GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חזי משיטה: נכה מגיש, הוא ניגש לוועדה רפואית, הוועדה הרפואית החליטה את החלטתה, הוא יכול לערער לבית משפט, אבל בדרך כלל הוא בוחר לגשת אחרי חצי שנה, יש לו זכות לגשת כל חצי שנה לוועדה רפואית.
חזי משיטה: כל חצי שנה.
חזי משיטה: זה מביא למספרים הגדולים.
חזי משיטה: אתה שואל למה יש עומס?
חזי משיטה: זה חלק מהעומס המרכזי של הוועדות הרפואיות.
חזי משיטה: אין בקשה לתשלום אגרה.
חזי משיטה: אנחנו ניסינו, אנחנו רוצים לראות אם אפשר להטיל אגרה, אם הוועדה מחליטה שבאמת אחוזי הנכות עלו אנחנו לא מבקשים אגרה, אבל אם ניגש ולא השתנה אחוז הנכות אז עוד חצי שנה הוא יבוא עוד פעם.
עפר שלח: לביטוח לאומי יש סייג לכמות הפעמים שאתה יכול לפנות?
חזי משיטה: לא, אבל אצלנו פונים יותר.
חזי משיטה: כל חצי שנה אתה יכול לראות, אצל חלק ניכר מאלה שלא מרוצים מאחוזי הנכות שלהם, כל חצי שנה הם ניגשים לוועדה נוספת.
מיכל רוזין: אבל צריך לבדוק למה.
חזי משיטה: כדי להעלות את אחוזי הנכות.
מיכל רוזין: בסדר, אבל אותו דבר רוצים בביטוח לאומי ובכל זאת להבין - - - חסר פה - - -
מירב בן ארי: בעולם האזרחי יש אירוע כזה שבביטוח לאומי אתה יכול כל חצי שנה, אז גם יש וגם לא משלמים אגרה?
חזי משיטה: לא.
מירב בן ארי: אז אתה לא יכול לעשות את זה, אין לך ברירה.
חזי משיטה: לא אמרתי שאני יכול, אבל אני אומר לך שזה - - -
שרן השכל: לא, אבל יכול להיות שיש סיבה מוצדקת.
מירב בן ארי: אני בכלל לא באירוע של סיבה, לא סיבה, אני רק באירוע עצמו של היכולת של אדם באזרחות לעשות את אותו הליך מול ביטוח לאומי, אתה לא יכול ל - - -
חזי משיטה: להערכתי הם עושים את זה במספרים יותר קטנים, אבסולוטיים, מספרים יותר קטנים וזה מוסיף עומס.
חזי משיטה: אני רק אמרתי שזה עומס גדול מאוד.
מירב בן ארי: אין ספק.
חיים בר: אני מוכרח לומר משהו על הוועדה הרפואית והוועדה הרפואית החוזרת.
חיים בר: בן אדם לוועדה הרפואית וקובעים לו מה שקובעים לו.
חיים בר: שלם איתו, לא שלם איתו, אחרי חצי שנה כדי ללכת לוועדה הוא לא יכול לבוא עם החומרים שהיו לו בוועדה הקודמת, הוא צריך להביא משהו חדש.
חיים בר: המשהו החדש זה חוות דעת של רופא אחר, שהוא היה אצלו.
חיים בר: הוא בא עם חוות הדעת של רופא אחר והוא כותב לו שם, 'חלה החמרה במצבו הרפואי'.
חיים בר: אם הרופא בוועדה מקבל את זה, אז מתי תתבע אותו על התשלום אם הרופא של משרד הביטחון לא אישר לו את זה או על חוות הדעת שהרופא המומחה נתן לו?
חיים בר: אין מצב כזה, פשוט לא יכול להיות מצב כזה.
חזי משיטה: אני אעבור בקצרה, ברשותך, אדוני היושב ראש, על הנושא של התחום הרפואי.
חזי משיטה: אני אגיד באופן כללי - - -
אבי דיכטר: אתה עוד תחזור לגבי הנושא של הרופאים והמחסור ומה זה אומר המחסור.
חזי משיטה: כן, כן.
חזי משיטה: בנושא הרפואי - - -
עמיר פרץ: כמה הנכים פה שהם עד 19?
עמיר פרץ: נכים שכל חצי שנה מופיעים זה כל אלה הם עד 19?
מיכל רוזין: איך הם מפולחים מבחינת אחוזי נכות, זאת השאלה.
קריאה: לא רק, גם נכים שקיבלו 20%.
מיכל רוזין: מה הפילוח?
חזי משיטה: אין לנו את הפילוח, אבל אפשר להעביר לכם את הנתון, אנחנו נרשום ונעביר לכם.
מיכל רוזין: זה מעניין כשלעצמו.
חזי משיטה: אנחנו נרשום ונעביר לכם.
חזי משיטה: יש לנו את המטלה של כמה יוניק יש במוקד הטלפוני, גם נעביר לכם.
