GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק גאגולה:
כמו שיש בעיה של החינוך בנושא תאונות הדרכים, שאנשים לא שומרים על חוקים, אותו דבר פה.
יצחק גאגולה:
כפי ששמעתי מהאדון הנכבד, מר אלי אלמושנינו, אנשים הולכים לחופים ועל אף שאומרים להם שאסור להיכנס למים ושזו סכנה גדולה הם לא ממושמעים ומסכנים עצמם.
יצחק גאגולה:
יש פה בעיה לא רק של הסברה, לדעתי, אלא בעיה של חינוך.
יצחק גאגולה:
פשוט לשמור על חוקים כי זה סכנת חיים.
אברהם צדקה:
אני מנהל אגף בטחון, בטיחות ושעת חירום במשרד החינוך והתרבות.
אברהם צדקה:
אני יושב פה בסבלנות מזה כשעתיים.
אברהם צדקה:
משרד החינוך והתרבות במסגרת שיעורי השחייה - אנחנו צריכים להבחין פה בין שני סוגי פעילויות.
נעמי בלומנטל:
אתם מלמדים שחיה?
אברהם צדקה:
גם.
אברהם צדקה:
במסגרת שיעורי ספורט בהחלט ישנה הטמעה של הוראות הבטיחות, עם כל המשתמע, על הסכנות האורבות בים.
אברהם צדקה:
בהחלט נותנים את הדעת גם לאוכלוסיה של העולים מחבר העמים, מאתיופיה וכן הלאה.
אברהם צדקה:
אנו בהחלט נותנים הדגשים למגזר של העולים החדשים לגבי הסכנות האורבות בחוף הים.
אברהם צדקה:
רק להמחשה, דוגמא אחת.
אברהם צדקה:
ברגע זה יש מאות אלפי ילדים במפעלי הקייץ של משרד החינוך והתרבות, למשל עם תנועות הנוער וכן הלאה.
אברהם צדקה:
בוודאי שבתוך האוכלוסיה הזאת יש גם עשרות, אם לא מאות, ילדים עולים חדשים, שמודעים לכל הבעיות הבטיחותיות של מיתקנים במחנות נוער - וכולנו זוכרים את סולם החבלים ואת המיתקנים.
אברהם צדקה:
המגמה היא מאוד פשוטה, שאת הנושאים האלה ישרישו גם לבתי האב.
אברהם צדקה:
ועוד המחשה אחת, בזמנו כשהיתה המתיחות במפרץ כשנתנו את ההסברים בקשר לחשיבות חבישת המסיכה, נתנו את זה לבני הנוער במגמה שזה יחלחל לבתי האב.
נעמי בלומנטל:
הבנתי.
נעמי בלומנטל:
זמננו פשוט קצת קצר.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לסיים את הישיבה.
נעמי בלומנטל:
רציתי רק לשאול שאלה אחת.
נעמי בלומנטל:
האם יש מודעות מיוחדת או שאתם שמים איזשהו דגש לגבי עולים חדשים בשיעורי השחייה?
אברהם צדקה:
מודעות מיוחדת - לא.
אברהם צדקה:
אבל בהחלט אותו מדריך אימון גופני שמעביר את האימון, על-פי הנהלים, חוזרי מנכ"ל וכן הלאה, אומר לילדים: את המסר הזה גם תעבירו בבית.
אברהם צדקה:
בפירוש ישנה ההנחייה הייחודית הזאת לתלמידים.
נעמי בלומנטל:
אגב, אנחנו נבדוק אתכם.
אברהם צדקה:
אנחנו נשמח.
נעמי בלומנטל:
בסדר גמור.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לשמוע כמה שיעורי שחיה יש יחסית.
נעמי בלומנטל:
אני שומעת תמיד מהמשרדים, מדווחים גבוהה גבוהה ובפועל אני לא בטוחה שמתקיימים אותם דברים.
נעמי בלומנטל:
אז אני אשמח לקבל נתונים.
נעמי בלומנטל:
נעבור למשרד לבטחון פנים, רב-פקד שאול עזרא.
שאול עזרא:
ראשית, אני מצטרף להמלצות הטובות שנאמרו פה על-ידי כל החברים.
נעמי בלומנטל:
היו המלצות טובות והיו גרועות.
נעמי בלומנטל:
לאיזה אתה מצטרף?
שאול עזרא:
רק לטובות.
שאול עזרא:
אני רוצה להדגיש שעל-פי חוק הסדרת מקומות רחצה מ1964-, שכפי שאמרו הוא כבר מיושן, סעיף 11 מדגיש את הסמכות של הפקח או הסדרן, שיש לו אותה סמכות של איש משטרה.
שאול עזרא:
לשוטר אין סמכות מעבר לסמכות של הפקח.
נעמי בלומנטל:
הפקחים הם עובדי רשות מקומית?
שאול עזרא:
כן.
שאול עזרא:
וגם הסדרנים הם עובדי הרשות המקומית למעשה.
שאול עזרא:
אין לשוטר סמכות מעבר לאותו פקח.
שאול עזרא:
משטרת ישראל בעת שביתת המצילים התחייבה לעזור לסדרנים ולפקחים להוציא את האנשים שלא רוצים לצאת מהים.
שאול עזרא:
בכל מקרה שוטר עם כובע על הראש יכול להוציא ביתר קלות אדם מאשר סדרן.
