GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים צ'סלר:
יש בעיות, והרב מלכיאור התמנה על ידי ראש הממשלה לנסות להגיע לאיזו שהיא הסכמה עם כל הגורמים, ואני מברך על כך, כי הסטטוס של הרב מלכיאור בעיני הסוכנות היהודית ובעיני הקהילות היהודיות - בגיבוי של ראש הממשלה - הוא חשוב מאוד, ואנחנו ניתן יד על מנת להבטיח, קודם כול, שהתכנית הזאת תהיה תכנית בעלת משמעות במובן הציוני שלה.
חיים צ'סלר:
והדבר השני - זה נאמר על ידי כל הדוברים, ובעיניי, זה לא פחות חשוב מאשר עצם התכנית של עשרה ימים או חמישה-עשר יום פה - אם משקיעים כסף של אזרחי מדינת ישראל בנושא הזה, שאני מחייב אותו, זה לא יכול להיות ONE TIME SHOT.
חיים צ'סלר:
לא יכול להיות שפעם אחת באים לעשרה ימים, ויש נס:
חיים צ'סלר:
פתאום הם חובבי ציון, אוהבי ציון, ובאים עם ההורים שלהם לארץ, אלא יש השלב לפני שהם מגיעים, והכי חשוב - אחרי שהם מגיעים.
חיים צ'סלר:
לכן, חשבנו שהסוכנות צריכה להיות חלק מזה, כי לנו יש התשתית הארגונית והחינוכית באמריקה להמשיך אתם את הפעולה לאחר שהם יחזרו מהדבר החיובי מאוד שיהיה בארץ, וזאת במסגרת של תנועות הנוער או במסגרת השליחים הקהילתיים או במסגרת שליחי העלייה או במסגרת השליחים-מורים.
חיים צ'סלר:
אין לאף אחד אחר יכולת ארגונית או אחרת לטפל בזה.
חיים צ'סלר:
ולכן, איזה מין הגיון יהיה בזה שהם יבואו לכאן, והסוכנות היהודית תהיה מנותקת או לא תיטול חלק בזה?
חיים צ'סלר:
שנית, אני לא חושב שהתכנית תהיה פופולרית וחדשנית בזה שהסוכנות תהיה בחוץ.
חיים צ'סלר:
זו דמגוגיה.
חיים צ'סלר:
להגיד: הנה הסוכנות בחוץ, זו תכנית חדשה - זה פופוליזם.
חיים צ'סלר:
כבר ראינו "חיים חדשים" בהסתדרות, גילו את אמריקה ולקחו אותה מאה שנים אחורה.
חיים צ'סלר:
לכן, אני אומר: כבר היינו בסרט הזה, החידושים בזה שדורכים על מישהו אחר.
חיים צ'סלר:
אז מה יצא?
חיים צ'סלר:
הרסו דבר טוב ולא בנו שום דבר חדש.
חיים צ'סלר:
לכן, כל הפופוליזים הזה, כבר עבר אותו, היינו בסרט הזה, ואני מציע לכולנו לא להשתמש בזה.
חיים צ'סלר:
ויש ענין נוסף.
חיים צ'סלר:
אני אומר את זה דווקא לזכותו של הרב מלכיאור.
חיים צ'סלר:
ריבונו של עולם, איזו סבלנות צריך, כי לא רק מדברים עם פשוטי העם ופרולטריון כמונו, אלא פה מעורבים גם פילנטרופים, שועי עולם, אנשים שמגלגלים כספים גדולים, וצריך לתמרן בין כל הכוחות.
חיים צ'סלר:
אולי רק רב בישראל, שעל אף שהוא אורתודוכסי יש לו הידברות ואהדה רבה גם בקרב התנועה הרפורמית וגם התנועה הקונסרבטיבית, יכול לעשות זאת.
חיים צ'סלר:
אני מקווה שעם כל הכישורים שלך, במיוחד עם הרקע הציוני שלך, תביא את זה לגמר טוב, מיד עכשיו, אחרי הימים הנוראים.
חיים צ'סלר:
זו סיבה טובה לסיים את זה בצורה שכולנו נהיה מרוצים, והנושא הזה ייצא לדרך.
חיים צ'סלר:
כמי שהיה בצד האחר, ברוסיה - ובתקופתי באו לארץ כמעט 300,000 איש שנמצאים עכשיו בארץ - אני רוצה לומר, שבעיניי, הבעיה בהא הידיעה, פצצת הזמן האמיתית של מדינת ישראל, היא נושא הגיור בארץ.
חיים צ'סלר:
אם יש חשיבות לתפקיד שלך - בעיניי, עוד יותר מכל דבר אחר, וכל חברי הכנסת אמרו את זה- הרי זה בנושא הגיור בארץ.
חיים צ'סלר:
אם אני חושב מה צריך להיות הנושא בהא הידיעה שצריך להטריד את ממשלת ישראל ואותך כמי שמופקד על הנושא הזה, הרי זה נושא הגיור של יהודים שאינם יהודים כהלכה, שבאו לכאן בדין וברשות ובאהבה ושנשלחו לכאן באישור אנשי לשכת הקשר.
חיים צ'סלר:
הם לא באו בדלת האחורית, הם לא באו דרך החלון, הם לא התגנבו באמצע הלילה.
חיים צ'סלר:
הם באו לפי חוק מדינת ישראל, והלוואי ויהיו עוד כמה חברי כנסת כמו חבר הכנסת יצחק גאגולה מש"ס שרגיש לנושא.
