GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: טוב חברים אני בהחלט מברך על הדיון היום, אני חושב שהדיון מתבצע בעיתו.
עמיר פרץ: אמנם יש אזעקת ארגעה בצפון אבל אותנו זה לא אמור להרגיע.
עמיר פרץ: אנחנו אמורים לקחת את אירועי הצפון ולנסות ולהשתמש בהם כמנוף כדי לקדם את הנושא והנושא הוא רחב, מקיף, עם חלוקת אחריות שהיא לא פשוטה.
עמיר פרץ: אנחנו בעצם כוועדה נצטרך להשקיע בעיקר בלתחום את חלוקת האחריות.
עמיר פרץ: בסוף יש סמכות ואחריות, כשהאחריות מתחלקת בין כל מיני גורמים, וכל אחד בטוח שהשני יעשה יותר, אז לעתים יש דברים שנופלים בין הכיסאות וזאת אחת הבעיות הכי קשות, כשמדברים על תחום כל כך רגיש.
עמיר פרץ: אני מצטרף לתפיסה שאומרת שהרשות המקומית היא לבנת היסוד, זה נכון.
עמיר פרץ: אבל אי אפשר לגלגל הכל רק על הרשות המקומית, הרשות המקומית צריכה לקבל בהחלט את הגיבוי המתאים, את התמיכה המתאימה.
עמיר פרץ: אני חושב שמה ששמענו כאן מפיקוד העורף זה א.
עמיר פרץ: תשתית לתכנית לאומית רב שנתית.
עמיר פרץ: יש פה חלוקה נכונה של הנושאים, של המעגלים השונים שכל נושא ונושא מקיף, ואנחנו בהחלט יכולים לקחת את הדרך שנותחה כאן הסוגיה, ולהפוך אותה לתכנית רב שנתית, לאומית, גם כאן בפעם הראשונה שמענו על מספרים מדויקים של כמה פערי מיגון קיימים וחלוקת פערי המיגון לפי מספר תושבים, לפי אחוז של בניית בתים, מה פרטי, מה ציבורי.
עמיר פרץ: זה בהחלט אולי האתגר הכי גדול שלנו, לקחת את הניתוח הזה ולהפוך אותו לתכנית עבודה משותפת.
עמיר פרץ: אבל אני רוצה לומר משהו למשרדי הממשלה.
עמיר פרץ: גם אם אין לכם תקציב, יש נושאים שהאחריות של משרדי הממשלה היא לקדם אותם.
עמיר פרץ: נניח שאנחנו מדברים על מיגון מוסדות ציבור, לא ייתכן בכלל שמישהו יאמר שכשיש תקציב אז נחליט איזה מוסד ציבורי אנחנו הולכים למגן.
עמיר פרץ: הרי התפיסה היום היא תפיסה שגם כשאתה בונה מקלט או גם כשאתה בונה בית ספר ממוגן או בונה גן ילדים ממוגן, הוא גם הופך מקום שיכול לשרת את התושבים באזור.
עמיר פרץ: בעוטף עזה היום כל בניה של מוסדות ציבור זה מוסד ממוגן.
עמיר פרץ: בתי ספר ממוגנים, אני לא מדבר על מרחב מוגן בבית ספר, אני מדבר על בית ספר ממוגן שיכול מחר לשרת כל אזרח, הוא הופך למתקן שמקל מאוד בהתמודדות במשבר הרבה יותר עמוק.
עמיר פרץ: אני אומר שלא ייתכן שמשרדי הממשלה יחיו רק לפי התקציבים הקיימים, כי מה שאמר כאן האלוף תמיר ידעי שבעצם מחר תן לו 10 מיליארד הוא יידע להשתמש בהם לדברים המידיים, הוא יוכל להכין איתם תכנית רב שנתית.
עמיר פרץ: אבל למשל משרד הפנים, אני מצפה מכם להכין תכנית שאם מחר בבוקר יהיה תקציב למיגון פרטי, יוכלו לעשות את זה במהירות.
עמיר פרץ: אחת מההנחיות שלכם בתפיסה אורבנית היום, חייבת להיות איך מנחים את הרשויות המקומיות להיערך למקרה שיהיה פתרון לאותם אזרחים ואת הנתון הזה ששמענו היום בבני ברק, הוא נתון מאוד משמעותי.
עמיר פרץ: אני עד היום נתתי דוגמאות של בת ים, יפו, כשניסיתי להסביר שלא מדובר פה רק בצפון ובדרום.
עמיר פרץ: אנחנו נתעורר יום אחד כשטווח הירי של הטילים מכסה את כל מדינת ישראל ואז באמת נראה כמה העניין הזה של בתים לא ממוגנים הופך לסוגיה לאומית ואני מקווה לא למשבר לאומי.
עמיר פרץ: לכן הדוגמה הזאת שניתנה כאן בבני ברק היא דוגמה נכונה.
עמיר פרץ: בגלל שאנחנו חייבים לסיים, אני אומר כך, אנחנו מתכוונים להמשיך ולזמן גוף אחר גוף אחר גוף כדי להגיע סופית למסקנות שאותן נוכל להציג בפני הגופים, לרבות בפני הממשלה.
