GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר ארז: בסימול הזה נלחמתי ובסופו גם הצלחתי לבטל אותו ולצאת לקורס קצינים וכקצין סייעתי למלש"בים ולחיילים להט"ביים, בהתחלה באופן פרטני ואז באמת חברתי ליוהל"ם לטובת עבודה משותפת, גם במישור הפרט וגם במישור המדיניות.
עופר ארז: אני מציין את כל זה כי באמת ההתקדמות שקרתה בצבא, מאז שאני נאלצתי כחייל לבד מול המערכת לבטל את הסימול הזה ולהתעקש - - -
אמיר אוחנה: באיזה שנה זה היה?
עופר ארז: שש שנים, 2012-2011 כזה.
עופר ארז: אני נאלצתי כחייל להתמודד מול מערכת אטומה ולהסביר לה שמבחינתי ללבוש מדי בנות זה לא משהו שבא בחשבון ולא מאוד יעיל לתפקודי הצבאי.
מרב מיכאלי: או להשתלבותך במערכת.
מרב מיכאלי: איך שקראו לזה.
עופר ארז: כן, להסתגלותי למערכת.
עופר ארז: אז באמת ההתקדמות היא אדירה, אבל נשארה מבחינתי עדיין נקודה אחת כואבת שאותה הצבא צריך לחדד בהקשר הזה.
עופר ארז: זה כשאנחנו שומעים את האמירה 'לנו לא אכפת אם הוא להט"ב'.
עופר ארז: זו אמירה שנאמרת מתוך כמובן כוונה טובה, של 'זה לא ענייננו', בצורה כזו או אחרת, אבל צריך לחדד את האמירה הזאת ולהגיד שלצבא כן אכפת ולצבא צריך להיות אכפת, אבל לא משנה.
עופר ארז: זה הבדל מהותי.
עופר ארז: וזה הבדל מהותי כי בסופו של דבר לצבא צריך להיות אכפת אם חייל מסתובב בבסיס ומה שהוא שומע מהמפקד, כשהוא לא מרוצה מהחיילים, זה 'אל תתנהגו כמו הומואים', ולצבא צריך להיות אכפת כשחיילת לסבית סובלת מהערות להט"בופוביות וחיילות בפלוגה לא מוכנות להיכנס להתקלח איתה, וכשחיילת ביסית מקבלת פרצופים והערות על מערכת היחסים שלה כשהיא נשאלת, או כשחייל טרנס לא מוצא את מקומו ולא מוצא דרך, כאמור, לקבל את המדים, הדבר הכי בסיסי שאתה מקבל ברגעך הראשון בבקו"ם.
עופר ארז: אז הגישה צריכה להשתנות.
עופר ארז: הגישה לא צריכה להיות רק טיפול בטרנסים, שכמו ששמענו, ובאמת קיימת התקדמות מדהימה בשלוש השנים האחרונות, הגישה צריכה להיות אכפתיות כלפי הקהילה הלהט"בית, השילוב והיחס שהיא מקבלת.
עופר ארז: אפליה, אלימות, הדרה ועוד, אלה תופעות שקיימות בחברה הישראלית בכלל כלפי הקהילה ובצה"ל בפרט כתמונת מראה ובסופו של דבר כתמונת מראה ממוגדרת יותר, כי זה הצבא.
עופר ארז: הצבא הוא מערכת מגדרית ולכן צריך לפעול שבעתיים כדי לעקור את התופעות האלה, כדי לשנות אותן.
עופר ארז: אכ"א, חיל חינוך, היוהל"ם, צריכים לפעול כדי לצמצם את התופעות האלה.
עופר ארז: כן חשוב לי להדגיש שהקהילה הטרנסית, ושלשום קיבלנו את הנתונים של מרכז ניר כץ למלחמה בלהט"בופוביה, סובלת באופן לא פרופורציונאלי לאחוז שלה באוכלוסייה מהדרה ואלימות ולשמחתי מקבלת יחס מהצבא בהקשר הזה.
עופר ארז: קיים נוהל מצומצם מ-2016, שגם הוא הרבה בזכות הוועדה הזו, נוהל שצריך להיות מותאם ומורחב, כי בסופו של דבר הוא מאוד מאוד בסיסי ומה ששמענו לגבי המענה שניתן הוא הרבה פעמים לצערי עדיין מקרה, מקרה שהחייל הצליח להגיע ליוהל"ם ולקבל מענה, מקרה שאותה רופאה או אותו פסיכיאטר הם בני ברית של הקהילה או מהקהילה עצמה ויודעים לתת מענה.
עופר ארז: ואם אנחנו חוזרים לסוגיית ההסברה, כמו שאמרנו, אלה דברים שצריכים להיות מנדטוריים.
עופר ארז: זה לא חובה היום.
עופר ארז: יצא לי להגיע להרבה מאוד יחידות שביקשו וזה לא צריך להיות שהם מבקשים, זה צריך להיות הנחיה וזה צריך להיות בבקרה שזה מיושם.
עופר ארז: ואני בטח אתפרץ אחר כך ואוסיף, תודה רבה.
אמיר אוחנה: תודה, עופר.
אמיר אוחנה: דניאל יונס, יושב ראש חברותא, בבקשה.
דניאל יונס: תודה רבה.