חיים צ'סלר:
הבעיה קיימת והיא הולכת וגדלה - 300, 400 ו500- אלף, עוד מעט תהיה פה מהפכה חברתית, כי לא יכול להיות שחייל יילחם וייהרג, ואי אפשר יהיה לקבור אותו בקבר ישראל.
חיים צ'סלר:
זה לא יכול לעלות על הדעת.
חיים צ'סלר:
זה המקרה החריג, אבל שמענו בוועדה הזאת בקדנציה הקודמת גם מקרים מזעזעים שאי אפשר לעבור עליהם על סדר היום.
חיים צ'סלר:
לכן, אני מבקש ממך, כבוד הרב, קודם כול לטפל באלה שכבר נמצאים פה.
חיים צ'סלר:
שנית - ובענין זה יש דווקא הסכמה של הרב גולדשמידט, הרב של מוסקבה, שהוא אב בית דין, ומהרב שהיה ראש התנועה הרפורמית העולמית - חייבים להקים ברוסיה, באוקראינה, במולדביה ובבילו-רוסיה בתי דין לגיור, ולדעת רביי הירש, על דעת התנועה הרפורמית, זה יכול להיות אפילו אורתודוכסי, על דעת התנועה הרפורמית, כדי שיתחילו את הגיור ברוסיה, שלא יבואו לכאן עם בעיות, אלא שהבעיה תיפתר שם.
חיים צ'סלר:
ותאמינו לי, זה יותר קל לפתור את הבעיה בשטח מאשר לפתור אותה כאן, אבל הבעיה היא הממסד של הרבנות.
חיים צ'סלר:
הבעיה כאן היא לא ממשלת ישראל, אלא הממסד הרבני, ואני חושב שיש ענין של בית שמאי ובית הלל.
חיים צ'סלר:
צריכים לנהוג פה על פי בית הלל, ומצד אחר, כל המקדים הרי זה מבורך, כי אחר כך אוי ואבוי לנו, אי אפשר יהיה להתגבר על זה ואנחנו נהיה בצרות צרורות.
חיים צ'סלר:
ואת הדבר האחרון אומר דווקא לפני שמנחם רביבי ידבר.
חיים צ'סלר:
כיוון שכבוד השר עלה על זה, אני רוצה להגיד את זה.
חיים צ'סלר:
יש שינוי מאוד משמעותי, לא רק ברמה של האיחוד של שלושת הארגונים - ה-F.J.C, A.J.
חיים צ'סלר:
U ו-A.I.U - הנקרא C.J.U, כלומר, UNITED JEWISH COMMUNITIES, אלא השתנה גם כל התהליך של המימון, לא רק של הסוכנות היהודית, גם של ה-C.J.V, שיש לה הרבה מאוד השקעות בארץ ועושה עבודה נפלאה.
חיים צ'סלר:
נוצר מצב חדש שה-C.J.U הקים ועדה הנקראת D.A.N.O, וזה כבר לא יותר כך שאנחנו, הסוכנות היהודית או הג'וינט, מקבלים סכום כסף, שעל סמך הסדר מלפני חמש שנים היה תמיד מינימום 200 מיליון דולר בשנה, וב-BOARD OF GOVERNMENT של הסוכנות או ב-BOARD OF GOVERNMENT של הג'וינט אנחנו החלטנו, בתיאום עם ממשלת ישראל, מה הנושאים הלאומיים שבהם אנחנו נעסוק - בעליית העולים מברית המועצות, מאירופה, מהמערב, בנושא של חיזוק החברה הישראלית, בשיתוף פעולה בין הקהילות לבין ישראל.
חיים צ'סלר:
פתאום השתנה הגלגל והם החליטו אחרת.
חיים צ'סלר:
הם החליטו שתהיה ועדה של D.A.N.O, שכוללת 27 חברים, שמתוכם לסוכנות יש רק 3, ולג'וינט 3, ו17- בארצות הברית, מהפדרציות, והם יחליטו כמה כסף, ובעיקר לאן הכסף הולך.
חיים צ'סלר:
כבוד הרב, זאת אומרת, שלמעשה נוצר מצב חדש שבו, ראשית, אין לנו שום ביטחון.
חיים צ'סלר:
לכן אתה גם היית בפגישה עם ראש הממשלה, כשראשי הסוכנות הגיעו גם מאמריקה והגיע עבדכם הנאמן, וקיבלנו מראש הממשלה מכתב, INDORSEMENT, לקהילות היהודיות, ליושב ראש ה-C.J.U, ליושב ראש הבונדס, האומר שממשלת ישראל רואה בסוכנות היהודית שותף אסטרטגי לבניית העם היהודי והקשר שלנו עם יהודי התפוצות.
חיים צ'סלר:
אני חושב שזה היה מכתב קריטי חשוב, כי הפחד שלנו הוא - ואני אומר את זה בנוכחות נציגם בארץ - שהתקציב של הסוכנות היהודית יירד מ200- מיליון דולר, כפי שהיה בחמש השנים האחרונות, ל140-, ל120- ואפילו ל100- מיליון דולר.
חיים צ'סלר:
אף אחד לא יכול לדעת כרגע מה יהיה בכלל ה-LOCATION מ-D.A.N.O, כיוון שתקרת המינימום נגמרה.
חיים צ'סלר:
יותר מזה, הסוכנות לא תקבע יותר לאן יילך הכסף של הסוכנות.
