GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמיר אוחנה: אני רוצה לשבח שני גורמים, גורם אחד זה כיבוי האש.
אמיר אוחנה: אתם עושים עבודה נהדרת, זמן הגעה של בין 7 ל-9 דקות זה דבר שאנחנו לא מכירים.
אמיר אוחנה: עכשיו זה אפילו התקצר עם הרכבים הקטנים והחדשים שלא דברת עליהם אבל זכיתי לראות אותם.
אמיר אוחנה: רייזרים מהירים לכיבוי וככל שמגיעים מהר יותר ברור שצריך להשקיע פחות זמן ומשאבים בלכבות אותה.
אמיר אוחנה: בעיני זה אמנם ראוי לכל שבח, אם כי הפתרון הוא מעולם אחר, מהעולם המבצעי.
אמיר אוחנה: דברנו על זה בחלק הסגור וכל מה שאגיד בחלק הפתוח הוא שכל פתרון כזה עולה שקל וחצי ובמחסנית יש בערך 30 כאלה.
אמיר אוחנה: זה דבר שלשמחתי אני לא היחיד שחושב כך, גם הצבא חושב כך ורק הגורמים המשפטיים בינתיים מעכבים את הפתרון המרתיע הזה.
אמיר אוחנה: לדעתי גם זה יקרה.
אמיר אוחנה: הגורם השני שאני רוצה לשבח זה אתם, ראשי המועצות ודרככם קציני הביטחון על המנהיגות שלכם, על קור הרוח, על שיקול הדעת בעיקר בזמנים הקשים האלה.
אמיר אוחנה: אנחנו רואים את זה בכל סבב, בכל אירוע שאנחנו מגיעים.
אמיר אוחנה: אני שומע אתכם, מאזין ויש אזרחים רבים שאינם האזרחים שלכם דווקא, שזה משרה עליהם ביטחון ואנחנו מצדיעים לכם על זה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להצטרף לכל השבחים של החברים ורוצה להגיד שהתחושה מחוץ לאזור, בוודאי לאנשים שאין להם את הזכות הענקית הזאת לשבת בדיון כזה, התחושה היא אחרת לגמרי.
ענת ברקו: התחושה היא ששורפים את המדינה.
אלי אלאלוף: לכן לדעתי צריך להשקיע לא פחות גם בביטחון העצמי לתושבי המדינה.
אלי אלאלוף: חייבים שתיעשה פעולה מסודרת כדי שהאזרחים בכל הארץ ידעו שיש פה שליטה מלאה, לא רק צבאית, אלא כולם, כולל המערכת האזרחית המדהימה.
אלי אלאלוף: כדאי שזה יילקח בחשבון.
אלי אלאלוף: במקרה גם משרד ההסברה נמצא במשרד לביטחון פנים, אז כדאי שיעשו את העבודה הנדרשת בנושא כי זה עניין של מורל המדינה.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שיושב-ראש ועדת העבודה חבר הכנסת אללוף נמצא כאן ולבקש ממך שתעשה דיון בתקצוב מרכזי החוסן.
איילת נחמיאס ורבין: יש פה חמישה מרכזי חוסן באזור, שהם נלחמים על כל שקל.
איילת נחמיאס ורבין: השריפות משפיעות על הילדים ועל ילדים בסיכון, אני מאוד אודה לך אם תעשה דיון על תקצוב מרכזי החוסן.
שרן השכל: אני רוצה להודות לראשי המועצות שנמצאים פה.
שרן השכל: לא רק על המנהיגות שלכם בשטח, היכולת שלכם להיות חזקים ולהוביל את התושבים שלכם, כמובן הרבש"צים שנמצאים בחזית.
שרן השכל: זה החוסן והחוזק שהאזרחים מפגינים אחרי זה החוצה.
שרן השכל: החוסן גם של האזרחים, כמובן גם של הילדים שאתם דואגים לטפל בהם, גם במרכזים וגם לנסות להוריד להם את רמת החששות והפחד.
שרן השכל: כביכול שאתם חזקים זה נותן את מרחב הפעולה לכוחות הביטחון שנמצאים פה.
שרן השכל: בלעדי זה יהיה להם מאוד קשה לתפקד ויהיו להם אתגרים הרבה יותר גדולים.
שרן השכל: אני רוצה להודות כמובן גם לכל כוחות הביטחון וההצלה שמטפלים בסיטואציה מאוד מורכבת.
שרן השכל: אנחנו רואים את הטרור מתפתח כמו מוטציה, אנחנו אף פעם לא יודעים מהיכן תגיע המכה הבאה.
שרן השכל: ככל שהם מתפתחים אנחנו צריכים להמציא פתרונות.
שרן השכל: התפקוד שלכם בשטח זה דוגמה ומופת פעם אחר פעם.
שרן השכל: גם כוחות צה"ל, גם כיבוי אש וכוחות הביטחון מהישובים, משטרה, מתנדבים, גם משרד החקלאות, הפנים והאוצר, כולם נרתמים ביחד כדי לסייע לתושבים ולחזק אותם בשטח וגם לכוחות הביטחון כדי להילחם בתופעה המטורפת הזו שהתפתחה מבחינת הטרור.
שרן השכל: יש עוד הרבה דברים שאנחנו צריכים לטפל בהם.
שרן השכל: כמובן שעם התפתחות של תופעה חדשה יהיו הרבה פערים שאותם אנחנו צריכים ללמוד.
שרן השכל: בוועדת החוץ והביטחון דיברנו על חלקם.