שאול עזרא:
מעבר לזה, למשטרת ישראל אין יותר מה לעשות בקטע הזה.
שאול עזרא:
העיר פה אחד האנשים מאיגוד המצילים שאין משטרה בכל החופים.
שאול עזרא:
אין זה מתפקידה של משטרת ישראל להיות בחופים.
שאול עזרא:
כל הטביעות היו במרחק של עד 100 מטר מהחוף.
שאול עזרא:
השיטור הימי של משטרת ישראל פועל מ300- מטר והלאה, כאשר היעדים שלו הם אחרים לגמרי.
שאול עזרא:
הוא לא יכול להתקרב לחוף כיוון שאם הוא יתקרב עם הסירות שלו הוא יסכן את המתרחצים.
שאול עזרא:
למרות זאת היו הרבה מקרים של הצלות על-ידי השיטור הימי בכל חופי הארץ של אנשים שטבעו.
שאול עזרא:
המצילים פנו אל השיטור הימי והיה פה שיתוף פעולה פורה.
שאול עזרא:
זה המצב הקיים.
שאול עזרא:
לגבי המצב העתידי - משטרת ישראל תהיה מוכנה לסייע, לתת כתף בכל הקשור לקטע הזה.
שאול עזרא:
אני מסכים שזה מכת מדינה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו מסיימים את הישיבה.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לומר להלן את המסקנות וההמלצות שלנו.
נעמי בלומנטל:
קודם כל הייתי רוצה לומר שהמשרד לקליטת עליה העביר פה איזשהו מסמך.
אידה בן-שטרית:
זה דף המידע המיידי שאנחנו מוציאים.
נעמי בלומנטל:
הייתי רוצה שהמשרדים יהיו יותר מתואמים כי כתוב שמחצית מכלל מקרי הטביעה בחופי ישראל בשנה האחרונה היו של עולים חדשים ממדינות חבר העמים.
נעמי בלומנטל:
אני אומרת לך, אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת בוועדת העליה, הקליטה והתפוצות, עם המקרים הכל-כך מצערים האלה, בשל העובדה הזאת.
נעמי בלומנטל:
משרד הפנים נתן נתונים אחרים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו ניקח על עצמנו לבדוק את זה מחדש כי הנתונים משני משרדי הממשלה לא עולים בקנה אחד.
אידה בן-שטרית:
אני אשמח להתבדות.
אידה בן-שטרית:
אני מצטערת על כל אובדן חיי אדם.
נעמי בלומנטל:
אני אשמח אם יהיו פחות מקרי טביעה.
נעמי בלומנטל:
דבר נוסף, אני מתרשמת, וגם שמעתי כך מעוד אנשים, שדווקא הנתונים של המשרד לקליטת עליה עדכניים יותר.
נעמי בלומנטל:
זאת ההתרשמות מקריאת רבים מבין שמות הטבועים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו לא שאלנו בדיוק מתי הם עלו אבל אנחנו רואים כל הזמן מקרים של עולים חדשים שטבעו, שעלו לפני 4 שנים, ו5- שנים ושנתיים.
נעמי בלומנטל:
בהחלט אנחנו צריכים לתת מענה מיוחד מטעם המשרד לקליטת עליה לעניין הזה.
נעמי בלומנטל:
אני שמחה שלפחות בקטע המיידי אתם נעניתם ואתם כבר יוצאים במסע הסברה, שאני מקווה שאמצעי התקשורת יהיו שותפים לו.
נעמי בלומנטל:
באופן יותר בסיסי, אנחנו ניזום חקיקה שתדבר על סיוע לעולים חדשים ב5- השנים הראשונות.
נעמי בלומנטל:
אשמח, חבר הכנסת גאגולה, אם אתה ושאר חברי ועדת העליה, הקליטה והתפוצות תהיו שותפים לחקיקה הזאת.
נעמי בלומנטל:
היא תדבר על כך שהביטוח הלאומי ייתן תמיכה.
נעמי בלומנטל:
זה יבוא לידי ביטוי מבחינת מצבות וכדומה.
נעמי בלומנטל:
יכול להיות שאפשר יהיה להכניס לחקיקה מבחן יכולת או איזה מבחן לגבי הנתונים הכלכליים של אותה משפחה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו ראינו כאן מצוקות שלא אמורות להיות.
נעמי בלומנטל:
למשפחות ותיקות אולי קל יותר להתמודד, בוודאי לא עם האסון אלא עם ההוצאות שיש לאחר מכן, אבל אנחנו רואים ממש קריאה מטעם המשפחות שנמצאות כאן, שאין מספיק סיוע מייד לאחר האסון.
יצחק גאגולה:
הסיוע צריך להיות גם רגשי וגם כלכלי.
נעמי בלומנטל:
אנחנו נכניס את זה לחקיקה, גם מבחינת סעד נפשי שייקבלו בחוק וגם מבחינת כל מה שהם צריכים.
נעמי בלומנטל:
אנחנו נהיה איתם בקשר.
נעמי בלומנטל:
נבדוק את כל הדברים, גם יחד עם הגופים האחרים ההתנדבותיים שעוסקים בהקשר הזה, וניזום חקיקה שכזאת.
נעמי בלומנטל:
דבר נוסף, נאמר שיש כבר חקיקה בצנרת.