חיים צ'סלר:
כלומר, בכלל באמריקה יחליטו לאן הכסף הולך, ואני חושב שזה מצב חדש, וטוב שחברי הכנסת יידעו שיכול להיות מצב שנושאים חשובים מאוד, שבהם הסוכנות היהודית עסקה עד היום בתיאום עם ממשלת ישראל - התורמים האמריקנים יחשבו אחרת ויגידו: לא רוצים לממן.
חיים צ'סלר:
אני חושב שזה מהפך מאוד משמעותי.
חיים צ'סלר:
אתם חייבים לדון עליו, לא בפגישה הזאת, אבל אני מעלה את זה כיוון שלנו זה נושא מאוד קריטי.
חיים צ'סלר:
עכשיו אני אומר את זה כגזבר הסוכנות.
חיים צ'סלר:
זה נושא שמעסיק אותנו, ועכשיו זה יעסיק אותנו במשך חודשים רבים.
חיים צ'סלר:
זה מצב חדש שבו אנחנו נהיה חייבים לקבל את תמיכת הממשלה, ויותר מזה - את תמיכת הכנסת, את תמיכת הוועדה, כדי להבטיח, ראשית, שתקציב הסוכנות לא יירד, כי מה משמעותה של ירידה כזו?
חיים צ'סלר:
יש פרוייקטים לאומיים, שבהם אנחנו עוסקים יחד עם משרד הקליטה, למשל, במינהל הסטודנטים, בנושא של אתיופים או בנושא של עולים מברית המועצות לשעבר.
חיים צ'סלר:
אם הכסף מארצות הברית לא יגיע כי הם יחליטו שלהם חשובים דברים אחרים, המשמעות היא שמשרד הקליטה, ממשלת ישראל, הכנסת צריכים לאשר לזה תקציב, כלומר, משלמי המסים הישראלים ישלמו יותר, והשותפות האסטרטגית בין הסוכנות היהודית לבין העם היהודי תצטמצם.
חיים צ'סלר:
אני שם את הדברים על השולחן כדי שתדעו שזה המצב, ואני חושב שצריך לקיים בקרוב ישיבה מיוחדת , אולי ביחד עם חבר הנאמנים של הסוכנות , על מנת לראות מה ניתן לעשות כדי שהפרוייקטים הלאומיים החשובים שבהם אנחנו עוסקים באץ ובהבאת העולים לא ייפגעו, חלילה.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לקשור לענין הזה מגמה מאוד מאוד מסוכנת - יותר מאשר נורה אדומה - בהצעת החוק של חבר הכנסת עזמי בשארה, והיא ביטול המוסדות הלאומיים.
נעמי בלומנטל:
מאחורי הצעת החוק עומדת למעשה מגמה של אש"ף, שהתחילה לפני עשרות שנים, לנתק את הקשר בין העם היהודי בתפוצות לבין מדינת ישראל.
נעמי בלומנטל:
אם תשימו לב למגמות המוצהרות שלהם מתחילת קיומו של אש"ף, תיווכחו שזאת אחת המטרות המוצהרות שלהם, שמדינת ישראל לא תהיה הגשמת ההוויה הציונית ויהיה ניתוק, זאת אומרת, אנחנו נהיה כאילו לבדנו כאן, בלי שום קשר עם העם היהודי בתפוצות, ותופסק גם העלייה, ואז יבלעו אותנו בתוכם.
נעמי בלומנטל:
זו ממש מגמה שלהם, של אש"ף, ועכשיו אני בטוחה שזו גם מגמה של הרשות הפלשתינית, והיא באה לידי ביטוי בהצעת החוק הזאת שכבר רוצה לנתק את כל הקשר שקיים, בין השאר על ידי ביטול המוסדות האלה כמוסדות לאומיים - ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית והקרן הקיימת.
נעמי בלומנטל:
זה מסוכן מאוד, ואנחנו בהחלט נעלה את כל הנושא לדיון כאן בוועדה, נעקוב אחר הדברים ואני חושבת שנצליח לגבש עמדה משותפת בנדון.
נעמי בלומנטל:
אני מוכרחה לומר: כל הכבוד לכם, חברי הכנסת, כי אלה דיונים חשובים מאוד - - -
יצחק גאגולה:
לא הלכתי לשלוש ועדות אחרות, כי הנושא כל כך חשוב.
נעמי בלומנטל:
הנושא מאוד חשוב, ואנחנו מודעים לחשיבות של הנושא, כך שאנחנו לא נשקוט, בוודאי לא בנושא של הגיור, ויושבים כאן חברי כנסת מש"ס וגם חבר הכנסת הרב הלפרט, שהגישה שלו מעט שונה מזו של חבר הכנסת גאגולה, ואני מקווה שבכל זאת נצליח להיות מועילים בתרומה שלנו לפתרון הבעיות.
נעמי בלומנטל:
אגב, ידוע לי שמשפחת פסחוביץ - כפי שאמרנו, זה קצה הקרחון - בנם נהרג בלבנון, ולא נתנו לקבור אותו, ובסוף הבהאים קברו אותו, ועד היום הם נמצאים במצב נפשי ירוד ביותר לא רק בשל אובדן הבן, אלא גם בשל העלבון הצורב שהוא לא יכול היה להיקבר בקבר ישראל.