חזי משיטה: לגבי רפואה, אין לנו סל בריאות כמו בקופת חולים, נכי צה"ל מקבלים את הטיפול הטוב ביותר לדעתנו בארץ ואם אין ידנו משגת לתת את הטיפול הטוב ביותר בארץ, נכים יכולים לקבל את הטיפול בחו"ל.
חזי משיטה: אם יש בעיה למישהו, בעיניים, בשמיעה או ווט אבר.
חזי משיטה: רופא מומחה בארץ ממליץ לרופא האישי שלנו שיש בית חולים בבוסטון שיכול לתת מענה עם סיכוי הצלחה יותר גבוה אנחנו שולחים אותם לחו"ל.
חזי משיטה: אנחנו נותנים את הטיפול והשירות כולל טכנולוגיות המתקדמות ביותר שיש.
חזי משיטה: בשנה האחרונה הכנסנו תותבות לקטועים, גם ידיים וגם רגליים, את התותבות שהן הטופ אוף דה ליין שיש.
חזי משיטה: יושב כאן פרופ' זיו-נר, הוא מכיר את זה, אנחנו נותנים היום ברך אלקטרונית לקטועים מעל הברך עם כף רגל ביונית שיודעת להתכתב עם הברך.
חזי משיטה: אנחנו נותנים יד ביונית שיודעת לתפקד.
חזי משיטה: אם ראיתם את הילד הקטוע מהתכנית עובדה, אלה הידיים שאנחנו מספקים.
חזי משיטה: אני רק רוצה לתת לכם סדרי גודל של מחירים, לא שזה קובע, אנחנו נותנים את זה, נקודה.
חזי משיטה: כף רגל עם ברך אלקטרונית זה מגיע לכ-400,000 שקל.
עפר שלח: מי קובע את הקריטריונים?
עפר שלח: אתה אומר שאין סל בריאות, מי קובע את הקריטריונים?
חזי משיטה: אנחנו קבענו שכל מי שקטוע מעל הברך ורוצה לקבל את - - - שהיא בסל שלנו הוא יוכל לקבל אותה.
עפר שלח: אבל מי קובע את הסל?
חזי משיטה: אנחנו קבענו.
חזי משיטה: יש ועדה שקובעת טכנולוגיות עם רופא שיקום שעובד אצלנו.
חזי משיטה: יש ועדה ש - - -
עפר שלח: והיא מוגבלת כספית כמו במשרד הבריאות?
חזי משיטה: לא, אנחנו יודעים את מספר הנכים, אנחנו שריינו את הכסף, קיבלנו אישור להביא טכנולוגיות חדשות ואנחנו מכניסים אותם.
חזי משיטה: אז אני אומר לך, אני אומר לכם את הדברים הגדולים, הכנסנו עיניים תותבות.
עפר שלח: אתה רוצה לשמוע סיפור על עיניים תותבות?
עפר שלח: היות שאני מתמצא בזה קצת יותר מהנוכחים?
עפר שלח: אני עושה את הפרוטזה שלי אצל מירה ורדיזר בחיפה כבר 35 שנה.
עפר שלח: בשלב מסוים, זה היה מזמן, אני מודה, אני אגב מחליף אותה, צריך להחליף אותה, לדעתי, איפה שהוא פחות מחמש שנים, לאחרונה החלפתי אחרי 15 שנה, אני די מוזנח בעניין הזה.
עפר שלח: איפה שהוא בשנות ה-90 קיבלתי הודעה ממשרד הביטחון שאני מופנה לגרמנים שהגיעו לפה והם מנפחים בזכוכית.
עפר שלח: חרא של עיניים, חבר'ה.
עפר שלח: אנחנו פה באוף רקורד?
עפר שלח: איך זה הולך, אבי?
מיכל רוזין: הכול מתועד.
עפר שלח: און רקורד, חרא של עיניים.
אבי דיכטר: עפר, נימוס אף פעם לא היה החלק החזק שלך.
עפר שלח: טוב שאתה מעיר לי על זה, אנחנו מסודרים.
עפר שלח: עכשיו, הדבר הזה, בסדר - - -
ליאת גרטמן: אבל לא כפו עליך ללכת אליהם, הציעו לך.
עפר שלח: כן כפו ונאלצתי, וזה כאילו המאבק היחיד שהיה לי עם משרד הביטחון, בסוף הלכתי למירה ואני הולך אליה עד עכשיו.
עפר שלח: אני אומר לכם שבתחושה, זה לא באמת סיפור כזה גדול, אני לא משווה את זה למישהו שצריך לתת לו יד או רגל או ברך, זה חס וחלילה, אבל בתחושה זה תחושה נוראית.
עפר שלח: זו תחושה של, לא יודע, של חוסר כבוד.
ליאת גרטמן: אז תרשה לי להתייחס, עפר.