שרן השכל: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתמודדים אתם.
שרן השכל: אני יכולה להבטיח לכם שקודם כל שכולנו פה נמצאים ביחד אתכם ולשירותכם.
שרן השכל: רשמתי את כל הדברים שנאמרו היום ואני אעקוב אחרי זה מ'קרוב.
שרן השכל: אוציא מכתבים למי שצריך וגם אגיע לוועדות ואראה שהכול מתקדם כמו שצריך.
שרן השכל: תודה רבה לכם.
ענת ברקו: אני מצטרפת לכל הדברים שנאמרו.
ענת ברקו: הרבה הערכה גם לראשי הרשויות, לכוחות הביטחון, למתנדבים, לתושבים.
ענת ברקו: כשיושבים סביב כזה שולחן התחושה היא שאין עם כמו שלנו.
ענת ברקו: אני מאוד מתחברת למה שאומר כאן חברי חבר הכנסת אלי אללוף, התחושה אצל הציבור, אני מקבלת כחברת כנסת הרבה מאוד פניות, ששורפים לנו את המדינה.
ענת ברקו: במלחמה על התודעה הם ניצחו.
ענת ברקו: כשרואים את השדות השרופים ואלתנו רצים משריפה אחת לאחרת עם הנשק הכי מתוחכם במזרח התיכון מול העפיפונים הפשוטים האלה.
ענת ברקו: המלחמה על התודעה היא חלק מהקרב וצריך להבין את זה.
ענת ברקו: אני לא אסתיר את דעתי, כמו שלא צריך לרוץ אחרי כל מחבל מתאבד, לא צריך לרוץ אחרי כל עפיפון והמבין יבין.
ענת ברקו: הבעתי את דעתי גם בדיון הקודם שהיה.
ענת ברקו: החוסן הלאומי שלנו נגזר גם ממרכיב ההרתעה.
ענת ברקו: מרכיב ההרתעה צריך להיות גם לגבי כל דבר שגורם נזק לשדות שלנו, לאנשים שלנו, לציוד שלנו.
ענת ברקו: כל דבר.
ענת ברקו: אחרת זה מאוחר מידי.
ענת ברקו: הדבר שהכי מדאיג אותי, שכשיושבים וצופים בסיפור הזה זה ה"קייס סטדי" של הרבה אויבים שלנו.
ענת ברקו: אנחנו יכולים לקבל אותם מכל הגזרות במבול איום ונורא בעלות אפס.
ענת ברקו: צריך לחשוב על זה.
ענת ברקו: המחשבה צריכה להיות שהם ירדפו אחרי העפיפונים, לא אנחנו.
ענת ברקו: הם ירדפו אחרי העפיפונים ואחרי כל בלון כי המחיר יהיה מאוד גבוה.
ענת ברקו: צריך לחשוב על הגזרות האחרות שלנו ועל משהו שיכול לבוא מכל הכיוונים.
ענת ברקו: יש כאן הרבה עוצמה.
ענת ברקו: התחושה שיש פה המון כוחות והמון עוצמה.
ענת ברקו: כל הכבוד על כל העבודה שלכם ותודה על הדיון.
יואב קיש: אני גם מצטרף לכל מה שנאמר, בטח בנושא הברכות.
יואב קיש: אני מודה שגם אני יצאתי מחוזק מכל שיתוף הפעולה והעבודה המשותפת.
יואב קיש: ראשית אני רוצה להביע את הערכתי לוועדת חוץ וביטחון שהעבירה בחקיקה את מהלך הפיצוי מהרשות, שזה חלק מהמלחמה הכלכלית והאינטרס שלהם להיות אקטיביים בעניין.
יואב קיש: אין ספק שמשימת הסיכול היא הבסיס, קודם כל צריכים לסכל ואחרי זה לעסוק בהגנה.
יואב קיש: פה אנחנו עסקנו בהגנה.
יואב קיש: אני עושה רגע זום אאוט, גם במספרים הכספיים ששמענו, קודם כל אפס פגיעות בנפש ובעזרת השם שימשיך ככה, זו המשימה הראשונה.
יואב קיש: היכולת של צה"ל, שמתמודד במקביל עם מניעת החדירה בגדרות הנחישות מרשימה מאוד ואני חושב שצה"ל עשה עבודה מדהימה.
יואב קיש: בסופו של דבר כואב לכולנו לראות את השדות, שלא ישתמע ממני אחרת, אבל עדין צריך לשים את זה בפרופורציות.
יואב קיש: בתפיסה הזאת אני מתחבר למה שאמרה חברת הכנסת ברקו, בסוף, דווקא בנושא ההסברה אנחנו לא מספיק טובים ואולי לא נגענו בזה מספיק.
יואב קיש: חיים, שאפו על הצבים שלך.
יואב קיש: אם אני שואל את עצמי איפה צריך לשים מאמצים, יצאתי יותר רגוע כי אני רואה פה מאמץ שממשיך ולא יסתיים.
יואב קיש: החורף יגיע אבל בתפיסה הכללית זה שאנשים רואים את האיום הזה כמו שעליתי לשידור היום ברדיו והשוו את איום המנהרות לעפיפונים.
יואב קיש: מנהרה אחת, שחס וחלילה היו משתמשים בה פעם, אני לא רוצה לחשוב מה יכול לקרות.
יואב קיש: בסוף צריך פרופורציות, טוב שאנחנו פה ורואים את הדברים, אבל נושא ההסברה הוא נושא שלדעתי אנחנו לא מטפלים בו מספיק טוב.