עמיר פרץ: אנחנו בהחלט מתכוונים להגיע לרגע שבו כל הדיונים שקיימנו כאן, נעשה מהם סיכום ונעשה מהם גם תכנית שהיא תכנית שתעבור מבחינתנו את כל המערכות הנדרשות, ישנן שתי הצעות חוק שעומדות על הפרק היום, גם ההצעה שנפלה של איל בן ראובן ושצריך לחדש אותה, למיגון הצפון, אבל יש את ההצעה שאבי דיכטר ואני הגשנו יחד עם 80 חברי כנסת, שמדברת על מיגון של כלל אזרחי מדינת ישראל.
עמיר פרץ: זה נוגע גם למשרד הפנים וגם למשרדים אחרים כי ההצעה בעיקר מבוססת על יצירת אינסנטיב, תמריצים לאזרחים.
עמיר פרץ: למשל, אני חושב שנצטרך לקבל החלטה עקרונית שממ"ד שנבנה בבתים ישנים יהיה ממ"ד פטור מארנונה, שממ"ד שנבנה בבתים ישנים, האוצר יתחייב להעמיד לזה משכנתא, אם לא, בבני ברק אין סיכוי שתבנה ממ"דים.
עמיר פרץ: ובסוף בחינת ההגדרה של סדרי עדיפויות.
עמיר פרץ: אני עדיין עומד על כך שאחרי כל מה שראינו וכל מה ששמענו, ואני באמת מעריך את מה שראינו כאן, את העבודה הגדולה שעושים כולם, את ההתקדמות המאוד מאוד דרמטית, גם בתיאום, גם בביצוע, גם בחלוקת אחריות.
עמיר פרץ: שמענו זאת בעיקר מפיקוד העורף אבל גם מהגורמים האחרים, יש צמצום בפערים שהיו גם בכל מה שקשור לרזרבות השונות שבעבר היו פערים יותר גדולים והיום הפערים יותר קטנים, אבל מבחינתי הממ"ד הוא החוליה החשובה ביותר, כמו שתכין את הצבא הטוב ביותר ובסוף לא תיתן לחייל שלך לא את השכפ"צ ולא את הציוד הנדרש, אז יפה מאוד, כל העסק ימצא את עצמו במשבר אחד גדול ולכן אנחנו חייבים להמשיך ולפעול בכל דרך, גם בדרך של חקיקה, גם בדרך של דיונים מול הרשויות, גם מול הממשלה, שהעניין הזה של הממ"ד האישי יתפוס את המקום הראוי לו כפתרון האמתי שבסופו של דבר כל אזרח יוכל להרגיש בטוח.
עמיר פרץ: תודה רבה לכם.
אבי דיכטר: אנחנו בדיון לבקשת שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, חבר הכנסת חיים כץ – בקשה בנושא אישור שנדרש על ידי הוועדה להאריך תחולה של פטור לגבי עובדים מסוימים בנושא צו הסכמים קיבוציים, התשע"ח-2017.
אבי דיכטר: הבקשה עוסקת בהארכה מ-1 בינואר 2018 למשך שנה.
אבי דיכטר: הדובר הבא.
שלמה יצחקי: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים – שלמה יצחקי.
שלמה יצחקי: זה רוטיני שאנחנו באים לפה כל שנה.
שלמה יצחקי: אנחנו נענינו לבקשת יושב ראש הוועדה ובדקנו אפשרויות בעצם לתקן את זה – לא לבוא כל שנה, אולי לבוא כל חמש שנים.
שלמה יצחקי: בדקנו היתכנות פנימית, אפילו הכנו תזכיר של חוק, אבל אני יודע שיש התנגדות מאוד-מאוד גדולה מטעם ההסתדרות לעניין הזה.
שלמה יצחקי: ההסתדרות חוששת מאוד ש"יתלבשו" על התיקון הזה בנושאים אחרים: נושא של הגבלות על שביתה, בנושא שירותים חיוניים.
שלמה יצחקי: ואכן מבדיקה שלנו עם משרד המשפטים, באמת עלתה ההתלבטות הזו: האם אפשר רק לתקן את העניין הזה, הספציפי, הנקודתי של עובדי המוסד או להרחיב את זה לנושא של שירותים חיוניים, שביתות בשירותים חיוניים וכיוצא בזה.
שלמה יצחקי: ולכן כרגע אנחנו נמנענו מלקדם את הנושא הזה מפאת ההתנגדות.
אבי דיכטר: האמת היא, אני קצת מופתע.
אבי דיכטר: אני באופן אישי דיברתי עם יושב ראש ההסתדרות בסוגיה הזו.
אבי דיכטר: דיברתי איתו על חמש שנים, שהיה לחלוטין מובן בעיניו ומוסכם עליו.
אבי דיכטר: לאחר מכן דיברתי עם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, חיים כץ.
אבי דיכטר: הוא הציע שזה יהיה שלוש שנים.
אבי דיכטר: לא כי היה לו איזשהו טיעון דרמטי, אבל כמקובל במחוזותינו – בין אחת לחמש יושב השלוש וההצעה שלו הייתה לשלוש.
אבי דיכטר: ואמרנו: אוקיי, בואו נתחיל.
אבי דיכטר: כי באמת, הרוטינה הזו היא לא סבירה, היא בזבוז זמנם של אנשים כשהתוצאה ידועה.
אבי דיכטר: זה הגוף היחיד שבגלל בעייתיות מסוימת אין לו חוק שעוסק בסוגיה הזו.
אבי דיכטר: כל הגופים האחרים – איסור ההתאגדות מעוגן בחקיקה, וזה נראה די, איך נאמר?
אבי דיכטר: די אבסורד.
אבי דיכטר: בואו לא נשתמש במילים יותר בעייתיות.