מיכאל מלכיאור:
הבן של משפחת פסחוביץ נהרג בפיצוץ במחנה יהודה ובסוף, לאחר למעלה משבוע, הוא נקבר בחלקה של הבהאים.
מיכאל מלכיאור:
במקרה טיפלתי הרבה מאוד במשפחה, וזה היה בזיון, חילול השם, שהגיע לעמודים הראשונים של ה"ניו-יורק טיימס" והתפרסם בכל העולם, כי ילד שנהרג במעשה טרור - לא יכולנו למצוא לו מקום קבורה.
נעמי בלומנטל:
בבקשה, חבר הכנסת יורי שטרן.
נעמי בלומנטל:
זה בסדר, מר רביבי, שהוא ידבר קודם על אף שהכרזתי את שמך קודם?
מנחם רביבי:
חבר הכנסת יורי שטרן קודם.
יורי שטרן:
אני מודה לכם.
יורי שטרן:
באתי במיוחד לברך את השר מיכאל מלכיאור.
יורי שטרן:
אנחנו מכירים זה את זה עוד מלפני כן.
יורי שטרן:
קיבלתי את שליחיו עוד כשהייתי פעיל במוסקבה, ואחר כך התיידדנו פה בירושלים.
יורי שטרן:
כפי שאומרים, מעז יצא מתוק.
יורי שטרן:
אני חושב שמכל השינויים הגרועים בממשלה החדשה: הגדלת מספר השרים והמינויים האישיים שכולם לא במקום, זאת אומרת, אדם שיודע לעשות אל"ף, נותנים לו דווקא בי"ת וכיוצא באלה - הדבר היחיד שיצא טוב, גם מבחינת התכנים וגם מבחינת הבחירה הפרסונאלית-האישית, זה משרדך החדש.
יורי שטרן:
אנחנו יודעים שסוגרים עכשיו בתי חולים פסיכיאטרים כשמדובר בגרושים, והגרושים האלה הולכים לעוד משרד ולעוד יועץ, אבל במקרה הזה נעשה דבר ששנים דיברו עליו.
יורי שטרן:
בזמנו אמרו ששרון יהיה בתפקיד הזה, ואחר כך דיברו על מישהו אחר.
יורי שטרן:
היו כל מיני רעיונות, וכל פעם זה עלה פשוט כדי ליצור תפקיד למישהו.
יורי שטרן:
אבל בהקמת המשרד לענייני תפוצות והעם היהודי - ואני מקווה שאחרי שתצומצם הממשלה המשרד הזה בכל זאת יישאר - יש הכרה פורמלית, ארגונית, מבנית של מדינת ישראל באחריותה לגורל העם היהודי.
יורי שטרן:
תמיד ראו ובדקו את עניינם של יהודי התפוצות רק מזווית הראייה של העלייה - יעלו, לא יעלו.
יורי שטרן:
אם לא יעלו, לא איכפת לנו, ואם יעלו, אפשר לנקוט צעדים, ואז גם אין שום טעם להשקיע בחיים היהודיים שלהם שם, כי הם יעלו.
יורי שטרן:
הענין הזה עבר רביזיה עמוקה.
יורי שטרן:
אני חושב שרוב הציבור בארץ כבר לא מתייחס לזה כך.
יורי שטרן:
הבעיה היא שרוב הציבור גם אדיש לכל הנושאים היהודיים, לכל מה שמקשר בינינו לבין בני ישראל בתפוצות, ולכן הקמת משרד ממלכתי שיטפל בעניינים אלה יש בה צעד נכון, חשוב, מאוחר אמנם, אבל טוב מאוחר מאשר לעולם לא.
יורי שטרן:
לכן, אני חושב שיש פה צעד שכולנו תומכים בו, והמינוי האישי הוא הכי טוב שיש בממשלה הזאת, החל מהעומד בראשה.
יורי שטרן:
צויינו פה מספר דברים - כך הבנתי מההתייחסויות של חברי הכנסת שדיברו פה.
יורי שטרן:
הנושא הוא גם חינוך יהודי בתפוצות והישארות של העם היהודי בתפוצות וגם חינוך בארץ בכל מה שנוגע לעם ישראל ולתפוצות.
יורי שטרן:
אם המשרד שלך אכן יוכל להוות איזה שהוא גורם שיזום דברים במערכת החינוך שלנו, בכיוון הזה של הרחבת היידע והלימודים על העם היהודי, הכרת התפוצות והכרת החיים היהודיים בתפוצות, אני חושב שזה מעשה לא פחות חשוב ממה שנעשה מול התפוצות עצמן.
יורי שטרן:
שנית, בענין של תכנית BIRTHRIGHT - קודם זה היה "החוויה הישראלית" - - -
נעמי בלומנטל:
יש עוד "החוויה הישראלית".
שמואל בן-שמואל:
זו תכנית נפרדת לחלוטין.
יורי שטרן:
אני מניח שזה נעשה על בסיס של הערכה מקצועית, אבל אני חושב שדווקא הגיל הצעיר יותר הוא אולי טוב יותר - בסביבות גיל הבר-מצווה - להקניית אותם הדברים שאנחנו רוצים להקנות, כי הגיל הבעייתי ביותר הוא של ה-TEENAGERS.
יורי שטרן:
יש להם הרבה דברים מראש, ומעט מזה קשור לעניינים שאנחנו דואגים להם.
יורי שטרן:
דיברו על הגיור.
