GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איל בן ראובן: מטעמים מיוחדים מאוד יכולה להיווצר סיטואציה שבה הממשלה רוצה לעשות הקפאה מסוימת בזמן.
איל בן ראובן: במד של זמן, שלושה חודשים זה יותר מדי.
ענת ברקו: גם אני חושבת שיותר מדי.
איל בן ראובן: חודש זה קצר מדי, אפשר ללכת על חודשיים.
איל בן ראובן: זה נראה לי זמן סביר לקבלת החלטה והיא תהיה חייבת לבוא הנה כי מי שחוקק את החוק אלה אנחנו פה ולכן צריך לבוא הנה לקבל א האישור.
איל בן ראובן: אני הייתי הולך עם זה וזה יאפשר לכולנו לצאת לדרך.
איל בן ראובן: כולם פה הזכירו דבר אחד שאני מאוד מסכים לו: יש כרגע משמעות מאוד גדולה לזמן.
איל בן ראובן: ההתמזמזות פה עם העניין הזה לאורך זמן היא מאוד לא טובה כי בינתיים כסף עובר ולכן צריך לעצור את זה ואני מציע לתחום בזמן, כלומר לכל היותר השבוע או תוך שבועיים נסגור את החוק הזה, מצביעים ויוצאים לדרך.
אבי דיכטר: עוד הערות קצרות לנושא הזה.
מרדכי יוגב: בשלושה תנאים על מה שנאמר פה.
מרדכי יוגב: אחד, למילה "טעמים מיוחדים" להוסיף "מאוד" או "של שינוי מצב אסטרטגי".
מרדכי יוגב: הדבר השני, לפרק זמן מוגבל של לא יותר, אמרתי קודם, מחודשיים פעמיים, אמרו פה חברי שזה הרבה מדי - - -
איל בן ראובן: חודשיים נראה לי בסדר.
מרדכי יוגב: חודשיים פעמיים לכל היותר.
קריאות: - - - פעמיים?
אבי דיכטר: הוא אומר רק את דעתו, תאפשרו לו.
מרדכי יוגב: אפשר להגיד חודש, יומיים.
מרדכי יוגב: שלוש, באישור ועדת חוץ וביטחון שהיא בעצם הנציגה של הכנסת, של הציבור, כדי שהדבר לא יהיה פרי של - - - אנחנו עומדים פה מול דבר חד-ערכי שהוא העברת כספים לרצח, אמר פה חביר, לתוספת מודעות אבל ואנחנו רוצים להציל חיים ולמנוע את זה באמצעות ההרתעה הזאת.
אבי דיכטר: חבר הכנסת אוחנה ואחריו – אילטוב.
אמיר אוחנה: ההערה שלי היא שבמילה "מטעמים מיוחדים מאוד" שהציע מוטי יוגב, אני רוצה להוסיף עוד "מאוד" – "מטעמים מיוחדים מאוד מאוד".
אמיר אוחנה: אני לא רציני.
אמיר אוחנה: אני חושב שהמאודים, מי ישפוט את זה?
אמיר אוחנה: או שזה יעמוד למבחן של בג"ץ מתישהו או למבחן של הציבור.
אמיר אוחנה: היות שאני יותר מאמין במבחן של הציבור, אני רוצה להוסיף "מטעמים מיוחדים שיפורסמו".
אמיר אוחנה: ככל שלא מדובר בסודות מדינה, ולהערכתי לא מדובר בסודות מדינה, אני רוצה שהממשלה תבין שהיא חשופה בפני הציבור.
אבי דיכטר: ואם יהיה מדובר בסודות מדינה?
אמיר אוחנה: אני לא מציע לחשוף סודות מדינה.
אבי דיכטר: בהצעת החוק הממשלתית הם כותבים: "מטעמים מיוחדים של ביטחון לאומי ויחסי החוץ של המדינה".
אבי דיכטר: אני מניח שלא הכול יהיה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל כל דבר אפשר להכניס, מי כמונו יודע.
אמיר אוחנה: למה אני רוצה שזה יפורסם?
אמיר אוחנה: כדי שהממשלה תבין שהיא חשופה לביקורת ציבורית כשההחלטות שלה שקופות ורואים אותן.
אמיר אוחנה: כמובן שאני לא מתייצב, עומד דום ומצדיע כל פעם שאומרים לי "ביטחון המדינה".
אמיר אוחנה: גם את הלא, אדוני, אתה מכיר את זה היטב.
אמיר אוחנה: יהיה אפשר לאתגר את זה.
אמיר אוחנה: אם הטעמים לא יפורסמו, אנחנו נבקש לחשוף אותם ורק אם נשוכנע שמדובר בסודות מדינה, אז נתיר זאת כך.
אמיר אוחנה: אבל ככל שלא מדובר בסודות מדינה, נוכל לראות את הטעמים והציבור, יותר חשוב מאיתנו, יוכל לראות את הטעמים.
אמיר אוחנה: בעיני זה יותר חשוב מכל המאודים שבעולם.
אבי דיכטר: רק כדי להיות פרקטי גם בהיבט של הניסוח.
אבי דיכטר: "מטעמים מיוחדים שיפורסמו", מה יהיה עם מטעמים מיוחדים שיובאו לעדכון הוועדה?
אבי דיכטר: לוועדה יש מכניזם גלוי כמו הישיבה הזו ויש לה מכניזם סגור, בדיוק לדילמה של דברים שאין לך בעיה שייצאו או שיש בעיה שייצאו.