דניאל יונס: קודם כל אני מתנצל שבטח בפני חלק מהנוכחים והנוכחות פה אני אשמע כמו תקליט שבור, שאני נשמע גם באוזני עצמי, כי זו כבר שנה שלישית שאנחנו מעלים שוב את אותה סוגיה של ישיבות ההסדר והחיילים המשרתים בהן.
דניאל יונס: יושב פה גם ערן, שהוא בוגר ישיבת ההסדר בעתניאל, שגם אני למדתי בה במקרה, מעניין מה זה אומר, אבל רק לסבר את האוזן, ישיבות ההסדר הן יחידות צבאיות, זאת אומרת, דבר ראשון הם מסתובבים עם חוגר, כשתלמיד ישיבה רוצה לצאת לחו"ל הוא צריך לבקש אישור ממפקד היחידה שלו, קרי מראש הישיבה, ואז, עוד שנייה ערן ישתף אותנו, כשראש הישיבה שולח אותו לטיפול המרה או מבהיר לו באופן חד משמעי שכהומו אין לו מקום ביחידה הצבאית שלו, קרי בישיבת ההסדר, אז אני חושב שזה משהו שהוא מאוד מאוד בעייתי שצה"ל ממשיך לתת לו גב.
דניאל יונס: אתה רוצה, ערן, במסגרת הזמן שניתן?
ערן גרוסמן אשכנזי: כן, אז במסגרת הזמן אני רק אספר את הסיפור האישי שלי כדי להציף את זה.
ערן גרוסמן אשכנזי: לקראת היציאה שלי מהארון בישיבה רציתי לספר לרבנים שלי, גם כדי שיעזרו לי להתמודד עם זה בדרכם וגם כדי שיידעו, בעצם היה לי חשוב שגם הם יידעו.
ערן גרוסמן אשכנזי: היה מאוד ברור שבמידה שאני אחליט לצאת מהארון, כל עוד זה במסגרת הישיבה, אני לא אוכל להמשיך ללמוד בישיבה, שזה די ברור שזה בעייתי, שזה בידיים שלהם, וגם הם אמרו לי שהם לא יודעים איך להתמודד עם הדילמה הזאת, מה שהם רוצים זה להפנות אותי לטיפול.
ערן גרוסמן אשכנזי: כמובן שהם לא קראו לזה טיפול המרה, כי זה לא דבר שהם יכולים להגיד בצורה ישירה, אבל בוודאי שזו הייתה הכוונה ובאמת זה דחה את היציאה שלי מהארון וגם בוודאי גרם ללחצים רבים כשהייתי בישיבה, דבר מאוד שהקשה עליי גם ללמוד וגם לתפקד באופן כללי כאדם.
ערן גרוסמן אשכנזי: וזהו.
אמיר אוחנה: ערן, תודה.
אמיר אוחנה: התחתנת לא מזמן, נכון?
ערן גרוסמן אשכנזי: נכון, התחתנתי לפני שמונה חודשים ובן הזוג שלי פה.
אמיר אוחנה: מזל טוב.
אמיר אוחנה: הגברת מרגריטה פטרנקו.
אמיר אוחנה: כתוב לי ראש פרויקט, אני לא יודע איזה פרויקט.
מרגריטה פטרנקו: אני ראש פרויקט של להט"בים דוברי רוסית בישראל.
מרגריטה פטרנקו: הייתי רוצה לדבר על בעיה שככה נראית קצת משנית, הסברה ברוסית.
מרגריטה פטרנקו: שואלים אותי כל הזמן למה אנחנו נסביר משהו ברוסית, כי אנחנו לא יכולים לגייס אנשים שלא יודעים לקרוא בעברית, הם לא יכולים לשרת.
מרגריטה פטרנקו: אז אני אגיד דבר כזה, אם אנחנו רוצים לגייס לצבא עולים חדשים, יהודים צעירים, אז אנחנו כן חייבים לעשות הסברה ברוסית, כי למה?
מרגריטה פטרנקו: כי האנשים האלה עדיין לא נמצאים בישראל.
מרגריטה פטרנקו: הם יושבים בחו"ל והם שוקלים מתי לעלות, איך לעלות, איך לסיים לימודים, אולי להתגייס לצבא.
מרגריטה פטרנקו: הם לא יודעים עברית, הם לא פה, אבל זה בדיוק הזמן שאנחנו יכולים להשפיע על ההחלטה שלהם ואנחנו חייבים לעשות הסברה ברוסית.
מרגריטה פטרנקו: אם אין לאנשים האלה מידע רלוונטי, ואני לא מדברת על ארגונים להט"ביים כי דוברי רוסית במדינות ברית המועצות לשעבר מתייחסים לארגונים להט"ביים כחצי חוקיים, כמו שיש שם ברוסיה.
מרגריטה פטרנקו: הם לא מתייחסים לפרסומים שלי, למה שאני תרגמתי, לכל הדברים שאני מפרסמת ומסבירה, כי מתנדבים שלנו מקבלים הרבה שאלות שקשורות, בסביבות יותר מ-80% מהשאלות מגיעות לפרויקט קשור לשירות הצבאי.
מרגריטה פטרנקו: שואלים שאלות כאלה וזה פשוט בלתי נתפס, 'עד כמה להומו מסוכן לשרת בצה"ל?', אפס מודעות.
מרגריטה פטרנקו: אנשים פשוט לא מבינים על איזה צבא מדובר.
מרגריטה פטרנקו: אנחנו שמענו שצה"ל משקיע משאבים ומתאמץ לשלב להט"בים, לתת אופציה, מתייחסים, אבל אם אין ליהודים הצעירים האלה מידע רלוונטי ממקור רשמי הם לא יכולים לדעת על זה.