ליאת גרטמן: אנחנו יש לנו 300 נכים עקורי עיניים ומתוכם 150 לא מוכנים לשמוע על עין מזכוכית ו-150 לא מוכנים לשמוע על עין מפלסטיק.
ליאת גרטמן: לכן מירה ורדיזר, שאנחנו קשורים איתה בהסכם מחירים, עושים שם נכים שרוצים עיניים מפלסטיק והגרמנים, אנחנו מביאים אותם בטיסה ישירה לארץ פעמיים בשנה לטובת אותם נכים שלא מוכנים ללכת - - - כי בארץ אין עיניים מזכוכית.
עפר שלח: לא ניכנס פה לדיון מה יותר טוב, אני אומר לך שכשמודיעים לי - - -
ליאת גרטמן: אז זה בבחירה.
ליאת גרטמן: אני לא יודעת - - -
עפר שלח: אז ככה זה היום.
ליאת גרטמן: היום זה כך, היום זה בחירה.
עפר שלח: אז אם זה כך אז זה בסדר.
חזי משיטה: והם מרוצים מהגרמנים, הם מנפחים להם וצובעים בצבע שהם רוצים, זה גם יתרון.
עפר שלח: אתה רוצה?
עפר שלח: אני אתן לך הרצאה גם על זה.
מיכל רוזין: - - - עיניים כחולות.
עפר שלח: מיכל, את לא יודעת את זה, מתברר, תסתכלי עליי, יש לי שכבה של כחול מלמטה, את לא יודעת את זה, אבל כשעושים לך את זה במעבדה את לומדת גם את זה.
חזי משיטה: פרט לטכנולוגיות שהן באמת טכנולוגיות מובילות, אנחנו נותנים ליווי ממשרד הביטחון לנכים שנדרשים לליווי.
חזי משיטה: אנחנו עברנו את ה-400 מיליון שקל בשנה בנושא של ליווי ונעבור לכמעט 500 ב-2019.
חזי משיטה: הבראה וטיפולים בחמי מרפא אנחנו נותנים.
חזי משיטה: זה לגבי הרפואה.
חזי משיטה: רק לגבי הטכנולוגיות, תראו מה אנחנו עושים לגבי לוחמים, חלקם זה בזכאות, חלקם אנחנו נותנים מקרנות ומעיזבונות של אנשים טובים שמייעדים כספים לנכים, מה שאין בזכאות, לכל מיני פעילויות ספורטיביות, כפי שאתם יכולים לראות.
עמיר פרץ: יש מישהו שלא הולך לזה אחרי שהכרזתם שזה פתוח לכולם?
חזי משיטה: לא, כולם הולכים.
מיכל רוזין: אבל אני חוזרת לשאלה של עפר, כי לא הצלחתי להבין, אתה אומר שאין סל ומצד שני יש סכום מסוים?
חזי משיטה: מה לא ברור?
מיכל רוזין: אני מנסה להבין, יש לך תקציב, אתה מתחיל את השנה, איך אתה יודע כמה מהתקציב הזה הולך ל - - -
חזי משיטה: יש פז"מ, אני יודע את מספר ה - - -
מיכל רוזין: מה זאת אומרת?
חזי משיטה: אני רוצה רגע לענות לך בקצרה.
חזי משיטה: אנחנו יודעים את מספר הקטועים, אנחנו יודעים כמה מחליפים כל שנה, לכל רגל כזאת יש פז"מ של בין שלוש לחמש שנים, תלוי מה הוא בוחר לקחת ואנחנו יודעים להסתדר עם זה ואנחנו מתקצבים את זה.
מיכל רוזין: ופתאום בא עפר ש-15 שנה לא החליף, פתאום הוא כן רוצה להחליף.
חזי משיטה: עפר אצלי, בתקציב של עפר, עם הפז"מ שלו כל חמש שנים.
חזי משיטה: אם הוא החליף כל 15, אז זו בעיה שלו.
חזי משיטה: לי יש את הכסף לעשות לו את זה כל חמש שנים.
עמיר פרץ: מגיע לו שלוש עיניים.
קריאה: וגם כל שנתיים אם זה לא מתאים.
מיכל רוזין: אבל אם יוצאת טכנולוגיה חדשה שעולה פי שניים מהטכנולוגיה הקיימת אז באותה שנה יש לך פער תקציבי.
חזי משיטה: אני רוצה לתת תשובה למיכל ונמשיך כי באמת אמרו לי שלוח הזמנים מתקצר ואתם תהיו רעבים בסוף.
חזי משיטה: אנחנו יודעים מראש לאן אנחנו הולכים, כשאני מכנס ועדת טכנולוגיות ואני יודע לאן אני הולך אני מבקש תקציב עבור זה.
חזי משיטה: עם התקציב הנתון אני יודע שאני יכול לתת מענה למי שאני דן בו לכל הקבוצה.
