת את דרום אמריקה, באוסטרליה, באנגליה.
משה ארנס:
למעשה בכל הקהיליות היהודיות הגדולות היום, למיטב ידיעתי, אחוז האוכלוסיה היהודית ששייך לבתי הכנסת האורתודוכסיים הוא במיעוט.
משה ארנס:
אומרים שבארצות הברית מדובר בכ-20%.
מיכאל מלכיאור:
הרבה פחות.
מיכאל מלכיאור:
7%-8%.
משה ארנס:
אם הבעיה של הגיור לא תיפתר, אנחנו פשוט דוחים ממדינת ישראל חלק הולך וגדל של העם היהודי בתפוצות, ובסופו של דבר דוחים אותם, דרך אגב, גם מהיהדות מכיוון שהדברים האלה קשורים זה בזה.
משה ארנס:
אבל, בכל זאת הייתי רוצה להפנות את הזרקור לבעיה שהיא עוד יותר כאובה ועוד יותר קובעת ועוד יותר מיידית, והיא אותם עולים רבים - אמרת שאולי לא 300,000 במספר, אלא רק 250,000 - גם בישראל, שהם אזרחי ישראל לכל דבר ואינם יהודים על פי ההלכה.
משה ארנס:
כאשר נהרג בחור בלבנון ואי אפשר לקבור אותו בבית קברות יהודי, זה רק קצה הקרחון של בעיה שהיא כבר במלוא עוצמתה, שתיצור שסע גם בישראל עצמה, לא רק בין ישראל לתפוצות.
משה ארנס:
גם בישראל עצמה אנחנו יכולים לתאר לעצמנו בקלות את הבעיה.
משה ארנס:
אני לא חושב שהבעיות האלה אינן על סדר היום ושאנשים לא מודעים להן.
משה ארנס:
אנשים מודעים להן, אבל כולם מרגישים מין הרגשת שיתוק.
משה ארנס:
זה קשור בממסד האורתודוכסי.
משה ארנס:
משום מה הממסד האורתודוכסי, כנראה, לא מוכן לזוז כהוא זה בנושא הזה, וכולם מרימים ידיים, אבל אנחנו מדברים פה לא רק על העתיד של העם היהודי, אלא גם על העתיד של מדינת ישראל, וזה לא סוג של דבר שניתן לטפל בו מספר שנים עד שנמצא, אם בכלל נמצא, פתרון.
משה ארנס:
זה דבר שצריך לשבת עליו ולהגיע לפתרון.
משה ארנס:
אני מבין שאתה גם האיש האחראי על הנושא הזה.
מיכאל מלכיאור:
אכן כך.
מיכאל מלכיאור:
קודם כול אני מדבר על זה הרבה שנים.
מיכאל מלכיאור:
מבחינתי זה חיוני ביותר לכל המרקם החברתי, לכל מה שאנחנו עושים במדינת ישראל.
מיכאל מלכיאור:
אני לגמרי מסכים.
מיכאל מלכיאור:
כל מלה שאתה אומר מקובלת עליי.
מיכאל מלכיאור:
לכן, אני גם הסכמתי לקחת על עצמי את התפקיד, על אף שאני יודע שזה שדה מוקשים, ואתה גם יודע מה פה השדה.
מיכאל מלכיאור:
גם פה אני צריך מאוד את עזרת הוועדה הזאת וחברי הכנסת כי, לדעתי, חלק מהבעיה פה בארץ אפשר לפתור על ידי מציאת מסגרות מתאימות לגיור, עם נגישות, ובשביל זה דרושים משאבים.
מיכאל מלכיאור:
אין היום משאבים במערכת לענין זה, וזה אסור, זה פשוט פסול ביותר שנושא חשוב כזה נופל בגלל מחסור במשאבים.
מיכאל מלכיאור:
יש עוד מספר אפשרויות.
מיכאל מלכיאור:
יהיו עכשיו שינויים, למשל, בצה"ל, וכנראה, יהיה עכשיו רב ראשי חדש לצה"ל, ויכול להיות שגם דרך המערכת בצה"ל וגם דרך עוד מערכות - יש לי מספר רעיונות - נוכל להיכנס לעובי הקורה כדי לא להתעלם מהבעיה, שעד עכשיו כולם טמנו את ראשם בחול ביחס אליה.
מיכאל מלכיאור:
אני לגמרי מסכים לגבי חומרת הבעיה החברתית האמיתית שתהיה פה במדינת ישראל.
משה ארנס:
אני רק אוסיף שהצבא פה יכול להיות מפתח.
