GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים בר: אם אתה רוצה מתקן יפה לנכים האלה, מתקן שיכול לעזור גם לארגון וגם לך, זה בית קיי בנהריה, על חוף הים.
אבי דיכטר: קודם כל תודה רבה.
אבי דיכטר: אמנם חרגנו בלמעלה מחצי שעה אבל ברור לכולנו שגם הזמן הזה הוא לא מספיק ולא מסוגל להכיל את הכול, יש פה הרבה מאוד עובדות.
אבי דיכטר: יש פה הרבה מאוד אמוציות, כל אחד מאיתנו, לא חשוב מאיזה צד של השולחן אתה מגיע, זו סוגיה שנוגעת בכל אחד מאיתנו, אין פה מקרה אחד של נכים או של פוסט טראומטיים, אתה מדבר על נתונים ואתה לא רואה את הפנים מול העיניים.
אבי דיכטר: אתה עובר את הדלת ואתה מטפל באלה שכבר לא צריך לטפל בהם, אלא צריך לטפל במשפחות שלהם ובאלמנות וביתומים ואנחנו גם בנושא הזה עוסקים כי גם שם יש לא מעט בעיות.
אבי דיכטר: אבל פה, לקראת הדיון, לקראת הפגישה פה לקחתי את הדוח של ישראל חסון ושם המשפט שמיד צד את העין זה, משנת 1974 ועד היום, עד היום זה 2010, הוקמו חמש ועדות ציבוריות, מפוסט יום כיפור, הוקמו חמש ועדות ציבוריות עד 2010 לאותה מטרה, זאת אומרת שיפור הטיפול בנכי צה"ל, מרבית ההמלצות של חמש הוועדות לא יושמו.
אבי דיכטר: לפי הדיווח שלהם, ועדת כפיר, זיידל, יריב, אלוף יאיר יה יה והאלוף ורדי ב-2002.
אבי דיכטר: אני קורא מתוך הכתוב.
אבי דיכטר: באיזה שהוא מקום זה נראה לא סביר.
אבי דיכטר: לא סביר כשאתה מסתכל על זה מהצד של הנכים.
אבי דיכטר: הייתי אומר, משפט המפתח מבחינתי, לא סביר שבקשה להכרה של נכה צה"ל תטופל פחות טוב מבקשה שעוברת לביטוח הלאומי.
אבי דיכטר: זה לא סביר, איך שאתה לא בודק את זה.
אבי דיכטר: אם אתם שואלים אותי, זה עלה בהתייחסויות, זה אולי הדבר הכי קשה ששמעתי היום כאן.
אבי דיכטר: לא שחס וחלילה יש לי רצון לפגוע בביטוח לאומי, גם עברתי לא מעט אנשים, כולל ההורים, אני מכיר את הצד של ביטוח לאומי גם כן.
אבי דיכטר: אמרתי, הייתי גם יושב ראש הקרן לרווחת נפגעי שואה בישראל אז הרבה מאוד עבודה הייתה מול ביטוח לאומי, כמעט שלא הייתה עבודה מול אגף השיקום.
אבי דיכטר: אבל במושגים שלנו על נכי צה"ל לא יכול להיות שהדבר ההתחלתי הזה, כשאתה עובר מהטיפול עד 20% מגיע לחלק של 20 ומעלה, לא יכול להיות שהטיפול יהיה פחות מהביטוח הלאומי.
אבי דיכטר: זה משפט מבחינתי שעד שהוא לא ישתנה אנחנו לא נרגיש, כוועדה, שאנחנו עושים את מלאכתנו נאמנה.
אבי דיכטר: החוק מ-1951, או התיקון שהיה בו, לא זוכר מאיזה שנה, לגבי חובת העסקת נכי צה"ל, אנחנו ניקח, ננער את האבק ממנו ונבדוק מה צריך לעשות איתו.
אבי דיכטר: אני חושב שהכוונה אז הייתה טובה, הבאתי לדיון את המסמך המכונן מ-49', שלא זוכר מי שלח לי אותו, שאז הקימו את האגף, הייתה בקשה להקים את אגף השיקום.
אבי דיכטר: אז הטענה הייתה שמי שנפצע בצבא אחר, במלחמת העולם השנייה, לא חשוב באיזה מקום בעולם, מאוסטרליה ועד ארה"ב דרך אירופה מקבל טיפול דרך אגף השיקום שם, מגיע ארצה, הוא מקבל טיפול מחמישה משרדי ממשלה שונים וביקשו שיהיה אז משהו אחד מתכלל, ככה הקימו את אגף השיקום.
אבי דיכטר: אני מניח שהחוק הזה חוקק בעקבות הקמת אגף הטיפול, ב-51', הנתונים שהיו כאן, המקצועות והתפקידים הם באמת היו טובים לאותה עת, לא להיום.
אבי דיכטר: צוואר הבקבוק של ועדות רפואיות.
אבי דיכטר: לא יכול להיות שב-2018 אנחנו מסמנים צוואר בקבוק בוועדות רפואיות כרופאים.
אבי דיכטר: אנחנו לא מדינה חסרת רופאים.
אבי דיכטר: אם הבעיה היא משכורת, תגמול, כל מתכונת שהיא, לא סביר שזה יהיה צוואר הבקבוק.
