GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
און רגוניס:
מרביתם יודעים את האמת ומכירים את המדיניות שלנו.
און רגוניס:
אין שום בעיה בדבר הזה.
און רגוניס:
נעשה הסברה נוספת.
און רגוניס:
בסופו של דבר, ויודעים זאת, העונשים שמטילים עליהם הם על תנאי.
און רגוניס:
אלה שרוצים לשרת, משיגים את מה שהם רוצים, ואנחנו אתם.
עופר חנוך:
נמצא כאן נציג של הפרקליטות הצבאית.
עופר חנוך:
ההחלטות של הפרקליטות בתקופה האחרונה הן מקלות.
עופר חנוך:
נשמעת אף ביקורת שהן מקבלות מידי.
עופר חנוך:
למרות שמדובר במשתמטים לתקופות ארוכות ביותר, שלו היו משתמטים בישראל הם היו עומדים לדין בבית דין צבאי, הרבה מאד פעמים הם מופנים להעמדה לדין בבית דין משמעתי, שהענישה בו היא קלה יותר, ואינה נושאת כל רישום פלילי.
נעמי בלומנטל:
האם הייתם אומרים שהפתיחות הזו נובעת מכך שקלטנו הרבה מאד עולים?
נעמי בלומנטל:
ממה נובעת הפתיחות?
נסים ברדה:
הסביבה משתנה, ואנחנו מתאימים את עצמנו אליה.
און רגוניס:
מתוך זה שאנו חושבים יש לנו תפקיד בסיוע לקליטת עולים, יורדים ובני יורדים.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה להודות לכל המשתתפים.
נעמי בלומנטל:
התגלה כאן שיש הרבה מאד רצון טוב ורגישות רבה.
נעמי בלומנטל:
אני הייתי רוצה לבחון אפשרות להעלות את הגיל ל - 17.
נעמי בלומנטל:
אנסה לבחון האם זו תהיה ההמלצה שלנו כוועדת העליה והקליטה.
נעמי בלומנטל:
לאור מה שנשמע כאן, אני מתלבטת, אך הייתי ממליצה להעלות את הגיל לגיל 17, אני לא רואה בזה גורם מכריע לרעה.
נעמי בלומנטל:
אני נתקלת במוטיבציה גדולה לשרת, ולא במצב אחר.
נסים ברדה:
יש ערך לשירות, כי אנחנו שומרים עליו.
נסים ברדה:
ביום שנאבד את הפרופורציות, נשפוך את התינוק עם המים.
נעמי בלומנטל:
אני גם ערה לזה.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לבחון גם אפשרות של ועדת חריגים - -
און רגוניס:
כל הזמן קיימת ועדה כזו.
און רגוניס:
בסופו של דבר דנים פרטנית לגבי כל אחד ואחד.
נעמי בלומנטל:
אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
נעמי בלומנטל:
אני פותחת את הישיבה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו מארחים היום – הייתי אומרת שזו פגישה היסטורית – את השר לענייני חברה ותפוצות.
נעמי בלומנטל:
אנחנו, כוועדת העליה, הקליטה והתפוצות, מארחים היום בפעם הראשונה שר חדש בתפקידו, ויתירה מזאת, זו הפעם הראשונה שבמדינת ישראל יש שר שתפקידו הרשמי, המוגדר, הוא לעסוק בקשר שבין עם ישראל כאן במדינת ישראל לבין העם היהודי בתפוצות.
נעמי בלומנטל:
כפי שאתם יודעים, אני עצמי מן האופוזיציה ואני מתנגדת לכל ההגדלה של מספרי השרים, אבל עם זאת אני חושבת שההחלטה שיהיה שר בממשלת ישראל שאחראי על הנושא הזה היא החלטה נכונה, ואנחנו בהחלט מברכים עליה.
נעמי בלומנטל:
אני מברכת את הרב מלכיאור שנבחר להיות השר הממונה על הנושא הזה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו רוצים לשמוע ממך גם את השקפת העולם שלך בהקשר זה.
נעמי בלומנטל:
יש כמה וכמה נושאים די בוערים הנוגעים לקשר בין העם היהודי בישראל לבין העם היהודי בתפוצות, וחלק מהענין הם, כמובן, השאלה הכללית הקשורה בעיקר ליהודי ארצות הברית - הרפורמים והקונסרבטיבים – חוק ההמרה שעומד או שאינו עומד לפתחנו והיחסים בכללם.
נעמי בלומנטל:
נושא נוסף, שהוא חם מאוד כרגע ושהייתי רוצה לשמוע לגביו גם את עמדת חברי הוועדה, הוא נושא ה-BIRTHRIGHT, אותה תכנית שקיימת מצד ברונפמן ושטיינהארט להביא כל נער או נערה יהודים בארצות הברית לביקור כאן בארץ.
נעמי בלומנטל:
את הפרטים אנחנו נשמע כאן, לא אכנס אליהם עכשיו, אבל יש כאן שאלה עקרונית האם מדינת ישראל אמורה לתמוך בכך, האם היא אמורה לתמוך באופן עקרוני או גם באופן מעשי, מה חלקה של הסוכנות במערכת הזאת, היכן מקומה.
נעמי בלומנטל:
הדברים לא פשוטים, הם די סבוכים והמרקם הוא עדין מאוד.
נעמי בלומנטל:
בסך הכל יש לנו לא מעט נושאים שעומדים על הפרק.