מיכאל מלכיאור:
זה מה שאמרתי, אבל עד עכשיו זה לא היה.
הרב אורי רגב:
וזה יהיה בין אמות המידה לבחירה של רב ראשי צבאי חדש אצלנו.
מיכאל מלכיאור:
לא.
נעמי בלומנטל:
יש שר ביטחון.
הרב אורי רגב:
הרי זה ברור שיכול להיות גרוע יותר בין המועמדים ששמותיהם נזכרים.
נעמי בלומנטל:
הרמז נשמע ואולי הוא יגיע לשר הביטחון וראש הממשלה.
נעמי בלומנטל:
בבקשה, חבר הכנסת נודלמן.
מיכאל נודלמן:
אני מברך את השר החדש.
מיכאל נודלמן:
נדמה לי שאנחנו מכירים מקודם, מנתניה.
מיכאל נודלמן:
אתה ביקרת באולפן עקיבא, ואני למדתי שם עברית באותו זמן.
מיכאל נודלמן:
אני מאחל לך הצלחה בכל הדברים שאמרת, אבל יש פה הרבה בעיות.
מיכאל נודלמן:
בעיה ראשונה.
מיכאל נודלמן:
ביקרתי עם מנחם רביבי בארצות הברית וראיתי איזו תגובה היתה לחוק הגיור.
מיכאל נודלמן:
אנחנו לא ידענו מה זה, ועכשיו אני חושב שזו הבעיה הכי גדולה גם בתפוצות וגם בתוך הארץ, כי יש כאן 220,000 עולים שהם לא יהודים והם אזרחי המדינה לכל דבר, אבל אנחנו יודעים מה זה להיות לא-יהודי בתוך המדינה שלנו.
מיכאל נודלמן:
אני חושב שאפילו בתוך הכנסת יש רוב של חברי הכנסת שתומכים באיזו הקלה בגיור, וצריכים לשקול הערות של יהודים קונסרבטיים, אבל יש פה קבוצה גדולה שהיא נגד כל הדברים שקשורים לארגון אורתודוכסי.
מיכאל נודלמן:
בעיה שנייה.
מיכאל נודלמן:
אני מסכים עם יושבת ראש הוועדה שזה באמת רעיון טוב להביא לכאן צעירים יהודים מכל המדינות, אבל אם ילד מקרית-שמונה או מאופקים לא יכול להגיע לירושלים והוא לא יודע איפה ירושלים, זו בעיה, ופה השלטון של מדינת ישראל צריך לחשוב איך לפעול כדי שלא יהיה ניגוד אינטרסים - ילדים שלנו פה בארץ לא יודעים איך לצאת ממקום מגוריהם, ופה באים צעירים מהתפוצות ומקבלים את כל השירות, את כל מה שצריך.
מיכאל נודלמן:
יש גם בעיות אחרות.
מיכאל נודלמן:
אני יודע שיש 120,000 מקרים סוציאליים בארץ שצריכים לעבור כל שנה מדירה לדירה.
מיכאל נודלמן:
זה גם מפריע לי לקבל דברים כל כך יפים מבחינת האידיאולוגיה, כשהמשמעות הכספית שלהם היא כל כך גבוהה.
מיכאל נודלמן:
אני לא הייתי חבר ועדת העליה והקליטה, אבל כשהייתי פה דיברו כל הזמן על מקרים קשים מאוד ועל ציונות דיברו מעת מעת, כי צריכים היו לפתור בעיות שצצות כל יום.
מיכאל נודלמן:
אני שומע היום דברים מאוד מאוד חשובים, אבל בכל זאת אני בבעיה.
מיכאל נודלמן:
יש כל כך הרבה בעיות לעולים פה בארץ - צ'רנוביל - - -
נעמי בלומנטל:
- דיור.
מיכאל נודלמן:
אנחנו לא פתרנו את הבעיות של האנשים האלה, ואנחנו מדברים עכשיו על סכומי כסף כל כך משמעותיים.
מיכאל נודלמן:
לכן יש לי בעיה פה.
נעמי בלומנטל:
אתה בדילמה.
מיכאל נודלמן:
אבל בכל זאת אני מאחל הצלחה בוועדה, כי אני חושב שזו ועדה מאוד מאוד חשובה, כי לפני כן כל התפוצות היו כמו דונרים לארץ.
מיכאל נודלמן:
עכשיו יש שינוי משמעותי.
מיכאל נודלמן:
כל הזמן חשבתי ואמרתי שאנחנו לא צריכים לראות את התפוצות כדונרים.