חזי משיטה: את צודקת, יש כאלה שמחליפים כל חמש שנים - - -
מיכל רוזין: לא, אני שאלתי, פתאום יוצאת טכנולוגיה חדשה, אתה תכננת על מיליון ופתאום אתה צריך שלושה מיליון.
חזי משיטה: לא, אין דבר כזה.
עמיר פרץ: עפר מבחינתו אפשר לו עודף תקציבי.
עפר שלח: התהליך הוא הפוך.
עפר שלח: אני יודע מה נדרש לי, אם זה שלושה מיליון אז שלושה מיליון.
עפר שלח: אם לא יודע מה קרה, נניח שמה שאת אומרת הוא נכון, אני פונה למנכ"ל, פונה לאגף התקציבים ומבקש תוספת, אבל זה לא אמור לעבוד ככה.
עפר שלח: אם זה קרה לי, סימן שלא תכננתי נכון.
עמיר פרץ: רק אם יש מלחמה.
חזי משיטה: אני אעבור במהירות על טכנולוגיות.
חזי משיטה: תראו מה שאנחנו מספקים לנכי צה"ל על מנת שתהיה להם גם איכות חיים וגם פעילות שהם אוהבים.
חזי משיטה: רצו לעשות לפני הפציעה, יעשו עם תותבות גלישה, יעשו עם תותבות צלילה, רולרבליידס או כל מה שהם רוצים.
חזי משיטה: או נכה שרוצה לרדת לים, שיוכל לרדת לים עם רכב בטיחותי, או נכה שרוצה לנהוג ולא לדחוף את כיסא הגלגלים שלו.
חזי משיטה: לגבי שיקום, באמת, אמרתי לכם, יש תכניות לימודים נרחבות, אנחנו מלווים אותם כדי להשתקם, חונכים אותם.
חזי משיטה: יש לנו עשרה מועדונים שאנחנו גאים בהם בכל רחבי הארץ.
חזי משיטה: יש אנשים שהם לא יכולים ללכת לעבוד ואנחנו נותנים להם כל יום סיבה לקום בבוקר ולהיות במועדון שעושה פעילויות.
חזי משיטה: המועדון הקשה ביותר שלנו לא נקרא מועדון, הוא מרכז שיקום במרגוזה.
חזי משיטה: אני ממליץ לכם לבקר שם יום אחד.
חזי משיטה: זה מקום שקיים טרום מלחמת יום כיפור לפגועי הראש הקשים ביותר והם נמצאים שם, כל יום מהבוקר עד אחר הצהריים, עד שעה שתיים-שלוש.
עמיר פרץ: איפה זה?
חזי משיטה: ביפו.
חזי משיטה: יש כ-52 נכי צה"ל פגועי הראש הקשים ביותר והם עושים שם דברים מופלאים.
חזי משיטה: כל האובדן הפיזי או הנפשי בא לידי ביטוי באמנות.
חזי משיטה: הם מציירים, הם שרים, הם עושים קרמיקה - - -
אבי דיכטר: ואתם גם דואגים להעביר אותם למגורים במקום שיהיה רלוונטי למרכז הזה?
חזי משיטה: הם גרים בכל רחבי הארץ, הקרובים ביותר באים.
חזי משיטה: אני רוצה להגיד לך שאנחנו מסיעים שני נכים, אחד מבאר שבע ואחד מרחובות במונית כל יום למקום הזה.
דן שגב: כל השאר עם רכבים רפואיים.
חזי משיטה: יש להם רכבים, יש להם מלווים, לרובם.
חזי משיטה: יש לנו עוד תשעה מועדונים, לכל מחוז יש מועדונים.
חזי משיטה: מטבריה דרך באר שבע וכל מה שביניהם.
חזי משיטה: בנושא של רווחה ותגמולים.
חזי משיטה: אז כמובן שאנחנו נותנים את ההטבות.
חזי משיטה: לגבי דיור, אני אגע בדיור.
חזי משיטה: נכה חדש.
חזי משיטה: אני מדבר על ה-100 פלוס, מזה ייגזר רמות נמוכות יותר, אני רוצה לגעת ב-100 פלוס.
חזי משיטה: 100 פלוס קוודריפלג ופרפלגים מקבלים מענה של כשני מיליון שקל לבנות את דירתם אם לא הייתה להם דירה לפני זה.
חזי משיטה: השגנו הישג נדיר בשנתיים האחרונות יחד עם המועצה של מקרקעי ישראל.
חזי משיטה: נכה כזה גם יכול לקבל 70% הנחה על קרקע.
חזי משיטה: כך שאם נכה ירצה לקנות במקום שברשות משווקים וזה עולה שני מיליון שקל לחצי דונם, הוא יכול לקנות את זה ב-600,000 שקל.
חזי משיטה: זו הנחה משמעותית.
חזי משיטה: זה קורה, זה קרה וזה יקרה גם בעתיד ל-100 פלוסים החדשים שייכנסו.
חזי משיטה: אז זה קוודריפלג ופרפלג.