יורי שטרן:
אני תומך תמיכה מוחלטת במה שנאמר על הקמת מוסדות לגיור ברחבי חבר העמים, ובאמת על בסיס של איחוד התנועות.
יורי שטרן:
עם כל זה שיש שם בעיות לא פשוטות, ינסו את זה.
יורי שטרן:
ויש עוד דבר קטן שאם תיקח בו יוזמה זה מאוד חשוב.
יורי שטרן:
הוקמו בברית המועצות לשעבר אוניברסיטאות יהודיות שנותנות חינוך גבוה מלא, נורמלי.
יורי שטרן:
לאוניברסיטאות האלה אין בינתיים הכרה במוסדות יונסק"ו, ולכן גם משרד החינוך שלנו לא מכיר בתעודות שמביאים אתם בוגרי האוניברסיטאות האלה.
יורי שטרן:
מעבר לכל הפורמליסטיקה פה, אני חושב שלנו חשוב להושיט יד למוסדות החינוך הגבוה היהודיים שהוקמו במדינות האלה, כמובן אחרי בדיקה מקצועית של טיב החינוך שהם נותנים.
יורי שטרן:
עד כמה שאני התרשמתי, החינוך שם הוא ברמה גבוהה ומתאימה, ולכן הכרה בדיפלומה שלהן יש בה עידוד לצעירים יהודים שם ללמוד לא באוניברסיטת מוסקבה הרגילה, אלא באוניברסיטה המוסקבאית היהודית.
יורי שטרן:
אני חושב שזה מעניינו לעודד את זה.
נעמי בלומנטל:
בבקשה, מר מנחם רביבי, המנכ"ל של המגבית היהודית.
מנחם רביבי:
של המשרד הישראלי של איחוד הקהילות היהודיות.
מנחם רביבי:
כפי שנאמר, UNITED JEWISH COMMUNITIES הוא האיחוד של שלושת הגורמים שצויינו קודם.
הרב אורי רגב:
טוב שהפנים לא משתנות באותו קצב שהשמות משתנים.
מנחם רביבי:
אני מקווה ששם טוב יבוא גם עם שמן טוב - מה שהדאיג את מר צ'סלר.
חיים צ'סלר:
- וממשיך להדאיג.
מנחם רביבי:
זה לעונג לי להצטרף לברכות לשר מלכיאור.
מנחם רביבי:
היתה לי זכות ללוות אותו בשלושים השנים האחרונות בכניסות שונות במהלך חייו.
מנחם רביבי:
אני חושב שכל מה שנאמר פה ראוי לחיזוק, החל מזה שאת כל חינוכו הוא קיבל בארץ; עזר לי להכשיר שליחים של ההסתדרות הציונית לצאת לשליחויות בחוץ לארץ; אחר כך המעורבות עם יהדות ברית המועצות; הקמת קהילה יהודית - למעשה כמעט יש מאין - בנורבגיה, וקהילה יהודית תוססת וחיה ובעלת משמעות; והיום כשר בממשלה, עם המסר של תנועת מימ"ד וכל מה שהוא מאמין בו.
מנחם רביבי:
אני חושב שזו בהחלט נקודת כבוד לממשלה ונקודת כבוד למיכאל מלכיאור שנושא בתפקיד החשוב הזה.
מנחם רביבי:
הקמת משרד לענייני העם היהודי - וכמובן, וחברה, אבל אני מדבר כרגע על הנושא שבו אנחנו עוסקים היום - היא בהחלט ציון דרך במערכת היחסים של ישראל עם התפוצות.
מנחם רביבי:
המערכת כפי שאופיינה במשך חמישים השנים האחרונות - וכבר ציינו אותה פה אנשים כמערכת מאוד אינסטרומנטאלית - היא מערכת שאינה מתאימה לחמישים השנים הבאות, ואני חושב שהקמת משרד משדרת את המסר שממשלת ישראל מבינה שצריכים להכין ולהבין מערכת זו של יחסים בצורה אחרת.
מנחם רביבי:
לכן, כל הדאגות מה יקרה, כפי שאנשים העלו אותן פה, אלה דאגות טובות, מפני שאנחנו עוברים משלב של פילנטרופיה לשותפות, ובשותפות זה כבר לא כמו בפילנטרופיה שהראשון כותב את השיק והשני פודה אותו, אלא זו מערכת של תן וקח, זו מערכת שבה כל צד מכיר בעובדה שיש לו מה לתת, אבל יש לו גם מה לקבל.
מנחם רביבי:
העם היהודי היושב בציון מכיר היום בעובדה שיש לו מה לקבל מהעם היהודי בתפוצות, ולא רק ברמה של כספים, אלא גם ברמה של הכרת יהדות שהיא לאו דווקא יהדות הבנויה רק על השפה העברית, שירות בצבא ונופים ואתרים של מדינת ישראל, אלא משהו הרבה יותר רחב.
מנחם רביבי:
היתה לי הזכות להתלוות גם לחבר הכנסת שטרן וגם לחבר הכנסת נודלמן - ופרופ' נודלמן ציין את הביקור הזה - שנתן פרספקטיבה אחרת למה זה להיות יהודי בארצות הברית היום, מה משמעות הדבר ולמה אנחנו מצפים היום לקבל מהתפוצות לא רק כסף, אלא גם הבנות של מושגים שלא היו מקובלים עלינו והכרה של הקהילה היהודית בארצות הברית, שכדי לשמור על יהדותם של בניה, היא צריכה את מדינת ישראל, וזה הביא לנושא של BIRTHRIGHT - ההכרה של הקהילה היהודית, שאם דואגים לחיות יהודית ולמשמעות יהודית רלבנטית ואטרקטיבית, ביקור בארץ הוא קריטי לענין הזה.