אמיר אוחנה: הטעמים שבגינם בסופו של דבר לא יקוזזו הכספים, אם זה יקרה, הטעמים שמדברים על השורה התחתונה, לא על התהליך.
אבי דיכטר: הם יובאו לידיעת הוועדה – האם זה מספק אותך?
ענת ברקו: מה זה יובאו רק לידיעת - - -
אבי דיכטר: אם אין בעיה שהטעמים יפורסמו, אז הם יהיו במליאה ויפורסמו.
אבי דיכטר: אם הם טעמים בעייתיים, הם יובאו לוועדת משנה.
עידו בן יצחק: אני יכול להציע פתרון?
אמיר אוחנה: בסדר, אז אנחנו נוכל לפקח - - -
אבי דיכטר: זה בדיוק החלק המשפטי, בדיוק בשביל זה עידו היועץ המשפטי יכול לתת את התשובה.
עידו בן יצחק: יש לנו כבר עכשיו בחוק התייחסות לעצם פרסום הדוח שעליו מתבססת החלטת הממשלה, שלגביו קבענו שהוא יפורסם, אבל רשאי השר לא לפרסם מידע מתוכו שיש בגילויו חשש לפגיעה בביטחון המדינה.
עידו בן יצחק: אפשר לאמץ את אותו עיקרון פה ולקבוע שהחלטת הקבינט תתפרסם, אבל הוא יוכל לא לפרסם מידע מתוכו שיש בגילויו חשש לפגיעה בביטחון המדינה.
אמיר אוחנה: את הטעמים אפשר לפרסם.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני חושב שעדיין הקיזוז צריך להיות קיזוז מלא ולא בתנאים כאלה ואחרים.
רוברט אילטוב: גם ניהול אופרטיבי של החלטות הממשלה שאנחנו ככנסת נאשר אותן, אני חושב שזה די בעייתי ומטשטש את הפרדת הרשויות.
רוברט אילטוב: כאן לא נוכל לעשות את זה גם ברמה חוקתית, לדעתי.
אבי דיכטר: זה קורה כל שנה.
אבי דיכטר: הממשלה הרי מחליטה על פי חוק על הארכת נושא האחמ"שים וכל שנה מביאים את זה בהוראת שעה.
אבי דיכטר: זה נקבע אז כהוראת שעה.
ענת אסיף גיל: זה אישור של החקיקה.
ענת אסיף גיל: זה ההבדל בין אישור חקיקה לאישור - - -
רוברט אילטוב: ברגע שאתה אומר שיש החלטה של הממשלה ואתה מאשר או לא מאשר, אתה מתחיל לנהל את הממשלה כזרוע של הכנסת.
רוברט אילטוב: אני בסוגיה חוקתית של הפרדת רשויות זה לא הדבר הכי תקין ואי אפשר לקבל אותו.
אבי דיכטר: יש פה משפטנים שיגידו לנו אם זה תקין חוקתית או לא.
אבי דיכטר: נקבל תשובה עניינית כי זו סוגיה מהותית.
רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לסיים.
רוברט אילטוב: אני לא נגד ההצעה, אני חושב - - -
אבי דיכטר: אני רוצה שנדע אם היא ישימה או לא.
אבי דיכטר: אם היא לא ישימה, אז אנחנו טוחנים מים.
רוברט אילטוב: מטעמים מיוחדים, אם הממשלה רוצה להעביר את הכספים, היא יכולה להעביר חוק, להביא אותו לכנסת ולהעביר אותו ושהציבור יידע למה הוא מעביר את הכסף.
רוברט אילטוב: הקיזוז צריך להיות קיזוז מלא.
רוברט אילטוב: אנחנו נלחמים בטרור כפי שכולנו יודעים.
רוברט אילטוב: אנחנו לא יכולים להיות יותר קדושים מהאמריקאים בנושא הזה.
מאיר אינדור: יותר גרועים.
רוברט אילטוב: הבנתים למה התכוונתי.
רוברט אילטוב: לכן אנחנו צריכים לעשות את הקיזוז המלא וברגע שיש טעמים מיוחדים: הרשות הפסיקה לשלם לטרוריסטים או שהיא קורסת ואנחנו צריכים למצוא דרך איכשהו להציל אותה כאינטרס ישראלי, אז יעבירו את החוק.
רוברט אילטוב: הממשלה יודעת להעביר חוק בדרך קצרה, מהירה, יעילה – אפשר להעביר חוקים ביומיים-שלושה, העברנו את זה לא פעם אחת.
יואב בן צור: תראה את זה בחוק הגיוס.
רוברט אילטוב: לכן כבודו, אני חושב שאנחנו צריכים לבוא עם מסר ברור פה והממשלה, ברגע שהיא רוצה להעביר את הכסף, שתביא חוק והציבור יחליט – אנחנו כנציגי הציבור נחליט – אם לתת את הכסף או לא.
אבי דיכטר: שולי, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חוזרת על דבריי מקודם.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שעניין הגמישות הוא מאוד לא נכון.
שולי מועלם-רפאלי: אני מתנגדת לחקיקה של גמישות בתוך החוק.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא כל כך מבינה למה אנחנו לא יכולים להתקדם עם החוק של שטרן.