אבי דיכטר: כמו שנאמר, אנחנו כבר חודשיים וחצי בגל של טרור אחר.
אבי דיכטר: יושבים פה אנשים ותיקים שעוסקים בלחימה בטרור לסוגיו וצריך להודות שזה טרור אחר.
אבי דיכטר: אם היו נותנים לנו לבחור בין הטרור המוכר לנו, שבאמת הרג ופצע אלפים בעשורים האחרונים והיו אומרים לנו לבחור עם מה אנחנו רוצים להתמודד, אז ברור שיינו מעדיפים להתמודד עם סוג כזה של טרור.
אבי דיכטר: כי עד היום, חודשיים וחצי, הם ניסו, הם רוצים לפגוע ולהרוג, אבל הם פשוט לא מצליחים.
אבי דיכטר: הם קיוו לפרוץ את הגדר ואני מכיר את צה"ל מהרבה מאוד מערכות ואינתיפאדות מה שהיה על הגדר, בעיקר ביום הקשה של ה-14 במאי, לא ראינו במדינת ישראל עשרות שנים לאחור.
אבי דיכטר: לא הרבה אנשים עצרו עשרות אלפי אנשים.
אבי דיכטר: זה לא עניין של מה בכך.
אבי דיכטר: שמעתי כל מיני פרשנויות לאמירה, מאחר ואני טבעתי אותה, אנחנו אומרים: שאלף אימהות של מחבלים תבכנה ואמא שלי לא תבכה.
אבי דיכטר: זה המשפט.
אבי דיכטר: אבל בשום שכל.
אבי דיכטר: אין לנו ענין ליצור אצלם מוטיבציה לדרדר את המצב, כשאנחנו לא רוצים לדרדר את המצב.
אבי דיכטר: נדרדר אותו כשנחליט לדרדר אותו.
אבי דיכטר: כשרוצים לדרדר אנחנו יודעים לדרדר מצב.
אבי דיכטר: מצד שני, ברור לחלוטין שהעפיפונים לא התחילו יש מאין.
אבי דיכטר: זו לא יוזמה של דרדקים בשטח.
אבי דיכטר: הם הבינו שלעשות טרור מאורגן זה יוצר להם בעיה כי התגובות שלנו קשות מאוד, אז הם עברו לטרור שנראה עממי.
אבי דיכטר: אבל הוא לא באמת עממי, הוא גם מאורגן.
אבי דיכטר: יש לו מחולל ויש להם אמצעים.
אבי דיכטר: הם רק מעדיפים להשתמש באמצעים היותר נוחים מבחינתם, כמו שנאמר פה, אפילו מבחינת איך זה נראה בתקשורת העולמית.
אבי דיכטר: בתקשורת העולמית, מה לעשות, המון אדם על הגדר ומאה צלפים של צה"ל, מאה הצלפים נראים פחות טוב מהמון אדם על הגדר.
אבי דיכטר: אף אחד לא נכנס לרזולוציה מה הם באמת עושים שם.
אבי דיכטר: רואים מעיף עפיפון, זה נראה בסדר גמור, זה לא נראה טרור.
אבי דיכטר: תביאו את החקלאי ושהוא יראה לכם את שדה החיטה שהוא עמל עליו כל כך הרבה זמן נשרף באבחה אחת ובצדק אמר דדי שבסוף השריפה נגמרת בקצה השדה.
אבי דיכטר: ככה זה טיבו של שדה או חורשה.
אבי דיכטר: אני מכיר ציבור שאינו ישראלי, בוודאי הפלסטינים שסביבנו, אין שם רגישות לא לבעלי חיים, לא לחורשות ולא לשדות חיטה.
אבי דיכטר: אנשים שיש להם רגישות לשדות חיטה, חורשות ולבעלי חיים, אלה זה צבים או צבאים, הרגישות הזאת היא מכפיל כוח לדעתי מבחינתנו.
אבי דיכטר: הם לא הצליחו לגרום לנו לאבד את הרגישות הזאת.
אבי דיכטר: זה משפט שבעיני מייצג את הכול.
אבי דיכטר: בתוך זה יש לנו את החיים השוטפים.
אבי דיכטר: אם צה"ל הוא זה שמטפל במחולל בצד השני ומטפל באיומים שחוצים את הקו לעברנו השאר, כיבוי אש, הקב"טים, המתנדבים, משטרת ישראל, באמת מטפלים בתוצאה של זה.
אבי דיכטר: זה לא פחות חשוב כי בסוף זה לא קשור אם אלף עפיפונים עפו לעברנו ונניח ש-900 יורטו, ה-100 הנותרים עושים לך 100 שריפות.
אבי דיכטר: אם אמרת שהיו 412 שריפות כולנו מבינים מה המשמעות.
אבי דיכטר: מספיק ש-10% מזה היו שריפות אפקטיביות ואנחנו יודעים בדיוק איך זה נראה בתצ"א מהאוויר.
אבי דיכטר: אני אומר למשרדי הממשלה ובעיקר לאוצר.
אבי דיכטר: לצערנו יש לנו הרבה סבבים שבעקבותיהם יש לנו אזרחים שנפגעים.
אבי דיכטר: מה לעשות שברוב המקרים אלה אזרחים שעוסקים בחקלאות.
אבי דיכטר: חממות וגידולים אחרים.
אבי דיכטר: צריך להקדים אותם, לבוא לקראתם.