אבי דיכטר: נכון שיש פה משרדי ממשלה שונים, אנחנו כוועדה ניכנס לעובי הקורה גם מול משרד הביטחון, האוצר, משרד הבריאות, משרד ראש הממשלה, נציבות שירות המדינה, ניכנס לעובי הקורה, אני מרגיש שזה משהו שאנחנו יודעים למסגר אותו, יודעים בדיוק מה הוא צריך, כמה הוא עולה, זה לא סיפור שצריך לבוא בהתנדבות, עם כל הכבוד, אני מעריך התנדבות, אבל זה לא דבר שאתה יכול להגיד שאדם שמתחלף כל, אם הבנתי נכון, תחלופה מאוד רצינית, המחויבות נגזרת ממה שאני אומר כרגע או מה שאמרתם מקודם.
אבי דיכטר: הסיפור של הפוסט טראומטיים, לא בכדי אמרתי, זה הנושא שיש הכי הרבה פניות, הכי הרבה הגעות לכנסת.
אבי דיכטר: אני חושב שמי שמגיע לכנסת ואין אחד מכם שמגיע לכנסת ולא רואה מיד את הנכים, לא נכי צה"ל, את הנכים שנמצאים בכנסת.
אבי דיכטר: הנוכחות של נכים בכנסת לפעמים היא יותר מסיבית מנוכחות של חברי כנסת.
אבי דיכטר: הם מגיעים, הם זיהו את המקום הזה כמקום ששם אפשר למנף את הדרישות שלהם, אני אומר לחיוב, לא לשלילה, ובמקביל אליהם את הפוסט טראומטיים אתה לא רואה, הם לא יושבים על כיסא גלגלים והם לא ניתנים לזיהוי.
אבי דיכטר: אתה רואה כשהם פוגשים אותך, כשהם נמצאים בדיון, וכולנו חווינו את זה בדיונים.
אבי דיכטר: אני חושב שאלה הדיונים הכי סוערים שאני לפחות זוכר בתחום הזה.
אבי דיכטר: את הנושא של מה שעלה כאן, רשות לאומית לטיפול בפוסט טראומטיים, המונח הזה שאמור לאגם ולקבוע תפיסה הוליסטית של מה אנחנו חושבים שצריכים לעשות עם פוסט טראומטיים, זה נכון לגבי צה"ל וזה נכון גם לגבי אזרחים, הנושא הזה הוא נושא שחוצה - - - באותו פיגוע ישנם גם חיילים וגם אזרחים וגם אלה שנפגעו מהפיגוע וגם אלה שבאו לחלץ ואנחנו יודעים בדיוק מה קורה לאלה שמגיעים לחלץ והסיפור הזה הוא באמת עולם שלם.
אבי דיכטר: הנושא של הקמת רשות זה נושא שנתחיל לבדוק אותו, לראות בדיוק איך לקדם אותו, בחקיקה או לאחר מכן להביא אותו לחקיקה, יש לנו תקדימים בתחומים אחרים, אמרתי קודם, סייבר וכיוצא בזה, אנחנו יודעים לקחת את הדוגמאות משם ולבחון את ההתאמה שלהם לחקיקה.
אבי דיכטר: הנושא האחרון זה נושא מחשוב התיקים, מה שנאמר כאן שבתוך שנתיים אתם מצפים לסיים את זה.
אבי דיכטר: מבחינתנו אנחנו נקיים מעקב אחרי הנושא הזה.
חזי משיטה: סליחה, רוב הדברים יסתיימו השנה, בפתח תקווה ובירושלים השנה, חיפה שנה הבאה, ובאר שבע, אני מקווה גם בשנה הבאה.
חזי משיטה: זה יסתיים, זה לא שנתיים.
אבי דיכטר: 2018-19 זה שנתיים.
אבי דיכטר: לא יודע איך זה אצלכם, אצלי זה שנתיים.
אבי דיכטר: אני אומר בזהירות, נדמה לי שאתם הסנונית האחרונה שעוד תקועה בסיפור הזה.
אבי דיכטר: כולנו עברנו את המשוכות האלה, כל אחד בתחומים שונים, ואם יש בעיה, בבמ"מ, זה לא איזה משהו שלא יודעים לתת לו מענה בשום צורה שהיא.
אבי דיכטר: אני חושב שזו משוכה שאנחנו יודעים לעבור אותה, אני חייב לומר אפילו לא בהרבה תקציבים.
אבי דיכטר: את החקיקה שמתבצעת בוועדה של אלי אלאלוף, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, יצא לנו כמה פעמים לדבר, אלי ואני, לפעמים אנחנו מאגדים כוחות בוועדה משותפת, עשינו את זה אז בוועדת גורן, אז עשינו את זה ועדה משותפת, למיטב זיכרוני זה עבר אז פה אחד, אופוזיציה וקואליציה, שזה לא עניין של מה בכך, אין לנו הרבה הזדמנויות שאנחנו יכולים לראות שהכנסת, או אם תרצו נציגות העם, באמת רואה את הדבר בעין אחת.
אבי דיכטר: עפר שלח אומר שהוא כל הזמן רואה את זה בעין אחת.
אבי דיכטר: זה הומור של ח"כים.
חיים בר: יש הומור של נכים.
אבי דיכטר: זה דיון אחר.
אבי דיכטר: אני אומר שלנו הביקור הזה הוא חשוב מאוד.
אבי דיכטר: אני יודע שמגיעים חברי כנסת כבודדים, כוועדה אני לא זוכר מתי היינו אצלכם.