חזי משיטה: כל ה-100 פלוס האחרים, פגועי ראש, עיוורים ואחרים, מקבלים קרוב ל-1.7 מיליון וגם הם יכולים לקבל את ההנחה על הקרקע.
חזי משיטה: אנחנו נמצאים בדין ודברים עם ועדת הרווחה בהקשר לתסקיר הנכים להכניס נכים קשים שהם תואמים קוודריפלג ופרפלג ולתת להם דווקא את התגמול הגבוה.
חזי משיטה: אנחנו מקווים לעשות את זה.
חזי משיטה: רכב רפואי.
חזי משיטה: כדאי שתדעו את המספרים, אני אומר כדי שתדעו את המספרים.
חזי משיטה: אגף השיקום נותן לזכאים, מספק לזכאים, מעל 11,000 כלי רכב.
חזי משיטה: 7,500 מהם זה רכבים רפואיים לשיקום, מנוע 1,600, בדרך כלל הרכב היציג הזה הוא רכב טויוטה קורולה, 1,600 מנוע, 130,000 זה תג המחיר שלו.
חזי משיטה: מעבר לזה, יש נכים קשים יותר שיש להם זכאויות גדולות יותר, 200,000 שקל, עד 320,000 שקל זכאי שיש לו רכב מדינה.
חזי משיטה: אז יש לנו 2,500 רכבים נוספים, קרוב ל-3,000 כבר, שהם לנכים קשים יותר, שצריך להתאים להם.
חזי משיטה: רכב טויוטה קורולה לא מתאים להם, אנחנו מתאימים להם רכבים אחרים.
חזי משיטה: יש להם גם זכאות כזאת.
עמיר פרץ: אלה רכבים שאתה רוכש?
חזי משיטה: אלה רכבים שהם רוכשים, הם יכולים לשדרג את הרכב שלהם, אבל אני נותן להם - - -
עמיר פרץ: אמרת קודם רכבי מדינה.
חזי משיטה: רגע, אני אגיע לרכב מדינה.
חזי משיטה: הרכבים הרפואיים זה מה שאמרתי, 7,500 ועוד כ-2,500, לגבי רכבי מדינה, יש לנו כ-500 רכבים ל-100 פלוסים בלבד, אנחנו רוכשים אותם, אנחנו מתחזקים אותם, אנחנו מחליפים להם אותם, אנחנו נותנים להם רכב חלופי אם יש בעיה.
חזי משיטה: הרכבים האלה הם רכבים בדרך כלל בשווי של עד 320,000 שקל.
חזי משיטה: אני חייב להגיד לכם שבעולם הרכב אפשר להכניס היום כל כלי רכב לסכום הזה, אלא שיש נכים קשים מאוד.
חזי משיטה: אנחנו לא מונעים רכב מאף נכה שהמרב"ד מאשר לו לנהוג.
חזי משיטה: יש לנו נכים שכל מה שיש להם, זה שיתוק כמעט מוחלט, הראש עובד לגמרי וכף יד אחת, אני נותן לכם את הדוגמאות, כי הן קיימות והן לא בודדות, אנחנו לוקחים את הרכב, קונים אותו בנניח 400,000-300,000 שקל, מנמיכים אותו, כדי שהוא יהיה זמין לקבל כיסא גלגלים - - -
עמיר פרץ: מה תעשה עכשיו עם המכוניות מה שנקרא ללא נהג?
חזי משיטה: נגיע לזה נפתור את העניין.
עמיר פרץ: אנחנו שם.
חזי משיטה: אנחנו נגיע.
חזי משיטה: אנחנו שם, במחצית הדרך אנחנו נותנים.
חזי משיטה: נכים אוהבים שיש להם, היום יש רכבים חצי אוטונומיים כבר נוסעים בכבישים.
חזי משיטה: אני רוצה להתמקד בנקודה הזאת.
חזי משיטה: אנחנו לוקחים את הרכב, מנמיכים אותו, זה עוד איזה 300,000-200,000 שקל ואז אנחנו מאבזרים אותו בהתאמה לנכות.
חזי משיטה: לוקחים את הרכב למוסך ואומרים שהוא צריך ג'ויסטיק, כי הוא משותק, הוא מביא את כיסא הגלגלים שלי, עוגן אותו מול ההגה והוא עם ג'ויסטיק נוהג את הרכב.
חזי משיטה: הרכב הזה יכול להגיע למיליון שקל, אנחנו עושים את זה לנכים שיש להם אישור לנהוג והם נוהגים.
חזי משיטה: יש לנו כמה רכבים כאלה.
חזי משיטה: הרכבים האלה מוחלפים כל חמש שנים בגלל ההשקעה הגדולה יותר - - -
עמיר פרץ: לא יעלה לך זול יותר רכבים אוטונומיים?
חזי משיטה: כשיהיה רכב אוטונומי נבחן את זה.
עמיר פרץ: לא, אני שואל - - -
חזי משיטה: אני רציני.