נעמי בלומנטל:
ראינו במשך השנים גם את צמצום התרומות שמגיעות מארצות הברית, ההשלכות שיש לכך, מקומה של הסוכנות.
נעמי בלומנטל:
אני מתנצלת שאני חייבת לצאת לדקות ספורות, וחבר הכנסת פינס ינהל את הישיבה בזמן היעדרי.
נעמי בלומנטל:
אחזור מיד.
נעמי בלומנטל:
ב.
נעמי בלומנטל:
הצעה לסדר של חבר הכנסת אופיר פינס-פז בנושא העליה מקובה
אופיר פינס-פז:
כמי שמנהל את הישיבה לזמן קצר, אקח מיד לידי את המיקרופון ואבקש להעלות הצעה לסדר – ואגב, אני מאשר לעצמי את ההצעה הזו – בנושא יהדות קובה.
אופיר פינס-פז:
אני מצטער שהדברים דלפו לתקשורת כפי שדלפו, כי מאוד יכול להיות שהענין פוגע במאמצים להבאת עולים נוספים מקובה.
אופיר פינס-פז:
עם זאת אני מאוד כואב את מה שאני שומע מעולי קובה, ואני שומע דברים קשים על קליטה קשה, על ביקורת נוקבת, על חוסר שביעות רצון, על רצון לרדת מהארץ.
אופיר פינס-פז:
לפי דעתי, אלה דברים שצריכים לזעזע את אמות הספים של החברה הישראלית, ובוודאי של ועדת העליה והקליטה.
אופיר פינס-פז:
ולכן, אני מציע לחבריי בוועדה וליושבת הראש – אני אעביר לה את הפרוטוקול – לזמן בדחיפות דיון בכל מה שקשור לעולי קובה, להזמין לכאן את הסוכנות היהודית, את שר הקליטה, ואולי אפילו שהוועדה תצא לסיור במרכז הקליטה באשקלון, שם יושבים רוב העולים החדשים מקובה.
אופיר פינס-פז:
אני מעלה את הנושא הזה כהצעה לסדר ואני מציע שמנהלת הוועדה תעביר את הדברים שלי ליושבת הראש.
יולי יואל אדלשטיין:
אדוני היושב ראש הזמני, בתור חבר הכנסת הכי ממושמע של הקואליציה אני רוצה להודיע שמאנשים מסויימים – ואני לפחות יודע בוודאות על אחד מהם – התקבלה בקשה מן הגורמים המטפלים בנושא לא להתבטא עדיין בנושא זה, על אף שרשמית הוסרה הצנזורה.
יולי יואל אדלשטיין:
אני רק אומר את זה לפרוטוקול.
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו בהחלט נפעל כאן לפי השיקולים של יושבת ראש הוועדה, שחזקה עליה שהיא תפעל רק לטובת העולים.
יולי יואל אדלשטיין:
רציתי רק שתדע שיש גם בקשות כאלה.
אופיר פינס-פז:
אני מבין את הבקשות האלה, אלא שהדברים פה כל כך גלויים וכל כך דחופים.
יולי יואל אדלשטיין:
כפי שאמרתי, אני כרגע לא מביע שום עמדה אישית ושום שיפוט ערכי לגבי הבקשה הזאת.
יולי יואל אדלשטיין:
אני רק מודיע לך שבקשה כזאת נתקבלה אתמול.
יולי יואל אדלשטיין:
סקירת השר לענייני חברה ותפוצות, מר מיכאל מלכיאור,
אופיר פינס-פז:
נחזור לנושא העומד על סדר היום.
אופיר פינס-פז:
אני מציע לאפשר לשר מיכאל מלכיאור לומר את דבריו.
אופיר פינס-פז:
אני מקבל את השר בברכה כאן בוועדה, גם בתור חבר וגם בתור קולגה.
אופיר פינס-פז:
השר מלכיאור הוא אולי האדם המתאים ביותר לטפל בנושא הזה בשם הממשלה, גם על בשל הרקע האישי שלו – ואני מציע שגם תגיד על זה כמה מלים - וגם בשל הנסיון שלו, וכפי שאמרתי, אני משוכנע שהאדם הנכון נמצא במקום הנכון ואני מקווה מאוד שבכך נוכל לתקן בקדנציה זו הרבה מאוד דברים שקורים במערכת היחסים בין ישראל לתפוצות.
אופיר פינס-פז:
בבקשה.
מיכאל מלכיאור:
תודה רבה.
מיכאל מלכיאור:
קודם כל זה כבוד בשבילי להופיע בפני הוועדה המכובדת הזאת ובפני כל המוזמנים ואני מציע לוועדה אולי גם לבקש חדר יותר גדול, כדי שנהפוך את הנושא של עליה, קליטה ותפוצות לנושא מרכזי בהחלט, כפי שהוא ראוי להיות במדינת ישראל, ואני חושב שזה יהיה דבר גדול.
מיכאל מלכיאור:
אני בוודאי אתרום את מה שאני יכול לתרום לענין הזה.
מיכאל מלכיאור:
המשרד שלי מורכב משני אגפים: אגף אחד לחברה ואגף אחר לתפוצות, אבל יש שילוב גדול ביניהם.
מיכאל מלכיאור:
אני התבקשתי לדבר היום בעיקר על הנושא של תפוצות, ולא על הנושא של חברה, ויכול להיות שנגיע בשלב אחר לבעיות החברתיות.