שולי מועלם-רפאלי: זאת ועדה שהיא סוברנית לקדם דברים כמו שהיא מחליטה, עושים את זה גם בוועדות אחרות.
שולי מועלם-רפאלי: המציאות הזאת היא תרתי דסתרי.
שולי מועלם-רפאלי: או שמחליטים להפסיק את העברת הכספים או שמחליטים להמשיך את העברת הכספים.
שולי מועלם-רפאלי: החצי-חצי הזה יוצר מסר מבולבל, יוצר חוסר בהירות במאבק בטרור, יותר תחושה שעשינו פה תהליך אבל אפשרנו בסוף לממשלה לעשות את מה שהיא רוצה: להעביר את הכספים ועולם כמנהגו נוהג, להימנע מהצורך לבוא ולתת הסברים.
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה מאוד עם רוברט, אני חושבת שזה לא יעבור, שום דבר אמיתי לא יקרה מזה.
שולי מועלם-רפאלי: הממשלה לא תבוא לפה להסביר.
שולי מועלם-רפאלי: כל פעם זה ייכנס לתוך הפול הגדול שלפעמים מקומם גם את חברי הוועדה הזאת של דברים שאי אפשר להגיד אותם ועוד רגע דברים שרואים משם, כמו שאמר חבר הכנסת עיסאווי, לא רואים מכאן.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו שמתנגדים לאמירה הזאת וחושבים שהדברים נראים גם מכאן וגם משם כמאבק שלם בטרור, לא יכולים להכיל את החצי-חצי הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מתנגדת לגמישות הזאת בכל אופן שהוא.
אבי דיכטר: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה.
ענת ברקו: הדילמה קשה ביותר.
ענת ברקו: אני מציעה שתהיה דחייה של קיזוז.
ענת ברקו: דחייה, לא ביטול.
ענת ברקו: דחייה אומרת שהקיזוז יבוצע.
ענת ברקו: אבל אם דוחים, אז לחודשיים ולא יותר וגם יהיה מצב של מצטבר.
ענת ברקו: לא יכול להיות שהממשלה תדחה לחודש ואחר כך תעשה הפוגה של חודשיים ואחר כך תדחה לעוד חודש.
ענת ברקו: אנחנו צריכים לדעת שכל הדחיות הללו מצטברות לעד חודשיים וצריך להכניס את זה ללוח זמנים חודשיים אחת - - -
אמיר אוחנה: ענת, מה נותנת הדחייה?
ענת ברקו: כשאנחנו אומרים דחיית הקיזוז בגלל איזשהו - -
אמיר אוחנה: מה זה נותן?
אמיר אוחנה: אפילו - - -
ענת ברקו: - - משבר נוראי, בסופו של דבר תמיד הם יידעו שזו רק דחייה וכאן נגמרת הגמישות.
ענת ברקו: בסופו של דבר הם יקבלו את זה.
אמיר אוחנה: ענת, אני מנסה להבין את הלוגיקה.
אמיר אוחנה: את יכולה להסביר מה נותנת הדחייה חוץ מלהגיד - - -
ענת ברקו: במצבים מסוימים יכול להיות שהממשלה תצטרך את הגמישות.
ענת ברקו: אבל דחייה ולא ביטול.
ענת ברקו: זאת אומרת דחיית קיזוז ולעשות את זה.
ענת ברקו: אם אנחנו מדברים על חודשיים, שלא יהיה מצב שיגידו: חודש פה, אבל זה רק היה חודש.
ענת ברקו: עוד חודש שם, זה רק היה חודש – לא.
ענת ברקו: חודשיים במצטבר אחת לאני לא יודעת כמה זמן.
אמיר אוחנה: נציגי הממשלה, הדחייה בחודשיים נותנת לכם משהו?
אמיר אוחנה: אתם מרגישים שזה - - -
ענת אסיף גיל: אני לא בטוחה שהבנו את - -
אמיר אוחנה: גם אני לא - - -
ענת אסיף גיל: - - את המנגנון.
ענת אסיף גיל: במהלך החודשיים - - -
ענת ברקו: כשאני אומרת חודשיים – אנחנו לא מדברים על ביטול קיזוז, אנחנו מדברים על דחיית קיזוז.
ענת אסיף גיל: זאת אומרת שהכסף מוקפא.
ענת אסיף גיל: הוא לא מועבר לרשות הפלסטינית אבל הוא גם לא הולך לקרן.
ענת ברקו: הכסף מוקפא ויחליטו מה לעשות איתו.
ענת ברקו: בכל מקרה - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה יקרה - - -
ענת ברקו: הוא יקוזז.
ענת ברקו: בחודשיים האלה הוא לא יקוזז - - -
אמיר אוחנה: - - - מה הרעיון - - -
ענת ברקו: אבל יכול להיות מצב שהממשלה תגיד: אנחנו זקוקים לגמישות התפקודית הזאת אבל אנחנו לא צריכים חודשיים, מספיק לנו חודש.
ענת ברקו: אחר כך הם יעשו - - -
אבי דיכטר: תנו - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה יקרה בעוד חודשיים, ענת?
שולי מועלם-רפאלי: לאחר החודשיים?
ענת ברקו: - - - זה גם כדי - - -
אמיר אוחנה: לא נראה לי שזה מה שהממשלה אומרת - - -
ענת ברקו: - - - זה לא יכול להיות - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה יקרה אחרי חודשיים, ענת?