נעמי בלומנטל:
אני חושבת שצריך לפעול לגבי שינוי הנהלים ושינוי החקיקה הקיימת, שהיא חקיקה עתיקה.
נעמי בלומנטל:
מה צריך להיות?
נעמי בלומנטל:
מה אנחנו צריכים היום לראות מבחינת חופי מדינת ישראל?
נעמי בלומנטל:
מה מדינת ישראל אומרת?
נעמי בלומנטל:
אנחנו מדברים על רצועת חוף של 150 מטר שבה יש פיקוח על-ידי 3 מצילים.
נעמי בלומנטל:
מה קורה לגבי שאר החופים?
נעמי בלומנטל:
מה לגבי האחריות של השלטון המקומי?
נעמי בלומנטל:
מה לגבי האחריות של הרשויות האחרות?
נעמי בלומנטל:
לשם כך הייתי ממליצה שתקום ועדה.
נעמי בלומנטל:
אני אדבר על כך מחר עם שר הפנים, שיהיה כאן בוועדה לדיון בנושא אחר.
נעמי בלומנטל:
להקים ועדה, שבה נציגים מכל המשרדים - משרד הפנים, משרד התחבורה, משרד החינוך והתרבות, המשרד לבטחון פנים, גופים התנדבותיים, בוודאי המשרד לקליטת עליה בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל:
יכול להיות שתצטרכו מערך שלם, שלא קשור דווקא לעולים חדשים, אבל אני מצפה שהמשרד לקליטת עליה יהיה שותף, מבחינת הטיפול בעולים החדשים והמענה המיוחד שאנחנו צריכים לתת להם.
נעמי בלומנטל:
אנחנו ניפעל בקשר לכך וניפנה לשר הממונה, לשר הפנים.
נעמי בלומנטל:
היוזמה תהיה שלנו ואני מקווה שהוא ירים את הכפפה בהקשר הזה.
נעמי בלומנטל:
בנושא של הסברה אני מבינה שיש התקדמות: הסברה באולפנים, הסברה גם באמצעי התקשורת.
נעמי בלומנטל:
אנחנו שומעים עכשיו שהפורום הישראלי מוכן לסייע, המתנ"סים מוכנים לסייע.
נעמי בלומנטל:
אני מקווה שתגבירו את המערך שלכם.
אידה בן-שטרית:
אנחנו נפיק 200,000 עותקים של דף מידע.
אידה בן-שטרית:
100,000 יוכנסו כדף נספח בעיתונות הרוסית ו100,000- יופצו במוקדים של משרדי הפנים, הבריאות, הקליטה ובקרב ארגוני עולים.
נעמי בלומנטל:
אם אתם צריכים את הוועדה בבחינת גורם מאחד, לא הוועדה הגדולה יותר שאני מתכוונת להמליץ עליה, אבל כרגע אם אתם צריכים - - -
אידה בן-שטרית:
לטווח הרחוק זה יהיה רעיון מאוד טוב.
נעמי בלומנטל:
אם אתם תירצו את הוועדה כמקום שבו תוכלו להיפגש יחד - השלטון המקומי, ארגוני המתנדבים, המשרדים השונים - לא כוועדה העיקרית שאני מתכוונת שתקום לטווח הארוך יותר אלא דווקא הייתי אומרת לטווח הקצר.
נעמי בלומנטל:
אם אתם תירצו את הוועדה כאכסניה, שנוכל לסייע לכם - ברצון רב.
נעמי בלומנטל:
בימים אלה אירועים איומים של אלימות במשפחה ניקרו לפנינו, לצערנו הרב, וברוב הטרגדיות מדברים על זה כמכת מדינה.
נעמי בלומנטל:
הטביעות הן לא פחות מכת מדינה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו לא צריכים בשום אופן להשלים עם כ70- מקרי טביעה בשנה בקייץ אחד.
נעמי בלומנטל:
זה פחות מ12- חודשים.
נעמי בלומנטל:
אסור לנו בשום אופן להסכים לכך.
נעמי בלומנטל:
אנחנו, ועדת העליה, הקליטה והתפוצות של הכנסת נעשה את הכל כדי שזאת לא תהיה יותר מכת מדינה.
נעמי בלומנטל:
אני חוזרת ואומרת, אם ראינו מקרה כמו אתמול, של אלימות במשפחה, שאף אחד לא יכול היה לצפות מראש, ואנחנו עסקנו בזה הרבה, אני עסקתי אישית, הייתי יושבת-ראש ועדת המשנה בנושא אלימות במשפחה, הוועדה הראשונה שעסקה בזה במסגרת הוועדה לקידום מעמד האישה, ומאוד התקדמנו בהקשר הזה, המספרים ירדו ואף על פי כן אנחנו רואים את זה כמכה.
נעמי בלומנטל:
יחד עם זה, נניח שאנחנו רואים מקרה כמו זה שאירע אתמול, אפילו לא היתה תלונה במשטרה, לא היה מידע בשירותי הרווחה, איש לא ידע מזה.
נעמי בלומנטל:
שם היה אסון נוראי שנפל פתאום, פשוט באופן בלתי צפוי לחלוטין.
נעמי בלומנטל:
אין כאילו את מי להאשים.
נעמי בלומנטל:
במקרה של הטביעות בים - יש את מי להאשים.