אבי דיכטר: כוועדה אנחנו מקבלים לא מעט פניות.
אבי דיכטר: כשאנחנו חושבים שהפניה באמת זועקת אנחנו נכנסים לעובי הקורה כדי לעזור לאותו פונה.
אבי דיכטר: אתה רואה שחקלאי, מושבניק מסכן, חקלאי יוצא מן הכלל אבל בעסקים הוא גרוע, הוא לא מבין בכלל שהתביעה שהגיש לא הייתה מספיק טובה ולכן הוא קיבל 5% ממה שהוא ביקש.
אבי דיכטר: הוא לא מבין את תהליך הערעור ואיך מתבצע תהליך הערעור.
אבי דיכטר: צריך ללכת לקראתם, זו אוכלוסיית התלם האחרון.
אבי דיכטר: יש פה אנשים מספיק מבוגרים כדי לזכור.
אבי דיכטר: יש את האוכלוסייה של בקעת הירדן.
אבי דיכטר: שעברה לא מעט תקופות קשות ורמת הגולן, עמק הירדן ויהודה ושומרון.
אבי דיכטר: זה לא יכול להיות שיהיו תלונות על זה שהסיפור לא עובד בקצב המידי.
אבי דיכטר: זה לא הרבה כסף וצריך לתת להם לבנות את עצמם בחזרה.
אבי דיכטר: באים אלינו לא מעט מקרים ואומרים שאם אנחנו לא מקבלים את הפיצוי על צוק איתן בזמן, המשק קורס.
אבי דיכטר: משק קורס זה אומר שהלכה עוד משבצת.
אבי דיכטר: בנושא הזה אני שמח שפונים ואני שמח שכשפונים אנחנו יכולים לעזור בחלק מהמקרים.
אבי דיכטר: אני רק אומר למשרדי הממשלה, יש אזורים שהם באמת בעדיפות, הרי קבענו 7 קילומטר בעדיפות, למה?
אבי דיכטר: לא צריך להסביר למה, צריך לתת.
אבי דיכטר: המדינה עשתה לא מעט, למשל שדרות, שחטפה את הטרור הכי קשה בתחילת האינתיפאדה של הרקטות והמדינה החליטה לשים שם סכומי עתק כדי למגן את כל הבתים שאין להם ממ"דים.
אבי דיכטר: פרויקט בלתי רגיל.
אבי דיכטר: אז אזרחים אכן זכו בעוד חדר.
אבי דיכטר: אז מה?
אבי דיכטר: חבר הכנסת עמיר פרץ ואני גם מקדמים חקיקה שבנושא של ממ"דים יתנו מענה.
אבי דיכטר: אתה עוסק בדברים האחרים שהם לא ממ"דים.
אבי דיכטר: הסיפור הזה של בית הספר באמת נראה לי לא מתאים למה שהמדינה משקיעה בעוטף עזה.
אבי דיכטר: מהגדר והמכשול על הגדר ,שהוא מבצע יוצא מהכלל, עם השקעה בלתי רגילה וסכומי עתק וסיכונים לא פשוטים.
אבי דיכטר: המכשול הזה נבנה ללא עיכוב כפי שאנחנו מעודכנים על ידי מערכת הביטחון ועודכנו בזה לפני ימים.
אבי דיכטר: לגבי המכללה, מה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ בעיני מדויק מאוד, אין שום מכללה שנמצאת קרוב לחזית הלחימה כמו מכללת ספיר.
אבי דיכטר: היו תקופות קשות, אני זוכר שבאינתיפאדה היא אבדה הרשמה של שנתיים כי נפלו שם רקטות ונפצעו אנשים.
חיים ילין: היית שם כשהיה צבע אדום ונכנסנו לממ"ד.
אבי דיכטר: העור שלי נפצע מכדור בחץ השחור, שבועיים אחרי זה נפלה רקטה ליד הבית שלי, לתוך בית, היה לי ויכוח עם סגן שר האוצר על 40 מטרים כי הוא כל הזמן אמר שזה היה עלי ואני אמרתי שזה היה עליו.
אבי דיכטר: שבועיים אחרי זה הגענו לספיר והמאבטח שהיה לפני נפצע מרקטה.
איילת נחמיאס ורבין: כדאי מאוד שנתרחק ממך.
אבי דיכטר: הצוות שלי הודיע שאני מהווה סיכון ביטחוני.
אבי דיכטר: יש דברים שהם תפארת הסביבה בהיבט חריג.
אבי דיכטר: המכללה הזאת מביאה הרבה אנשים לכאן.
אבי דיכטר: רוב האנשים לא גרים בסביבה.
אבי דיכטר: אני לא יודע את המספר כמה מתוך ה-7,500 לא גרים באזור.
אבי דיכטר: רובם המכריע.
קריאה: לפחות 40%.
אבי דיכטר: כמה לא גרים בעוטף עזה?
אורנה גיגי: הרוב המכריע.
אבי דיכטר: לדעתי כ-90% לא גרים בעוטף עזה.
אבי דיכטר: כל אלה נוסעים כל בוקר לחזית כדי ללמוד.
אורנה גיגי: או עוברים לגור כאן.
אבי דיכטר: כדי לעשות מעשיים, כדי לגלגל את הדברים הלאה.
אבי דיכטר: מי שהעלה דברים, בקשנו לקבל פניה רשמית לוועדות.