שולי מועלם-רפאלי: אחרי חודשייים יועבר הכסף למחבלים?
ענת ברקו: אני אומרת דחיית קיזוז ולא ביטול קיזוז.
ענת ברקו: דחיית קיזוז כתוצאה ממשבר, כתוצאה - - -
אבי דיכטר: תודה חברת הכנסת ענת ברקו.
שולי מועלם-רפאלי: אבי, עיסאווי ביקש - - -
ענת אסיף גיל: אני מבינה מאיפה באה ההצעה של המגבלות של הזמן, אבל לא הצלחנו להבין עד הסוף.
ענת אסיף גיל: אם יש טעמים קיצוניים, מיוחדים מאוד, מאוד-מאוד - -
אמיר אוחנה: מאוד-מאוד-מאוד.
ענת אסיף גיל: - - שבהם אי-העברת הכסף לרשות הפלסטינית גורמת איזשהו נזק גם לביטחון ישראל, אז בעצם ההקפאה - -
ענת ברקו: שיבואו לוועדה.
ענת אסיף גיל: - - עדיין הכספים לא מועברים לרשות ומצד שני הם גם לא הולכים לקרן שמוצע להקים בהמשך.
ענת אסיף גיל: לא הבנו עד הסוף את ההצעה.
ענת אסיף גיל: כמובן שכל התייחסות שאנחנו מעבירים עכשיו היא לא עמדת ממשלה אלא אנחנו מנסים לחשוב איתכם מה אנחנו יכולים לתרום לדיון.
ענת אסיף גיל: זו הערה לסדר.
ענת אסיף גיל: בהתייחס לדברי חבר הכנסת אילטוב לגבי הנקודה של אישור ועדת חוץ וביטחון, אני מסכימה שיש כאן קושי.
ענת אסיף גיל: אני לא כל כך מכירה דגמים כאלה שהחלטה מינהלית של רשות מינהלית מובאת לאישור ועדה של הכנסת.
ענת אסיף גיל: זה שונה, כמובן, מאושר חקיקה או חקיקת משנה על ידי ועדה מוועדות הכנסת.
ענת אסיף גיל: אני שמה את זה גם כהערה שצריך להבין מה רוצים להשיג.
ענת אסיף גיל: נשמח לנסות לסייע בחשיבה, רק לא הבנו את המנגנון של החודשיים.
ענת אסיף גיל: מה קורה בחודשיים האלה ואיך זה נותן מענה אם באמת רשות מינהלית כמו קבינט החליטה שיש - - -
ענת ברקו: רק באמת אם יש איזשהו משבר אדיר.
ענת אסיף גיל: למה הקפאת הכספים תסייע?
ענת אסיף גיל: עדיין, כשמקפיאם את הכספים או דוחים את הניכוי - - -
שולי מועלם-רפאלי: מבחינת הפלסטינים הכספים לא מועברים.
שולי מועלם-רפאלי: מה יעשו איתם – את מי זה מעניין?
שולי מועלם-רפאלי: אם זה יגרום לאותה תבערה - - -
רוברט אילטוב: אבל זו בדיוק הבעיה שאתה צריך להעביר להם - - -
שולי מועלם-רפאלי: זהו בדיוק.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אמרתי שכל הגמישות הזאת מיותרת וצריך להתחיל למנוע את העברת הכספים הזאת.
אבי דיכטר: חבר הכנסת עיסאווי, בבקשה.
עיסאווי פריג': אני רואה את נציגי הממשלה וחברי הכנסת – זה מן כדרור ברחבה.
עיסאווי פריג': אתם שומעים את עמדת הממשלה שאומרת לכם שזה לא נכון, שזה יפגע בכל המערכת.
עיסאווי פריג': אומרים לכם את זה בקול - - -
ענת ברקו: כן, אבל אנחנו עושים אבחנה בין הראייה לטווחה הקצר לטווח הארוך.
מרדכי יוגב: עיסאווי, מה עושה אבו מאזן יום-יום מול עזה?
מרדכי יוגב: בלגן.
מרדכי יוגב: יותר טוב להעביר לו שיעביר למשפחות של רוצחים?
עיסאווי פריג': יפה.
עיסאווי פריג': יש לי פתרון, מוטי, תכריז עכשיו על ביטול הרשות הפלסטינית.
מרדכי יוגב: אני מזמן הייתי מוכן.
מרדכי יוגב: מה השאלה בכלל?
עיסאווי פריג': תכריז - - -
שולי מועלם-רפאלי: יושב פה יותר מאדם אחד שהיה עושה את זה.
מרדכי יוגב: רשות של רוצחים.
ענת ברקו: תעשה לי טובה, אל תהפוך אותם לקדושים.
ענת ברקו: ביטחון ישראל הוא לא על הרשות הפלסטינית.
ענת ברקו: מקסימום כל המושחתים שם והרוצחים שם חיים בזכותנו.
עיסאווי פריג': תכריז.
עיסאווי פריג': חברים, אני שומע את הדיון, אתם לא רוצים את החוק ומשרד הביטחון והממשלה אומרים שזה לא ישים.
שולי מועלם-רפאלי: עמדת שר הביטחון הובעה פה על ידי יושב-ראש הסיעה שלו – היא הפוכה לגמרי ממה שאתה אומר.
עיסאווי פריג': אני חוזר בי.
עיסאווי פריג': הממשלה אומרת לך שזה לא ישים.