מיכאל נודלמן:
אנחנו גם צריכים לתת משהו ליהודים בתפוצות, ועכשיו זה התפקיד שלך, ואני מברך אותך.
נעמי בלומנטל:
בבקשה, חבר הכנסת גאגולה.
יצחק גאגולה:
בראשית הדברים אני רוצה לברך את השר.
יצחק גאגולה:
זו ההזדמנות הראשונה שיש לנו לברך אותו שיצליח.
יצחק גאגולה:
כולנו אתו.
יצחק גאגולה:
אפתח בהתייחסות לתכנית הזאת של הבאת הצעירים היהודים מהתפוצות לביקור בארץ ולהכרתה.
יצחק גאגולה:
כמובן, התכנית מבורכת, היא תכנית נפלאה.
יצחק גאגולה:
בביקורי האחרון דרך הסוכנות היהודית ראיתי עד כמה התכניות הקודמות מטעם הסוכנות היהודית - נעל"ה, סל"ע וחלו"ם - עזרו ותרמו להבאת העולים.
יצחק גאגולה:
אין לי ספק שגם תכנית כזו יכולה לתרום רבות, אבל כמו שהיושבת ראש אמרה, מובן שאם נעשה את זה עם תכנים יהודיים, ניתן לזה משמעות, ולא סתם שהילדים ירגישו שהם הולכים פה לאיזה טיול קצר וחוזרים.
יצחק גאגולה:
צריכים לתת לזה משמעות של שורשים יהודיים, ודרך הסוכנות היהודית, למשל, אפשר לתת להם עוד שם, בחוץ לארץ, רקע לקראת מה הולכים, וכשהם באים לפה, להחדיר בהם את האהבה למקורות, את האהבה למסורת, את האהבה לארץ ישראל ולעם היהודי.
יצחק גאגולה:
הייתי מציע עוד דבר.
יצחק גאגולה:
כיוון שכבוד השר ממונה עכשיו על התפוצות, הייתי ממליץ - אמרתי את זה כבר פעם אחת ליושבת ראש הוועדה - לא רק להביא לכאן משלחות של נוער מחוץ לארץ, אלא גם שהכנסת תהיה בקשר יותר עמוק עם התפוצות.
יצחק גאגולה:
למשל, משלחות של כמה חברי כנסת מכל מיני מקומות ברחבי הארץ.
יצחק גאגולה:
זה יראה רצינות יתר מצדנו, זה יראה שאנחנו באמת מקושרים, דואגים להם, רוצים את טובתם ורוצים לראות את הדברים מקרוב.
יצחק גאגולה:
יש המון בעיות.
יצחק גאגולה:
אני, למשל, ביקרתי לאחרונה במוסקבה וגם בגרוזיה, ארץ מולדתי, וראיתי דברים שאי אפשר לפתור אותם ביום-יומיים ביקור, אלא צריכים פשוט לשבת ולדון בהם וכו' וכו'.
יצחק גאגולה:
הנה העליתם כאן את הנושא של הרכוש היהודי.
יצחק גאגולה:
יש המון בתי כנסת שהם פשוט מוזנחים, אף אחד לא מטפל בהם.
יצחק גאגולה:
יש בתי קברות שאף אחד לא מטפח אותם.
יצחק גאגולה:
יש גם בעיות רבות אחרות, למשל, לא יודעים מה לעשות עם יהודים מבוגרים.
יצחק גאגולה:
הם ממש מסכנים.
יצחק גאגולה:
הם לא יכולים לעלות לארץ.
יצחק גאגולה:
אם כן, יש לנו משימה קשה מאוד מהבחינה הזאת, ואולי כבודו יוכל לחשוב על הנושא הזה של משלחות מצד הכנסת.
יצחק גאגולה:
נושא הגיור.
יצחק גאגולה:
כמובן, הנושא הוא מאוד כואב ואנחנו לא נוכל לפתור את הבעיה, ואין ספק שצריך לפתור אותה.
יצחק גאגולה:
אתם הזכרתם שיש התבוללות ברחבי העולם.
יצחק גאגולה:
אני חושש שתהיה התבוללות בארץ בעוד מספר שנים.
יצחק גאגולה:
נתאר לעצמנו שאותם עולים לא-יהודים שנמצאים בארץ יתחתנו, וכל אחד חושב שהשני יהודי ויתחתנו זה עם זה וגמרנו, אנחנו מחסלים את עצמנו.
יצחק גאגולה:
אם כן, יש לנו משימה כבדה מאוד וצריכים לפתור את הבעיה הזאת מהר ככל האפשר, לשבת על המדוכה עם האנשים הממונים על כך ופשוט לפתור את הבעיה.