אבי דיכטר: היתרון שיושבים פה שלושה ראשי ועדות ושני מקבצים של חברי ועדה, חלקנו גם חברים בוועדות אחרות, כולל ועדת הכספים.
אבי דיכטר: כולנו נמצאים ביותר מוועדה אחת ולדעתי זו הדרך שאני מוצא אותה הכי אפקטיבית להתקדם.
אבי דיכטר: זה נכון שלפעמים זה לוקח זמן, אבל אם לא מתחילים בדרך כלל זה לא קורה.
אבי דיכטר: אני מחזק מאוד את המנהיגות, זה לא מובן מאליו שאי אפשר למצוא דירה להשכרה אצלכם.
אבי דיכטר: את כל שאר המרכיבים אתם מכירים טוב ממני.
אבי דיכטר: אני יודע שזו תקופה קשה, אני בטוח שמה שקרה עם ירי הרקטות שלקח הרבה זמן עד שהתעשתו, שלקח גם הרבה זמן עד שהתעשתו, לא יקרה בסיפור הפעם אם אלה עפיפונים, בלוני הליום או רוגטקות.
אבי דיכטר: כל עוד מחבלים הם רעולי פנים יש לנו יתרון.
אבי דיכטר: לא בכדי הם רעולי פנים.
אבי דיכטר: זה שדה מערכה בו אנחנו יודעים להתמודד ולמדנו ששדה שאתה לא בונה לו מענה מהיר אתה נכנס לצרות.
אבי דיכטר: עשינו דיונים עם צה"ל, כולל היום, אנחנו יודעים בדיוק באיזה כיווני פתרון הם עובדים.
אבי דיכטר: משקיעים באמת את המערכות לאו דווקא הכי יקרות אבל אלה שחושבים על פתרונות ודברים מאוד מסובכים, חושבים על פתרונות לעפיפונים כי זה תחום פחות מוכר.
חיים ילין: אני אגיד משהו לגבי האיום.
חיים ילין: עוטף עזה ימשיך להתקיים ולצמוח.
חיים ילין: זאת לא תהיה בעיה.
חיים ילין: מבחינת צה"ל הקו שמפריד בין כל מה שקרה ביום לבין מה שיכול לקרות בעתיד זה ברגע שלרצועת עזה יהיה נשק מתקדם ומדויק.
חיים ילין: ברגע שזה יקרה אנחנו כבר באירוע אחר לחלוטין.
חיים ילין: כל עוד שזה לא מתקיים, אנחנו באמת יכולים להתמודד עם כל דבר.
אבי דיכטר: אני לא רוצה להיכנס לזה.
אבי דיכטר: אני תמיד מזהיר, חלקנו הישראלים יש לנו נטייה ללכת לסצנה הכי גרועה.
אבי דיכטר: כל הזמן מצפים לגרוע ביותר.
חיים ילין: עד עכשיו לא טעינו.
אבי דיכטר: תודה רבה לכולם, נמשיך בסיור.
מרדכי יוגב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
מרדכי יוגב: ישיבה לפי סעיף 120ב2 לתקנון הכנסת – ישיבה פתוחה.
מרדכי יוגב: בוקר טוב לכל מי שהגיע, ואני שמח בכל מי שהגיע – נציגי משרדי הממשלה השונים, נציגי איכות הסביבה מגורמים שונים.
מרדכי יוגב: מטרת הישיבה הזאת: צמצום מפגעי איכות הסביבה ביהודה ושומרון.
מרדכי יוגב: מפגעי איכות הסביבה הם חצי גבולות, ואנו חשים אחריות גם לשטחי יהודה ושומרון ולאוכלוסיות החיות בה, זו היהודית הישראלית וזו הפלסטינית, וזו מטרת הישיבה.
מרדכי יוגב: אני מצר על כך, שלפני כשעה הודיעו נציגי מערכת הביטחון, שהם לא ישלחו לכאן את נציגיהם.
מרדכי יוגב: מדובר על נציגי צה"ל, נציגי מינהל אזרחי, מתאם פעולות בשטחים.
מרדכי יוגב: זה ביזיון של הכנסת.
מרדכי יוגב: נצטרך לתת עליו את הבירור ואת הדין.
מרדכי יוגב: הוא יבורר עם מערכת הביטחון.
מרדכי יוגב: יש פה נציגי הנהלת בוועדה, שיעשו את הבירור הרחב יותר.
מרדכי יוגב: זה לא הישיבה הראשונה, לא בהכרח של ועמ"ש יו"ש, והדבר יצטרך להיות מבורר.
מרדכי יוגב: בעניינה של ישיבת ועמ"ש יו"ש, לפני שבוע, ביום ראשון, חשפנו הפקרות וחוסר אחריות של מתאם פעולות בשטחים, מינהל אזרחי, בחוסר שליטה בשטחי C מול השתלטות אסטרטגית של משרד לתיאום השתלטות אסטרטגית של הרשות הפלסטינית על שטחי C עם עבודה – אני קורא לזה ועדות, נפות, איני יודע בדיוק את המוגדר.
מרדכי יוגב: שמענו בעיקר מתנועת רגבים, אבל גם הדברים אומתו על-ידי גורמים רשמיים.
מרדכי יוגב: מול זה נמצא שכמעט לא עושים דבר אלא רק אזלת יד.
מרדכי יוגב: הדבר הזה נאמר כביקורת שצריכה להיאמר, והיא חלק מכך שכנראה, קצינים במדים לא סובלים ביקורת, וזה חמור ביותר.