נעמי בלומנטל:
אבל אני אומרת, יתרה מזאת, אנחנו חייבים להפיק את הלקחים.
נעמי בלומנטל:
אסור שיהיו מקרי טביעה.
נעמי בלומנטל:
אין שום הצדקה לזה.
נעמי בלומנטל:
אנחנו אחראים לזה, מדינת ישראל, אנחנו אחראים על החופים, אנחנו אחראים גם על דברים אחרים.
נעמי בלומנטל:
אין שום הצדקה שיהיו מקרי טביעה.
נעמי בלומנטל:
לכן אנחנו נעשה הכל שמכת המדינה הזאת תיפסק.
נעמי בלומנטל:
זאת מכת מדינה ואני לא רוצה שיהיו יותר קורבנות.
נעמי בלומנטל:
הם שילמו את המחיר.
נעמי בלומנטל:
המשפחות שילמו.
נעמי בלומנטל:
הילדים האלה שילמו את המחיר.
נעמי בלומנטל:
זה לא מגיע למשפחות, זה לא מגיע לילדים האלה.
נעמי בלומנטל:
אסור לנו להשלים עם זה.
נעמי בלומנטל:
אסור לנו לחיות עם זה.
נעמי בלומנטל:
יחד אנחנו נילחם בתופעה ואנחנו נוריד בצורה דראסטית את מקרי הטביעות.
נעמי בלומנטל:
לא יהיו יותר כאלה מספרים.
נעמי בלומנטל:
בכל אופן, אני מודה לכם על שיתוף הפעולה ואנחנו ניפגש בוודאי.
נעמי בלומנטל:
אמרתי שאני אביא בפניך את המסקנות שאליהן הגענו אתמול, וגם את הפנייה אליך להקים ועדה מומחים רצינית, בשיתוף משרדי ממשלה אחרים כדי באמת להתמודד עם הבעיה הזאת.
נעמי בלומנטל:
להערכתי יש כ-70 מקרי טביעה בארץ וכמחצית מתוכם, אולי פחות, עולים חדשים.
נעמי בלומנטל:
זה מצב שאסור לנו להשלים אתו ואפשר להתמודד אתו.
נעמי בלומנטל:
בכל אופן, אנחנו נביא בפניך את פנייתנו זו.
נתן שרנסקי:
מאחר שידעתי שבמוקדם או במאוחר אני אפגש אתך, אז כבר לפני שבוע הקצבתי מיליון שקל להארכת שעות העבודה של המצילים, ואתמול הקצבתי 45 אלף שקל, בתיאום עם משרד הקליטה, שאני מקווה שגם הוא יקצה 45 אלף שקל לאותה מטרה.
נתן שרנסקי:
ביקשתי גם ממשרד הבריאות להקציב 45 אלף שקל, וכך גם ממרכז השלטון המקומי, וכל זאת כדי לעשות פעולה הסברה בשפה הרוסית ובשפות אחרות, כי יש כאן בעיה של הסברה.
נתן שרנסקי:
העולים החדשים לא תמיד מבינים שהים התיכון הוא לא בדיוק הים השחור וכאן צריך ללמוד הרבה דברים.
נעמי בלומנטל:
אני רוצה לברך על כך שכל פגישה בינינו מולידה לפחות מיליון שקלים.
נעמי בלומנטל:
אבל הייתי רוצה שתוקם גם ועדה, כי העניין הוא לא רק הסברתי, ואשמח לדבר אתך בהקשר זה.
נתן שרנסקי:
אלא שדברים רבים "טבעו" בוועדות.
נעמי בלומנטל:
אני אדבר אתך על כך.
נעמי בלומנטל:
אנחנו רוצים להעלות את הנושא שלשמו התכנסו היום, והוא: מדיניות הגירוש של משרד הפנים.
נעמי בלומנטל:
האם אתה רוצה לחדש משהו, באיזה ההליך העניין נמצא?
נעמי בלומנטל:
בדרך כלל אני נוהגת לתת לחברי הכנסת לומר את דברם בתחילת הישיבה.
נעמי בלומנטל:
האם יש מי מחברי הכנסת שרוצה בשלב זה לומר משהו?
נעמי בלומנטל:
חבר הכנסת שטרן, בבקשה.
יורי שטרן:
קראתי בעתונים על ההחלטה החדשה להעביר את נושא הגירושים ואת הבדיקה הסופית של האזרחות לידי ועדה חיצונית.
יורי שטרן:
אני חושב שזה כיוון נכון, כי הוא עושה את התהליך הזה ליותר פתוח.
יורי שטרן:
אבל הוא לא יכול לעצור בנקודה שבה אתה מעביר אותו כעת.
יורי שטרן:
א.
יורי שטרן:
הסמכות נמצאת עדיין, לפי החוק, בידיך.
יורי שטרן:
זאת אומרת, אחרי הוועדה אתה או מערכת של משרד הפנים תצטרכו לחתום.
יורי שטרן:
גם אם הפורום המחליט יהיה חיצוני, ואינני יודע איך תגדיר את סמכויותיו, על כל פנים התהליך נשאר פגום, והפגם המרכזי הוא בכך שלאדם אין אפשרות שיפוטית להגן על עצמו.
יורי שטרן:
זאת אומרת, המערכת קובעת עבורו.