מרגריטה פטרנקו: הם משווים בין הצבא שהוא מוכר להם, הצבא הרוסי נגיד.
מרגריטה פטרנקו: עם כל הכבוד לצבא הרוסי אנשים משרתים שם, גם אני הייתי קצינה, שירתי הרבה שנים בצבא וזה חלק משמעותי מהחיים שלי, אני נהניתי, אבל יש פה הבדל מאוד גדול בין איך משרתים סטרייטים לאיך משרתים קווירים, הומואים, ביסקסואלים, נשים טרנסג'נדריות, בכלל לא מגייסים אותן.
מרגריטה פטרנקו: אז לא מדובר על אי נעימות, מדובר על באמת מקרים מאוד מאוד קשים, אלימות מאוד קשה, אונס קבוצתי, התאבדות, רצח שאף אחד לא חוקר, כי בצבא הרוסי זה לא קיים.
מרגריטה פטרנקו: אז אנשים פוחדים פחד מוות מהצבא הרוסי ובאותה מידה הם פוחדים מצה"ל, כי הם פשוט לא יודעים.
מרגריטה פטרנקו: אם אנחנו רוצים לגייס את היהודים הצעירים האלה אנחנו חייבים לעשות הסברה דווקא ברוסית.
מרגריטה פטרנקו: יש לנו - - - סוכנות יהודית, משרד הקליטה לקח על עצמו, אבל לא לכלל העולים החדשים, דווקא בהתייחסות ללהט"בים.
מרגריטה פטרנקו: זה מאוד חשוב.
אמיר אוחנה: הגב' זהורית שורק, מהקבוצה הגאה של 'יש עתיד'.
זהורית שורק: תודה רבה, היושב ראש.
זהורית שורק: אני קודם כל רוצה לציין לטובה, אושרת, יש לי בן חייל, בן 20, ואני רוצה לציין לטובה את היחס אליו בצבא, אני מכירה גם את שרון ואתם עושים עבודה מצוינת.
זהורית שורק: יחד עם זאת אני רוצה להעלות נושא שהעליתי בשנה שעברה וביקשתי, ולצערי זה לא התקדם, כי תמיד יש מה לשפר.
זהורית שורק: בטפסים של המלש"בים, המיועדים לשירות ביטחון, כתוב שם האב ושם האם.
זהורית שורק: אנחנו יודעים היום שיש הרבה מאוד ילדים שהם ילדים להורים גאים וגאות וכשהם צריכים למלא את הסעיפים האלה אין להם מה למלא שם.
זהורית שורק: ביקשתי בשנה שעברה ואני חוזרת על הבקשה, בבקשה, תשנו את הסעיפים האלה להורה והורה, בדיוק כמו שכתוב במשרד הפנים.
זהורית שורק: אם משרד הפנים עשה את השינוי הזה גם הצבא יכול, לשנות את הסעיפים האלה לשם ההורה ושם ההורה.
זהורית שורק: מה שאני מבקשת מיושב ראש הוועדה, לעקוב אחרי העניין כי זו כבר שנה שנייה שאני מעלה את זה.
אמיר אוחנה: אני מצטרף.
זהורית שורק: מצוין.
זהורית שורק: עכשיו הנושא השני שאני רוצה להעלות הוא, בהיותי לסבית דתייה, אני מודה לחבר הכנסת, יושב ראש הוועדה, אמיר אוחנה, על דבריו בנושא עלי.
זהורית שורק: מאוד חשובה האמירה הזאת של הנושא של החושך ושאנחנו כאן בשביל למגר אותו.
זהורית שורק: למיטב ידיעתי, אחרי שקראתי את החומר הנדרש בעניין, אני מבינה שלוועדת חוץ וביטחון וגם למשרד הביטחון אין את האפשרות להפסיק את התקצוב למכינה הזו.
זהורית שורק: יחד עם זאת יש לכם את האפשרות להפסיק להכיר בה כמכינה.
זהורית שורק: זאת אומרת התקציבים עוברים דרך משרד החינוך ושוב אני אומרת, למיטב ידיעתי, קראתי את החומר אתמול בלילה שוב, כדי לוודא שאכן אני רואה את זה נכון, אבל יש אפשרות לוועדת חוץ וביטחון ומשרד הביטחון להפסיק להכיר בעלי כמכינה.
זהורית שורק: אם ממשיכים להגיד שם דברים כמו שנאמרו בשבוע שעבר, אז מן הראוי שהוועדה כאן תגיד 'אמירות כאלה לא מקובלות עלינו ואתם לא חלק ממכינה קדם צבאית'.
זהורית שורק: יכולה להיות מכינה פרטית אבל לא מכינה קדם צבאית שהמקום המכובד הזה נותן לה אישורים.
זהורית שורק: אז אני מבקשת גם אחרי העניין הזה לעקוב ואם אפשר גם להיות מיודעת בעניין.
אמיר אוחנה: אסף, מגאווה בליכוד, בבקשה.
אסף רז: קוראים לי אסף רז ואני מודה ליושב ראש הוועדה, דבר ראשון, שהוא הזמין אותי להגיע לפה ולהצטרף, אני מהתא הגאה בליכוד.
אסף רז: אני למעשה רוצה לדבר על השירות הצבאי שלי שהיה בגוף לכאורה הכי להט"בופובי שיש בצה"ל, שזה הרבנות הצבאית.