אבי דיכטר: נרצה לעשות ביקורים נוספים כי הנושא הזה הוא באמת נוגע, לא לעצמות של כל אחד מאיתנו, אלא לעצבים של כל אחד, לקצות העצבים של כל אחד מאיתנו.
אבי דיכטר: כפי שאמרתי קודם לכן, זה לא מדלג על אף אחד מאיתנו וזה לא דיון על מספרים.
אבי דיכטר: נכון שיש פה מספרים, אבל כל אחד יודע לשים לנגד עיניו את השמות, את הפנים ואת המקרים ולא חשוב אם זה נכים או פוסט טראומטיים.
אבי דיכטר: אני זוכר אנשים מאוד מאוד נורמטיביים, אנשים שאתה מסתכל עליהם, הם באמת עם כלכלה בשחקים ומצליחנים וידוענים וכל מה שאתה רוצה, אבל מי שהיה איתם באותו לילה מר ונמהר ואתה יודע שהם לא עברו את הלילה הזה בשלום, לקח להם שנים להבין שהם לא עברו אותו בשלום, ובזהירות הראויה הם נכנסים לטיפול פוסט טראומטי ויכול להיות שהם לא יגיעו לבית 'אבו מאזן', קראתי את ה'מאזן'.
אבי דיכטר: כל אחד עם עולם המושגים שלו, יש דברים שצריך לשים ניקוד, אבל באמת הנושא הזה של פוסט טראומטיים, דווקא בגלל העובדה שאתה לא רואה את זה ואם הוא לא מדבר אתה לא יודע על זה - - - אני אומר לכם, כשהייתי יו"ר הקרן לרווחת נפגעי השואה הדבר שהכי הפחיד אותי, להבדיל כמובן, אבל זה לא אלף אלפי הבדלות, זה היה ניצולי שואה שאיבדו תקווה.
אבי דיכטר: הם היו בבית והם ככה שקעו בתוך הבית ואם לא ידעת לחבר להם גלגל הצלה בדמות מתנדב ולהצמיד לו מתנדב שיהיה אצלו בבית, יבוא אליו פעם בשבוע, והמתנדבים האלה היו מקור אינפורמציה בלתי רגיל לדעת למי צריך לעזור על דברים שהם לא דיווחו, על הרחבת הדלת כדי שהכיסא ייכנס לשירותים והעובדת הסוציאלית לא חיברה את הדברים האלה.
אבי דיכטר: בנושא שהכי הרבה זה 20,000 שקל שינינו לניצולת שואה את כל חייה ואתה רואה את זה ואתה כועס, כי שלוש שנים חייתה בתצורה הזו.
אבי דיכטר: אז אני אומר, אסור לנו שיקרה לנו שחס וחלילה נכה צה"ל ישקע לנו רק בגלל שלא היינו איתו בקשר, שלא היינו אצלו בבית.
אבי דיכטר: חלק מהתלונות, מהפניות, אנחנו לא יודעים לבדוק את זה, זה גם עיוור שאמר 'לא היו אצלי בבית 15 שנה'.
אבי דיכטר: נכון, לא נכון, אין לי מושג.
אבי דיכטר: הוא אמר 'הנושא שלי בבדיקה, אני מבקש לא לומר את זה בשמי'.
אבי דיכטר: אבל אני סומך עליכם בנושא הזה, אתם מבינים טוב ממני שבסוף בסוף 57,000, מתוך זה כאלה שאין ברירה צריך להיות אצלם בבית פעם בתקופה, אתם יודעים לסנן אותם טוב ממני ועליהם אסור לנו לוותר.
אבי דיכטר: עליהם אסור לוותר.
אבי דיכטר: אם חס וחלילה אחד מהם ישקע אנחנו יודעים איך זה ייגמר.
אבי דיכטר: תודה רבה ויישר כוח באמת.
עמיר פרץ: אנחנו מברכים את כל מי שהגיע.
עמיר פרץ: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת המשנה להגנה על העורף.
שמואל לטקו: הדיון פתוח לא חסוי לפי סעיף 120.ב.2 לתקנון הכנסת.
שמואל לטקו: משמעות הדבר שהפרוטוקול יפורסם.
עמיר פרץ: יש מישהו מחברי הכנסת שמתנגד לפתוח את הישיבה?
עמיר פרץ: אין.
עמיר פרץ: אנחנו מקיימים את הישיבה גם בצל האירועים בצפון ונכון שתשומת הלב נתונה היום לדרום, אבל אנחנו יודעים יפה מאוד כיצד החיכוך והעימות יכול לעבור מזירה לזירה.
עמיר פרץ: אני רוצה להדגיש שהישיבה הזאת מתכנסת בתיאום עם מרכז השלטון המקומי, יו"ר מרכז השלטון המקומי חיים ביבס נמצא כאן וראשי ערים מכל המגזרים למיניהם ונמצאים כמובן גם חברי מועצות עיר וסגני ראשי ערים שהגיעו להשתתף בדיון, כאלה שיש להם מעמד בעירייה שלהם, שמחזיקים את תיקי הביטחון וכולי.
עמיר פרץ: נמצא איתנו גם נציג המועצות האזוריות, אמיר שמייצג אותם וודאי גם יציג את עמדתם.
עמיר פרץ: הדיון הזה הוא דיון שצריך להתנהל באופן מאוד מאוד מדויק.