יורי שטרן:
לכן אני מציע לאמץ את הצעת החוק שלי שהגשתי אותה בכנסת הקודמת, וגם בכנסת הנוכחית, שלפיה כל נושא ביטול האזרחות יעבור לפסים משפטיים.
יורי שטרן:
זאת אומרת, אם משרד הפנים חושב שאדם קיבל אזרחות ישראלית שלא כחוק, זייף מסמכים וכיוצא באלה, משרד הפנים, המדינה, פונה לבית המשפט ואז ניתנת לאיש אפשרות להגן על עצמו, וגם צורות הענישה הן שונות.
יורי שטרן:
במקרים מסויימים זה גירוש, במקרים אחרים אולי אדם חי כבר עשר שנים בארץ ואז אולי יוטל עליו עונש קנס או מאסר.
יורי שטרן:
בקיצור, אני מציע לשנות פה את הבסיס החוקתי של העניין ולא רק את הבסיס המינהלי.
יורי שטרן:
כך גם בנושא גירוש.
יורי שטרן:
המקרה האחרון של התיירת מאוזבקיסטאן יקרה שוב.
יורי שטרן:
זאת אומרת, מה שלא תעשה אתה לא תוכל להזמין שוב את כל האנשים שלגביהם נעשתה טעות, ואתה תתנצל עוד פעם ועוד פעם.
יורי שטרן:
שוב, לחשוד במעבר הגבול, בכך שהוא נכנס לישראל שלא כחוק, אין היום שום זכות להגן על עצמו.
יורי שטרן:
אני הגשתי הצעת חוק וישבתי אז עם השר הקודם ועם היועצים המשפטיים של המשרד.
יורי שטרן:
הם אמרו לי שכל בסדר, ולמחרת שוב גירשו בטעות ספורטאית שהגיעה מבלרוס.
מרינה סולודקין:
זו לא היתה טעות, זה היה בכוונה.
יורי שטרן:
לא בכוונה, בטעות.
נתן שרנסקי:
אני חושב שזה קצת לא תקין.
נתן שרנסקי:
אמרת שקראת בעתון.
נתן שרנסקי:
אני אגיד בדיוק מה אני עושה או מה אני עומד לעשות.
נתן שרנסקי:
לכן, זו בקורת וירטואלית.
נעמי בלומנטל:
חבר הכנסת וילן, בבקשה.
אבשלום וילן:
כבוד השר, לקראת הישיבה ריעננתי את זכרוני מה אומר חוק השבות, ושם כתוב:
אבשלום וילן:
הזכויות של יהודים לפי חוק זה והזכויות של עולה לפי חוק האזרחות תשי"ב-1952, וכן הזכויות של עולה לפי כל חיקוק אחר מוקנות גם לילד ולנכד של יהודי, לבן זוג של יהודי ולבן זוג של ילד ושל נכד של יהודי, להוציא אדם שהיה יהודי והמיר דתו מרצון.
אבשלום וילן:
בתחום טיפולי לפחות שני מקרים, ואני משוכנע שיש מאות, אם לא אלפי מקרים כאלה, של בני זוג שנישאו, אחד מהם יהודי, ובניגוד לחוק השבות לא מקבלים מעמד עולה ואת הזכויות המגיעות להם.
אבשלום וילן:
אני רוצה לדעת אם אנחנו נרוץ כל שני וחמישי עם מקרים פרטניים, או שמשרד הפנים בהנהגתך ימצא פתרון ואכן ימלא את חוק השבות כרוחו וכלשונו.
אופיר פינס-פז:
אני רוצה לומר דברים בהמשך לדבריו של חבר הכנסת שטרן.
אופיר פינס-פז:
הבעיה, אדוני השר, כפי שאני עמדתי עליה בשנים האחרונות, היא שבחלק מהמקרים האלה מדובר בדברים הכי אישיים, הכי משמעותיים לאדם.
אופיר פינס-פז:
כשמגרשים אדם ממדינה, זה לא דבר של מה בכך.
אופיר פינס-פז:
זה דבר פוגע מאד, משפיל מאד, ואם יש חס וחלילה טעות בזיהוי, בהחלטה, או בדיאגנוזה, זו לא עוד טעות.
אופיר פינס-פז:
זו טעות מאד חמורה.
אופיר פינס-פז:
אתה תיקנת אתמול טעות, ואני מברך אותך על כך, עם התיירת והחזרת אותה היום על חשבון מדינת ישראל לארץ, כי היא גורשה, על פי מה שכתוב בתקשורת, גירוש סתם, או לא בצדק.
אופיר פינס-פז:
אבל אני מדבר לא רק על התיירת, אלא על אנשים שהם עולים חדשים, ולצערי היו מקרים שעולים כשרים למהדרין על פי חוק השבות גורשו מהארץ על לא עוול בכפם, כי מישהו החליט באופן שרירותי, משום שזו החלטה אדמיניסטרטיבית, על סמך כלים מאד ראשוניים שעומדים לרשותו של משרד הפנים, שהאיש מתחזה או מרמה או יש אתו דברים לא ברורים.
אופיר פינס-פז:
לא ברור למה הוא התחתן פתאום ולמה הוא התגרש פתאום.
אופיר פינס-פז:
על סמך הדברים האלה, אדוני השר, הם מגרשים אנשיטם היום ממדינת ישראל.