אסף רז: אני שירתי 16 שנה גם בקבע וגם בסדיר ביחידה לזיהוי חללים ואני הקמתי את מאגר הדנ"א הצבאי, שלמעשה היום אנחנו בזכותו יכולים לזהות חיילים וחיילות שלצערנו הרב מוצאים את מותם במבצעים מיוחדים ובדרכים שאנחנו לא יכולים לזהות אותם באמצעים רגילים.
אסף רז: למעשה חצי מהשירות שלי הראשון היה בארון והחצי השני היה מחוץ לארון.
אסף רז: אני בא לפה ובשביל להגיד דווקא את הדברים הטובים.
אסף רז: אני חושב שאני הייתי בשוק עד כמה התייחסו אליי בכבוד ולא הדירו אותי, גם בתקופה שידעו ואני לא סיפרתי וגם בתקופה שאני סיפרתי וכולם ידעו.
אסף רז: ייאמר לזכותם של המפקדים שלי ברבנות הצבאית שמהרגע שהדבר הזה התגלה בפניהם אני לרגע אחד לא הרגשתי שלא מזמינים אותי לשום מקום, כאילו מציקים לי, כאילו למישהו יש בעיה עם זה.
אסף רז: אנחנו כן שומעים את זה דרך המכינות הצבאיות, לצערי הרב, ולכן אני חושב שכן חשוב מאוד להפריד בין הסוגיה של המכינות הצבאיות לבין המפקדים עצמם בצבא, שמשרתים, אם זה ברבנות הצבאית, אם זה בחילות הנוספים בעניינים האלה, כי יש המון המון המון דוגמאות גם טובות.
עופר ארז: חשוב מאוד לא לבלבל, הרבנות הצבאית, אסור שתתערב בענייני להט"ב.
עופר ארז: אוי לנו אם הרבנות הצבאית, חוץ מהיותם מפקדים, שם כמובן שמצופה מהם, אבל אם כרבנות הם יעזו להגיד משהו בנושא אנחנו בבעיה חמורה.
אמיר אוחנה: הבטחת וקיימת.
אמיר אוחנה: אוריאל שיינין, מדריך קבוצת חיילים.
אוראל שיינין: בוקר טוב לכולם.
אוראל שיינין: נעים מאוד, קוראים לי אוראל, אני בן 23, השתחררתי ממש לפני כשלושה חודשים משירות סדיר מלא בצה"ל.
אוראל שיינין: כיום אני מדריך כבר שנה שלישית קבוצת חיילים ייחודית באיגי, המונה כ-80 חניכות וחניכים, פעילים לסירוגין, מכל קצוות הארץ, מכל התפקידים בצבא.
אוראל שיינין: את הקבוצה הזו הקמתי אחרי אירוע להט"בופובי שעברתי בפלוגה כאשר חברים לסגל דיברו בגנות ובחריפות נגד הקהילה הגאה.
אוראל שיינין: חשוב לציין שמערך מגל, אחראי ההכשרות שלו חולש על כ-70% מכל מחזורי גיוס לצה"ל, טירונות 02, 03 ובסיסיות.
אוראל שיינין: חשוב לי להדגיש את העובדה שבחברה הישראלית קיימת להט"בופוביה ובאמת מעטות מאוד עד בלתי קיימות הפלטפורמות שניתן ללמוד בהן על הנושא הזה לפני.
אוראל שיינין: עובדה זו יוצרת בורות רבה כלפי הקהילה הגאה בקרב מפקדים והחיילים שמתגייסים לצבא ועליה בעצם הצבא, כצבא העם, לדעתי צריך לקחת אחריות.
אוראל שיינין: לכן כמי שנחשף וחשוף לחוויות האלה בתחום, גם בגלל הקבוצה של החיילים וגם מהחוויות האישיות שלי, ומדבר בוועדה כבר שנה שנייה, אני אבקש לבחון בניית פלטפורמות משלימות בנושא בכלל ובפרט שימוש וייעול פלטפורמות קיימות, אם זה בנושאים של אתיקה, הטרדה מינית, הסברה, שזה פלטפורמות קיימות שכבר אפשר להשתמש בהן כדי להכניס את הצורה הנכונה להתייחס לקהילה הגאה.
אוראל שיינין: בנקודה זו, אושרת, אני רוצה ממש להודות לך וגם לשרון הירש, שלא נמצאת כאן, תת אלוף, היוהל"ם עצמה, על שיתוף הפעולה שנרקם ממש מאפריל האחרון ביניכן לבין נציגי ונציגות ארגוני הקהילה הגאה.
אוראל שיינין: אני מקווה ששיתופי הפעולה האלה ימשיכו עד להגעה לתוצאה רצויה באמת ובאותה נשימה אני מבקש לפנות לחברי וחברות הכנסת המכובדים, אנא מכם, קחו חלק פעיל בנושא.
אוראל שיינין: בשנה שעברה אפילו פרוטוקול הוועדה לא נמצא, כלא נכתב.
אמיר אוחנה: יכול להיות?
אסף דורון: לא.
אוראל שיינין: לא, הוא לא נמצא.
אסף דורון: אין בפורטל של הוועדה?
אוראל שיינין: הוא לא הופיע וזה היה מעקב ספציפי ואינטנסיבי.
אמיר אוחנה: אם הוא לא פורסם אז נדאג שהוא יפורסם.