מנחם רביבי:
כך שכל צד מכיר בענווה שיש לו מה לקבל מהצד השני ושיש לו מה לתת לצד השני.
מנחם רביבי:
אם כן, זו מערכת אחרת מזו שהיתה בחמישים השנים האחרונות, וזה ידרוש גם מהסוכנות, גם מממשלת ישראל וגם מהקהילות היהודיות להתאים את עצמן למציאות הזו וליצור מעין אמנה מחודשת שבה ממשלת ישראל, העם היהודי והסוכנות שואלים מה היא חלוקת התפקידים, אבל לפני שהם שואלים מה היא חלוקת התפקידים, הם מכירים בעובדה שיש לנו סדר יום יהודי אחד, וצריכים להגדיר מה הוא סדר היום הזה, ואחר כך לראות מה הם סדרי העדיפויות, ואז לשאול מה כל אחד יכול לעשות בצורה הטובה ביותר.
מנחם רביבי:
חוסר השקט עכשיו סביב ה-BIRTHRIGHT הוא הקזוס-בלי שמראה שאנחנו עדיין רגילים למערכת אחרת.
מנחם רביבי:
חברת הכנסת בלומנטל - ואני משבח אותך שאת מעלה את הנושא הזה בוועדה - צריכים להתרגל לעובדות שהקהילות לא יתנו כסף ללא מעורבות בתכנים.
מנחם רביבי:
צריך להכיר בעובדה שהקהילות לא יבחרו שותפים כל עוד הן לא יבדקו מי הם השותפים, מפני שלא מצב האקסקלוביות הוא המצב שיהיה בעתיד, וכל צד יצטרך לבדוק את הענין הזה.
מנחם רביבי:
אני חושב שככל שנקדיש לזה יותר אנרגיה ונהיה מוכנים לדיאלוג הזה, כך נוכל לקדם את המערכת שכולנו חפצים בה.
מנחם רביבי:
המעבר מפילנטרופיה לשותפות הוא מעבר משמעותי.
מנחם רביבי:
המעבר לשותפות שבה נכנסת ממשלת ישראל לא רק כמצילה יהודים בשעת חירום, אלא גם כמצילה יהודים בקיום יהודי בקהילות - הוא צעד חדש לכולנו, בעיקר לצברים שבחבורה שנולדו על שלילת הגולה.
מנחם רביבי:
הצעד הזה לא היה חלק מהתורה שעל ברכיה אנחנו גדלנו, לא היה חלק מהציונות שעל ברכיה התחנכנו כאן.
מנחם רביבי:
לכן, אני חושב שבצעד הזה הרב מלכיאור יכול מאוד לגשר, כאדם שנולד בגולה, גדל בישראל, היה בגולה, ועכשיו כשר במדינת ישראל הוא יכול לגשר על הפערים האלה, שהם פערים מאוד מאוד קריטיים שאנחנו כולנו צריכים להתמודד אתם.
מנחם רביבי:
עצם העובדה שהמשרד הזה הוקם וסדר היום שעלה היום בפגישה הקצרה הזו - רק מראים שהראייה של מערכת היחסים בינינו לבין התפוצות עברה שלב אסטרטגי לגמרי אחר.
מנחם רביבי:
זאת אומרת, זה לא עוד כיבוי שריפות, זה לא כך שהמשרד הזה עושה את זה והמשרד הזה עושה את זה, אלא ממשלת ישראל צריכה לשאול "מה לעשות לכרמי ולא עשינו עוד" ולחבר את כל הנקודות האלה.
מנחם רביבי:
BIRTHRIGHT קשור לחוק ההמרה, חוק ההמרה קשור למערכת היחסים עם התפוצות, מערכת התפוצות קשורה לשאלה אילו כספים יגיעו למדינה, לסוכנות, ומה ייעשה עם זה.
מנחם רביבי:
הא בהא תליא, כולם פה קשורים זה בזה.
מנחם רביבי:
לכן ראייה של שר ברמתו של הרב מלכיאור, שיכניס את הכל בכל, יכולה לתת לנו כיוון שישראל תצא מחוזקת והעם היהודי ייצא מחוזק, ואותו סדר יום משותף שאני דיברתי עליו יהיה סדר יום אחר, של קיום יהודי פיסי ורוחני, שהוא גם סדר היום שלנו וגם סדר היום שלהם.
מנחם רביבי:
הדברים כבר לא עוברים משני צדי האוקיינוס אלא חותכים בצורה רוחבית, ג'נרית, אנחנו חולקים אותן בעיות, ויהיה לי הכבוד לקחת שני חברי כנסת, שעוד לא היו שם, להיכרות עם המציאות הזו כדי לחזק את הקשר לעתיד.
נעמי בלומנטל:
הדברים הם מאוד רציניים ואנחנו דנים במערכות משמעותיות מאוד מבחינת יהודי באשר הוא יהודי.