אופיר פינס-פז:
אני חושב שהמהפכה הגדולה, אם אני יכול לייעץ לך בראשית הקדנציה שלך, היא באמת לייצר כלים למשרד הפנים שיעמדו בבקורת שיפוטית, בכל התחומים.
אופיר פינס-פז:
יש גם גירוש של זוגות שנישאים, יש פה קשר לעובדים זרים ולהרבה מאד תחומים שנמצאים בתחום אחריותך מעבר לעולים החדשים.
אופיר פינס-פז:
קודם כל למסד כלים שיעמדו בבוקרת שיפוטית של בית המשפט ולעשות את זה בעצה אחת עם בית המשפט, ולקבל אישור של בית המשפט, או של היועץ המשפטי לממשלה, של רשויות השלטון לכלים האלה.
אופיר פינס-פז:
משום שאני נתקלתי כחבר כנסת מן השורה, ואני בטוח שגם חבריי, בעשרות מקרים מזעזעים שהגיעו גם לוועדה זו וגם אלינו כחברי הכנסת, שאנשים עמדו מול הביורוקרטיה חסרי אונים, ואני חושב שתפקידה של הביורוקרטיה לתת לאדם העומד מולה תשובות אמיתיות, אמינות, ושניתן לבדוק אותן ולהעריך אותן גם ברמת המערכת המחוקקת והמבקרת – היא הכנסת – וגם במערכת בתי המשפט, שהדברים יעמדו לבקורת ציבורית, כך שבאמת יהיו אובייקטיביים, נכונים, אמינים, והחשוב ביותר, לא שרירותי.
מרינה סולודקין:
אני רוצה לברך את השר שרנסקי על המעשה הראשון שלו אתמול, בקשר לאשה שנשלחה אתמול חזרה לאוזבקיסטאן, והתנצל בשם המשרד ובשם מדינת ישראל.
מרינה סולודקין:
אני חושבת שזו התחלה מאד חשובה.
מרינה סולודקין:
זאת אומרת ש"נאש קונטרול" עובד.
נעמי בלומנטל:
חבר הכנסת בריילובסקי, בבקשה.
ויקטור בריילובסקי:
אני רוצה להעיר שתי הערות.
ויקטור בריילובסקי:
יש מקרה מוזר ביותר.
ויקטור בריילובסקי:
בן אדם, שאין ספק ביהדות שלו, ושהוא פרופסור עכשיו באוניברסיטת תל אביב, ולפני כן היה פרופסור מאד ידוע באוניברסיטת מוסקבה, שנה וחצי הוא לא יכול לקבל אזרחות ישראלית, והוא חושש שכל רגע יגרשו אותו מהארץ.
ויקטור בריילובסקי:
אנחנו בהחלט צריכים לעשות בדיקות, אבל מוטב לעשות את הבדיקות האלה בחוץ-לארץ, לפני שהאיש נכנס למדינה, ולא לעשות דברים שיש בהם טעם גרוע, כמו למשל בדיקה גנטית.
שמואל הלפרט:
אני מאד מתפלא שיש כאן אנשים שרוצים להיתמם ולומר שכביכול יש גירושים שרירותיים במדינת ישראל, דברים שלא קורים באף מקום בעולם.
שמואל הלפרט:
גירושים קיימים יום יום גם בארצות הברית, והרבה יותר קשה להיכנס לארצות-הברית מאשר למדינת ישראל.
שמואל הלפרט:
יום-יום פונים אלי עשרות אנשים שמבקשים ויזה לארצות הברית, אפילו לביקור, ולא נותנים להם.
שמואל הלפרט:
במדינת ישראל יש 300 אלף עובדים זרים, שמחציתם הגיעו לכאן בצורה בלתי ליגאלית, על ידי הסתננות.
שמואל הלפרט:
השאלה מה אנחנו רוצים לעשות כאן:
שמואל הלפרט:
להביא עוד 300 אלף עובדים זרים ולהציף את המדינה במאות-מאות אלפי לא יהודים שלא תהיה לנו אחר כך שום שליטה עליהם?
שמואל הלפרט:
שר הפנים הקודם התחיל בכך, ואני מקווה שגם שר הפנים הנוכחי ימשיך במדיניות הזאת.
שמואל הלפרט:
אז להביע בקורת במקום להודות לו על כך, שהוא מנסה לבלום את המצב האומלל הזה של הסתננות עובדים זרים למדינת ישראל?
נעמי בלומנטל:
תודה בה לחבר הכנסת הלפרט.
נעמי בלומנטל:
כבוד השר, בבקשה.
נתן שרנסקי:
תודה רבה.
נתן שרנסקי:
זה תענוג לחזור לוועדת העליה והקליטה.
נתן שרנסקי:
דברים רבים משתנים, ממשלות מתחלפות, הקואליציות משנות, אבל דבר אחד לא השתנה – חברת-הכנסת נעמי בלומנטל היא יושבת ראש הוועדה, וזה סמל להמשכיות של המפעל הציוני.
נתן שרנסקי:
שנית, גם אני כמו ידידי זה שנים רבות, ויקטור בריילובסקי, צריך להתרגל למצב חדש כאשר אני לא תוקף את המדיניות של שר הפנים בקשר לגירושים, אלא אני שר הפנים שצריך להגן על מדיניות המשרד.