עמיר פרץ: אנחנו לא נאפשר כאן מצב שבו תהיה סטייה מהמסלול שאנחנו תיכננו, אנחנו בעיקר רוצים להקדיש את הזמן הזה כדי לשמוע ולהגיע למסקנות באשר למוכנות של השלטון המקומי, שם אנחנו מתמקדים.
עמיר פרץ: אני רוצה לומר כפתיחה שאמנם תשומת הלב עכשיו נמצאת בדרום אבל העימות בצפון הוא עימות שיכול להתרחש, אנחנו נהיה זהירים מאוד בכל משפט שאנחנו אומרים, אבל בהחלט כל אחד מבין שהאירועים האחרונים שהיו בצפון הארץ הם אירועים שנבחנים גם מההיבטים של מערכת הביטחון כולה, של צה"ל, אבל וודאי שהשלטון המקומי ואנחנו כוועדת המשנה לא יכולים להתעלם מכך.
עמיר פרץ: רוצה לומר שאתם היום חוזים במה שמתרחש בדרום, והעובדה שהחמאס בחר לעצמו נתיב של עימות אזרחי במידה מסוימת מראה על כך שהוא מבין שבשאלות הצבאיות שהוא פיתח, גם נושא הטילים תלולי המסלול, גם המנהרות ההתקפיות למיניהן, למעשה בדרום ניבנה מודל שהוא מודל נכון שמאפשר לקיים את המשפט של שיגרה בחירום.
עמיר פרץ: המבחן של מדינת ישראל היא הבטן הרכה שלה .
עמיר פרץ: הבטן הרכה היא העורף וכאשר אנחנו איננו מצליחים לקיים חיי שגרה בעת מתיחות או בעת עימות, גם במדרגה הזאת וגם במדרגה הזאת, למעשה אנחנו יכולים למצוא את עצמנו עם תמונות קשות שההישגים הצבאיים לא יוכלו לכסות עליה ולכן אני חושב שהמודל שבנינו בדרום הוא מודל נכון וצריך לנסות להעתיק אותו.
עמיר פרץ: השילוב בין הגנה פסיבית להגנה אקטיבית, עם כל הפרמטרים המבצעיים ועם כל השאלות של מה התיעדוף, הוא דבר נכון.
עמיר פרץ: השקט בצפון הוא שקט שאמור להיבחן.
עמיר פרץ: חברי הוועדה כאן לא - - -, אבל מה שקורה בצפון שיש פה שני גרפים שנעים בכיוון הפוך.
עמיר פרץ: הגרף של האיום הביטחוני נע במסלול אחד, גם בשאלת רמת האיום, הדיוק של האיום, עוצמת האיום והיקף האיום.
עמיר פרץ: לעומת זאת, הגרף של ההתגוננות בעורף נע בקצב הרבה יותר איטי.
עמיר פרץ: זה צריך להיות הפוך כי זה לא הצרכים שנבחנו לפני 12 שנים בעת מלחמת לבנון השנייה, הצרכים היום הם הרבה יותר גדולים ומקיפים כי גם גרף האיום השתנה ולכן צריך לקחת את זה בחשבון.
עמיר פרץ: אני רוצה לסכם במשפט אחד ולומר, לפנות לשר האוצר ולראש הממשלה.
עמיר פרץ: תראו, יש עודפי הכנסות במדינת ישראל.
עמיר פרץ: היום.
עמיר פרץ: אז יכול להיות שתקבלו החלטה להוריד אחוז במס הכנסה, מחצית מהאוכלוסייה ממילא לא נהנית מאותה הפחתה במס הכנסה כי מחצית מהאוכלוסייה כמעט לא משלמת מס הכנסה.
עמיר פרץ: היא לא מגיעה לרף המס.
עמיר פרץ: אז אוקיי, אז המחצית השנייה, רוב האנשים שנמצאים כאן שייכים אליה אז כל אחד יקבל עוד 100 או 200 שקל למשכורת שלו.
עמיר פרץ: זה לא מה שיציל פה אף אחד.
עמיר פרץ: אין לי ספק שגם אם היינו עושים משאל בקרב אלה שעתידים ליהנות מאותה הפחתת מס, והיינו אומרים להם "במקום שתקבלו הפחתות מס בשנה-שנתיים הקרובות אנחנו רוצים לייעד את כל הכסף להגנה על העורף לצמצום הפערים, לשיפור המצב של הגנת העורף", אני בטוח שהיינו מקבלים תשובה חד משמעית שרוב האזרחים בישראל היו תומכים.
עמיר פרץ: מה עוד שכשאתה מדבר על השקעה בהגנה על העורף אתה מדבר על השקעה חד פעמית.
עמיר פרץ: זה לא כמו שאתה מוריד מס הכנסה ובשנה הבאה תצטרך למצוא תקציבים נוספים כי אתה תצטרך לשלם את זה גם בשנים הבאות.
עמיר פרץ: פה כל שקל שאתה משקיע הוא שקל שישרת את המדינה הזאת, ישרת את כל המערכות.
עמיר פרץ: אני במשפט סיכום אומר, הערכתנו היא שמדובר בטיפול הן בתשתיות והן במוסדות ציבור והן בסופו של דבר הממ"ד האישי הוא הדבר הנכון, ואנחנו מקווים מאוד לקדם שני חוקים שמונחים כאן על ידי חברי הועדה.