אבי דיכטר: נראה די אבסורד שדווקא הארגון הזה הוא הנוכשלפר, סליחה, שצריך להגיע כל שנה לכנסת או לשר, השר צריך להביא לכנסת, הכנסת צריכה לעשות את הדיון הזה.
אבי דיכטר: נראה לי תהליך לא נכון, לא רציני, לא מכובד לכנסת, לא מכובד לארגון בוודאי.
אבי דיכטר: מה עוד שאין שום היגיון, שום היגיון, כשאתה מסתכל על כלל הגופים המקבילים, הדומים לו, ששם זה מעוגן בחקיקה, אבל התוצאה היא החשובה.
אבי דיכטר: ופה אומרים: אוקיי, בואו נאריך את זה משנה אחת.
אבי דיכטר: במקום לעשות את הריטואל הזה כל שנה, בואו נאריך אותו לפרק זמן כלשהו – שלוש שנים, חמש שנים או יותר, עד שיקרה אחת מהשתיים: או שנתקבע על זמן או שנתקבע על חוק שיסדיר את הדבר הזה.
אבי דיכטר: ברור לחלוטין שהריטואל הזה שכל שנה לעשות את המובן מאליו, הופך אותנו ככנסת וכוועדה – איך לומר בעדינות?
יעקב פרי: אתה יכול להגיד: חותמת גומי.
אבי דיכטר: לא, אני לא חותם - - -.
אבי דיכטר: אנחנו לא חותמים עבור מישהו.
יעקב פרי: - - -
אבי דיכטר: אנחנו מחליטים בעצמנו החלטה שהיא מובנת מאליה.
יעקב פרי: אדוני היושב ראש, אבל יש לי רק איזו שאלה.
יעקב פרי: סליחה שאני קוטע.
יעקב פרי: למה זה רק המוסד ולא יתר הגופים?
אבי דיכטר: כי כל הגופים האחרים מעוגנים גם בחקיקה.
יעקב פרי: אה.
אבי דיכטר: בטח.
יעקב פרי: אוקיי, אוקיי.
אבי דיכטר: היה פעם ראש שירות - - -
ע': גם השב"כ היה בזמנו, אדוני.
ע': גם השב"כ היה בזמנו.
יעקב פרי: חשבתי שהיה ככה ועכשיו - - -
ע': היה - - - חוק השב"כ.
אבי דיכטר: הגיע איזה ראש שירות, הגיע ראש שירות, אתה לא מכיר אותו – החליט לעשות חוק שב"כ.
יעקב פרי: הבנתי.
אבי דיכטר: ושיגע את המערכת 13 שנה.
אבי דיכטר: בסוף היה חוק שב"כ.
אבי דיכטר: בחוק השב"כ - - - את הסיפור הזה.
אבי דיכטר: אני אחבר אותך אליו.
שלמה יצחקי: אני רק רוצה, אם אפשר להשלים את הדברים של יושב ראש הוועדה?
שלמה יצחקי: בעצם, אנחנו טענו - - - שהיה תיקון לחוק הסכמים קיבוציים: שאפשר התארגנות, שאפשר כניסה למקומות עבודה.
שלמה יצחקי: אמרנו כל שנה, אבל הכנסת החליטה את ההחלטה הזאת.
שלמה יצחקי: היא התעקשה.
שלמה יצחקי: בעצם, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בזמנו התעקשה להכניס את התיקון הזה שכל שנה יהיה את הריטואל הזה.
אבי דיכטר: אני מבין את הרצון הזה להחזיק עם חוט קצר או עם חבל קצר כל דבר.
אבי דיכטר: אתה רוצה.
אבי דיכטר: כל גוף רוצה להחזיק עם חבל קצר.
אבי דיכטר: תבוא כל שנה, תיתן דיווח – הכול בסדר גמור.
אבי דיכטר: אבל לפעמים אתה צריך לשאול את עצמך: איפה זה לא תורם מאומה לאפקטיביות?
אבי דיכטר: ואיפה זה תורם המון לבזבוז הזמן – גם של הכנסת וגם של הגופים האחרים?
שלמה יצחקי: רק לצורך ההיסטוריה והפשרה שנעשתה בסוף אני אגיד שהאישור לא יהיה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אלא יהיה בוועדת החוץ והביטחון.
שלמה יצחקי: זאת הייתה הפשרה.
אבי דיכטר: זו אותה כנסת, דרך אגב.
אבי דיכטר: זו אותה כנסת.
אבי דיכטר: אין שום הבדל בין בזבוז זמן.
אבי דיכטר: אני אומר: בזבוז זמן לתכלית שהיא לא נדרשת.
אבי דיכטר: אני אומר: לו היינו יושבים ויכולים לעשות דיון מעמיק.
אבי דיכטר: תן לי מישהו מחברי הכנסת – איפה?
אבי דיכטר: ראיתי פה.
אבי דיכטר: חבר הכנסת מוטי יוגב יצא?
אבי דיכטר: – מישהו מחברי הכנסת שבאמת יכול לדבר במונחים שונים על המוסד בהשוואה לשב"כ בהשוואה לאמ"ן או אני יודע מה - - -
שלמה יצחקי: רק להזכיר ליושב ראש: בשנה שעברה הייתה מתנגדת.
אבי דיכטר: איך?
שלמה יצחקי: הייתה מתנגדת לדבר הזה.
יעקב פרי: - - - הייתה חברת כנסת שהתנגדה?