מיכאל מלכיאור:
אני לא עומד לקחת שום דבר משום משרד אחר, לא מעליה וקליטה ולא מעבודה ורווחה, אבל יש כל מיני נושאים נקודתיים שהם בטיפול במשרדי, ושלדעתי, הם חשובים מאוד ואנחנו מנסים לקדם אותם.
מיכאל מלכיאור:
יחד עם זה אני רוצה לומר שבעיקר רוצים שנשלב בין שני האגפים כאשר רוצים כסף.
מיכאל מלכיאור:
באות עיירות הפיתוח ובאים כל מיני ארגונים ואומרים: אתה בקשר עם התפוצות, אתה צריך להביא לנו כסף.
מיכאל מלכיאור:
זה השילוב הראשוני.
מיכאל מלכיאור:
אני לא מתנגד לזה, אני חושב שזה יהיה דבר טוב אם נוכל לעזור, וכבר עשינו כמה חיבורים מעניינים במשך שישה שבועות, שכבר יצרו דברים נחמדים בכמה מקומות בארץ, אבל זה לא עיקר המטרה.
מיכאל מלכיאור:
אני אתייחס בעיקר לנושא של תפוצות ולתכנית של המשרד.
מיכאל מלכיאור:
כפי שהיושבת ראש אמרה, זו הפעם הראשונה שיש שר בממשלת ישראל, שבתואר ממונה על נושא התפוצות.
מיכאל מלכיאור:
בעבר היו שרים שטיפלו בנושא של תפוצות, אבל כעניינים צדדיים במשרדים שלהם, ולכן אני חושב שיש בחידוש הזה דבר מבורך וגם אמירה לגבי יחסנו לעולם היהודי בכללו וההתחייבות של מדינת ישראל והערבות שיש לנו כלפי העולם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
יש מספר נושאים שכבר הגיעו לשולחני כי היו בוערים ושלא אני יזמתי, אבל אני חושב שבכל זאת הם נושאים משמעותיים ביותר, וחלקם מאוד בעייתיים, מאוד עדינים.
מיכאל מלכיאור:
אני, כמובן, אתייחס לחלק מהם, אבל אולי נתחיל בדבר הנחמד, הטוב, וזה הנושא שגם היושבת ראש דיברה עליו, ה-BIRTHRIGHT .
מיכאל מלכיאור:
זה רעיון שכמה אנשים חשבו עליו לפני הרבה שנים.
מיכאל מלכיאור:
נדמה לי שמייקל שטיינה
מיכאל מלכיאור:
ארט היה הראשון שדיבר על זה.
מיכאל מלכיאור:
יש גם גלגולים קודמים ושונים של הרעיון הזה, של בארי שרייב ואנשים אחרים, שכתבו על הרעיון שראוי שכל יהודי בעולם יוכל פעם אחת בחייו להגיע למדינת ישראל ושתהיה לו חוויה ישראלית.
מיכאל מלכיאור:
כל אחד שמציג את התכנית הזאת מציג אותה בצורה אחרת, אבל זה הרעיון בבסיסו, שזו זכות מולדת – כך אנחנו קוראים לזה – של כל נער ונערה בעולם היהודי, ועבדו הרבה על הרעיון הזה.
מיכאל מלכיאור:
אני גם רוצה להדגיש פה שאני לא חושב שבשאלה של עליה, קליטה ותפוצות יש קואליציה ואופוזיציה.
מיכאל מלכיאור:
בכל אופן אני מאוד מקווה שלא, זאת אומרת, שנוכל לעבוד פה במשותף, וגם הממשלה הקודמת תמכה באופן עקרוני ברעיון הזה של תמיכה ממשלתית רחבה בתכנית כפי שהוצגה על ידי היוזמים המרכזיים, שהיום הם האדונים שטיינהארט וברונפמן שמייצגים קבוצה של כ-20 פילנטרופים שמוכנים להשקיע הרבה כסף בנושא של הבאת ילדים יהודים לפה.
מיכאל מלכיאור:
אני גם רוצה להגיד שאלה אנשים שיש להם זכויות בתחום הזה.
מיכאל מלכיאור:
ברונפמן עצמו כבר לקח מכיסו 29 מיליון דולר עד עכשיו לכל הנושא של הבאת ילדים יהודים לארץ.
מיכאל מלכיאור:
זה הרבה כסף.
מיכאל מלכיאור:
הרעיון שלהם היה שתהיה תכנית שהם יגייסו 20 פילנטרופים, שכל אחד מהם יתחייב מראש לשלם מיליון דולר לשנה, או 5 מיליון דולר לחמש שנים, שזה סך של 100 מיליון דולר, שיהיה סכום מקביל שהסוכנות היהודית תתרום לענין ושיהיה סכום מקביל שממשלת ישראל תתרום לענין.
מיכאל מלכיאור:
כלומר, 100 מיליון דולר מכל צד.
מיכאל מלכיאור:
זה היה הרעיון.
מיכאל מלכיאור:
בגדול הרעיון הוא להביא לארץ, לחוויה הישראלית, כ-50,000 בני נוער מכל העולם היהודי .
מיכאל מלכיאור:
אני גם רוצה להדגיש שהגימיק בענין הוא שזה חינם, זה מגיע לכל יהודי שנולד, הוא מקבל את זה כמתנה.