אוראל שיינין: אוקיי.
אוראל שיינין: שינוי לוקח זמן, אך בלי השותפים והשותפות הנכונים כל הזמן שבעולם לא יעזור לנו.
אוראל שיינין: אנחנו מאמינים בכל ליבנו שבידיכם ובביתכם, בית המחוקקים ומקבלי ההחלטות, היכולת ליצור מציאות טובה יותר עבורנו.
אוראל שיינין: אז בבקשה, אל תוכיחו אותנו טועים.
אוראל שיינין: וזהו, תודה.
אמיר אוחנה: תודה לך, אוראל.
אייל לוריא פרדס: רק שתי דקות, אם אפשר.
אמיר אוחנה: מה שמך?
אייל לוריא פרדס: אייל.
אמיר אוחנה: אייל יהיה הדובר הבא.
אמיר אוחנה: אני מעביר את השרביט של ניהול הישיבה לאחת מיושבות ראש השדולה הגאה, חברתי היקרה, חברת הכנסת שרן השכל, ומתנצל שאני צריך לעזוב.
עודד הרוניאן: אולי נוכל לקבל התייחסות של על הדברים שכן נאמרו?
עודד הרוניאן: כי שרן לא שמעה את הכול.
אמיר אוחנה: בסוף יהיה סיכום והכול יזכה להתייחסות.
אוראל שיינין: אם אפשר לקבל התייחסות על פלטפורמות קיימות, על שילוב התכנים בפלטפורמות קיימות בצבא, כמו שדיברתי, על תכנים שכבר עוברים בקורסים ולחיילים טירונים, אז גם אשמח.
אריאל בן שנן: רק בגלל שאוראל מאיגי ואני אריאל, מנהל תחום צעירים וצעירים ודרך המשך באיגי, אז רק אוסיף, אני אגיד ש - - -
אמיר אוחנה: רגע, מנהלת הישיבה כרגע היא שרן.
אמיר אוחנה: (היו"ר שרן השכל)
שרן השכל: טוב, אז קודם כל בוקר טוב לכולם.
שרן השכל: אני גאה לפתוח את יום הלהט"ב בכנסת כאחת מיושבות ראש השדולה, שדולת הלהט"ב בכנסת, אני ביחד עם חברותיי, מירב בן ארי, יעל גרמן, מיכל רוזין ומרב מיכאלי וכמובן ביחד עם אגודת הלהט"ב וחושן ואיגי וכל הארגונים הנוספים שהצטרפו וארגונים נוספים שבאמת עבדו מאוד מאוד קשה בשביל לקיים את היום הזה.
שרן השכל: אני מאוד גאה ושמחה לפתוח את הדיון הזה.
שרן השכל: כמובן שהוא כבר נפתח על ידי חברי חבר הכנסת אמיר אוחנה.
שרן השכל: אנחנו נמשיך בדיון.
שרן השכל: אני יודעת שגם בשנה שעברה קיימנו את הדיון, אני לא יודעת למה לא הופיע פרוטוקול בכנסת, אבל אני אתייחס לזה גם בסיכום שאנחנו נפרסם וגם נברר איפה הפרוטוקול של הדיון שהתקיים בשנה שעברה.
שרן השכל: ובאמת מטרת הדיון היום היא לשמוע איפה הייתה התקדמות, מה היו הבעיות שהתעוררו בשנה האחרונה מאז, במה טיפלו ובמה עדיין לא טיפלו.
שרן השכל: אז ביקשת עוד כמה דקות.
שרן השכל: אייל, אז אני אתן לך עוד כמה דקות ואז ו - - -
אריאל בן שנן: לא, בסדר, אייל גם מאיגי, אז אני אשמח שהוא - - -
שרן השכל: בסדר גמור.
שרן השכל: אז, אייל, רשות הדיבור שלך.
אייל לוריא פרדס: אני אמשיך את הדברים של אוראל.
אייל לוריא פרדס: אנחנו מבקשים להתמקד בשלושה דברים עיקריים.
אייל לוריא פרדס: התחום הראשון זה תחום ההכשרות למפקדים.
אייל לוריא פרדס: ביוני שעבר פורסם על ידי חיל החינוך מערך ההסברה שנועד להקנות כלים למפקדים כדי שיוכלו לאפשר יחידה יותר פתוחה ונעימה לחברי וחברות הקהילה הלהט"בית, אבל המערך הוסר ומאז הוא לא פורסם בשנית.
אייל לוריא פרדס: דובר צה"ל מסר שמדובר במשהו זמני ועדיין לא קיבלנו תשובה בנוגע לאם הוא יוחזר ואנחנו נשמח לדעת האם הוא יוחזר.
אושרת בכר: איזה מערך?
עודד הרוניאן: 'שונות שונה'.
עודד הרוניאן: המערך נכתב בשנת 2012 על ידי חיל החינוך בחושן.
עודד הרוניאן: שנים ארוכות הוא היה נמצא בתוך מאגר חיל חינוך ומערכים.
עודד הרוניאן: בעקבות פנייה של גוף תקשורת, לא נגיד איזה, אבל שרצה לעורר פרובוקציה המערך הוסר ולכן היום הוא לא נמצא בזמינות.
דניאל יונס: למה לא להגיד איזה?
עודד הרוניאן: כי אני לא זוכר גם.
עודד הרוניאן: אז המערך היום הוסר.
אייל לוריא פרדס: זו סוגיה שחשוב מאוד לבדוק אותה.