עמיר פרץ: תיערך לזה.
עפר שלח: אחר כך נשב עם מוביליי נסגור את זה.
חזי משיטה: לגבי תעסוקה אני חושב שדיברנו.
חזי משיטה: אדוני היושב ראש, אנחנו הגענו לנושאים שאתם ביקשתם שנעבור אליהם ואני אעבור נושא נושא - - -
חיים בר: אפשר משהו בנושא התעסוקה?
חזי משיטה: בבקשה.
חיים בר: נאמר פה על ידי ראש האגף, אני חושב שהוא צודק, שהתעסוקה זה אחד המרכיבים היותר חשובים לנכה לחיי היומיום שלו.
חיים בר: יש חוק שלא מופעל על ידי הכנסת.
חיים בר: מכל הוועדות שהיו בוועדת משנה של ועדת חוץ וביטחון כל השנים יש חוק העסקת נכי מלחמה שמחייבים כל מפעל, פרטי, ממשלתי, ציבורי, לקלוט נכי צה"ל.
חיים בר: היו מנגנונים וקיימים מנגנונים כאלה בתקנים של משרד הביטחון, ועדת השיקום, שיושבים שם נציגי ציבור, נציגי המעסיקים, לא מפעילים את החוק.
מירב בן ארי: אתה מדבר על חוק?
חיים בר: כן.
מירב בן ארי: איך זה נקרא?
חיים בר: חוק העסקת נכי מלחמה.
חיים בר: שם כתוב בדיוק.
חיים בר: מה לא טוב שם?
חיים בר: המקצועות שם זה מ-48', נהגי אוטובוס, כרטיסנים באגד, מפעילי מעלית, מפעילי מזנונים, גננים.
חיים בר: בסדר, תשנו את החוק, תשנו את המקצועות, תכניסו אותם להייטק, תנו להם למכור בדוכני מפעל הפיס.
חיים בר: לא יעבדו?
חיים בר: יעבדו.
חיים בר: לא רוצים לבצע את זה, למה?
חיים בר: אלוהים יודע.
חיים בר: אז תשלמו - - - ותשלמו את הגן ותשלמו כסף במקום להוציא אותו לעבודה.
חיים בר: והוא לא יהיה בוועדות, הוא יהיה בעבודה, כי לא יהיה לו זמן, הוא יהיה עסוק.
עמיר פרץ: חזי בטח לא מתנגד.
חיים בר: אני לא יודע אם הוא מתנגד או לא, אבל זה נעצר - - -
אבי דיכטר: זה חוק משנות ה-?
חיים בר: ה-50, חוק העסקת נכי מלחמה.
אבי דיכטר: מ-1951?
חיים בר: כן, הוא תוקן לפני בערך שמונה שנים, המחיר היה 50 לירות, עכשיו עשו אותו 50,000 שקל או 5,000 שקל.
חזי משיטה: אנחנו רוצים, ברשותכם, להמשיך לנושאים שביקשתם ועכשיו אנחנו מתחילים בהם.
חזי משיטה: תקציב, בבקשה.
נעמי ענתבי: התקציב שלנו - - - אפשר להעביר ל-19'?
נעמי ענתבי: טוב, לא חשוב, נסתדר עם 18', פשוט 18' נבנה בזמן שהכנו את התקציב לשנתיים.
נעמי ענתבי: היום התקציב שלנו בשנת 2019 הוא כבר 3.6 מיליארד שקלים.
נעמי ענתבי: כפי שאתם רואים החלק הארי זה עבור תגמולים, מעל 40%, החלק הנוסף זה טיפול רפואי שמוקדש לו היום כמעט 28%, ההטבות, כפי שאתם רואים כאן מה הן כוללות, עזרת זולת.
נעמי ענתבי: הבראה, כל הנושאים האלה הם כ-11%
מירב בן ארי: מה זה עזרת זולת?
נעמי ענתבי: שהוא מקבל סיוע - - -
פזית תדהר: לא, זה תוספת כספית לתגמול.
קריאה: בגין עזרה לפעולות שהוא לא יכול לעשות בגלל הנכות.
פזית תדהר: זה דומה לקצבת שירותים מיוחדים בביטוח לאומי.
נעמי ענתבי: החלק הנוסף זה הוצאה על רכב שהיא כ-14% מהתקציב.
נעמי ענתבי: אין לי מה להוסיף חוץ מזה שכל שנה יש לנו גידול אוכלוסייה וגידול בעלויות של התגמולים.
עפר שלח: אפרופו ההערה של חיים קודם, יש לכם עובדי השמה?
חזי משיטה: כן, בכל מחוז יש מנהלת תעסוקה אחת, זה מספיק.
חזי משיטה: אנחנו עושים כמה דברים.
חזי משיטה: אני אגיד אמירה כללית, חבר הכנסת שלח, מקבלים אותו לעבודה.