מיכאל מלכיאור:
הרעיון היה לפרוץ את המספר שעד עכשיו לא הצלחנו לפרוץ במשך שנים, של כ-12 עד 13 אלף בני נוער לשנה שמגיעים בתכניות הנוכחיות.
מיכאל מלכיאור:
דרך התכניות האלה הקשורות לסוכנות היהודיות מגיעים כ-12,500 בני נוער בשנה, ויש עוד אולי 2,000-2,500 שמגיעים דרך תכניות שאין להן שום מגע עם הסוכנות היהודית.
מיכאל מלכיאור:
הכוונה לפרוץ בצורה משמעותית את המספר הזה ולהגיע לכ-50,000 בני נוער.
מיכאל מלכיאור:
עכשיו אני מדגיש גם שהגימיק הזה של החינם ושל ה-10 ימים הוא הבסיס לתכנית, אבל זאת לא כל התכנית.
מיכאל מלכיאור:
התכנית מתחילה בתכנית הכנה בארצות הגולה, ואחר כך יש תכנית בארץ שאינה מוגבלת ל-10 ימים.
מיכאל מלכיאור:
יש כבר קביעה שכל בני הנוער בגיל תיכון חייבים להיות פה לפחות חודש, ומתוך החודש התכנית משלמת 10 ימים, ואחר כך בני הנוער עצמם משלמים, או מסבסדים בצורה אחרת, את שאר השהות שיכולה להיות גם מעבר לחודש.
מיכאל מלכיאור:
לאחר מכן – וזה העיקר – הרעיון הוא שהנוער הזה, שברובו הוא NON AFFILIATED או אינו קשור לשום ארגון – אינני יודע איך לתרגם את זה בדיוק - יחזור בצורה כזאת ותהיה מערכת של קליטה כשהוא חוזר.
מיכאל מלכיאור:
אם הוא בקולג', למשל, תהיה מערכת בקמפוס, ואם הוא סטודנט או היה קשור לפני כן לתנועת נוער וכיוצא באלה, לנסות אחר כך לחבר אותו, זאת אומרת, שפה הוא יקבל את החוויה של החיבור מחדש לזהות היהודית שלו בצורה עמוקה – מדינת ישראל כמרכזיותה של הזהות היהודית – ואחר כך תהיה כאן מערכת שתקלוט אותו, ואנחנו נתרום פה תרומה רצינית מאוד בנושא של המאבק בעד הזהות היהודית והחינוך היהודי ונגד ההתבוללות שאוכלת בחלק גדול מהעם שלנו היום בעולם.
מיכאל מלכיאור:
זה מרכז הרעיון.
מיכאל מלכיאור:
אני גם יכול להיות איש בשורה בענין הזה.
מיכאל מלכיאור:
גם ראש הממשלה הקודם נתן התחייבות שהוא עם התכנית, וגם ראש הממשלה הנוכחי אמר שהוא עם התכנית.
מיכאל מלכיאור:
שניהם התלהבו מהתכנית, אבל משם ועד לכסף על השולחן, אנחנו יודעים שהמרחק רב לפעמים.
מיכאל מלכיאור:
אם כן, יש לי פה בשורה לאנשים שיושבים מסביב לשולחן, שאתמול היתה החלטה משותפת של ראש הממשלה ושל שר האוצר להתחייב כבר עכשיו לתכנית הזאת, לחמש השנים הבאות, בסכום של 70 מיליון דולר – כמובן, על פני חמש שנים.
וילמה מאור:
במקום 100 מיליון דולר במקור.
מיכאל מלכיאור:
כן.
מיכאל מלכיאור:
לדעתי, זו החלטה היסטורית.
מיכאל מלכיאור:
פה יש גם קבלת העיקרון שיש למדינת ישראל התחייבות כלפי כל הנושא של החינוך היהודי בעולם, וזה דבר משמעותי ביותר שקרה.
מיכאל מלכיאור:
זו עדיין לא החלטת ממשלה.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו מתכוונים בתחילת השבוע הבא לכנס את ועדת השרים לענייני עליה, קליטה ותפוצות, בראשות השר שרנסקי, שגם מאוד תומך בתכנית וגם מאוד רוצה להעביר את התכנית, ומאחר ששר האוצר, שהוא החוליה החשובה פה, הסכים לענין, יש סבירות מאוד גדולה שהענין יעבור בוועדת השרים באחדות דעים – כך אני מקווה – ונוכל לצאת לדרך עם התכנית כבר בזמן הקרוב ביותר.
מיכאל מלכיאור:
אני חושב שזה דבר משמעותי ביותר שאנחנו לא יכולים להמעיט פה בערכו, כי זה לא מתחיל ונגמר בתכנית של BIRTHRIGHT , אלא זה ימשיך, לדעתי, בהרבה מאוד תכניות שונות, אבל זו קודם כול הכרה עקרונית מצד ממשלת ישראל, שיחד עם המחוייבות שלנו לעליה ולקליטה יש לנו מחוייבות למה שנקרא החינוך היהודי, הזהות היהודית של כל יהודי העולם.
מיכאל מלכיאור:
ולכן, אני מקווה שתהיה גם אחדות דעים בוועדה זו.
מיכאל מלכיאור:
אני מבין שוועדה זו נקראת עכשיו: ועדת העליה, הקליטה והתפוצות, ואני שמח על כך.