עיסאווי פריג': אומרת את זה בכל זווית וחוזרת ואומרת את זה ואתם מנסים בכל מיני דרכים - - -
ענת ברקו: ממש מרגש אותי שאתה כל כך - - -
עיסאווי פריג': חברים, לא משנה - - -
עיסאווי פריג': חוק מיותר.
עיסאווי פריג': חבל לנו על הזמן.
עיסאווי פריג': חוק לא ישים.
אמיר אוחנה: אפשר לקחת אותך להגן על חוק ההסדרה - - -
אבי דיכטר: בבקשה משפט לסיום.
עיסאווי פריג': תמיד אתם לא נותנים לי לדבר בשקט.
עיסאווי פריג': אני אעניין אתכם – לא רוצים?
עיסאווי פריג': לא רוצים.
עיסאווי פריג': מתי ההצבעה על סעיפי החוק הזה?
אבי דיכטר: או היום או בפעם הבאה, תכף נראה.
עיסאווי פריג': אתה לא יכול קבוע היום?
אבי דיכטר: אנחנו פשוט בקצה הזמן ויש לנו עוד סעיף שלם לקרוא.
מרדכי יוגב: חבל לך על הזמן, זה יעבור ממילא - - -
עיסאווי פריג': בסדר, אבל אני מחויב להצביע נגד.
עיסאווי פריג': זו חובתי הציבורית.
עיסאווי פריג': הציבור שלי שלח אותי - - -
אבי דיכטר: כן, היועץ המשפטי.
עידו בן יצחק: הנושא של הגמישות המוחלטת כפי שיש בהצעת החוק הממשלתית ברור שהוא חורג מהמקובל ביחסי כנסת-ממשלה.
עידו בן יצחק: כאשר הכנסת מסמיכה את הממשלה להחליט על משהו שחורג ממה שכתוב בחלוק זה צריך להיות מותווה בצורה הרבה יותר הדוקה ממה שמוצע פה.
עידו בן יצחק: בהתייחס למה שאמר חבר הכנסת אילטוב, אזן זה נושא חריג מאוד להביא החלטת קבינט לאישור של הוועדה.
עידו בן יצחק: זה מערב את הוועדה - -
דבורה גונן: הוא מוותר על הסעיף הזה.
דבורה גונן: למה את דנים בו?
אבי דיכטר: אנחנו שומעים כרגע רק את חברי הכנסת.
עידו בן יצחק: - - לכן להביא כל החלטה כזאת של הקבינט לאישור של הוועדה הופך את הוועדה לחלק מקבלת ההחלטות בקבינט.
עידו בן יצחק: זה באמת משהו זר לנו.
עידו בן יצחק: יצירת איזון שממצד אחד מתווה טוב יותר את שיקול הדעת של הממשלה וגם נותן בקרה פרלמנטרית במקום שבו החלטת הקבינט נמשכת יותר מדי זמן – תחליטו מה שתחליטו – כן אפשרית מהבחינה של המבנה המשטרי שלנו.
עידו בן יצחק: זה חריג, אבל אפשרי.
עידו בן יצחק: לא כל החלטה אלא - - -
אבי דיכטר: אני מבקש כאן לעצור את הדיון בסעיף 4 ולעבור לסעיף 5.
אבי דיכטר: נקרא ונראה אם יש לנו עוד נושאים שנויים במחלוקת.
עידו בן יצחק: "ניהול כספים שנוכו 5.
עידו בן יצחק: (א) כספים שנוכו לפי סעיף 4 יועברו לאפוטרופוס הכללי ויופקדו על ידו בקרן ייעודית שינהל בהתאם להוראות לפי סעיף קטן (ד) (בסעיף זה – הקרן).
עידו בן יצחק: (ב) האפוטרופוס הכללי ישקיע את כספי הקרן בהתאם להוראות לפי סעיף 10 לחוק האפוטרופוס הכללי, התשל"ח–1978‏, בשינויים המחויבים, ויחלקם בהתאם להוראות לפי סעיף קטן (ד).
עידו בן יצחק: (ג) השקעת הכספים וחלוקתם כאמור בסעיף קטן (ב) יהיו פטורות מכל אגרה, מס, היטל או תשלום חובה אחר שיש לשלמו לפי כל דין.
עידו בן יצחק: (ד) שר המשפטים, בהתייעצות עם השר, שר האוצר ושר החוץ, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, יקבעו בתקנות את דרכי ניהול הקרן, את השימוש שייעשה בכספי הקרן ואת דרכי חלוקתם למטרות אלה: (1) מימוש פסקי דין שניתנו בבתי משפט בישראל נגד הרשות הפלסטינית או נגד פעילי טרור, בתביעות לפי פקודת הנזיקין [נוסח חדש]‏, או בתביעות של זכאים לתגמולים לפי חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל–1970‏; (2) תשלום פיצוי לנפגע עבירה, בהתאם לפסק דין של בית משפט בישראל או באזור נגד פעיל טרור, לפי סעיף 77 לחוק העונשין, התשל"ז–1977‏, או לפי סעיף 182 לצו בדבר הוראות ביטחון; (3) ביצוע מיזמים ומשימות לחיזוק המאבק בטרור והמאבק במימון טרור, אשר יאושרו בידי השר.
דבורה גונן: מישהו פה חי בסרט.
דבורה גונן: אני חיה את זה, אדוני יושב-ראש הוועדה.
דבורה גונן: אני חיה את זה.