ע': חברת הכנסת שלי יחימוביץ'.
קריאה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ'.
ע': זה כתוב בפרוטוקול.
ע': זה לא סוד.
אבי דיכטר: כשאתה מביא לכנסת זה כמו צ'ולנט – אתה יודע איך זה נכנס, אתה לא יודע איך זה יוצא.
יעקב פרי: אני חושב שצריך להיות אורגינלי.
אבי דיכטר: במקרה שלנו, אני חושב שזה - - -
יעקב פרי: לא תהיה בעיה.
אבי דיכטר: תראה, אנחנו באמת רוצים - - -.
אבי דיכטר: התיקון, תיקון החקיקה שיאפשר לעשות את זה כל שלוש שנים או חמש שנים, הוא תיקון שאנחנו נרצה לקדם אותו בין אם אתם תסכימו או לא תסכימו.
שלמה יצחקי: אני לא ראיתי עדיין הצעת חוק פרטית, אבל אומרים לי שאושרה בשבוע שעבר הצעת חוק של חבר הכנסת אמיר אוחנה לגבי הארכה של שלוש שנים.
איילת לוי נחום: הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק של חבר הכנסת אמיר אוחנה.
יעקב פרי: פה?
יעקב פרי: על זה?
שלמה יצחקי: כן.
אבי דיכטר: לדחות, לעשות את זה אחת לשלוש שנים - - -
יעקב פרי: ולא כל שנה.
אבי דיכטר: ולא כל שנה.
אבי דיכטר: בהתחלה, אפילו חמש שנים.
אבי דיכטר: אחרי זה עוד שלוש שנים.
אבי דיכטר: אתה חתום על זה, חבר הכנסת יעקב פרי.
יעקב פרי: אני חתום על זה?
יעקב פרי: אבל לי אין התנגדות למוסד.
ע': אז זה בדיוק מה שרציתי להגיד, אדוני.
ע': שמי ע'.
ע': אני סגן היועץ המשפטי במוסד.
ע': אני יכול להגיד שהמוסד כמובן מעוניין לקדם חקיקה מסוג זה שלא תיאלץ אותנו, כמו שאמר יושב ראש הוועדה, להגיע לפה מידי שנה, כאשר כל הגופים המקבילים אלינו הם באותו - - -.
ע': אנחנו לא מבקשים יותר.
ע': אנחנו מבקשים בסך הכול להשוות את מצבנו.
ע': לי גם לא ברור למה כורכים ביחד את שאר הגופים לשעת חירום יחד עם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ע': הבנתי ששם יש את אותו חשש שדיברו עליו, של מדרון חלקלק.
ע': יתרה מזו, אם לא נתקן את החוק, אז אולי אפשר לתקן את הצו שמכוחו אנחנו מופיעים פה כל שנה, - -
שלמה יצחקי: אי אפשר לתקן.
ע': אי אפשר לתקן?
שלמה יצחקי: אי אפשר.
ע': - - ולתקן אותו לשלוש שנים.
ע': אני לא יודע.
ע': זה תיקוני חקיקה, זה לא תורה מסיני.
שלמה יצחקי: החוק קובע - - - להגיע לוועדת החוץ והביטחון.
ע': לא.
ע': זה הצו מכוח החוק, לדעתי.
שלמה יצחקי: לא, זה חוק המעבר - - -
ע': חוק המעבר.
איילת לוי נחום: הוראת המעבר קוראים לזה.
ע': הוראת המעבר.
שלמה יצחקי: - - - זה חוק.
ע': אוקיי.
אבי דיכטר: אם היה פעם הנשיא עזר ויצמן, שכל פעם שהוא היה מגיע לטקס ביום העצמאות, אז היו אומרים לו: אדוני הנשיא, אנחנו מבקשים להמשיך בטקס, והוא היה אומר: כן.
אבי דיכטר: ואז, אני לא זוכר באיזו הזדמנות הוא התבטא ואמר:
אבי דיכטר: אני מת פעם אחת להגיד לא כדי לראות מה יהיה.
אבי דיכטר: והוא כמובן אמר את זה בבדיחות הדעת, לא בטקס עצמו או לא בשנייה שבה הוא נשאל, מפני שזה חלק מהריטואל שהוא נותן את ידו בשמחה ובאהבה.
אבי דיכטר: אני חושב שבאיזשהו מקום הסוגיה הזו כאן היא די דומה.
שלמה יצחקי: פעם אנחנו איחרנו, היה איחור בעצם בעשיית הצו.
שלמה יצחקי: היה פער של איזה שלושה שבועות נניח.
ע': לפני שלוש שנים.
שלמה יצחקי: כן, לפני כמה שנים.
שלמה יצחקי: ואז באמת, כשבאנו לאשר את הדבר הזה, היינו צריכים להביא אישורים מטעם המוסד שלא הייתה התארגנות בינתיים ולא הייתה בעיה.
יעקב פרי: שלא ניצלו את המרווח.
ע': כן.
יעקב פרי: כן.
אבי דיכטר: משרד המשפטים, אתם רוצים להתייחס?
איה דביר: לא.
איה דביר: אנחנו כאן לסייע.
איה דביר: יש פה שאלה כבדה של חופש ההתארגנות.
איה דביר: יש פתרונות אפשריים שונים.
איה דביר: אחד מהם זה להחריג לחלוטין בחוק הסכמים קיבוציים ולא לאפשר התארגנות בכלל, אבל יש גם פתרונות אחרים שאפשר היה לגבש.