אייל לוריא פרדס: סוגיה שנייה קשורה להכשרות של הרחבת ידע שנותנים לחיילים.
אייל לוריא פרדס: זאת אומרת במערכי הרחבת ידע שיש בכל יחידה, מערכי ההסברה החודשיים, צריך להכניס חיים להט"ביים שמשקפים לא רק את הנושאים שלרוב מדברים בנושאים הלהט"ביים של תכנים מיניים או תכנים שליליים שנועדו לצמצם פגיעה אפשרית ככל האפשר, שזה מאוד מאוד חשוב, אלא גם לאפשר פשוט לראות את השקפת העולם הלהט"בית, כאילו איך חוויית העולם שלי כלהט"ב ביחידה, מה ההיסטוריה של הקהילה כחלק מהחברה הישראלית, כדי באמת לאפשר מרחב שהוא הרבה יותר בטוח ונעים.
אייל לוריא פרדס: אני יכול להגיד שאני העברתי מערך כזה ביחידה שלי, לפני שנתיים, לפני מצעד הגאווה בירושלים - - -
שרן השכל: כשאתה מדבר על מערך, זאת אומרת סדרת מפגשים שבהם - - -
אייל לוריא פרדס: לא סדרת מפגשים, יש מערך חובה בכל יחידה פתוחה, מערך הסברה אחד לחודש, שזה הסברה, ידע שהוא מעבר לידע הצבאי הנדרש, ויש גם ביחידות קרביות בתדירות יותר גבוהה וחשוב שיהיו תכנים שבנויים טוב, שאפשר להעביר על הסיפור של הקהילה כחלק מהחברה הישראלית, על איך אנחנו חווים את השירות הצבאי ואת החברה הישראלית.
אייל לוריא פרדס: אני יכול להגיד שברגע שאני הסברתי לחברים מהיחידה שלי איך אני מרגיש כשאני שומע שמישהו אומר 'אתה עובד כמו הומו', הם מיד שינו את הגישה שלהם.
אייל לוריא פרדס: הם לא יכלו להבין את זה עד שאני עמדתי מולם ואמרתי להם את זה ככה.
אייל לוריא פרדס: הם לא יכלו להבין את זה עד שהסברתי להם את כל התהליך שהקהילה עברה מ-88' ועד היום.
אייל לוריא פרדס: והדבר השלישי שחשוב לי להגיד, גם בהמשך לדברים שנאמרו קודם, הקהילה הטרנסג'נדרית וגם כל הקשת הטרנסג'נדרית, כולל הטרנס קווירים וג'נדר קווירים, הולכים וגדלים.
אייל לוריא פרדס: אני הדרכתי קבוצה של איגי בית שמש בשנה שעברה, היו לי 20 חניכות ושש טרנסים וטרנסיות על הקשת הטרנסית.
אייל לוריא פרדס: הסוגיה הזו של ההתאמה הנדרשת לאנשים שלא יכולים להגדיר את עצמם, לא כגברים ולא כנשים, היא סוגיה מאוד מאוד חשובה, ואני חושב שצה"ל, בייחוד כשהוא מלווה אנשים וטרנסג'נדרים עוד מלפני הכניסה להם לשירות יכול לאפשר להם את כל הפטורים המתאימים כדי שתהיה להם חוויית שירות נוחה ביותר.
אייל לוריא פרדס: ואנחנו מבקשים לבחון את הדברים מהר.
שרן השכל: אני אשמח באמת לשמוע על המערך.
אריאל בן שנן: אני רק רוצה להגיד שבאמת נושא הקהילה הגאה הוא באמת תחת יוהל"ם, וכמו שנאמר פה לפני זה, אנחנו מודים וחלה התקדמות מדהימה בשנים האחרונות, אבל כמו שיוהל"ם אמרה בהתחלה, למה לא עושים ככה וככה, אז נאמרה המילה משאבים.
אריאל בן שנן: אני חושב שפה בדיוק חיל החינוך צריך לקחת אחריות על הנושא הזה, כמו שנאמר, הרחבת הידע, ולא רק שהקהילה הגאה נתפסת או בהיבטים שליליים או בהיבטים מיניים, או במקרי קצה כאלה שצריכים להיות ריאקציות עבורם וכזה להגיב להם ובאמת להבין שהסיפור של הקהילה הגאה שזור בתוך הסיפור של החברה הישראלית ואם צה"ל הוא צבא העם וכל הדברים שאנחנו יודעים להגיד, אז זה חייב להיות חלק מהדבר הזה.
אריאל בן שנן: ועוד שני דברים קטנים שלא קשורים.
שרן השכל: רק לאיגי כבר הייתה זכות דיבור, הבנתי, נכון?
שרן השכל: אני פשוט רוצה לשמוע קצת את הגופים הממשלתיים, הצבאיים.
שרן השכל: יש לנו פה רשימה ארוכה ואז לאט לאט נפתח את זה תוך כדי.
שרן השכל: לא הערות של התפרצויות כמובן, אני מבקשת, אבל הערות פה ושם בשביל שיענו על כל השאלות אני אשמח לקבל, אין שום בעיה.
שרן השכל: אז הדוברת הבאה מתיק שמש.
מתיק שמש: אני אקרא כי זו פעם ראשונה שלי כאן.
מתיק שמש: עופרי שלי הוא בן 17, הוא נער טרנסג'נדר, זו שנה שלישית שלו בכנסת.