נעמי בלומנטל:
השאלה שיש לי, מר רביבי - והצגת את הדברים בצורה מאוד רחבה ויפה - היא זאת: הלא בדרך כלל הטענות העיקריות שלנו כמדינת ישראל היו שהתרומות מתקבלות כתוצאה מהשימוש במדינת ישראל, זאת אומרת, אתה תרמת עם השם של מדינת ישראל, ולכן המאזן היה לא רק כזה שאחד נותן ואחד מקבל, בבחינת פילנטרופיה, אלא ישראל נתנה את שמה, את הזהות שלה, את כולה, כדי לומר יותר מאשר: אני מקבלת את זה כמוסד נזקק.
נעמי בלומנטל:
לכן, הכוח שלנו במשוואה הזאת ובדיאלוג הזה צריך להיות משמעותי, ואי אפשר להתעלם מזה, כי אנחנו לא ניתן את ידנו לכך שאנחנו נהיה השותף הזוטר, או שסדר היום המשותף יישלט על ידי בעלי הממון.
נעמי בלומנטל:
אנחנו לא ניתן לזה יד.
נעמי בלומנטל:
אנחנו רוצים דיאלוג, אנחנו מברכים על הדיאלוג, ואני מקווה שבכוחות משותפים - עם הוועדה, בוודאי עם השר, עם ממשלת ישראל, עם העם היהודי - נגיע לשותפות של אמת שתביא לידי ביטוי את המאזן האמיתי שקיים, בלי לוותר על מקומנו בשום פנים ואופן.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה למסור עכשיו את רשות הדיבור למר אביעד פרידמן.
נעמי בלומנטל:
אני מברכת אותך.
נעמי בלומנטל:
אנחנו מכירים הרבה זמן.
נעמי בלומנטל:
נדמה לי שאתה מכיר יותר מיתר המוזמנים הנוכחים כאן את עבודת הוועדה והיית גם שותף לישיבות שבהן נדונו הקשר ויחסי הגומלין בין העם בישראל לבין יהדות התפוצות ונשמח לשמוע אותך.
נעמי בלומנטל:
בדרך כלל אני משתדלת שהישיבה לא תארך מעבר לשעתיים.
נעמי בלומנטל:
הפעם אחרוג מעט ממנה
נעמי בלומנטל:
גי כי יש עוד אנשים, שלדעתי, חשוב שידברו בישיבה זו, ואני מקווה שהשר עוד יוכל להישאר אתנו.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה שנשמע עוד את מר אייזן, מנהל האגף לחינוך יהודי בתפוצות, את מר דוד אלכסנדר, מנכ"ל בית התפוצות, הרב אורי רגב, ראש המרכז לפלורליזם יהודי, ואביבה אילין ממועצת התלמידים.
נעמי בלומנטל:
אם יש עוד מישהו שרוצה לדבר, שיעביר לי בבקשה פתק.
נעמי בלומנטל:
אם אפשר, אנא קצרו בדבריכם, בואו נתמקד בעיקר.
אביעד פרידמן:
אני מאוד מאוד אקצר.
אביעד פרידמן:
אתייחס לדברים שגם חבר הכנסת נודלמן אמר וגם למה שחברת הכנסת בלומנטל אמרה.
אביעד פרידמן:
אני רוצה להפריד בין הטיעון הכלכלי לבין הטיעון הערכי.
אביעד פרידמן:
אם המדינה משקיעה בין 4,000 ל5,000- דולר - תלוי מהיכן מגיעים הנער או הסטודנט - בביקור בן חודש ימים במדינת ישראל וגורמת על ידי כך להגדלת מספר המגיעים לכאן, הרי שכלכלית הענין משתלם, ולו רק בגלל הכסף שהאדם מוציא כאן בתקופת שהותו, החל בכרטיס טיסה ב"אל-על" והמסים שייכנסו, וחבר הכנסת נודלמן שיושב בוועדת הכספים ומבין בדברים האלה יודע שמבחינה כלכלית זה משתלם, וגם לי יהיה מאוד קל לשבת ולהראות לך את הדברים האלה, גברתי היושבת ראש.
אביעד פרידמן:
כלכלית בוודאי הענין משתלם, על אף שאני לא חושב שהדיון הוא כלכלי, כי ציונות ונושאים ערכיים לא צריכים להימדד דווקא במדדים של דולרים ושל כסף.
אביעד פרידמן:
המטרה של כולם - גם של הסוכנות, גם של המשרד וגם של השותפים - היא להגדיל את מספר האנשים שמגיעים בכל שנה לישראל.
אביעד פרידמן:
לכולנו ברור שגם חינוכית ההגעה הזו היא צעד נכון וחשוב.
אביעד פרידמן:
אם כן, הטיעון הכלכלי הוא בוודאי לא הענין, ואשר לטיעון לגבי ילד מקרית-שמונה או מנתיבות, אני חושב שההגעה של עוד תיירים - ואלה לא תיירים רגילים - היא רק דבר שמכניס כסף למדינה, ולא להיפך.
אביעד פרידמן:
ערכית הטיעונים שהעליתם הם בוודאי טיעונים נכונים שמחייבים התייחסות.
אביעד פרידמן:
כל המבנה של הפעילות הזו של "זכות מולדת" הולך להיות בשילוב בין שלושה גורמים, כשבראש ועדת ההיגוי, שתהיה הצוות המנהל של הענין, יישבו המשרד והשר כמי שיקבע את הדברים, ובימים אלה אנחנו עושים כל מאמץ עם השותפים השניים שלנו בוועדת ההיגוי, נציגי הסוכנות, והשליש השלישי - נציגי הפילנטרופים.