איה דביר: אנחנו שותפים לדעה שאין טעם להגיע כל שנה, אבל השאלה: אם מגיעים מעת לעת, בין אם זה יהיה כל שנה או כל שלוש שנים, שזו שאלה שפחות יש לי מה להעיר לגביה, או שמגיעים למצב שבאמת, כמו שנעשה לגבי השב"כ – מחריגים לחלוטין את הקבוצה הזאת של עובדי המוסד מהזכות הקיבוצית להתארגן – זאת כבר שאלה יותר כבדת משקל, וממילא הממשלה עורכת איזושהי בחינה בנושאים האלה היום באופן רוחבי ונכון להמתין למסקנות העקרוניות, אם הולכים לעולמות של פתרונות אחרים אל מול כוח ההתארגנות בשירותים חיוניים או לא, ולפי זה להחליט איך להמשיך ולטפל בנושא של המוסד.
שלמה יצחקי: אגב, אם אפשר לומר משהו?
שלמה יצחקי: אני חושב שאפשר לעשות את זה כחוק ביטחוני.
שלמה יצחקי: אפשר לעשות חוק של המוסד, שמשרד ראש הממשלה ייזום, ולאסור התארגנות – סעיף 1 – ואז בכלל אולי לא תהיה שאלה אם זה שייך לתחום העבודה או כהסכם קיבוצי וכיוצא בזה.
איה דביר: זה מה שיש לגבי השב"כ.
ע': לא, אבל זה - - -
קריאה: בחוק השב"כ - - -
ע': חוק השב"כ.
יעקב פרי: - - - השב"כ הוא בתוך - - -
איה דביר: חוק שלם.
ע': חלק מחוק שלם ובינתיים - - -
איה דביר: נכון.
יעקב פרי: - - - והוא מציע לעשות חוק שהוא ספציפי למוסד.
יעקב פרי: אני חושב שזה יהיה קשה.
אבי דיכטר: במקרה לגמרי אתם יושבים בישיבה היסטורית.
אבי דיכטר: כי יושב פה אחד שהיה ראש השב"כ שבתקופתו התחילו להניע את חוק השב"כ על רקע סוגיית החקירות.
אבי דיכטר: יושב כאן אדם אחר שהיה במקרה ראש השב"כ כשהחוק עבר בכנסת, והחוק הזה עבר עם הרבה מאוד דברים, כולל הנושא שלשמו אנחנו התכנסנו כאן היום, למעט דבר אחד: בחוק השב"כ אין חקירות.
יעקב פרי: אני עשיתי, אני יזמתי.
יעקב פרי: זאת אומרת, אחרי - - - לגמלאות והכול, בשביל שנוכל לעגן או לחוקק, נקרא לזה, את עניין החקירות שהיה בתקופתי מאוד בעייתי – החוק יצא בלי חקירות.
אבי דיכטר: אחרי בר מצווה, ובגיל בר מצווה הוא יצא בלי חקירות.
אבי דיכטר: לכן, אני חושב שלכל ארגון יש את הסיבה למה הוא צריך לצאת עם חקיקה.
אבי דיכטר: אני אומר: אם הכנסת לא החליטה להוציא חקיקה, הארגון בדרך כלל יוזם מסיבות - - - שלו.
אבי דיכטר: המוסד היה על הדרך הזו.
אבי דיכטר: אחרי חוק השב"כ, התחילה העבודה במוסד לגבי חקיקה.
אבי דיכטר: חוק המוסד, ואיך, שוב, זה גווע.
אבי דיכטר: אני לא יודע אפילו לומר מה הסיבות.
אבי דיכטר: לכן, אני לא בטוח שאנחנו נקרא עכשיו ונתחיל לפרק את הרצון שהיה אז לפלחים, אבל האם צריך וטוב שיהיה חוק המוסד?
אבי דיכטר: אני חושב שטוב למדינה שיהיה חוק המוסד וטוב למוסד שיהיה חוק המוסד.
אבי דיכטר: מאפיינים וכולי, זה כבר עניין של הארגון.
יעקב פרי: - - - אבל יש לי רק שאלה טכנית:
יעקב פרי: צו – אי אפשר לעשות אותו אחת לשלוש שנים?
שלמה יצחקי: לא, לא, כי החוק - - -
יעקב פרי: הוא חייב להיות פעם אחת לשנה?
איה דביר: יש סעיף הסמכה בהליך.
שלמה יצחקי: זה מה שקובע החוק.
ע': יש - - - הסמכה.
ע': צריך הסמכה.
אבי דיכטר: סיכום חקיקה.
איה דביר: סעיף הסמכה - - -
יעקב פרי: - - - אוקיי.
אבי דיכטר: לכן תמכת בתיקון חקיקה, חבר הכנסת יעקב פרי.
אבי דיכטר: זו בדיוק הסוגיה.
אבי דיכטר: שאלות נוספות?
אבי דיכטר: חבר הכנסת מוטי יוגב?
ע': אדוני, אני רק מבקש להגיד, בהתייחס לדברי חברתי ממשרד המשפטים, שאנחנו לא רואים עין בעין את הגישה של משרד המשפטים לגבי ההשוואה שלנו לגופים אחרים ואיזו דרך ביניים של איסור התאגדות.
ע': אנחנו בסך הכול, כמו שאמרתי קודם, מבקשים את אותה זכות ואפשרות, כמו: השב"כ, המשטרה, שב"ס וצה"ל.