מתיק שמש: הוא בשיא התהליך, מקבל הורמונים מזה שנתיים ועבר כבר ניתוח של חלק עליון.
מתיק שמש: הייתי רוצה לדבר על כל נושא הגיוס של הטרנסג'נדרים לצה"ל.
מתיק שמש: חשוב לזכור שהילדים שלנו הם בעצם לא שונים מאף ילד אחר שמגיע ללשכת הגיוס, אבל לצערנו השאלה הראשונה שהם נשאלים 'האם אתה רוצה להתגייס?'.
מתיק שמש: זאת השאלה הראשונה לפני שהכול מתחיל.
מתיק שמש: שוב, אני חייבת לציין שיום לפני עופרי דיבר עם נציגת היוהל"ם, שהייתה מבינה ומקסימה, באמת, אבל בכל זאת זו השאלה שנתקלים, זאת אומרת כאילו ימינה או שמאלה ואז הם ככה מאוד - - - בכל זאת ילדים בני 17, חלקם קצת פחות.
מתיק שמש: הנחת היסוד כיום בצה"ל היא למעשה שטרנסים יכולים, רוצים ומסוגלים לשרת בצבא והואיל והנער או הנערה מתעקשים לשרת אז חובת ההוכחה והשכנוע מוטלת עליהם.
מתיק שמש: זאת נקודת פתיחה משפילה, כואבת ומבלבלת עבורנו, ההורים.
מתיק שמש: במקום לגרום להם להרגיש שהם יכולים וצריכים לשרת שירות משמעותי, כמו כל אזרחי המדינה, מקשים עליהם באין ספור ועדות רפואיות, פסיכולוגים, פסיכיאטרים, כשבמרכז השיחה תמיד עומדת האופציה הקלה, לוותר עליהם.
שרן השכל: למיטב ידיעתי, כאשר מישהו מתגייס הוא גם צריך לעבור בדיקות רפואיות, אתה עובר את כל התהליך הזה בצו הראשון.
שרן השכל: איך זה שונה מכל מתגייס אחר?
עופרי שמש: אני עופרי, אני בן 17 מחר.
שרן השכל: מזל טוב, יום הולדת שמח.
עופרי שמש: הייתי בלשכת הגיוס בפעם הראשונה לפני שלושה חודשים.
עופרי שמש: בהתחלה לא רציתי ללכת, נורא פחדתי מכל הקטע, מכל הנושא, אבל באמת יום לפני זה התקשרתי לליאל ושאלתי אותה מה עושים, היא אמרה שהיא מודיעה ללשכת הגיוס שאני מגיע וזה, זה באמת היה בסדר גמור, הפנייה הייתה בלשון זכר, פנייה נכונה, הכול היה בעצם תקין, אבל אחרי שסיימתי את הצו הראשון התחילו בעיות.
עופרי שמש: זימנו אותי עוד שלוש פעמים לבדיקות דם, סירבו להגיד לי על מה בדיקות הדם כששאלתי, בסופו של דבר הורמוני גדילה.
עופרי שמש: אני עושה בדיקות דם של הורמוני גדילה פעם בחודש, יכולתי להביא, יכולתי לשלוח.
מתיק שמש: הבאנו את כל המסמכים.
מתיק שמש: הכול.
עופרי שמש: הבאתי הכול.
עופרי שמש: הדבר הראשון ששאלו אותי, כשנכנסתי לתחנה הרפואית, זה 'האם הגעת להתגייס?' אני חושב שזו שאלה שדי פגעה בי.
עופרי שמש: אני חושב שאם הגעתי, באתי עם רצון, אני רוצה לשרת בצה"ל, רוצה לשרת בחיל חינוך אפילו, אני מאוד מכוון לשם, ואני לא חושב שצריך לשאול שאלה כזאת, מה זה 'למה אתה רוצה?'.
עופרי שמש: כשבן אדם שהוא לא טרנס נכנס ללשכת גיוס שואלים אותו 'באת להתגייס?', לא, מתחילים איתו את כל התהליך.
עופרי שמש: כשאני מגיע ללשכת גיוס, כשהודעתי לפני, כשאתם יודעים שמגיע טרנס, לשאול שאלה כזאת זה לא הולם, לדעתי, וצריך להסביר יותר.
עופרי שמש: אם גם יש הסברה, אני חושב שעדיין יש מקום לתת עוד טיפה כלים.
עופרי שמש: וסך הכול חוץ מזה החוויה הייתה בסדר גמור.
עופרי שמש: אני נותן ליוהל"ם את הכבוד, ליאל מקסימה, כל הגוף הזה הוא מקסים, הפגישה הייתה מעולה עם מיגל, מש"קית הטרנסג'נדרים, חוץ מזה.
עופרי שמש: זה הכול.
עופרי שמש: זה מה שרציתי להגיד.
עופרי שמש: תודה רבה.
אושרת בכר: אני חייבת רק להתייחס ממש בקצרה.
אושרת בכר: התהליך הוא באמת טוב, תמיד, לצערי הרב, באמת, אני לא אומרת את זה בקטע רע, תמיד יהיה את אותו בן אדם שלא הבין ולא הפנים ולא עשה את זה - - - אני גם יכולה להגיד לך, בחוויה האישית שלי, דברים שאני עוברת, עוד פעם, תמיד יהיה את הבן אדם שלא מחובר למצב המשפחתי, שלא מחובר לתהליך ותמיד ישאל את השאלה כביכול התמימה.