מיכאל מלכיאור:
הוספת המלה "התפוצות" לשם הוועדה היא גם אמירה שהוועדה אחראית למה שקורה, והיום המצב הוא כזה שהעולם היהודי משווע.
מיכאל מלכיאור:
אני רואה את זה בפניות.
מיכאל מלכיאור:
אני רק חודשיים בתפקיד ויש לנו במשרד למעלה מ-200 פניות ליום מכל העולם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
זה פשוט דבר מדהים.
מיכאל מלכיאור:
הצורך, הצמאון להיות בקשר ולשמור על קשר ולשמוע מה יש לממשלת ישראל להגיד בענין הזה – זה פשוט דבר אדיר וזו מהפכה בעולם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
אני רוצה להוסיף משפט בנושא של BIRTHRIGHT לפני שאנחנו ממשיכים בעניינים אחרים .
מיכאל מלכיאור:
הכוונה אינה להתחרות עם תכניות קיימות.
מיכאל מלכיאור:
אם יש תכניות קיימות, הכוונה להיכנס לתכניות האלה ולעזור.
מיכאל מלכיאור:
אם התנועה הקונסרבטיבית, למשל, מביאה לארץ, ל"קמפ-רמה", איקס תלמידים, לא רוצים לחסל את זה ולהגיד: יש לנו תכנית חינם.
מיכאל מלכיאור:
אין תכנית חינם, זאת לא תכנית חינם, יש תכנית עזרה ומחוייבות של העולם היהודי, ואם התנועה הקונסרבטיבית מביאה תלמידים לארץ לשישה שבועות, אז יקבלו אותם 10 ימים כעזרה מתכנית BIRTHRIGHT לתכנית "קמפ-רמה".
מיכאל מלכיאור:
זו הכוונה.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו גם נבנה תכנית אינדיבידואלית ופלורליסטית מאוד, כך שזה ישלב את בני הנוער גם עם חוויה ישראלית עמוקה וגם עם מה שלבם חפץ.
מיכאל מלכיאור:
יכול להיות שאחד חפץ ללכת לקמפ-רמה, אחד חפץ ללכת לישיבת הסדר, ואחד חפץ ללכת למכון וינגייט, ואנחנו נעזור לשלב את התכנית עם תכנים יהודיים ציוניים עמוקים ועם הפלורליזם שדרוש, כי בלי הפלורליזם שדרוש, אין סיכוי שהדבר יצלח ושהדבר יתקבל.
מיכאל מלכיאור:
זה פחות או יותר לגבי התכנית הזאת.
מיכאל מלכיאור:
כמובן, אני אשמח להרחיב אם יהיו אחר כך שאלות.
מיכאל מלכיאור:
אמשיך בעוד מספר נושאים חשובים מאוד.
מיכאל מלכיאור:
הנושא השני הוא נושא הרכוש היהודי, שהמשרד שלי קיבל גם אחריות לטפל בו.
מיכאל מלכיאור:
כמו שאמרתי קודם לגבי כל הנושאים שהוועדה הזאת תטפל בהם , גם בנושא זה אין אופוזיציה וקואליציה.
מיכאל מלכיאור:
בסך הכל אנחנו נעבוד ביחד.
מיכאל מלכיאור:
לפחות זאת כוונתי.
מיכאל מלכיאור:
הנושא קיבל שדרוג מטעם ממשלת ישראל, כשהיועץ הקודם של ראש ממשלת ישראל, בובי בראון, נכנס לעומק הענין, והנושא יהיה חשוב מאוד בסדר היום הציבורי בחודשים הקרובים, כי אנחנו מגיעים לשלבים מאוד מכריעים.
מיכאל מלכיאור:
מצד אחד, אנחנו מגיעים לשלב של סיכום השאלות הגדולות שהיו.
מיכאל מלכיאור:
אני מדבר פה על סיכום כל הנושא של הביטוח, כל הנושא הקרוי "עבודת עבדות" – דבר כמעט בלתי אפשרי להגיד בעברית – או "עבודת פרך" של סיכום עם ממשלת גרמניה.
מיכאל מלכיאור:
דובר פה על סכומים אדירים ועל תפקיד מרכזי של ממשלת ישראל, ולדעתי, הדבר נוהל בצורה אחראית ונבונה על ידי הממשלה הקודמת דרך נציגה.
מיכאל מלכיאור:
לכן גם ביקשתי בינתיים, בשלב המאוד מכריע הזה, לשמור את בובי בראון שיושב פה בפינה בשקט.
נעמי בלומנטל:
הוא טוב לכל השלבים.
מיכאל מלכיאור:
אם כן, בינתיים בובי בראון ממשיך בתפקידו.
מיכאל מלכיאור:
עכשיו הוא יועץ שלי, אבל מאחר שאני אחראי על הנושא, הוא מייצג את ממשלת ישראל כפי שהוא ייצג אותה לפני כן, ואנחנו עובדים באופן מאוד הדוק.
מיכאל מלכיאור:
זאת אומרת, יש לו כתובת, ואנחנו עושים את הדברים בשילוב.
מיכאל מלכיאור:
הבעייתיות ברורה מאוד.
מיכאל מלכיאור:
הדבר שאני מפחד ממנו יותר מכל הוא שעל הרקע שאנחנו כולנו מכירים נהפוך את הנושא הזה לנושא של מלחמת יהודים.