מרדכי יוגב: הוא יבורר כפי שאמור, ולא האנשים שפה, אלא להפך – אלה שפה, אכפת להם והגיעו.
מרדכי יוגב: הדברים האחרים יובררו בין הנהלת הוועדה למערכת הביטחון.
מרדכי יוגב: אני מאוד מעריך ומוריד ומכבד את שר הביטחון, כך גם את צה"ל כולו על קציניו וחייליו.
מרדכי יוגב: עושים לילות כימים.
מרדכי יוגב: רק ביום ששי האחרון הייתם אתם עד כמעט 17:00 אחר הצהריים בעוטף עזה בנקודות ההיערכות שלהם, וכך גם ביהודה ושמרון.
מרדכי יוגב: לא נכניס את המחלוקת הזו לפה.
מרדכי יוגב: כולנו, כולל אלה שפה בחדר, רוצים באיכות הסביבה ובצמצום המפגעים, כפי שאנו עוסקים בזה פה כבר משך כמעט ארבע שנים, אם איני טועה, ברצף ובוועדות מעקב.
מרדכי יוגב: צריך להגיע לכאן גם מנכ"ל איכות הסביבה, מר ישראל דנצינגר.
מרדכי יוגב: אני מאוד רציתי שהוא יפתח.
מרדכי יוגב: כיוון שהוא עדיין אינו פה, ואני מבין שהוא כן מתכוון להגיע, כל מי שרוצה לדבר, שיסב את תשומת לבם של אסף, מנהל הפורום, ודפנה, שהיא סגנית מנהל ועדת חוץ וביטחון.
מרדכי יוגב: הנושאים שרצינו פה בישיבה לדבר עליהם הם הצגת תוכנית אב להגנת הסביבה ביו"ש דרך המנכ"ל.
מרדכי יוגב: אני מבין שיש פה נציגים של איכות הסביבה, יושבי ראש ערים לאיכות הסביבה ביו"ש שרוצים להציג את התוכנית.
מרדכי יוגב: איני יודע אם זו התוכנית המתואמת עם המנכ"ל.
איצ'ה מאיר: לא לגמרי.
איצ'ה מאיר: הן דומות.
מרדכי יוגב: עוד נשמע.
מרדכי יוגב: רצינו לדבר על זיהום הנחלים יותר בסטטוס של קמ"ט איכות סביבה וסטטוס של אתרי סילוק הפסולת בדגש על אתר רימונים, משרפות, שרק הולכות ורבות, ואנחנו מקבלים עליהן תלונות רבות יותר גם מתחומי קו ירוק עוטף ותפר וגם מתוך יהודה שומרון, והאכיפה גם מהמינהל וגם מהמשטרה.
מרדכי יוגב: נושא חדש שעסקנו פה בוועדה – הוועדה הזאת היא עמוסה; היא מטפלת בהרבה דברים.
מרדכי יוגב: יש פה גם נציגים מהרבה מאוד משרדים שנוגעים בדבר.
מרדכי יוגב: זה כתוצאה מעומס הדיונים של הוועדה, שנאלצנו כתוצאה מזה לכנוס את כל הנושאים הללו, הנוגעים באיכות סביבה, בישיבה אחת ובישיבות מעקב – על אף שכל אחת יכולה להכיל נושאים רבים.
מרדכי יוגב: קידום החקיקה – חסרים לנו פה היום נציגי יועמ"ש יו"ש, שאני מוצא לנכון כן לבקר אותם.
מרדכי יוגב: ברצותם לקדם חקיקה, מביאים איש מילואים, מקדמים חוק בחודש, ולא אומרים: לא מצליחים.
מרדכי יוגב: מצדי, מחוקקים חוק בשנה גם בלי איש מילואים, אבל לומר ששום דבר לא מתקדם, זה פשוט אזלת יד לאורך שנים או מדיניות שנוגדת את מדיניות הממשלה.
מרדכי יוגב: פרויקט איגום נחלים שמופקר ולא נעשה כבר כמה שנים למרות שהוקמה התב"ע ואושרה לקידום, תמ"א 62, טורבינות רוח, שגם זה – שלא נמצאים פה רמ"א וקמ"ט, אבל נוכל לשמוע מאנשי רשות החשמל, אם יש להם מה לומר בהקשר של קידום טורבינות רוח ביו"ש.
מרדכי יוגב: אלה נושאים רבים, וגם דילגנו על נושאי מחצבות או נושאים אחרים, אזי פשוט נתחיל.
מרדכי יוגב: אני רוצה בכל זאת לזהות פה קודם כל את נציגי משרדי הממשלה, ולהתחיל דווקא אתכם.
מרדכי יוגב: משה, ברוך, אשמח לשמוע מכם לגבי תוכניות של מתקני טיהור שמתקדמות ביהודה ושומרון, וצמצום זיהומי הנחלים – איזה צד של הדבר שתרצו לבשר עליו, או מה בפערים, נשמח לשמוע.
משה גראזי: משה גראזי, רשות המים, מנהל מינהלת הביוב הארצית.
משה גראזי: לא באנו מוכנים, כי לא ביקשו מאתנו חומר, אבל ניתן להעביר הכול בכתובים כמובן.
משה גראזי: למעשה אנו פועלים בשני מישורים: אחד, מול הצרכים של ההתיישבות, בעצם הישובים – בעיקר המועצות האזוריות והמועצות המקומיות שמעבר לקו הירוק.