עמיר פרץ: החוק הראשון הוא חוק שהונח על ידי איל בן ראובן וחברים אחרים למיגון הצפון באופן ספציפי, החוק השני זה חוק שהונח על ידי יו"ר הוועדה, ואני מברך את יו"ר הוועדה שהצטרף אלינו, אבי דיכטר, שרואה בנושא הזה נושא מאוד חשוב ומשתתף בכל ישיבת ועדת משנה ואני מאוד מאוד מקבל ממנו, כולנו מקבלים את כל הגיבוי וההצעה שהוגשה היא הצעה לתת פתרון לכל אותם בתים שלא ניבנה להם ממ"ד, החל מ-1992 אנחנו מבינים שכל בית בישראל לא מאושר מבלי שיש לו ממ"ד בתכנית הבניה שלו, אבל כל המשפחות שבנו את ביתן לפני נמצאות במצב שונה לחלוטין מבחינת הביטחון האישי.
עמיר פרץ: אם יו"ר הוועדה רוצה לומר משהו, קודם אתן ליועץ המשפטי.
עידו בן יצחק: אני אתייחס בכמה מילים, גם חילקתי לכם חברי הכנסת מסמך יותר מפורט לגבי מה התפקידים שמיועדים לרשויות המקומיות בחירום לפי החוקים של מדינת ישראל, אחר כך תהיה התייחסות יותר מפורטת של הגופים לגבי נהלים והסדרות אחרות, לפחות לגבי החוקים, יש שני חוקים מרכזיים שמסדירים את הדבר הזה, אחד הוא חוק ההתגוננות האזרחית, חוק הג"א שמסדיר את הפעילות של פיקוד העורף בתפקידו כהג"א ויש פה גם תפקידים לרשויות המקומיות, והחוק השני הוא פקודת העיריות שמסדירה את כלל תפקידי העיריות, פקודת המועצות המקומיות עושה את הדברים המקבילים לגבי מועצות מקומיות ומועצות אזוריות ושם גם יש לרשויות המקומיות תפקידים בחירום.
עידו בן יצחק: בראש ובראשונה מבחינת יחסי רשויות מקומיות - הג"א, אז בין התפקידים של הג"א עצמו זה לתאם אתת פעולותיהם של משרד הממשלה, רשויות מקומיות ומפעלים פרטיים ומכאן נגזרת מערכת יחסים בין הג"א לבין הרשויות המקומיות.
עידו בן יצחק: אין יותר מדי פירוט בחוק לגבי המהות של התיאום הזה.
עידו בן יצחק: עניין נוסף הוא התקציב, תקציב הג"א מגיע בחלקו מהרשויות המקומיות ובמקביל יש גם הוראות שמחייבות את הרשויות המקומיות להקצות תקציבים אצלן לצרכי התגוננות אזרחית.
עידו בן יצחק: הנושא הזה מוסדר מדי שנה בחוזרי מנכ"ל של משרד הפנים, הסכומים והייעוד של הכספים האלה.
עידו בן יצחק: בפקודת העיריות יש תפקיד מרכזי לרשות המקומית של הכנת המשק לשעת חירום.
עידו בן יצחק: המונח "משק לשעת חירום" לא מוסבר בפקודה, גם בהחלטת הממשלה על הפעלת מל"ח אין יותר מדי פירוט אבל ברמה העקרונית הכוונה היא לאספקת מוצרים ושירותים חיוניים.
עידו בן יצחק: לעניין הזה גם אמור להיות תקציב ייעודי, למיטב הבנתי התקציב מועבר בדרכים אחרות, אבל עד כמה שאני מבין אכן מועבר.
עידו בן יצחק: אם אחרת יחלקו עלי כמובן.
עידו בן יצחק: עוד עניין בהקשר הזה, בכל רשות מקומית אחת הוועדות הסטטוטוריות היא ועדת מל"ח, היא גם אחת משתי הוועדות היחידות לצד ועדת ההנהלה שבראשה עומד ראש הרשות בעצמו.
עידו בן יצחק: תפקיד נוסף של הרשות הוא בכל מה שקשור למקלטים ציבוריים ומחסות ציבוריים, הרשות היא זו שצריכה, אם מורה לה הג"א להתקין – זה כבר לא כל כך נעשה לאחרונה אבל יש את הסמכות הזאת – להתקין מקלטים ציבוריים, ובאלה שקיימים להחזיק אותם ולדאוג לאספקה לציוד שלהם.
עידו בן יצחק: יש לה גם סמכות להועיד מקומות למחסות ציבוריים אם לצורך העניין יש חניון תת קרקעי גדול, הרשות יכולה להפוך אותו למחסה ציבורי.
עידו בן יצחק: הסדר חדש יחסית שקיים נוגע לסיוע לרשויות מקומיות אחרות.
עידו בן יצחק: רשות מקומית ברמה העקרונית יכולה לפעול רק בתחום שלה, אבל במקרים שבהם רשות מקומית שנמצאת באזור שיש בו מקרה מיוחד בעורף או אירוע חירום, רשות מקומת אחרת, יש הסדר מפורט בפקודת העיריות שבו היא יכולה לסייע לרשות בין באמצעות כח אדם ובין באמצעות משאבים כאלה ואחרים.
עידו בן יצחק: התפקיד האחרון שהוא פחות בהקשר שלנו אבל הוא גם קיים, רשויות מקומיות מוגדרות כגופי הצלה באירועי חירום אזרחיים שהם באחריות המשטרה.