נתן שרנסקי:
תמיד נותנים מאה ימי חסד, אבל כאן לא היה אפילו שבוע של חסד.
נתן שרנסקי:
צריך גם ללמוד, גם לטפל בדברים ולשנות כל הזמן.
נתן שרנסקי:
יושב כאן רפי כהן,מנהל מינהל האוכלוסין.
נתן שרנסקי:
כמעט כל יום אנחנו נפגשים ואני לומד נושאים שונים.
נתן שרנסקי:
לפני כל הבקורת צריך לדעת שמינהל האוכלוסין עובד בתנאים מאד קשים, במקום לא מקום, כוח אדם לא מספיק.
נתן שרנסקי:
אני העברתי הרבה בקורת על כמה אנשים, שעכשיו ראיתי שהם עושים עבודה של עשרות אנשים.
נתן שרנסקי:
אני מבין שיש גם בעיות אובייקטיביות, לא רק שיקול דעת מוטה או קריטריונים לא נכונים.
נתן שרנסקי:
פיסית אנחנו במצב שחייבים לשנות אותו, חייבים לחזק מאד את מינהל האוכלוסין.
נתן שרנסקי:
בו בזמן אני בטוח שיש מקום גם להכניס שינויים במדיניות המשרד.
נתן שרנסקי:
מדינת ישראל מצויה במצב מאד מיוחד.
נתן שרנסקי:
קודם כל אנחנו המדינה היחידה בעולם שיש לה חוק השבות.
נתן שרנסקי:
מדינת ישראל שייכת לעם היהודי כולו, לא רק לאנשים שגרים פה, גם ליהודים שעדיין לא גרים פה.
נתן שרנסקי:
ברגע שהאיש החליט לבוא לארץ הוא מקבל אזרחות אוטומאטית.
נתן שרנסקי:
אין דבר כזה בעולם וצריך להבין את משמעות הדבר.
שמואל הלפרט:
בתנאי שהוא יהיה יהודי.
נתן שרנסקי:
כן.
נתן שרנסקי:
לכן מדינת ישראל היא מדינה של קיבוץ גלויות.
נתן שרנסקי:
בשנים האחרונות היא הופכת גם למדינת הגירה, מדינה שמושכת אנשים שונים, לא רק יהודים, בגלל איכות החיים שבה ובגלל שזו מדינה עם תל"ג של 17 אלף דולר לנפש, עם הרבה חופש והרבה יתרונות.
נתן שרנסקי:
יש אצלנו בעיות של מדינת הגירה רגילה, כמו אמריקה, כאשר המדינה צריכה להגן על עצמה נגד הגירה לא חוקית.
נתן שרנסקי:
שילוב כזה לא קיים במקום אחר בעולם, וממנו נובעת בעייתיות מיוחדת שאנחנו צריכים להתמודד אתה.
נתן שרנסקי:
מדינת ישראל גירשה ב-1998 בערך 3,000 איש, מתוכם רק 42 צווי גירוש לעולים.
נתן שרנסקי:
מדינת ישראל נכנסה להסכם מיוחד עם האיש, נתנה לו אזרחות כיהודי.
נתן שרנסקי:
מההסכם הזה נובעות זכויות וגם חובות.
נתן שרנסקי:
אחר כך מתברר שהוא נכנס עם מסמכים מזוייפים ולא הגיע לו להיכנס לארץ ולכן צריך לגרש אותו.
נתן שרנסקי:
אם המדינה לא תתחיל להגן על עצמה בעניין הזה, המצב יהיה מאד מסוכן.
נתן שרנסקי:
אני מכיר מקרים חמורים מאד, עוד לפני שנתמניתי לשר הפנים, ולדעתי אפילו מקרה אחד פוגע מאד בכל הכימיה שיש בין התפוצות לבין עם ישראל, ובמפעל הציוני כולו.
נתן שרנסקי:
כשנכנסתי לתפקידי כשר הפנים נפל עלי תיק מאד רציני.
נתן שרנסקי:
אין ספק שפקידי מינהל האוכלוסין עשו חקירה מאד רציני.
נתן שרנסקי:
אין ספק שפקידי מינהל האוכלוסין עשו חקירה מאד רצינית והוכיחו שמי שנכנס לפני שנתיים לארץ, ועל בסיס זה שאזרח אחר בצרנובצי אמר שהוא אבא שלו והכריז על אבהותו, מתברר עכשיו שהאיש שיקר מפני שהבטיחו לו משהו.