מיכאל מלכיאור:
זה דבר שכבר קרה במספר מוקדים, אבל כשנגיע לשלב של חלוקת הכספים – וזה שלב שנגיע אליו מיד אחרי השלב הנוכחי – עלול להיות אז חילול השם הגדול ביותר שיכול להיות, אם על הרקע הזה נראה, למשל, בעמוד הראשון של "ניוס-וויק" שק של זהב כשכל הידיים היהודיות מנסות לתפוס בו.
מיכאל מלכיאור:
ופה אני רואה את תפקידה של ממשלת ישראל כתפקיד חיוני לנסות לגשר גם בין האינטרסים הלגיטימיים שיש בענין וגם לעמוד בחוזקה על זה שאנחנו מדברים פה לא רק על הענין הכספי.
מיכאל מלכיאור:
לדעתי, לא מדברים פה בכלל על הענין הכספי.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו מדברים פה על ענין מוסרי-היסטורי.
מיכאל מלכיאור:
זה צד אחד של השואה, שהיה נעלם גדול ואף אחד לא רצה לגעת בו ואף אחד לא רצה לטפל בו.
מיכאל מלכיאור:
אני יכול להגיד את זה, כי בתפקיד קודם, כרב ראשי של נורבגיה, הייתי אחראי על ההסדר היחיד שהושג בנושא של רכוש יהודי עד היום הזה, וזה ההסדר שהושג בנורבגיה.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו הצלחנו לקיים שם מערכה של שלוש שנים וחצי ולהגיע לתוצאות מדהימות גם מבחינת סדר הגודל הכספי, אבל לא היתה מלה של אנטישמיות, כי ניהלנו את כל המאבק על הרמה ההיסטורית-מוסרית.
מיכאל מלכיאור:
גם למוסר יש השלכות כספיות.
מיכאל מלכיאור:
ממשלה לא יכולה להודות בזה שהיא גנבה רכוש ושהרכוש יושב באוצר של מדינה מסויימת או של חברה מסויימת במשך חמישים שנה וכן להודות בזה שהיא אחראית, ושלא תהיה לזה משמעות גם בתשלום פיצויים למי שניתן לפצותו, אבל זה עיקר הענין.
מיכאל מלכיאור:
יש פה הרגישות כלפי הניצולים, שבוודאי ובוודאי צריכים לעשות מאמץ עליון כדי שהם יוכלו להגיע לשיבה טובה, היינו, שנוכל לנצל ככל האפשר גם את האמצעים האלה כדי שזאת תהיה אכן שיבה טובה – וזו אחריות של העולם כולו, בוודאי של העולם היהודי – ויש אחריות כלפי עתידו של העולם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
אין ספק שפה זו תהיה הפעם האחרונה שייכנסו בצורה רצינית סכומים כאלה למערכת של הבטחת עתידו של העולם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
לכן פה האינטרסים ברורים.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו נמשיך לעבוד בענין.
מיכאל מלכיאור:
בשבוע שעבר היה כמעט הסדר עם גרמניה.
מיכאל מלכיאור:
בסוף זה לא יצא לדרך, ואם רוצים לשמוע פרטים, אשמח להוסיף.
מיכאל מלכיאור:
נקבעה עוד פגישה לאמצע נובמבר בגרמניה כדי לנסות להגיע לסיכום, ושוב, אני מקווה שזה יכול להיות מקובל גם על ארגוני הניצולים וגם על הארגונים המרכזיים שעבדו בענין זה בשנים האחרונות, לדעתי, בצורה מאוד אחראית והגונה.
מיכאל מלכיאור:
זה באשר לנושא הרכוש היהודי.
מיכאל מלכיאור:
נושא שלישי שאני רוצה להעלות פה ושגם הוא מצוי בחלק הזה של המשרד – בכוונה אני לא מדבר על נושא חברה, כי זה לא הנושא שהתבקשתי לדבר עליו היום, ואשמח להגיע פעם אחרת לוועדה לדבר על זה - הוא הנושא של אנטישמיות.
מיכאל מלכיאור:
בחודשים האחרונים כולנו ראינו, לצערנו, התגברות משמעותית מאוד בצורה הפיסית האלימה של האנטישמיות.
מיכאל מלכיאור:
זה קורה בעיקר בכמה מוקדים: בברית המועצות לשעבר, בעיקר ברוסיה וגם בעוד מדינות, בארצות הברית, ואני יודע שזה נושא שקשה לדבר עליו, אבל פה מותר להגיד את האמת, וידועות ההתקפות בלוס-אנג'לס, בסקרמנטו.
מיכאל מלכיאור:
כולכם שמעתם על ההתקפות שהגיעו גם להתקפות פיסיות אלימות בדרום אמריקה, ובימים האחרונים ראינו שוב שהופכים בתי קברות בגרמניה ובעוד מקומות.
מיכאל מלכיאור:
בוודאי שגם הנושא האוסטרי נתן מימד מאוד מאוד מדאיג.
מיכאל מלכיאור:
גם פה צריכים להיזהר במונחים.
מיכאל מלכיאור:
קודם כול אני לא מקבל את המונח "ניאו-נאצי".
מיכאל מלכיאור:
זה מין הכשר לנאצי.
מיכאל מלכיאור:
אדם עם פילוסופיה נאצית הוא נאצי, הוא לא ניאו-נאצי.