עידו בן יצחק: אלה עיקרי ההסדרים שיש כיום.
עמיר פרץ: אני מבקש מיו"ר מרכז השלטון המקומי חיים ביבס בבקשה.
חיים ביבס: חברים בוקר טוב, ראשית אני רוצה להודות ליו"ר ועדת המשנה לשר הביטחון לשעבר עמיר פרץ שבטווח של שלושה שבועות מהרגע שהשלטון המקומי נפגש איתו, יזם את הדיון שהוא דיון משמעותי גם להודות ליו"ר ועדת החוץ והביטחון שגם שוחחנו איתו בנושא הזה, נושא חשוב, נושא שאנחנו מדברים עליו כבר הרבה מאוד חודשים.
חיים ביבס: האתגרים כמו שאתם רואים הם עצומים, וכל מה שקורה בדרום זה כאין וכאפס לעומת הצפון משום שהדרום בעשור האחרון עבר מוכנות משמעותית והוא מוכן הרבה יותר מאשר הצפון, בטח ובטח אזורים מסוימים גם בתוך הצפון.
חיים ביבס: צריך להבין שהפערים היו הם פערים מאוד מאוד גדולים.
חיים ביבס: עיקר הפערים הם פערים תקציביים, משום העובדה שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא, ונמצא פה אלוף פיקוד העורף, עובדים לא רק בשיתוף פעולה מלא אלא מייצרים הרבה מאוד דברים ששנים לא קרו.
חיים ביבס: אני אומר באמת, לא אומרים שבחו של אדם בפניו, אבל מאז שהוא נכנס זה הגביר בכמה וכמה רמות את שיתוף הפעולה, עדיין, גם הוא וגם אנחנו לא נוכל להביא א תזה לאן שאנחנו רוצים אם לא יצמצמו טווחים.
חיים ביבס: גם ה-500 מיליון של היערכות של המוקדים שצריך לצמצם אותם מחמש שנים, מבינים כולם שבעוד חמש שנים יכול להיות שנהיה בכלל במקום אחר ולכן נצטרך לצמצם את זה הכי מהר שאפשר בשנה הקרובה או לכל היותר לפרוש את זה אולי קצת גם על פני שנה הבאה.
חיים ביבס: הנושא של אפס-עשרים ששם גם אמרת ובצדק, מדינת ישראל יש לה בקופת מינהל מקרקעי ישראל מרשויות כמוני ועוד רשויות רבות למעלה מ-7 מיליארד שקל שהם עודפים שנמצאים לא במסגרת התקציב אפילו ואין שום סיבה שבעולם שאת הפער שמגדירים אותו במקסימום 2 מיליארד שקל, הפער הזה בפרישה ניתן יהיה לסגור כי בסוף בטחון העורף הוא הדבר המרכזי.
חיים ביבס: שמענו רק את אדון נסראללה שלשום שמסביר כמה העורף שלנו חשוף, הוא יודע בדיוק את מה שכולנו יודעים.
חיים ביבס: זה לא סוד ולא שום דבר אחר.
חיים ביבס: אני חושב שככל שנבין, אם כולם יסתכלו בחור בגרוש ויתחילו להתעסק עכשיו שהכסף הזה נפרוש אותו בחמש או בעשר שנים, אנחנו נמצא את עצמנו בקטסטרופה הבאה מוציאים יותר משום שברגע שקורה משהו, אף אחד כבר לא עושה חשבון לכסף, מבינים שזה באותו רגע.
חיים ביבס: אני חושב שהקידום של החוק הוא דבר מהותי ומשמעותי, פעם אחת ולתמיד שיהיה משהו מוגדר.
חיים ביבס: אנחנו לא צריכים להיות תמיד כמו עניים בפתח ובאים כשקורה משהו, לקבל משהו ואחר כך כשכבר לא קורה שום דבר מתעלמים, קחו לדוגמה את נושא האבטחה בגני ילדים.
חיים ביבס: כאשר היה מהלך של דקירות, האוצר היה מוכן לשלם גם 100 ומשהו מיליון שקל, קיימנו דיונים איתם וברגע שהעסק נרגע הם אפילו לא מוכנים לתת 40 מיליון שקל, למה?
חיים ביבס: כי זה כבר לא נושא על הפרק.
חיים ביבס: לכן היום זה על הפרק, צריך להביא את המוכנות כמה שיותר ואני חשוב שהגיע הזמן לקחת את שיתוף הפעולה המדהים שיש לנו עם פיקוד העורף, השלטון המקומי, צריך לאגם הרבה מאוד משאבים.
חיים ביבס: בכלל, אני חושב שהוועדה גם צריכה לצאת ביחד עם השלטון המקומי, לקיים סיור בצפון כדי להסתכל מקרוב על הפערים האמתיים, ככל שתראו את זה יותר קרוב ככה נוכל להגדיר ולהבין בקשה לממשלה לצד החוק שאתם מקדמים שהוא מדהים, לצד זה כמובן לקדם את נושא התקציבים כי זה הדבר המהותי והמשמעותי היום, להתעסק לביטחון העורף.
עמיר פרץ: עמיר ריטוב, בבקשה, מועצות אזוריות.
עמיר ריטוב: בוקר טוב.