אבי דיכטר: דבורה, אנחנו רוצים מאוד לכבד אותך אבל אנחנו מבקשים שתכבדי את הישיבה של הוועדה.
דבורה גונן: מכבדת.
אבי דיכטר: יש הערות למי מחברי הכנסת לנושא הזה?
אבי דיכטר: מוריס, אתה רוצה להעיר?
מוריס הירש: דבר ראשון צריך לחדד בסעיף שיש לו גם תחול על פסקי דין שנתנו עובר לקבלת החוק.
מוריס הירש: כשהייתי פרקליט איו"ש ישבתי מול המשפחות, ישבתי מול האנשים והסברתי להם שאין דרך לקבל את הכסף ולכן חבל לקבל החלטות.
מוריס הירש: אבל למי שיש כבר החלטה שניתנה, חייב לבוא מתוך הכספים של הקרן כי לאנשים האלה אין כל דרך לקבל את הכסף.
מוריס הירש: אלה החלטות שנתנו.
מוריס הירש: יש לי פה רשימה רק מהתקופה שלי כפרקליט איו"ש: משפחת פלמר - - -
אבי דיכטר: למה הנוסח מגביל את היכולת הזו?
מוריס הירש: הוא לא אומר שהוא חל גם על פסקי דין - - -
אבי דיכטר: הוא אומר מימוש פסקי דין.
עידו בן יצחק: פסק דין שניתן.
שולי מועלם-רפאלי: מוריס, זה לא או-או - - -
אבי דיכטר: הסעיף אומר: מימוש פסקי דין שנתנו בבתי משפט בישראל.
אבי דיכטר: הוא לא אומר בעתיד, הוא לא אומר שיינתנו.
מוריס הירש: רק אם זה כולל - - -
קריאה: רק בישראל?
מוריס הירש: גם באזור.
דבורה גונן: - - - ויכלו לקבל פסקי דין ולא עשו את זה כי התביעה אמרה להם שלא כדאי להגיש?
אבי דיכטר: דבורה, כתוב בישראל או באזור.
מאיר אינדור: היא מתכוונת שהייתה פה הטעיה של המערכת המשפטית.
מאיר אינדור: אמרו להם: חבל לכם לבקש שלא תקבלו.
דבורה גונן: נכון.
דבורה גונן: יש פה הטעיה ויש פה תיבת פנדורה - - -
מוריס הירש: על זה אפשר לבוא אלי - - - דבורה, אני ישבתי שם.
מוריס הירש: אני אשם בזה.
מאיר אינדור: תה לא אשם.
מאיר אינדור: אתה - - -
מוריס הירש: אני אשם בזה, מאיר, מה לעשות.
אבי דיכטר: כן, גל.
גל כהן: בעקבות האירועים האחרונים וגם לאור הנחיית ראש הממשלה, אנחנו רוצים להוסיף מטרה נוספת למטרות הקרן בין המטרה השנייה לשלישית.
גל כהן: שתי המטרות הראשונות מדברות רק על פיצויים למי שנפגעו בפגיעות לפי פקודת הנזיקין ונפגעי טרור.
גל כהן: אנחנו רוצים להוסיף מטרה שלישית שמדברת על מי שנפגע גם רכושו.
גל כהן: אנחנו מבקשים שאחת ממטרות הקרן תהיה שיפוי קרן הפיצויים בגין תשלומים שניתנו לפי חוק מס רכוש וקרן פיצויים - - -
מאיר אינדור: יש מס רכוש בשביל זה.
מאיר אינדור: בשביל מה צריך את זה?
גל כהן: הכספים יינתנו ממס רכוש, אבל הקרן - - -
אמיר אוחנה: המשך של סעיף קטן 2 או סעיף נוסף?
גל כהן: זה יהיה סעיף נוסף בתוך סעיף (ד).
גל כהן: למי שרכושם נפגע בגין פעולות מלחמה או איבה שמקורם מהאזור או מחבל עזה.
אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, מימו שפסקי דין שנתנו בבתי משפט בישראל, לא כתוב ובאזור.
אבי דיכטר: בסעיף השני כתוב.
אמיר אוחנה: אבל סעיף 1 לא חל על האזור.
אמיר אוחנה: צריך להחיל אותו.
עידו בן יצחק: תביעות נזיקין הוגשו בבתי דין - - -
אמיר אוחנה: ואם מחר יהיה איזה שינוי בחוק, אז נצטרך לחזור לכאן לתקן את זה?
אמיר אוחנה: למה שלא - - -
שולי מועלם-רפאלי: כרגע לא מתנהלות תביעות נזיקין באזור.
מוריס הירש: חבר הכנסת אוחנה, אין תביעות נזיקין באזור.
מוריס הירש: אין בית משפט לזה.
אמיר אוחנה: אם מחר יהיה תיקון בחוק ויהיה אפשר בבתי משפט צבאיים להגיש גם תביעות נזיקיות, אז אנחנו נצטרך לחזור לפה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אמיר, זה נראה לי כמו הדבר הכי קל.
מוריס הירש: בתי המשפט באזור חיים על סעיף 66 לאמנת ג'נבה הרביעית שלא מאפשר הקמה של בתי משפט אזרחיים, רק בתי משפט - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להבין את הרציונל של הבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: מה הרציונל של הבקשה שלך?
שולי מועלם-רפאלי: האירועים האחרונים בדרום?