יצחק גאגולה:
זה מה שאני יכול לומר במסגרת הזאת.
נעמי בלומנטל:
בבקשה, חבר הכנסת בריילובסקי.
ויקטור בריילובסקי:
בתחילה אני רוצה לברך את הרב מלכיאור לתפקיד החדש.
ויקטור בריילובסקי:
אני חושב שאני מכיר את הרב מלכיאור מ1970- ואני רוצה לומר שיש תרומה מאוד גדולה של הרב המלכיאור ליהדות בברית המועצות לשעבר, והיה לנו קשר הדוק כל הזמן הזה.
ויקטור בריילובסקי:
הוא היה לעזר רב לתנועה שלנו, ואני חושב שאין אדם שמתאים לתפקיד הזה יותר מהרב מלכיאור.
ויקטור בריילובסקי:
אני מקווה שאנחנו יכולים לחדש את העבודה שלנו.
ויקטור בריילובסקי:
ועכשיו אני רוצה לומר כמה מלים לגבי כמה נקודות בנאומו של הרב מלכיאור.
ויקטור בריילובסקי:
דבר ראשון, ה-BIRTHRIGHT.
ויקטור בריילובסקי:
אני חושב שזה רעיון מאוד חשוב שיכול לתת חיים חדשים לכל החיים היהודיים בכל רחבי העולם, אבל אנחנו צריכים לעשות את זה בקונסנסוס.
ויקטור בריילובסקי:
אם ילדים באים לארץ, אנחנו צריכים לתת להם איזה שהוא חינוך ציוני, וזה דבר ראשון; אנחנו צריכים להראות שיש פה פלורליזם: יש פה יהודים חילוניים, ויש יהודים דתיים; יש יהדות קונסרבטיבית, ויש יהדות רפורמית.
ויקטור בריילובסקי:
התמונה צריכה להיות מלאה.
ויקטור בריילובסקי:
דבר שני.
ויקטור בריילובסקי:
ביקור כזה בארץ צריך להיות שלב ראשון, ולא אחרון.
ויקטור בריילובסקי:
אנחנו צריכים להמשיך את הקשר עם הילדים האלה.
ויקטור בריילובסקי:
אולי אנחנו צריכים לארגן איזה שהוא ארגון - אולי משהו כמו "חובבי ציון" - ולהמשיך את הקשר שלנו ואת המעורבות של הילדים האלה בחיים של ישראל, וחשוב מאוד להדגיש שזה שלב ראשון, ולא אחרון.
ויקטור בריילובסקי:
דבר שלישי.
ויקטור בריילובסקי:
אנחנו מדברים עכשיו הרבה על 300,000 יהודים, אנשים שזכאים על פי חוק השבות, שהם אזרחים ישראליים, אבל לא-יהודים על פי ההלכה, ויש להם הרבה בעיות בגלל זה.
ויקטור בריילובסקי:
אני חושב שאנחנו פשוט מתקרבים לפיצוץ, כי יש להם בעיות בצבא, יש להם בעיות בבית הספר.
ויקטור בריילובסקי:
כל יום אני מקבל פניות רבות שקשורות בדיוק לבעיה הזאת ואני חושב שרק אם אנחנו נעשה משהו מאוד דרסטי כדי שהציבור שלנו יהיה הומוגני וכדי שלא יהיו פה יהודים מסוג א' ויהודים מסוג ב', תהיה לנו תקווה להמשיך את הקיום שלנו כמדינת ישראל וכעם ישראל.
ויקטור בריילובסקי:
אם אנחנו יכולים להגיד שאם יש אמא יהודיה זה טוב ואם יש רק אבא יהודי זה לא טוב, אנחנו מתקרבים בהחלט לפיצוץ.
ויקטור בריילובסקי:
נושא אחרון שאני רוצה להתייחס אליו הוא חוק ההמרה.
ויקטור בריילובסקי:
בזמן שחוק ההמרה נדון פה בכנסת אני לא הייתי חבר הכנסת ואולי בגלל זה חשבתי לעצמי: מה זה, זה נסיון התאבדות?
ויקטור בריילובסקי:
מה אנחנו עושים בכלל, אנחנו רוצים לגרום קרע כזה בעם שאי אפשר יהיה לגשר עליו בכלל?