ע': אם יוחלט על איזשהו שינוי על כל המגרש לכולם – אז כמובן שאנחנו לא שונים מהם.
ע': אבל פחות מזה, אנחנו לא רואים עין בעין איתם.
יעקב פרי: לגיטימי.
איה דביר: כיוון שאתה מחדד את דבריי – אני לא רואה אתכם באופן שונה.
איה דביר: השאלה הייתה רוחבית על כולם והיא רלוונטית גם אליכם.
אבי דיכטר: חבר הכנסת יעקב פרי?
יעקב פרי: לא, לא.
אבי דיכטר: אז אנחנו עוברים להצבעה.
איילת לוי נחום: צריך להקריא.
אבי דיכטר: חבר הכנסת מוטי יוגב, רצית לומר משהו?
איילת לוי נחום: בואו נקריא את הצו במהרה, בסדר?
איילת לוי נחום: צו הסכמים קיבוציים (הארכת תחולתו של פטור לגבי עובדים מסוימים) התשע"ח-2017.
איילת לוי נחום: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 3(ב) לחוק הסכמים קיבוציים (תיקון מס' 6) התשס"א-2001 (להלן החוק) ובאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, אני מצווה לאמור: הארכת התקופה: 1.
איילת לוי נחום: התקופה הנקובה בסעיף 3(ב) לחוק, מוארכת לגבי עובדי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, לתקופה נוספת של שנה, עד יום כ"ג בטבת התשע"ט (31 בדצמבר 2018).
איילת לוי נחום: תחילה: 2.
איילת לוי נחום: תחילתו של צו זה ביום י"ד בטבת התשע"ח (1 בינואר 2018)".
אבי דיכטר: נמנעים – אין צו הסכמים קיבוציים (הארכת תחולתו של פטור לגבי עובדים מסוימים) התשע"ח-2017 נתקבל.
אבי דיכטר: הבקשה אושרה והצו יוארך בשנה.
אבי דיכטר: אני אומר בשלהי הדברים כדי להסיר כל ספק: בשיחה שלי עם יושב ראש הסתדרות – הוא תמך בשינוי חקיקה שייקבע את הצו הזה אפילו אחת לחמש שנים.
אבי דיכטר: בשיחה עם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, הוא ביקש שזה יהיה לשלוש שנים.
אבי דיכטר: נעתרתי לבקשתו.
אבי דיכטר: לאחר מכן ניזום הצעת חוק על ידי חברי כנסת, והיא נמצאת בתהליך.
אבי דיכטר: אני מקווה מאוד שהפעם הבאה שנאריך את הצו, זו תהיה הארכה לפחות לשלוש שנים.
מרדכי יוגב: נתחיל בהצגת הנוכחים מוטי יוגב, יושב ראש הוועדה, אסף מנהל הוועדה, דובר הוועדה, העוזר לי.
מרדכי יוגב: (הצגת נוכחים)
ניצן דה פז: ניצן דה פז, מתנגד למערכת החשמל בגלל בעיות הלכתיות.
מרדכי יוגב: טוב, אתה לא תדבר פה כרגע בכלל, לא תקבל רשות דיבור.
מרדכי יוגב: זה לא נושא הישיבה.
מרדכי יוגב: אני לא יודע מה חשבתם.
מרדכי יוגב: זה לא רלבנטי.
מרדכי יוגב: אנחנו נתחיל ברוך השם.
מרדכי יוגב: הדיון הוא פתוח לפי סעיף 120 ב' .
מרדכי יוגב: ברוכים הבאים לכל הנמצאים.
מרדכי יוגב: לפני כשמונה חודשים לערך, לא הפעם הראשונה שנגענו בחשמל ביהודה ושומרון, לעתים יותר בהיבט הטקטי המקומי, לפני כשמונה חודשים, או לפני כשנה לערך התחלנו בכל נושא ונושא להסתכל קדימה, יותר רחב.
מרדכי יוגב: לא רק אנחנו, אנחנו גם בעקבות אחרים, אם משרדי הממשלה או אם לזרז מזורזים או מינהל אזרחי, מתאם פעולות שטחים ואחרים וגם רשויות, להסתכל קדימה על תכניות אב, משום שגם יהודה ושומרון גדלים באוכלוסיות.
מרדכי יוגב: זה מתחיל מהניסיון להעריך סטטיסטית כמה תושבים יהיו – ערבים, פלסטינים יהודים – ודרך לכמה יצטרכו לדאוג להם – לחשמל, למים, לתשתיות כבישים, לאנרגיה חלופית, או לביוב או לכל תשתית אב אחרת.
מרדכי יוגב: לכן מטרות הישיבה בנושא הזה של ועדת המשנה לענייני יהודה ושומרון של ועדת החוץ והביטחון, הראשונה שבהן היא קידום תכנית האב לנושא חשמל.
מרדכי יוגב: פה אני מבקש גם את רשות החשמל, גם את חברת החשמל ואת החלוקה ביניכם יגדיר המשרד, כי אני לא בטוח שאני יודע עד הסוף וכמובן שהכל ברפרנס למינהל האזרחי, שהוא השליח של מדינת ישראל להיות הריבון בשטח.
מרדכי יוגב: הנושא השני במטרותיו הוא בקשה שנתבקשה והתייחסות, בעיקר המינהל האזרחי, אבל גם חברת חשמל, להגדלות חשמל וחיבורים בהתיישבות הצעירה בה חיים אנשים.