גל כהן: כן.
גל כהן: בהחלט כן.
אבי דיכטר: הרי זה לא הגיוני שיציתו עשרות אלפי דונם חיטה והמדינה תצטרך לפצות ולא מכספים שמשלמים למחבלים.
אברהם גז: האם תהיה דרך לתעדף נפגעי טרור על נפגעי רכוש?
אברהם גז: תהיה דרך כזאת או אולי זה ישתה את כל הכסף?
ענת ברקו: צריך קודם להעדיף נפגעים ואחר כך רכוש.
אברהם גז: אני שואל אם אפשר לתעדף את זה כדי שיהיה ברור.
עידו בן יצחק: התקנות המוצעות פה בסעיף קטן (ד) לניהול הקרן שימוש בכספים, לפי מה שהציעה הממשלה התקנות האלה הן באישור ועדת חוקה.
עידו בן יצחק: מאחר ואנחנו הוועדה שמאשרת את החוק הזה נראה לי נכון יותר שוועדת החוץ והביטחון היא גם זו שתדון בתקנות האלה.
ענת אסיף גיל: פשוט העתקנו מודל של קרנות שהוקמו באפוטרופוס הכללי מחוקים אחרים.
ענת אסיף גיל: אין לנו התנגדות, זה רק עניין של התמחות של ועדה או ניסיון.
ענת אסיף גיל: זה להחלטתכם.
אבי דיכטר: נראה לי לא סביר שוועדה אחרת תעסוק בסוגיה הזו ולכן ההערה נכונה מאוד.
אבי דיכטר: מן הדין וההיגיון והצדק.
אבי דיכטר: חברי הכנסת, אני רוצה לעבור להצבעה.
אבי דיכטר: סעיף 4, חשבנו לבדוק את מבחן הגמישות.
אבי דיכטר: אני מודה שאיך שלא יתנהלו הדברים, אנחנו רק נפתחים לבעיות חדשות ולא פותרים את הבעיה המרכזית.
אבי דיכטר: מאחר ולא ראיתי – תסלחו לי אם זה נשמע רע – איזושהי לא נדיבה ולא רבע נדיבה של הממשלה לנסות בנושא הזה לעבוד לפי הסיכום שהיה, לקדם את הצעת החוק הפרטית בתיאום עם הצעת החוק הממשלתית.
אבי דיכטר: ניסינו, השקענו וזה לא הלך.
אבי דיכטר: לא היה קיבול מהצד השני.
אבי דיכטר: אני מודה, באנו עם כוונות טובות והיו פה התייחסויות שונות, אבל לא הצלחנו למצוא פתרונות.
אבי דיכטר: אני גם לא חושב שהזמן בנושא הזה הולך לפתור את זה.
אבי דיכטר: אני כמעט מניח שיש איזו אמירה – לא שהיא נאמרה במפורש – אמירת רמיזה לוועדה: מה שתחליטו זה מה שיהיה מקובל עלינו.
אבי דיכטר: אני כמעט מבטא תחושה, אני חושב, של מרבית חברי הכנסת אם לא של כולם.
אבי דיכטר: לכן תא סעיף 4 נוציא מההצעה הזו.
עידו בן יצחק: סעיף 4(ב).
אבי דיכטר: סעיף 4(ב).
אבי דיכטר: טוב שאתה פה.
אלעזר שטרן: אני מבין שאנחנו יכולים להצביע על ההצעה הפרטית.
אבי דיכטר: אנחנו מצביעים על ההצעה הזו עכשיו.
עידו בן יצחק: צריך לדעת על מה המצביעים.
עידו בן יצחק: יש שתי אפשרויות: או שאנחנו מצביעים - - -
אבי דיכטר: הנוסח שהוקרא.
אבי דיכטר: זה בדיוק.
עידו בן יצחק: אבל גם פה אנחנו צריכים לדעת.
עידו בן יצחק: יש שתי אפשרויות.
עידו בן יצחק: על הנוסח שהוקרא, בכל מקרה מצביעים עליו.
עידו בן יצחק: השאלה אם מצביעים עליו כהצעת החוק הפרטית, ואת הממשלתית משאירים בצד או שמצביעים - - -
אבי דיכטר: אין לנו הצעת חוק ממשלתית לדיון הזה.
אבי דיכטר: יש לנו הצעת חוק פרטית שהוכנסו בה לא מעט רכיבים מתוך הצעת החוק הממשלתית בהכירנו במספר רכיבים שהיו חסרים בהצעת החוק הפרטית.
אבי דיכטר: שטרן, תקן אותי אם אני טועה.
אבי דיכטר: הבנו שההצעה שלו הייתה חסרה בלא מעט פרטים.
אבי דיכטר: השלמנו אותם מתוך הצעת החוק הממשלתית.
אבי דיכטר: אם נידרש לשלם על זה, נשלם על זה עלות ידידותית של גוף עמית.
אבי דיכטר: בסופו של דבר אנחנו מצביעים על הצעת החוק שהיועץ המשפטי הקריא אותה, סעיף 4(ב) לא קיים בהצעת החוק.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק הפרטית כפי שהקריא אותה היועץ המשפטי של הוועדה.
אמיר אוחנה: סעיף 4(ב) מאוד מאוד לא קיים.
איל בן ראובן: היושב-ראש, תן לי להבין.