מיכאל מלכיאור:
אני מסכים שיש דבר כזה "ניאו-נאצי", אבל אני לא חושב שהיידר הוא נאצי.
מיכאל מלכיאור:
אני בהחלט חושב שהתופעה היא מדאיגה ביותר.
מיכאל מלכיאור:
גם דיברתי על זה בצורה מאוד חריפה.
מיכאל מלכיאור:
זו פעם ראשונה שמפלגה עם השקפת עולם גזענית, עם סממנים אנטישמיים, מגיעה לאחוז כזה של תמיכה במדינה מערב אירופאית אחרי מלחמת העולם השנייה, במיוחד על רק זה שאין שם איזה משבר כלכלי גדול.
מיכאל מלכיאור:
אפשר לתאר מה היה קורה שם אם היה משבר כלכלי עמוק באוסטריה, ויש סיבות טובות למה זה קורה באוסטריה – אנחנו כולנו מכירים את זה – לפני כל המדינות האחרות או בניגוד למדינות האחרות, כי לא היה שום טיפול אחרי המלחמה.
מיכאל מלכיאור:
יש גם קודים שלא צריכים לטעות בהם.
מיכאל מלכיאור:
זה שהיידר גמר את מערכת הבחירות הקודמת בעיר הולדתו של היטלר – ויש עוד מספר קודים שכל האוסטרים מבינים במה מדובר, אבל לא נאמרים דברים – לא צריכים לטעות בחומרת הענין.
מיכאל מלכיאור:
לכן, יש פה בהחלט צורך בשדרוג הטיפול והאחריות של מדינת ישראל בענין.
מיכאל מלכיאור:
אני התבקשתי לעמוד בראש ועדה שהוקמה בזמנה על ידי אליקים רובינשטיין, ועדה לתיאום בנושא של אנטישמיות.
מיכאל מלכיאור:
הכוונה לתיאום בין הגופים המטפלים מטעם ממשלת ישראל לבין גופים מחוץ לממשלה - N.G.
מיכאל מלכיאור:
O`S והסוכנות וגופים אחרים שמטפלים בענין.
נעמי בלומנטל:
זה היה תפקיד של מזכיר הממשלה?
מיכאל מלכיאור:
עד עכשיו זה היה תפקיד של מזכיר הממשלה.
מיכאל מלכיאור:
החלטנו שוב לשדרג את הענין.
מיכאל מלכיאור:
עכשיו הענין מקבל טיפול מיניסטריאלי ואני היום יושב ראש הוועדה.
מיכאל מלכיאור:
מזכיר הממשלה הוא משתתף קבוע ועוזר, ואנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה הדוק.
מיכאל מלכיאור:
ביקשתי לשנות קודם כל את השם.
מיכאל מלכיאור:
עד עכשיו השם היה: פורום למעקב אחר תופעות אנטישמיות, או משהו מעין זה.
מיכאל מלכיאור:
קודם כול אני לא מסכים שיש "תופעות אנטישמיות".
מיכאל מלכיאור:
זאת לא תופעה.
מיכאל מלכיאור:
מישהו גורם לזה, זאת לא גזירה משמים.
מיכאל מלכיאור:
עד היום זה היה רק מעקב.
מיכאל מלכיאור:
היתה פה פשרה בוועדה, שאנחנו קוראים לזה עכשיו "פורום לתיאום המאבק נגד האנטישמיות".
מיכאל מלכיאור:
זה שהכנסו את המלה "מאבק" – זה כבר נותן מימד של גישה אקטיביסטית.
מיכאל מלכיאור:
אנחנו גם החלטנו לשדרג את העבודה.
מיכאל מלכיאור:
יש כמה יוזמות ברוכות ואני אדבר רק על נקודה אחת, ברשותכם.
מיכאל מלכיאור:
שוב, אפשר יהיה להרחיב בסבב הבא.
מיכאל מלכיאור:
שבדיה לא היתה תמיד ידועה כמדינה הכי ידידותית כלפי הקו הישראלי, אבל אחרי התקופה של פלמה ושל אנדרסון ואחרים – אינני יודע עד כמה אתם עוקבים אחר מה שקורה בשבדיה - יש עכשיו ממשלה חדשה, עדיין ממשלה של מפלגת העבודה שם, אבל יש שם ראש ממשלה שתפס פתאום שהנושא של לימודי השואה ולקחה הוא נושא משמעותי ביותר במערכת הכלל עולמית ונלחם נגד גזענות.
מיכאל מלכיאור:
הוא נקט יוזמה, ופה זה הגיע גם לשדרוג בכל המערכת העולמית, ואני ארחיב .
מיכאל מלכיאור:
הוא כתב מכתב לכל בית בשבדיה והציע להם לקבל חינם ספר על השואה ולקחה.
מיכאל מלכיאור:
יש בשבדיה אוכלוסיה קצת יותר גדולה מזו של ישראל, נדמה לי כ-8 מיליון אזרחים, והיו למעלה מ-800,000 תשובות של משפחות שמילאו את הטופס וביקשו את הספר הזה.
מיכאל מלכיאור:
זאת אומרת, הספר הגיע לרוב גדול של בתי אב בשבדיה.
מיכאל מלכיאור:
הם קיבלו את הספר, ובעקבות זה נעשו עכשיו תכניות לימודים בכל בתי הספר בשבדיה.