אביעד פרידמן:
כך שבכל מקרה בוועדת ההיגוי, שההחלטות בה ייקבעו לא רק בהסכמה אלא גם על פי החלטת רוב, יהיה מקום מאוד מרכזי לכל הטיעונים הערכיים שהעליתם, וזה לא שאנשים מבחוץ יקבעו את הדברים הערכיים, ובוודאי ובוודאי שאין פה כוונה להוריד דגלים בשאלות היהודיות והציוניות, אלא להיפך, להניף דגלים.
אביעד פרידמן:
אנחנו בוודאי רואים בסוכנות קבלן ביצוע מאוד מרכזי ואנחנו לא רואים בכל דבר - גם הם לא - מונופול שרק גוף אחד עושה את הפעילות, אלא להיפך, אנחנו רוצים להרחיב את הנושא הזה.
אביעד פרידמן:
אני חושב שיש מקום לדיון בוועדה ולהצגה של כל הסטנדרטים החינוכיים, הציוניים והיהודיים של התכנית הזאת, מעבר להתייחסות המצומצמת שהיתה כאן, כדי לדון בזמן שעוד מגבשים את הדברים האלה, ויש עוד מה לשמוע וללמוד מה יש לחברי הוועדה להגיד בנושאים הללו.
אביעד פרידמן:
היינו מאוד שמחים לקיים דיון כזה.
מיכאל מלכיאור:
אני רוצה להגיד שאביעד פרידמן עומד בראש המשרד שלי.
נעמי בלומנטל:
סליחה, שכחתי לומר שמר אביעד פרידמן הוא מנכ"ל המשרד לענייני חברה ותפוצות.
נעמי בלומנטל:
אני מברכת על המינוי הזה.
נעמי בלומנטל:
טוב לראות שאנשים צעירים מתקדמים.
נעמי בלומנטל:
כל הכבוד.
נעמי בלומנטל:
בבקשה, מר דב אייזן, מנהל האגף לחינוך יהודי בתפוצות במשרד החינוך.
דב אייזן:
זה כבר כמה שנים שבמשרד קיים תפקיד, שאני מילאתי אותו כמקשר מערכת החינוך עם התפוצות, וזאת מתוך הרצון להגביר את הלימוד והמודעות בתוך מערכת החינוך בישראל לגבי התפוצות ולהגביר את שיתוף הפעולה בין המערכות בישראל למערכות בתפוצות.
דב אייזן:
החידוש בשדרוג שמדברים עליו עכשיו הוא בכך שבמשרד החינוך והתרבות קם אגף שנקרא בשם "אגף לחינוך יהודי בתפוצות".
דב אייזן:
אני לא כל כך שמח עם השם הזה, כי הוא מציין יותר מדי את החינוך היהודי בתפוצות והוא לא מחבר את מה שאנחנו צריכים לדבר עליו, וזה חינוך בעם היהודי, זאת אומרת, שתהיה התייחסות לישראל ולתפוצות בראייה כוללת.
דב אייזן:
התפקיד שלי כרגע הוא חדש - האגף הזה התחיל לפעול לפני שבועיים - אבל אני מכיר את הנושא כמקשר מערכת החינוך בעבר ורציתי להתייחס למה שמר אביעד פרידמן אמר לגבי ה-BIRTHRIGHT.
דב אייזן:
נראה לי שחשוב מאוד שלמשרד החינוך תהיה נציגות שם, כי אחד הדברים החשובים ב- - BIRTHRIGHT ונוכחתי בזה גם מתוך שיחות עם אנשים שעבדו על הרעיון הזה - הוא שאלה שיגיעו מהתפוצה יפגשו בני נוער ישראלים, וקשה לי לראות כיצד יפגשו בני נוער ישראלים אם לא נביא בחשבון את המערכת החינוכית, כי אני רוצה לומר בצורה מאוד ברורה: אם לא מכינים את המפגשים, הרבה פעמים עדיף לא להיפגש, וכדי להכין את המפגשים, צריך להכין את הישראלים לקראת מפגש, כמו שצריך להכין את אלה שבאים מהתפוצות, וצריך לראות כיצד עושים את זה.
דב אייזן:
לדעתי, מי שיכול לעשות את העבודה הזאת וצריך להביא בחשבון כיצד עושים את זה זו מערכת החינוך, משרד החינוך והתרבות.
דב אייזן:
לכן, אני מציע שבוועדת ההיגוי שתשב יהיה נציג למשרד החינוך, כי בלי מינהל, חברה ונוער של משרד החינוך והתרבות אני חושב שיחסר כאן הרבה מאוד בתכנית הזאת של BIRTHRIGHT.
דב אייזן:
כיוון שהזמן העומד עכשיו לרשותנו הוא קצר, אשמח מאוד שתהיה לנו הזדמנות לדבר יותר על הנושא הזה.
דב אייזן:
במסגרת התפקיד אני רואה לנגד עיניי את המשימה לחפש דרך כיצד אנחנו מגבירים את מה שמדינת ישראל יכולה לעשות בתחום החינוך, בישראל ובתפוצות, בעיקר בקשרים של שני הגורמים האלה ביחד, ואני בוודאי רואה לנגד עיניי את העבודה עם המשרד הממשלתי שהרב מיכאל מלכיאור עומד בראש כשר לענייני חברה ותפוצות.
נעמי בלומנטל:
תודה לך, מר אייזן.
נעמי בלומנטל:
בבקשה, מר דוד אלכסנדר, מנכ"ל בית התפוצות.