איל בן ראובן: טעמים מיוחדים - - -
אבי דיכטר: הגמישות הזו שניסינו - -
ענת ברקו: אם הם יצטרכו – הם ימצאו את הדרך להעביר כסף.
אבי דיכטר: - - לדון בה תוך כדי, אני אומר לכם, בסופו של דבר, ככל שאתה דן בה יותר, אתה רואה שאתה הולך אחורה ולא הולך קדימה.
ענת ברקו: אי אפשר לצאת מזה.
אבי דיכטר: אנחנו גם צריכים להקשיב לצד השני.
אבי דיכטר: הצד השני בעיקר אמר לנו את הדברים בשתיקה.
אבי דיכטר: אנחנו מבינים.
אבי דיכטר: אנחנו מבינים מילים, אנחנו מבינים לא פחות מזה שתיקה.
אבי דיכטר: לכן אנחנו עוברים להצביע על הצעת החוק כפי שהקריא היועץ המשפטי של הוועדה.
אבי דיכטר: אני מדגיש: ללא סעיף 4(ב).
אבי דיכטר: ההצעה עברה פה אחד והיא עולה לקריאה שנייה ושלישית .
אבי דיכטר: אנחנו ממשיכים בדיון בהצעת חוק להסדרת הביטחון, ומתמקדים בנושא של הסדרת הביטחון בתווך הימי, בנמלים.
אבי דיכטר: אני רוצה בפתיח להסב את תשומת לבכם, זה עורר לנו בעיות בדיון הקודם.
אבי דיכטר: דיוני חקיקה הם פתוחים, הווי אומר, אתם חייבים להבין שאתם מדברים בביירות מול נסראללה.
אבי דיכטר: זה אומר שצריך להיזהר מאוד בנתונים כי אחרי כן זה יוצר לנו בעיה בפרוטוקול כשצריך להוציא מתוך הפרוטוקול.
אבי דיכטר: והסיבות מאוד מובנות לכם, אז תחסכו מעצמנו את הדבר הזה, ומי שמתלבט אז שיגזור על עצמו שתיקה לחומרה.
אבי דיכטר: זה רק יעזור לנו.
אבי דיכטר: מכאן אנחנו מתחילים.
עידו בן יצחק: במהלך הדיון הקודם הגענו עד סעיף 3.
עידו בן יצחק: חלק מהנושאים ביקשנו לחזור עליהם, לגבי חלקם הגענו להסכמות, ולגבי חלקם אני מקווה שנגיע היום להסכמות.
עידו בן יצחק: אני חוזר לסעיף 1, לסעיף ההגדרות.
עידו בן יצחק: אחת ההערות שעלתה בדיון הקודם היתה שחברות הנמל חששו שהמרחב שבו הן יידרשו לפעול יהיה רחב מדי, גדול מעבר לתחום הפעילות שלהן.
עידו בן יצחק: ולכן נתבקשה הגדרה של בריכת נמל שבה יינתנו הנחיות של אבטחה ימית לאותם נמלים, וההגדרה המוצעת מסומנת:
גדעון גולבר: שמי גולבר גדעון, מנכ"ל נמל אילת.
גדעון גולבר: אני 31 שנה בנמל אילת.
גדעון גולבר: מעולם לא היתה בריכת נמל.
גדעון גולבר: שיתוף הפעולה בין נמל אילת לחיל הים היה שיתוף פעולה מעולה, לחיל הים יש את האמצעים לשמור ולראות מה שקורה בים.
גדעון גולבר: אנחנו מתפקידנו לסייע, תפקידנו לראות מה קורה ביבשה, לשמור ולעזרו לחילות היבשה, ובעיקר שמנהל הביטחון ישמור על הציוד והסחורה שמגיעה לנמל אילת.
גדעון גולבר: אני לא מבין למה שרבבו את נמל אילת לנושא האבטחה הימית כאשר לנו אין בריכת נמל.
גדעון גולבר: אני לא חושב שנמל אילת, בייחוד שנמצא ליד מצרים ומול ירדן צריך לשמור על הים באיזור הזה.
גדעון גולבר: כל הפעילות הימית שם היא פעילות מאוד ענפה, עם סירות, עם הכול, לא נכון להכניס את נמל אילת לשמירה הימית.
גדעון גולבר: אני לא מדבר על אשדוד וחיפה, הם ידברו בעד עצמם.
גדעון גולבר: אבל אני לא חושב, כבוד היושב-ראש, שצריך להכניס את נמל אילת לדבר כזה, שהוא הרפתקה, שאני לא יודע איך ולאן נגיע מזה.
אבי דיכטר: זאת אומרת, היום חיל הים אחראי בנמל אילת עד לאן, להבנתכם?
גדעון גולבר: עד הגבול עם מצרים, הגבול עם ירדן, כל השטח - - -
אבי דיכטר: עד לאן בחוף?
גדעון גולבר: הכול, עד קו החוף, כי הכול פתוח, הכול רואים.
גדעון גולבר: כבוד היושב-ראש, אתה בטח יודע על הפעולות.
גדעון גולבר: נמל אילת מסייע לחיל הים כמה שאפשר.
ישי יודקביץ: אדוני היושב-ראש, התיקון הרי התחיל מאבטחת אסדות הגז.
ישי יודקביץ: נמל אילת עלה בדיון האחרון.
קריאה: מי זה?
ישי יודקביץ: אני ישי יודקביץ מהייעוץ המשפטי של משרד הביטחון.