מיכאל מלכיאור:
פרסון – זה שמו של ראש ממשלת שבדיה שביקר לא מזמן בארץ, וזו פעם ראשונה שראש ממשלת שבדיה מבקר בישראל אחרי עשרים-ושבע שנה, וכמו שכתב ידידי בשבדיה, פייר אלמק, במאמר, פרסון הוא "THE RIGHT PERSON FOR THE RIGHT PLACE" .
מיכאל מלכיאור:
יש כאן משחק מלים.
מיכאל מלכיאור:
ובכן פרסון ביקש עכשיו להפוך את זה לענין בין לאומי והוא התחיל במה שנקרא TASK FORCE, זאת אומרת, מאבק בין לאומי נגד אנטישמיות וגזענות, אבל קודם כול השואה ולקחיה.
מיכאל מלכיאור:
הצטרפו ל-TASK FORCE ראש ממשלת אנגליה ונשיא ארצות הברית, ובינתיים עוד שש ארצות - הם גם לא רוצים להרחיב את זה – וביניהן ממשלת ישראל, הצטרפו ל-TASK FORCE.
מיכאל מלכיאור:
הוא מזמן בסוף חודש ינואר מפגש בין לאומי גדול עם מספר ראשי מדינות שיהיו נוכחים, ושוב, זו פעם ראשונה שיש מאבק בצורה רצינית, בדרג כזה, על כל הנושא של השואה ולקחיה.
מיכאל מלכיאור:
הוזמנו 46 ארצות, אבל הם רוצים שזה יהיה על דרג של שרים, לא על דרג ראשי ממשלות, ויש כבר מספר ראשי ממשלות שאמרו שיצטרפו, כולל ראשי ממשלה של אנגליה, של פולניה ושל מדינת ישראל, אבל הם לא מעוניינים ביותר.
מיכאל מלכיאור:
אני ביקשתי לצרף את דרום אמריקה.
מיכאל מלכיאור:
יש עכשיו בחירות בארגנטינה, ואני מניח שאחרי הבחירות יהיה נשיא חדש ואז אני חושב שכדאי לצרף, וכמובן, לצרף גם את רוסיה שמשחקת תפקיד מאוד מרכזי בנושא זה של האנטישמיות, כי המצב שם בכי רע – גם אנטישמיות אלימה.
מיכאל מלכיאור:
אני חושב שזה תפקידה של ממשלת ישראל להגיד שאין רמה סבירה של אנטישמיות בשום מדינה ושגם הפיכת בית קברות וחילול קברים מתחילים כך, ואחר כך עוברים מהתקפה על המתים להתקפה על החיים.
מיכאל מלכיאור:
לחילול קברים יש גם משמעות של גזילת המוות מהיהודים.
מיכאל מלכיאור:
זאת אומרת, יש לא רק גזילת החיים, אלא גם גזילת המוות.
מיכאל מלכיאור:
יש לזה משמעות ערכית.
מיכאל מלכיאור:
עכשיו אתייחס בקצרה לבעיות קשות ביותר שנמצאות על סדר היום הלאומי של העם היהודי.
מיכאל מלכיאור:
קודם כול יש תהליך חדש-ישן בארצות הברית של הפחתת הקשר עם מדינת ישראל.
מיכאל מלכיאור:
זה תהליך ארוך שלא התחיל מאתמול ושמקבל תאוצה על ידי צורת התארגנות חדשה של כל הקהילות היהודיות, הפדרציות בארצות הברית, לעומת מה שהיה לפני כן, וקשר חדש עם מדינת ישראל, עם הסוכנות היהודית.
מיכאל מלכיאור:
ארגון הגג היום – ואף אחד לא יודע בדיוק מה יהיה עם הארגון הזה ואיך הוא יתפתח – נקרא ה-U.J.C , ויושב פה גם נציג, מנחם רביבי, שהוא הבוס של ה-U.J.C פה בארץ.
מיכאל מלכיאור:
אין ספק שזה עומד להיות ציר מרכזי מאוד , שילוב חדש של היחסים בין מדינת ישראל לבין התפוצות.
מיכאל מלכיאור:
כמובן, הם יהיו אחראים גם על ה-G.A, ה-HAPPENING המנהיגותי היהודי הגדול ביותר בעולם שיהיה השנה בעוד כחודש ימים.
מיכאל מלכיאור:
יש לזה משמעויות.
מיכאל מלכיאור:
מצד אחד, זה טוב כי זה יכול להביא למעורבות יתר של היהודים במה שקורה בארץ, וזה דבר מבורך.
מיכאל מלכיאור:
מצד אחר, ישנה תמיד הסכנה שרואים רק את הפרט, ולא את הכלל.
מיכאל מלכיאור:
לפני מספר שנים היתה תקופה שכל הקהילות רצו לתת אמבולנסים, כי השם שלהן היה על האמבולנס והיה המון כסף לאמבולנסים, אבל אף אחד לא רצה לתת כסף לבתי חולים, כי זה היה פחות "אין".
מיכאל מלכיאור:
לכן, אני אומר שיש בהתפתחות הזאת דבר מבורך, ורק חשוב שיהיה גם שילוב של ראיית הכלל בענין, ולא רק ראיית הפרט, כשנמצא את המסגרות הנכונות לענין הזה, כולל תפקידה העתידי של הסוכנות היהודית.