משה גראזי: בהקשר לזה יש לנו שני מנגנוני סיוע, שהקמנו במהלך השנים האחרונות, שמאפשרים סיוע גם במענקים וגם בהלוואות לצורך פיתוח תשתיות הביוב בתחום של הרשויות.
משה גראזי: המנגנון עובד לא רע.
משה גראזי: אני לא מכיר תוכנית אחת שהיא זמינה שלא תוקצבה, נכון לדיון היום.
משה גראזי: זה במישור אחד.
משה גראזי: יש הרבה פרויקטים שמבוצעים, יש הרבה פרויקטים שמתוקצבים, אבל חשוב להדגיש, שהאחריות – גם התכנון וגם הביצוע בסוף זה של הרשויות המקומיות – כך פי חוק הביוב וחוקים נלווים אחרים, כלומר רשות המים או מינהלת הביוב, היחידה שלנו באופן אקטיבי לא יכולה לתכנן ולא יכולה לבצע במקום הרשויות המקומיות.
משה גראזי: אנו משמשים מעין זרוע מקצועית ותקציבית, מסייעים, בין בקידום התוכניות – אם יש חסם מול משרדי ממשלה או גורמים אחרים, גם אם זה המינהל האזרחי – אנחנו מנסים לפתור את החסמים.
מרדכי יוגב: אתה מדבר עדיין על הצד הישראלי.
משה גראזי: על ההתיישבות.
מרדכי יוגב: מה חלקך בפרויקטים כפי שפה דווחנו – אעשה זאת בקצרה - נחל חברון - מט"ש משותף, נחל מכמש - מט"ש- - - שדרוג, נחל קדרון – המט"ש הגדול, ואדי חרמייה – השקעה, נחל שכם – הרי הכול צריך להיות בתיאום אתכם.
משה גראזי: תכף ברוך ירחיב.
משה גראזי: אומר איפה נמצא הסטטוס של כל פרויקט כזה.
משה גראזי: מט"ש חברון – מט"ש שוקת או חורא שמטפל ברובו בשפכי חברון - הוקם לפני כמה שנים, ובמהלך השבועות הקרובים הרחבתו בהיקף נוסף של כ-80 מיליון שקל אמורה להסתיים.
משה גראזי: זה יאפשר לטפל בכל השפכים שזורמים מחברון וסביבותיה.
מרדכי יוגב: זה מט"ש שלכם.
משה גראזי: מתקן תפיסה קם ועובד – הוא על הקו.
משה גראזי: מט"ש יד חנה – שוב, אתייחס רק לצד שלנו - המט"ש – עכשיו יוצא מכרז לתכנון מפורט.
משה גראזי: גם הצהרנו בפני בג"ץ שסוגיית המימון נפתרה.
משה גראזי: ברגע שמועצה אזורית עמק חפר תסיים עם התכנון המפורט, כמובן שאפשר יהיה לקדם את הפרויקט לשלב של מכרז ואחרי זה ביצוע.
מרדכי יוגב: זה מט"ש שהיום הוא אקולוגי?
משה גראזי: לא.
משה גראזי: הוא הוקם ב-2003 והוגדר כמט"ש חירום כמו כל נקודות הממשק עם הפלסטינים, בטענה שהם מקימים את המתקנים בתחום שלהם, אבל כיוון שראינו שהדברים לא מתקדמים, הוחלט ללכת להקמת מט"ש חדש.
משה גראזי: מט"ש דרום שרון הוא משותף גם לרשויות בצד שלנו וגם לקלקיליה ולישובים אחרים שמתחברים - גם נמצא לקראת סיום, שדרוג והרחבה.
משה גראזי: הוא נבנה במקור ל-6,500 קוב ביום – סדר גודל של 2, 2.5 מיליון קוב לשנה.
משה גראזי: הוא מסיים את ההרחבה לסדר גודל של 42,000 קוב ליום.
משה גראזי: זה סדר גודל של בין 13 ל-15 מיליון קוב לשנה.
משה גראזי: גם הוא אמור להסתיים במהלך החודשים הקרובים.
משה גראזי: השקעה – סדר גודל של 130 מיליון שקל.
משה גראזי: סיפור של הקדרון – הסיפור הידוע שכבר עשרות שנים.
משה גראזי: לפני שנה וקצת היתה פריצת דרך מול הצד השני, והוחלט שמקדמים פרויקט שאמור לנקות את הקדרון – היקף של מעל 600 מיליון שקל.
משה גראזי: יטפל גם בשפכים שזורמים מירושלים וגם בפוטנציאל של מה שבא מהצד השני בהיעדר בטיפול בצד השני.
משה גראזי: זה פרויקט שכולל מספר רכיבים; הרכיבים הראשונים בחודשים הקרובים אמורים לצאת למכרז.
מרדכי יוגב: מט"ש שוקת – מה לוח זמנים לסיום?
משה גראזי: אנו סבורים שיסתיים באוגוסט-ספטמבר השנה.
משה גראזי: זו ההרחבה שלו.
מרדכי יוגב: ומט"ש יד חנה?
משה גראזי: תכף אעדכן.
משה גראזי: רק אומר עוד משהו לגבי שוקת – בעצם הסילוק של הקולחין שהופקו ממט"ש שוקת יהיה באמצעות מפעל השבה של הישובים – גדש, שכל, שומרייה כרמים ולהב, שמנצלים היום חלק מהקולחין.
משה גראזי: הם אמורים לסיים הקמת מאגר לקראת סוף השנה.