עמיר ריטוב: האמת שבימים כאלה אני חש גאווה להיות שלטון מקומי שאנחנו בעצם התושבים שנמצאים בצפון ובדרום מקיימים שגרה בימים כאלה וזה בעצם מעיד על החוסן שלנו.
עמיר ריטוב: אני ברשות
עמיר ריטוב: כם רוצה להתייחס למספר נושאים, שלחנו נייר עמדה מסודר לכל חברי הוועדה ששם ירדנו לרזולוציה של פירוט איזה בעיות יש לנו במועצות האזוריות.
עמיר ריטוב: אנחנו אבל חייבים לציין את השיפור ההדרגתי שחל במשך השנים בכל הנושא של המוכנות בהיערכות שלנו אבל עדיין יש פערים ועליהם אני ארצה קצת לפרט.
עמיר פרץ: אתה רק תעשה פתיחה, תפרט יותר מאוחר אחרי שנשמע את הגופים.
עמיר פרץ: תשלים את הפתיחה כי נתתי לכם, למרות שרציתי קודם לתת לגופים לדווח ואתם תתייחסו.
עמיר ריטוב: אז אני אומר כך, בסדר, אני אפרט בשלב יותר מאוחר, רק אני אומר בקצרה שאם אנחנו מסתכלים עלינו כמרכז המועצות האזוריות ומועצות אזוריות אנחנו נמצאים גם במצב שבו אנחנו יודעים גם לקלוט מקרים של פינוי של תושבים, דבר ראשון.
עמיר ריטוב: דבר שני, יש לנו פער של מיגון שהתחלתם לדבר עליו בעיקר בצפון, יש לנו בעיות יותר נקודתיות של מועצות אזוריות שנעלה אותן כפי שאמרת בהמשך.
חיים ביבס: אפשר להוסיף אדוני היושב ראש בעיקר, זאת אומרת יש לנו בעיה בצפון, ובמגזר הערבי עוד יותר.
חיים ביבס: אם שם יש לנו עוד כמה דברים שאפשר להתלות בהם, במגזר הערבי - - -
עמיר פרץ: אנחנו מתחילים.
שמואל לטקו: אם אפשר מר ביבס, התבקשת לפני שפיקוד העורף עובר לסקירה, גם אתה וגם רח"ל, לגבי איך אתה רואה גם לפי החוק, כמו שאמר היועץ המשפטי וגם בכלל, לגבי מי אחראי להכין את הרשויות ל מצבי חירום, האם זה ראש הרשות, ה אם זה רח"ל, האם זה פקע"ר.
עמיר פרץ: בואו, סליחה.
עמיר פרץ: רח"ל בבקשה.
ווה צוק רם: בוקר טוב.
ווה צוק רם: אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה שיש בינינו לבין פיקוד העורף וחלוקת העבודה בינינו לבין פיקוד העורף.
ווה צוק רם: בעצם על פי ההסדרה שעשינו עם פיקוד העורף, פיקוד העורף לקח את הכנת הרשויות המקומיות לידיו - - -
עמיר פרץ: מה החוק אומר?
ווה צוק רם: החוק, מי שאחראי, הכנת הרשויות המקומיות היא על משרד הפנים.
עמיר פרץ: זו ההגדרה.
עמיר פרץ: אני מבקש מאלוף הפיקוד, כיוון שגם הרשויות המקומיות ציינו שהן עובדות בתיאום מסונכרן עם פיקוד העורף ורח"ל אומרת כאן שבפועל הטיפול ברשויות המקומיות הועבר לפיקוד העורף למרות שהחוק בעצם מטיל את האחריות למשרד הפנים ואנחנו נחזור למשרד הפנים.
עמיר פרץ: בבקשה האלוף תמיר.
תמיר ידעי: בוקר טוב לכולם.
תמיר ידעי: אני לא אחזור באריכות על הדברים שאמרו לפניי אבל בסך הכל הכללי אני חושב שבאמת לפחות בתקופה שאני נמצא, אנחנו זוכים לשיתוף פעולה מלא ואני יכול רק לומר דברים טובים בשבחם גם של ראשי הרשויות, גם של השלטון המקומי, רח"ל ומשרדי ממשלה השונים.
תמיר ידעי: אנחנו נציג את תמונת המצב כפי שהתבקשנו בהתאם להמלצה ונאמר גם כמה דברים בהקשר של הפערים בהמלצות.
תמיר ידעי: בפתח הדברים אני כבר אצלול לשאלה שלך מלפני דקה.
תמיר ידעי: אנחנו גם בהתאם להסדרה שביצענו מול רח"ל וגם בהתאם להסדרות שונות שאנחנו עושים מול משרדי הממשלה השונים, אנחנו מובילים את פעילות המשולבת צריך לומר, לשיפור המוכנות של רשויות החירום.
תמיר ידעי: בתוך זה יש אותנו, יש את רח"ל, משרד הפנים, משרדי ממשלה, שלטון מקומי, כמובן מועצות אזוריות ועוד גופים שכל אחד יש לו חלק בדבר.
תמיר ידעי: התשתית הנורמטיבית, זה נושא שצריך להיות מטופל בטווח הארוך.
תמיר ידעי: בטווח הקצר אני אומר ככה, שכל אחד יכול למצוא בתוך מערכת החוקים במדינת ישראל כיום חלק בתוך האחריות שלו ברשויות המקומיות.