ויקטור בריילובסקי:
אני חושב שאנחנו צריכים קצת להבין - כמובן, יש אינטרסים של קבוצות כאלה ואחרות, אבל אני בטוח שיש גם אינטרסים של עם ישראל, ואם אנחנו רוצים להמשיך את הקיום שלנו כעם ישראל, אנחנו צריכים לחשוב ולעשות משהו בכיוון הזה.
ויקטור בריילובסקי:
אנחנו צריכים לתקן את המצב, וזה דבר מאוד מאוד חשוב.
נעמי בלומנטל:
תודה רבה, חבר הכנסת בריילובסקי.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה שנשמע עכשיו את מר חיים צ'סלר, גזבר הסוכנות, ואחריו - את מר מנחם רביבי.
חיים צ'סלר:
קודם כל אני רוצה להצטרף לכל קודמיי ולברך את הרב מלכיאור.
חיים צ'סלר:
באמת לא היה יכול להיות אדם מתאים יותר ממנו להיות שר לענייני תפוצות בממשלת ישראל, וכל מה שחבר הכנסת בריילובסקי אמר - אני רק מאשר, כי אני הייתי שותף אתו בצד הזה של מסך הברזל.
חיים צ'סלר:
עם ישראל זכה לשר שמבין את הענין, רגיש לנושא וחי אותו, גם עלה לארץ וגם אחראי עכשיו לקשר בין מדינת ישראל וממשלת ישראל לבין העם היהודי.
חיים צ'סלר:
קודם כל ברכותיי, ואני אומר את זה גם בשם הסוכנות היהודית, לא רק כחיים צ'סלר, ולו בגלל סיבה אחת: מה שאיכפת לו זה הענין עצמו, וכפי שיושבת ראש הוועדה אמרה, טוב שבממשלת ישראל - וזה בתמיכה מוחלטת של הסוכנות היהודית - יש אדם שהתפקיד המרכזי שלו הוא קשר עם התפוצות.
חיים צ'סלר:
אני לא חושב שזה בניגוד או בתחרות עם הסוכנות היהודית.
חיים צ'סלר:
זה רק מחזק ומשלים את הקשרים שיש לסוכנות עם העם היהודי.
חיים צ'סלר:
כיוון שהנושא של הסוכנות עלה כאן כמה וכמה פעמים, אני רוצה להגיד שלסוכנות היהודית אין שום חשיבות כארגון.
חיים צ'סלר:
זה לא מעניין - עוד ארגון, פחות ארגון.
חיים צ'סלר:
מה שמעניין הוא שזה מכשיר להביא יהודים לארץ, לתת חינוך יהודי למלחמה בהתבוללות וכל שאר הדברים החשובים שהסוכנות עושה.
חיים צ'סלר:
הנושא של הסוכנות כמוסד לא מעניין ולא חשוב, וזה בכלל לא על סדר היום.
חיים צ'סלר:
אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן, וקודם כול לנושא של BIRTHRIGHT.
חיים צ'סלר:
אני חושב שיש קונסנסוס שהבאת בני נוער לארץ והתמקדות בבני נוער במסגרת המלחמה בהתבוללות היא דבר חשוב.
חיים צ'סלר:
אני לא חושב שיש חולק על כך.
חיים צ'סלר:
אני רואה שמונח כאן על השולחן נייר לגבי החשיבות של נושא ה-BIRTHRIGHT, ויש לזה אהדה רבה בציבוריות בארץ.
חיים צ'סלר:
זה דבר מאוד חשוב.
חיים צ'סלר:
זה לא הוויכוח.
חיים צ'סלר:
אין אף אחד שהוא נגד התכנית.
חיים צ'סלר:
יש כמה הערות חשובות שגם נאמרו פה, והרב מלכיאור, לא עשיתי פה לובינג, לא דיברתי עם אף אחד מחברי הכנסת.
חיים צ'סלר:
שמעתי את דעתם רק עכשיו, כשאני פה.
חיים צ'סלר:
יש משנה זהירות בכך שהם יבואו לכאן לא על מנת לפתור את בעיית השהות של עשרים או עשרה ימים באמריקה, אלא על מנת שיהיה להם חינוך ציוני, שיבינו את הארץ דרך אהבת הארץ, שיראו את הפלורליזם בארץ - אני מסכים אתך, חבר הכנסת בריילובסקי - ויראו את החברה הישראלית על מגוון דעותיה ועל מגוון השקפותיה, ואני חושב שבענין הזה לסוכנות היהודית יש נסיון רב, כיוון שכבסיס שלנו אנחנו מאמינים בפלורליזם יהודי, ויש בתוכנו כל הקשת הפוליטית ואנחנו רגישים לנושא הזה אולי יותר מכל ארגון אחר.