משה גראזי: במידה שגם המט"ש יסתיים וגם המאגר, סביר שכל הקולחין ינוצלו, ואז לא תהיה זרימה לנחלים.
משה גראזי: מט"ש יד חנה זה יותר תלוי במועצה, אבל אני מעריך שתכנון מפורט ייקח סדר גודל של חצי שנה-תשעה חודשים.
מרדכי יוגב: אפשר לומר משהו בחיוך?
מרדכי יוגב: לא יודע – תקן אותי - שיש פה זכויות לחבר הכנסת לשעבר זבולון כלפא, שהוא בשטח פועל להסרת השופכין וכל הסיפור הזה.
מרדכי יוגב: הוא גם מזכיר כרמים, גם שומרייה וגם היה בלהב.
משה גראזי: נכון.
מרדכי יוגב: שומר צעיר, כל הסביבה הקרובה, ועושה איכות סביבה לשני הצדדים.
משה גראזי: התפקיד זה לא להפריע – בסוף מי שעושה את העבודה זה השטח.
משה גראזי: ..
משה גראזי: לגבי יד חנה, זה סדר גודל תכנון מפורט של חצי שנה-תשעה חודשים מרגע שהמועצה תבחר מתכנן.
משה גראזי: הקמה זה פרויקט שהוא קצת יותר מורכב, אבל אני מניח שזה סדר גודל של ארבע שנים, פלוס מינוס.
מרדכי יוגב: 2022?
משה גראזי: בשאיפה פחות.
משה גראזי: ועדיין מה שאנחנו עושים בינתיים – מאפשרים – וזה דרך הקיזוז של הכספים, לאפשר טיפול מקסימלי גם במתקני טיפול וגם בנחלים.
משה גראזי: זה נכון גם לגבי רשות נחל בשור וגם לרשות נחל שרון.
משה גראזי: אלה המקומות המרכזיים.
קריאה: יש מט"ש ביר זית.
משה גראזי: ברוך ישלים את התמונה יותר מדויקת.
מרדכי יוגב: לגבי מט"ש יד חנה, התייאשנו מטיפול של הפלסטינים במעלה הנחל?
משה גראזי: בשכם מערב הוקם מתקן יפה שעובד מצוין, גם ביקרנו בו.
משה גראזי: אחרי שיוצא הזרם הענקי, מיתוספים אליו או זרם תעשייתי או בוצה שנשפכת בזרם של הקולחין או עקר.
משה גראזי: לכן בסוף מה שמקבלים כאן זה לא קולחין אלא שפכים שנדרש לטפל בהם.
מרדכי יוגב: ברוך, בבקשה, תמשיך.
מרדכי יוגב: אנחנו עדיין תחת כותרת זיהום נחלים, מתקני טיהור שופכין, אבל יש פה האנשים הכי בכירים שמתעסקים בזה – אם זה ברוך, אם זה משה גראזי כראש מילת"ב.
ברוך נגר: גם אני לא התכוננתי להציג.
ברוך נגר: הייתי מכין לכם מצגת יפה.
ברוך נגר: גם העברנו דוח מסודר לכנסת בנושא של השפכים.
ברוך נגר: אדבר מהזיכרון.
מרדכי יוגב: אין הרבה בקיאים ממך.
ברוך נגר: נתחיל ממספרים - בלעדיהם אנחנו עומדים באוויר.
ברוך נגר: סך הכול השפכים הפלסטינים שמיוצרים ביהודה ושומרון מסתכמים בכ-70 מיליון קוב.
ברוך נגר: מתוכם כ-21, 22 מיליון מגיעים לתחום מדינת ישראל – שם אנחנו מטפלים בהם.
ברוך נגר: סדר גודל של 9 מיליון מטופלים על-ידי הפלסטינים במט"שים שיש להם.
ברוך נגר: כ-40 לא מטופלים - או הולכים לבורות רקב או זורמים בנחלים ויוצרים זיהום.
ברוך נגר: סך הכול הקיזוז שאנו מבצעים מהפלסטינים עקב העובדה שהשפכים שלהם גורמים נזקים והצורך שלנו לטפל בהם זה סדר גודל של כ-700, 800 מיליון שקל.
ברוך נגר: מדי שנה בתקופה האחרונה זה יוצא סדר גודל של כ-100 מיליון שקל.
ברוך נגר: למה אני מציין את המספרים האלה – כי יש שלושה דברים שיחסית הבשילו או חדשים, שגורמים לכך שהפלסטינים חושבים מחדש על כל ההתייחסות שלהם על שפכים.
ברוך נגר: אומר מה החשיבה החדשה שלהם, ומה שלושת הדברים שדוחפים אותם לכך.
ברוך נגר: ראשית, פעם ראשונה שהצגנו תוכנית אב לאספקת מים מיהודה ושומרון – תוכנית מלאה לכל האוכלוסייה לשנת 2050.
ברוך נגר: הפלסטינים קצת הופתעו מהתוכנית הזו, כי היא כוללת גם אותם, ועשינו כנס עם המדינות התורמות ואמרנו להם: אתם תורמים הרבה כסף לפלסטינים.
ברוך נגר: שימו לב – נושא של אספקת המים שהוא הקריטי, כבר בדרך לפתרון.
ברוך נגר: כדי לסבר לכם את האוזן – אנחנו אלה שנממן את התשתיות עד נקודות החיבור, כלומר אין צורך בהשקעות ענק של הפלסטינים בנושא אספקת המים.
ברוך נגר: יש צורך באספקה יותר פנימית.