תמיר ידעי: החל בתור"ה כמי שמרכזת את המל"ח, בשלטון המקומי באחריות הכוללת שלו, משרד הפנים במה שהוא צרך לעשות, אנחנו בתחום ההג"א, כך שאין פה גורם אחד שלוקח את הבעיה או לוקח את הסוגיה של הרשויות המקומיות ויודע לטפל בהן מצד לצד בהקשר החוק.
תמיר ידעי: לכן אני חושב שבתקופה האחרונה גם התגבשה מערכת הבנות, גם מערכת של שיתופי פעולה.
תמיר ידעי: אני חושבה שהתפתחו לא מעט מנגנונים ותהליכי עבודה שמאפשרים לנו לעבוד ביחד ולטפל ברשויות המקומיות.
תמיר ידעי: אני חושב שבתקופה האחרונה יש גם שיפור משמעותי, אגב משני הצדדים.
תמיר ידעי: אני רואה מחויבות גדולה של ראשי הרשויות ואני חושב שהקשר שלנו איתם הוא משמעותי וטוב וגם מתפתחת פה לדעתי גם מודעות גם מוכנות ובסך הכל הכללי יש גם לא מעט דברים טובים לומר על מה שיש, למרות הפערים הקיימים.
תמיר ידעי: זה בחלק הנורמטיבי.
תמיר ידעי: בחלק המהותי אני אומר שאנחנו בחרנו לעסוק או הגדרנו את הרשויות המקומיות כלבנת היסוד מכיוון שהמצב במדינה שלנו הוא כזה שהשלטון המרכזי באמת באמת בו יש את המדיניות, את המשאבים וגם את סדר העדיפויות ומה שקרוי אצלנו מחוזות, הם בעיקר לזמני שגרה ואינם מחזיקים ביכולות אופרטיביות לחירום ולכן אני חושב באופן אישי ואני מקווה שגם אנחנו לא חלוקים פה, שהרשות היא המקום הראשון שמחבר בסוף את הצרכים עם הפתרונות וככל שאני מבין, שם צריך להיות עיקר המאמץ שלנו בהקשר הטיפול ביכולות ואני אומר על זה מילה אחת.
תמיר ידעי: אנחנו לקחנו את המוכנות של רשות מקומית ביחד עם השותפים השונים, גיבשנו מודל שהוא מוסכם על כולם והוא תפקידו לעשות שלושה דברים: אחד הוא מספק לנו מודל שדרכו אנחנו מעריכים את הרשויות, הדבר השני זה היכולת שלנו לסווג אותן והדבר האחרון זה לבנות תכנית עבודה מתועדפת שמתייחסת גם למצבם אבל לא פחות מכך לאיום, ולבנות מענה לכל אחד מהרכיבים.
תמיר ידעי: באופן כללי הרכיבים מופיעים פה, אני לא אעבור, אני רק אצלול לחלקם.
תמיר ידעי: מה שאינו מסומן בכתום, ירחיבו אחרי זה משרדי הממשלה.
תמיר ידעי: אנחנו בנינו תכנית שהיא תכנית רב שנתית, מתואמת עם כל הגופים ותוך ההצגה אני אענה גם על חלק מהשאלות שנשאלנו במצע.
תמיר ידעי: אז בתוך הדבר הזה בחלק שקשור בתשתית מקצועית לפיקוד ושליטה, אנחנו עד כה מיפינו 178 רשויות מקומיות מתוכן 13 ללא מרכז הפעלה, ו-52 מהן זה כאלה שנדרש מהן שיפוץ.
תמיר ידעי: אותו דבר לגבי מפקדות או צוותי החירום הישוביים, שם אנחנו מיפינו 14 מועצות אזוריות ובסף הכל הכללי עד כה שופצו 53 מפקדות ועשרה רשויות שבהן טיפלנו גם ברובעים.
תמיר ידעי: בכל מה שקשור באמצעים, בסך הכל הבשורה הכי גדולה שאנחנו מביאים במהלך השנה זו מערכת שו"ב שהתחלנו להטמיע אותה ברשויות, בחמש היא כבר הוטמעה, אני מקווה שעד סוף השנה נטמיע אותה ב-55 נוספות.
תמיר ידעי: זה אתגר משמעותי, לא בטוח שנצליח.
שמואל לטקו: זה השו"ב הלאומי?
תמיר ידעי: זה השו"ב שחלקו יהיה תשתית לשו"ב הלאומי.
שמואל לטקו: סוכם כבר מה השו"ב הלאומי?
תמיר ידעי: מל"ל סיכם.
תמיר ידעי: השו"ב הלאומי בנוי מרדיו וסולאר ולאחר מכן תשתית של שו"ב שתחילתה במפ"מ מג"ד למטה, בסופה בראש הרשות והולכת בסופו של יום עד לומ"ה ולמנ"ל, ובאופן כללי זה חלק, זו שכבה אחת מתוך כל מה שקשור לשו"ב הלאומי.
תמיר ידעי: בסך הכל היא התחילה להיות מוטמעת, אנחנו בשיתוף פעולה גם עם השלטון המקומי רוצים להכניס שם גם פיצ'רים שקשורים לשגרת הרשות המקומית כדי שזה תהיה מערכת שתופעל גם בשגרה ולא רק בחירום.
תמיר ידעי: קנינו לא מעט אמצעים שקשורים ביכולת חילוץ ובחפ"ק והתקנו מערכות - - - בעיקר במועצות האזוריות כדי לאפשר יכולת פו"ש.