מרדכי יוגב: בכל מקרה אני אומר במקומות שהם על אדמות מדינה או צפויים להסדר.
מרדכי יוגב: הנושא השלישי הוא באמת נושא כשל קידום אנרגיה חלופית ביהודה ושומרון, כמו שבכל המדינה, כמו שבכל שלל המקומות וביהודה ושומרון.
מרדכי יוגב: עשינו פה כבר שתיים ושלוש ישיבות ללא רצף מספיק של התוצר מהם ואני הייתי כן רוצה לראות רצף מקצועי ולראות איפה הדברים עומדים, כולל שביקשנו בפעם הקודמת שיוצג הנוהל של הקמת טורבינות רוח.
מרדכי יוגב: דיברתם על כך שהנוהל צריך להיכתב.
מרדכי יוגב: הנוהל צריך להסתיים וכך לפחות, אם אני מנסה לשמור כן על רציפות מהישיבה האחרונה, אז כך לפחות נאמר בסיכום של הישיבה האחרונה שהייתה מזמן, ביולי ובסופה – ובזה אני אסיים את דברי ואתן פה את רשות הדיבור – נאמר שגם סטאטוס תכניות העבודה וגם מה שאמרתי, הצגת נוהל הקמת טורבינות רוח או אנרגיות מתחלפות ביו"ש.
מרדכי יוגב: אנחנו נראה מי פותח לגבי תכנית אב לחשמל ביו"ש.
מרדכי יוגב: אז מי מכם?
מרדכי יוגב: רועי, אתה קובע שזה רשות החשמל?
איגור סטפנסקי: כן, רשות החשמל.
מרדכי יוגב: אז בשמחה, כן.
מרדכי יוגב: צריך כנראה את המצגת לפני זו שעליה.
מרדכי יוגב: נכנס מתניה שפירא ושליו מהחברה לפיתוח שומרון.
שליו קיים: לא, לא.
מרדכי יוגב: גוש עציון, סליחה, התבלבלתי.
מרדכי יוגב: מתניה, עד שהוא מעלה את המצגת, אנחנו עוסקים בשלושה נושאי – תכנית האב לחשמל ביהודה ושומרון, טיפול במאחזים, התיישבות צעירה ואנרגיות מתחלפות.
מרדכי יוגב: אלה שלושת הנושאים של ועדת המשנה הזאת.
מרדכי יוגב: חצי שעה מאוחר יותר, באחת עשרה, היא תהיה ועדת משנה למים, שהיא עמוסה יותר בנושאיה.
איגור סטפנסקי: בינתיים שזה עולה, אפשר להעיר הערה?
איגור סטפנסקי: לגבי הנושא לדיון, מה שאני מבקש להבא, הנושא לדיון סטאטוס תשתיות, נקודה.
איגור סטפנסקי: כמו שאתה עכשיו פרטת, אחד, שניים, שלושה, אז מה שאני מבקש להבא, בבקשה תפרטו על מה מדובר.
מרדכי יוגב: אסף, אומר איגור מרשות החשמל שהוא כנראה לא קיבל פירוט של הדברים.
מרדכי יוגב: יש את תכנית העבודה.
מרדכי יוגב: אני מודה שאנחנו משתדלים, אני לפחות משתדל להיות מאד מאד - - -
איגור סטפנסקי: יש פה.
איגור סטפנסקי: ידעתי לבוא - - - שאני צריך להיות.
איגור סטפנסקי: אוקיי, הבנתי, תודה.
מרדכי יוגב: אנחנו איתך.
מרדכי יוגב: אם נפתח ונאמר שאתם מתכננים את תכנית האב, לאיזה שנים ובאיזה היקפי אוכלוסייה כמענה?
איגור סטפנסקי: תכנית אב?
מרדכי יוגב: תכנית האב שלכם, כן.
איגור סטפנסקי: מכינים תכנית אב.
איגור סטפנסקי: תכנית אב זה במובן של תכנית לטווח ארוך, עד 2030 ובתכנית אב אמורים להיות כל המקטעים של - - -
מרדכי יוגב: מה השם?
אורן הלמן: אורן הלמן.
מרדכי יוגב: ומי אתה אורן?
אורן הלמן: אורן הלמן, אני סמנכ"ל בחברת החשמל.
אורן הלמן: תפוס מקום ליד יהודה.
אורן הלמן: מצוין.
אורן הלמן: אני איתך, איגור.
איגור סטפנסקי: אז גם בהתחשבות, בהתייחסות גם לכל המקטעים של מערכת החשמל, זאת אומרת חלוקה, הולכה וייצור, בוודאי שבתכנית אב תהיה התייחסות לאנרגיות מתחדשות.
איגור סטפנסקי: זה בתהליכי עבודה, העבודה מתקדמת.
מרדכי יוגב: לכמה אוכלוסייה אתם מתכננים ל-2030?
מרדכי יוגב: מה יהיה הצורך?
מרדכי יוגב: מה יהיה המענה?
מרדכי יוגב: כמה אנרגיה יצטרכו?
איגור סטפנסקי: כמה אנרגיה?
איגור סטפנסקי: אין לי תשובה.
איגור סטפנסקי: אני אישית לא מתעסק עם תכנית אב.
מרדכי יוגב: אז זאת אומרת לגבי תכנית אב אתה לא יכול לתת כרגע את התשובות?