חזי משיטה: חיים, מי שרוצה לעבוד, לפחות בעולם התעסוקה של היום, שהיא תעסוקה, אבטלה חיכוכית, מי שירצה לעבוד נמצא לו עבודה.
עמיר פרץ: נמצא לו עבודה מתאימה?
חיים בר: אני רוצה לחדד.
עמיר פרץ: פה יהיה ויכוח.
עמיר פרץ: תן לו לסיים.
עמיר פרץ: יש יושב ראש, ייתן לך לדבר.
עמיר פרץ: אני היחיד שמותר לו להתפרץ, אתה לא.
חזי משיטה: אנחנו מגייסים מעסיקים מדי שנה, אנחנו מלווים נכים לתעסוקה, ואם זה לא מצליח אנחנו מנסים השמות נוספות, אנחנו מונעים פיטורים, איש התעסוקה בכל מחוז מונע פיטורים.
חזי משיטה: אנחנו מכשירים אותו, אם הוא רוצה במשהו לעבוד, בכל זאת, גם אם הוא עבר תהליך ועכשיו הוא אומר 'אני רוצה להיות ספר', אנחנו נוכל לעזור לו כדי לרכוש את זה ולנסות להשים אותו.
עפר שלח: זה בדחיפה או במשיכה?
עפר שלח: זאת אומרת האם אני כנכה חדש שנכנס למערכת ער לזה שאגף השיקום יעזור לי להשיג עבודה?
חזי משיטה: אתה ער לזה בזה שזה מתחיל בכלל שאנחנו רוצים שתלמד באוניברסיטה, תרכוש מקצוע שהחלום שלך לעבוד בו.
עפר שלח: שנייה, חזי.
עפר שלח: כשאתה אומר לי שאני יכול ללמוד אני כנכה תופס את זה כזכות, אני תופס את זה לצורך העניין כמו תגמולים, נותנים לי - - -
חזי משיטה: ברור לגמרי.
עפר שלח: אני שואל על המודעות שלי לזה שאתם תנסו לעזור לי להשיג תעסוקה ותעסוקה מתאימה בכל שלב.
חזי משיטה: עפר, בשיחת האוריינטציה, שאמרתי שנכה נכנס ואומרים לו מה יש לו, יושבת רשת התעסוקה, הרווחה, הרפואה והעובדת הסוציאלית שלו שהיא הקייס מנג'ר שלו בדרך כלל, התעסוקה היא בתוך הרגליים האלה שיושבים איתו, אנחנו שם לגמרי.
חזי משיטה: יש לנו קשר טוב עם מעסיקים ויש מעסיקים שיש להם לב, מכל מיני סיבות, המוסד מעסיק, אתם ודאי יודעים את זה, בעלי מוגבלויות, חברת חשמל עושים עבודה נהדרת איתנו ומעסיקים בעלי מוגבלויות.
חזי משיטה: ואם יש מישהו שרוצים לפטר אותו, יש דוגמה של נכה שעבד בבתי המשפט, קיבל מזנון עוד בימים ההם, עכשיו המדינה מתקדמת, יש חוק חובת המכרזים, בית המשפט בפתח תקווה אומר 'אין ברירה, אני צריך לעשות מכרז', לחצנו עליו, הנה רחל, זה שלך, נכון?
חזי משיטה: לחצנו, אמרנו, 'תנו לו עוד שנתיים, אל תוציאו אותו מכאן'.
חזי משיטה: יש שני עובדים שאם יפטרו אותם הם לא יעבדו בשום מקום, אנחנו משלמים חלק מהמשכורת שלהם ובלבד שיעבדו.
חזי משיטה: אנחנו עושים כל שלאל ידנו, האם אנחנו יכולים לעשות יותר?
חזי משיטה: אנחנו יכולים ונעשה.
אבי דיכטר: התקציב הזה הוא תקציב תפעולי?
נעמי ענתבי: מה זאת אומרת תפעולי?
אבי דיכטר: איפה האגף עצמו יושב?
נעמי ענתבי: לא, השכר של עובדי האגף נמצא בתקציב משרד הביטחון, בתקציב המרכזי.
אבי דיכטר: אפשר לדעת עליו פרטים?
נעמי ענתבי: השכר ספציפית של עובדי האגף?
נעמי ענתבי: אין לי את זה כאן, אבל בהחלט אפשר לקבל פרטים.
חזי משיטה: אם אתה יכול להשפיע גם על העלאה אני אשמח.
אבי דיכטר: לא, אני מניח שזה יעלה תיכף - - -
משה חוזה: תקציב ממוצע של עובד במשרד הביטחון לשנה זה 346,000 שקל.
נעמי ענתבי: אבל באגף השיקום זה יותר.
משה חוזה: אם לוקחים רופאים וגם עובדי רווחה, את מגיעה איכשהו לאמצע.
משה חוזה: אז אם אתה מכפיל את זה - - -
עמיר פרץ: עשרה מיליון?