סופה לנדבר:
ואחר כך לא נתנו לו מה שהבטיחו.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
את מכירה את המקרה הזה יותר טוב ממני.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
ואז מה שמוטל על פקיד משרד הפנים לעשות במקרים כאלה הוא להוציא צו גירוש, וכך עשה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
לפי החוק הישראלי ההחלטה לגרש אדם מהארץ נתונה בידי שר הפנים, וכך גם ההחלטה לתת אשרת עלייה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
שר הפנים מאציל מסמכותו לקונסולים או לשליחים של לשכת הקשר לתת אשרת עלייה, וכך גם הסמכות למנהל מינהל האוכלוסין לגרש אנשים.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
בעניין האיש מצרנובצי שאלתי שאלות, אבל ההחלטה שלנו מבוססת על התצהיר של אותו איש, שחברת הכנסת לנדבר מבינה נכון את הפסיכולוגיה שלו.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
התצהיר ב-1999 הוא יותר חזק מהתצהיר שלו ב-1997.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אין לי ספק שב-1999 הוא אמר אמת, אבל זו החלטה שתפקיד עצמו צריך לקבל, שהוא מאמין למה שכתוב בתצהיר מ-19999 ולא לתצהיר מ-1997.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
חוץ מזה יש עוד שיקולים.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
יש לו בן בצבא, מאשתו הראשונה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אמרתי לפקידים במקום שמפריע לי שאותו פקיד שעשה עבודה מצויינת ובדק ובדק, שאלו אנשים פה, ואחר כך נסע נציג לשכת הקשר לצרנובצי והוא קיבל את התצהיר.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אבל הפקיד שעשה את העבודה, ומטבע הדברים הוא מחוייב לתוצאות החקירה שלו, האם הוא יכול להיות גם שופט שצריך לקחת בחשבון את הנימוקים האלה וגם את השיקולים האחרים?
שר הפנים נתן שרנ סקי:
האם זו לא אחת מאבני היסוד של דמוקרטיה שצריך להפריד בין המחוקק, בין המבצע ובין השופט?
שר הפנים נתן שרנ סקי:
ואז הגעתי למסקנה שאולי זה עצם הבעיה וצריך קודם כל לחזק את כל המערכת של מינהל האוכלוסין ולאפשר להם לעשות בדיקות מהירות יותר וברורות.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אני מסכים עם חבר הכנסת בריילובסקי שבעולם האידיאלי מערכת מידע ושיתוף פעולה בין המשרדים צריכה לעבוד כך שהבדיקה תיעשה לפני שהאנשים נכנסים לארץ.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אבל ברגע שמגיעים ל מסקנה שצריך לגרש, ו ב-1998 היו 42 מסקנות כאלה, צריך לאפשר לשופט להחליט.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
דיברתי אז עם נשיא בית המשפט העליון אהרון ברק, עם אליקים רובינשטיין ועם היועצים המשפטיים של המשרד, וברור היה שכדי לקבל החלטה כזאת דרושה חקיקה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
החוק נתן לי סמכות לגרש, אני יכול להאציל מסמכותי לפקידים שלי, אבל אני לא יכול להעביר אותה החוצה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
חברי הכנסת יורי שטרן ואמנון רובינשטיין הזכירו את זה, ואולי עוד כמה חברי כנסת, וגם אני רוצה ליזום חקיקה מטעם הממשלה כדי שנגיע למצב שתהיה הפרדה בין החוקר לבין מי שמחליט על גירוש.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
כפי שאתם יודעים, חקיקה לוקחת הרבה זמן, ולכן ביקשתי את התייחסותו של היועץ המשפטי לממשלה מה אני יכול לעשות בינתיים.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
בינתיים אני עומד להקים ועדה ציבורית.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
היום דיברתי עם השופט בדימוס דוד ברטוב וכנראה שהוא יסכים לעמוד בראש הוועדה הזאת.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
דיברתי גם עם היועץ המשפטי של משרד הפנים ועם עוד נציג ציבור עצמאי.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אחרי שמינהל האוכלוסין סיים את העבודה והגיע למסקנה שצריך לגרש מישהו מהארץ, גם חברי הוועדה שתקום יצטרכו להחליט, ומה שהם יכולים לעשות עכשיו זה רק לתת לי עצה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אבל לפני שאני מפעיל את כוחי אני מעמיד תנאי שאני צריך לקבל את החלטת מינהל האוכלוסין ואת החלטת הוועדה בראשות שופט בדימוס, וזה למעשה נותן להם דה-פאקטו זכות וטו או אישור לגירוש.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
בצורה כזאת אני עומד לנצל את סמכותי עד שתהיה חקיקה בעניין הזה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אני חושב שזה מאד מסוכן לפעול בסיטונאות ולהכניס את כל הגירושים.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אם נכניס את כל 3,000 הגירושים למערכת השיפוטית, כל המאבק עם 200 אלף עובדים לאחוקיים שיש עכשיו בארץ, זה פשוט עיוות.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אני לומד עכשיו מה נעשה במדינות אחרות.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
גם באמריקה יש גירושים בלי בית משפט כאשר האיש נכנס עם מסמכים מזוייפים, וגם בארץ מתברר שהיו מסמכים מזוייפים אחרי כמה שנים ואז הם מובאים לבית משפט.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אני רוצה להזכיר, להבדיל אלף הבדלות, את המקרה של דמיאניוק, כאשר התברר שלפני שנים רבות הוא נכנס לארצות הברית וקיבל שם אזרחות על סמך מסמכים מזוייפים, כי הוא אמר שאין לו שום קשר לנאצים, והתברר שזה לא כך.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
בכל זאת ממשלת ארצות הברית לא יכלה לגרש אותו, אלא אחרי תהליך משפטי ארוך מאד.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אני לא אומר שאנחנו צריכים לראות מהנעשה באמריקה.
שר הפנים נתן שרנ סקי:
אנחנו מדינה מאד מיוחדת וספציפית, אבל דווקא בגלל זה צריך לקחת את הייחודיות שלנו, את חוק השבות, וכצעד ראשון לעשות מה שהצעתי.