מרדכי יוגב: כי הייתה פה גברת בפעם האחרונה, ביולי, היא ציינה בפירוש את זה שהם מתכננים תכנית אב ואנחנו מאד שמחנו ושיבחנו וביקשנו מהם להציג את תכוניותיה לגבי התקדמות תכנית אב לחשמל ביו"ש ואיפה זה עומד.
איגור סטפנסקי: מתי, היום?
מרדכי יוגב: מה?
איגור סטפנסקי: היום אתם רציתם את זה?
מרדכי יוגב: לא, ביולי היה סיכום כזה של ישיבה שהייתה ביולי וכך רשות החשמל התפארה פה בפנינו.
מרדכי יוגב: ציינה פרויקטים מסוימים כמו - - -, כמו מקומות אחרים והיא אמרה שהיא נכנסת לתכנית אב לגבי כלל יו"ש ואמרנו - - -
איגור סטפנסקי: תשמע, מה שאני יכול להגיד שאני יכול להעביר לאחראים על תכנית האב ברשות החשמל את הבקשה של ועדת המשנה להצגת תכנית האב ואפשר לסגור איזה שהוא יום, איזו שהיא ישיבה מיוחדת להצגת תכנית האב, את סטאטוס תכנית האב למשק החשמל.
מרדכי יוגב: מי מתעסק בתכנית האב זו הרשות, נכון?
מרדכי יוגב: לא חברת החשמל.
איגור סטפנסקי: לא, הרשות.
מרדכי יוגב: וחברת החשמל היא גורם ביצועי בעניין.
מרדכי יוגב: אז אם כן אין לנו את זה כרגע.
מרדכי יוגב: אז אנחנו מדלגים על זה ובאמת מבקשים את זה כבקשה ראשונה.
מרדכי יוגב: לא ברור לי פה – ואני לא רוצה לכעוס על מישהו – איפה פה הטלפון השבור.
מרדכי יוגב: תכנית האב בעינינו היא מאד חשובה.
מרדכי יוגב: אני מוכרח לומר ואני אומר גם לכם, בהסתמך על רשות המים, שזה מאותו משרד, נכון?
איגור סטפנסקי: כן.
מרדכי יוגב: רשות המים – וגערנו בה בפתח הישיבה הקודמת ביולי – הציגה אוכלוסייה לה היא צריכה לדאוג ל-2040.
מרדכי יוגב: אז קודם כל אני מציע ליישר איפה שהוא את התכניות, כי חשמל משפיע על מים ויש צורך, הכל בא בסוף באנרגיה, גם המים.
מרדכי יוגב: הם הציגו שהם מכינים תכנית אב ל-2040.
מרדכי יוגב: הם הציגו.
מרדכי יוגב: אני לא סתרתי ולא בדקתי, רק הערתי, הם הציגו אוכלוסייה פלסטינית בהיקף של 4.6 מיליון ואוכלוסייה יהודית בהיקף של 560 מיליון ואנחנו מיד גערו-.
מרדכי יוגב: 560,000 אלף, אנחנו מיד גערנו בהם והסברנו להם ש-560,000 יהיה בעוד שנתיים שלוש.
מרדכי יוגב: 4.6 מיליון – יכול להיות שזה נכון, אין לי את הכלים לאמוד את זה, אבל אם יהיה 4.6 מיליון ערבים ב-2040, אין לי ספק שיהיו גם 1.5 מיליון יהודים כמינימום ועל כן שוב, אין לי את הכלים המדויקים לאמוד את זה.
מרדכי יוגב: אני רק יכול לחשב את זה כמו כולם בגידול האוכלוסייה, שבאוכלוסייה היהודית עולה על 5% ביו"ש ובערבית קטן מ-3% ואני חושב שזה כן צריך להיות מפתח משותף עם המינהל האזרחי ועם מתאם הפעולות בשטחים, כנקודה שניתן יהיה ליישר אותו ולהביא אותו לנקודה אחודה, שהיא מהווה את נקודת הבסיס לכל תכניות האב והתשתיות ביהודה ושומרון.
אורי מנדס: כן, בשלב זה עוד אין טיוטה של הדבר הזה, כך שאין לי למה להתייחס כרגע.
מרדכי יוגב: אני אומר בישיבה הקודמת, ביולי, שנה שעברה.
אורי מנדס: אתה מדייק.
אורי מנדס: ברור לי שאתה מדייק בדברים.
אורי מנדס: אנחנו מאד מעוניינים בתכנית אב, אנחנו היינו רוצים גם יותר מזה, אם רשות החשמל תקדם אפילו תכנית מתאר ביהודה ושומרון, מה שיענה אחר כך על הרבה מאד צרכים נוספים של-.
אורי מנדס: כמו שאנחנו מכירים את החסמים הבירוקרטים, תכנית מתאר היא שלב מתקדם יתר, אבל שמחים אנו מאד על העניין של תכנית אב ומאד מאד נרצה כבר לראות את הטיוטה הראשונה שלה.
מרדכי יוגב: אז בזה אני יכול לסכם את השורה הראשונה בסיכום, אם אני יכול לומר, שהוועדה מבקשת מרשות החשמל, משרד האנרגיה והתשתיות להציג תכנית אב לחשמל ליו"ש ואני מציע לישר אותה בנתוניה גם לגבי השנה אליה היא מוערכת.
מרדכי יוגב: אם המים הציגו ל-2040 אז לדלג לשם, כי 2030 זה מחר בבוקר.
מרדכי יוגב: אני לא אומר 2050, אלא משהו ממוצע.