אושרת בכר: מאוד מאוד קשה לצבא, שזה גוף שמגייס המונים, זה גוף שמחנך המונים ויש לו אג'נדה מאוד סדורה ושטנצים מאוד קבועים, עכשיו להתחיל ולוודא שאין אף אחד שלא מדבר לא לעניין.
אושרת בכר: אני אתן לכם דוגמה - - -
עופרי שמש: אבל אני חושב שרופאים שבודקים פיזית את הבן אדם, שזה רופא ששאל אותי שאלה כזאת, צריכים לדעת ששאלות כאלה - - -
אושרת בכר: אוקיי, אז זה משהו פרטני ואנחנו נטפל בזה.
אושרת בכר: אני מבטיחה לך באופן אישי שאנחנו נטפל בזה.
עופרי שמש: לא, בסדר, אני פשוט לא רוצה שזה יקרה לאנשים אחרים.
אושרת בכר: אתה צודק.
אושרת בכר: אבל אני רוצה להגיד עוד דבר.
אושרת בכר: תבינו כמה החושים של הצבא מחודדים.
אושרת בכר: באמת, אני שומעת כאן את המחמאות שלכם מצד אחד, אבל מצד שני אני שומעת טעם מריר כזה.
אושרת בכר: היינו בביקורת אכ"א לפני כמה זמן, ישבנו ביחידה.
אושרת בכר: באמצע שיחת חתך, כשכל החיילים שיושבים בשיחת חתך, כולכם עברתם ביקורת אכ"א, זה החיילים הכי מתודרכים בעולם שלא לנשום בטעות לכיוון הלא נכון.
אושרת בכר: באמצע שיחת חתך קם חייל ואומר לחייל שלי 'סתום את הפה, יא הומו קוקסינל', בסדר?
אושרת בכר: באותו רגע הביקורת נגמרה.
אושרת בכר: באותו רגע המבקרת שלי באה לראש הצוות ואמרה 'מבחינתי אני לא ממשיכה בביקורת, זה סעיף פוסל'.
אושרת בכר: עכשיו, עוד פעם, אותו חייל אמר 'מה, זה היה בצחוקים, ככה אנחנו מדברים, ככה זה'.
אושרת בכר: אז מצד אחד אנחנו נורא נורא מבינים את הרגישות ונורא מחנכים ונורא מדברים על אקלים יחידתי מטריד ועל איזה חולצות הם לובשים ועל איך הם מדברים ועל איך הם מתבטאים ומדברים עם המפקדים.
אושרת בכר: תקשיבו, ההערה פה לגבי הפיקוד היא נורא חכמה.
אושרת בכר: אחת לחצי שנה יוהל"ם עושה כנס של כל המג"דים של היחידות המעורבות בצבא, שזה המון יחידות, ואנחנו מדברים על זה.
אושרת בכר: אני הקמתי צוות שנקרא צוות הטמעה מגדרי, אנחנו יורדים לכל יחידה בשטח ומדברים איתם, על תרבות, על יחס, על הטרדות מיניות, על רפואה, על תזונה, על הכול ואנחנו מדברים על הדברים האלה.
אושרת בכר: צריך להבין בסוף שבצבא יש כל כך הרבה אנשים שמשרתים, אני לא יודעת לרדת עד לאחרון החיילים ולוודא שהוא שומר על הפה שלו.
מתיק שמש: הקושי שלי, כשהוא בא הביתה ואני מרגישה שעוד שנייה הוא מרים ידיים אז - - -
אושרת בכר: לא, אז אל"ף, אני בהחלט אמפתית מאוד ל - - -
מתיק שמש: ואני בטוחה שזה לא רק הוא.
שרן השכל: אבל אני חושבת שאפשר לראות בשנים האחרונות את השיפור שצה"ל עשה, אין ספק.
שרן השכל: קשה לי להאמין באמת שהמצב יהיה מושלם, בסופו של דבר זה בני אדם והם גם מושפעים מהחברה ומהסביבה ועד שלא נמצא את הדרך במערכת החינוך וכמובן להטמיע דברים מסוימים, אז אי אפשר לצפות שבצבא הכול יתנהל לחלוטין בצורה מושלמת.
שרן השכל: עם זאת באמת אפשר לומר שהם עושים מאמצים כבירים ואדירים - - -
עופרי שמש: ראיתי את זה ברוב התחנות שהייתי בלשכה, ראיתי את המאמצים שלהם, ראיתי שהם מאוד מנסים ל - - -
שרן השכל: אני בטוחה שאם תשווה את החוויה שלך - -
עופרי שמש: החוויה שלי הייתה יחסית מצוינת.
שרן השכל: - - לעומת מישהו לפני עשר שנים זה עולם הפוך לגמרי.
שרן השכל: לגמרי.
שרן השכל: אז אני רוצה לעבור לדוברת הבאה, מרגריטה - - -
ערן גרוסמן אשכנזי: אני רק רוצה לשאול את אושרת שאלה, אם אפשר, בהקשר לנושא.
שרן השכל: שנייה, אנחנו ניתן זמן אחרי זה, אני רק רוצה לעבור על כמה דוברים ואז - - - מרגריטה נמצאת פה?
קריאה: היא הייתה כבר.
שרן השכל: דניאל יונס גם.
שרן השכל: עופרית מצס.
עופרית מצס: אני פה.
עופרית מצס: אני גם אמא לטרנסג'נדר.