משה חוזה: מה עשרה מיליון?
משה חוזה: 245 תקנים.
אבי דיכטר: מה תקציב אגף שכר ומתקנים ו - - -
משה חוזה: האגפים פה הם לא עצמאים מבחינת תקציב שכר, זאת אומרת הוא לא כמו אגף - - - הוא משק סגור ויש לו תקציב לעובדים, הוא חלק מהפיירול של כלל המשרד.
אבי דיכטר: אבל אגף השיקום לא עושה במשרד הביטחון משהו אחר חוץ משיקום נכים ואגפים אחרים במשרד הביטחון הם לא קבלני משנה שלכם לצורך השיקום של הנכים, נכון?
נעמי ענתבי: חלק כן.
עפר שלח: אני אשאל את זה אחרת, אם היו נותנים לך, ואתה בקי בזה מאוד מחייך הקודמים, היו נותנים לך סל והיו אומרים שזה סל התפעול שלך, היית יכול לחלק אותו אחרת ולהשיג תוצאות שבעיניך יותר טובות?
עפר שלח: לפעמים זה החלטה ניהולית נכונה.
חזי משיטה: אני אחלק את זה לשתיים.
חזי משיטה: אם אתה שואל אותי על מה שיש לי פה כדי לטפל בנכי צה"ל, יש לי ארגז שיש בו תקציב וכלים לטפל בנכי צה"ל, אין לי מחסור של תקציב.
חזי משיטה: השאלה של היושב ראש היא שאלה של שכר העובדים.
חזי משיטה: אנחנו נביא את הנתון הזה, אין לי אותו כי אנחנו מקבלים אותו ממקור מרכזי, וכן, אנחנו מסתמכים על כל האגפים הנוספים, זו גם הצרה שלי.
חזי משיטה: אני משרת את נכי צה"ל, אני צריך לקבל תמיכה מכל האגפים.
חזי משיטה: אני לא יודע לתת לאגפים כלום, אלא אם כן הם נכי צה"ל, אבל אמו"ן תומך בי בתחבורה ובאירוח ובאוכל, ותקשוב אחראי על כל המערכות התקשוביות, במ"מ אחראי לתת לזה את הכיסוי, אחראי לתת לי פה אבטחה.
עמיר פרץ: ואתה לא משלם להם מהתקציב שלך?
חזי משיטה: אני לא משלם מהתקציב שלי.
עפר שלח: זה מה שנדמה לי שאנחנו שואלים, האם זה היה נכון לתת לך יותר חופש להחליט ולהזיז תשומות בתוך תקציב נתון שנגיד נגזר ממה שהוצאת, אם אפשר לכמת את זה.
חזי משיטה: אני אתן לך תשובה קונקרטית.
אבי דיכטר: רגע, הרופאים יושבים פה או יושבים בשכר?
נעמי ענתבי: לא, יש הבדל בין ועדות.
נעמי ענתבי: יש שני סוגים של רופאים.
נעמי ענתבי: יש רופאים שהם עובדי המשרד והם יושבים בתקציב המרכזי, יש רופאים שהם היועצים בוועדות הרפואיות והם יושבים בתקציב של אגף השיקום.
נעמי ענתבי: זה רכש של אגף שיקום.
נעמי ענתבי: אבל כל הנושא של הרופאים, יש לנו אחר כך - - -
משה חוזה: נושא ה - - - הוא מוגבל.
משה חוזה: גם אם יש לי כסף אני לא יכול להוסיף שיאים, הרי אתם יודעים, חבל שאין פה נציג ממשרד האוצר, יש נומרטור ויש שיאים, זהו, נקודה.
משה חוזה: אדרבא, רק מורידים לנו.
אבי דיכטר: תוך כדי הדיון קיבלתי תשובה לשאלה הקודמת, אני אומר את זה בעיקר לטובת חברי הכנסת, ב-2005 מספר הזכאים היה 50,000, נעגל את המספרים ומספר העובדים היה 260.
אבי דיכטר: ב-2010, זו כמעט שאלה בבחינת בגרות היום, אם ב-2005 היו 50,000 וב-2010 יש 55,000 כמה עובדים יצטרכו להתווסף כדי לעמוד במשימה?
נעמי ענתבי: אתה יודע שזה לא לינארי.
אבי דיכטר: אני לא יודע אם זה לינארי, אני רק אומר שזה הגיוני.
אבי דיכטר: לא יכול להיות מתאם הפוך לחלוטין.
שרן השכל: אבי, אבל השאלה היא גם בטכנולוגיה, יש מקצועות שגם מורידים תוך כדי השמה טכנולוגית, מחשבים וכו'.
אבי דיכטר: איך יכול להיות שממשיכים בדיוק באותן טכנולוגיות, אבל מספר העובדים יורד?
אבי דיכטר: אתה מבין בדיוק את הבעיה.
משה חוזה: אז אני אסביר.
משה חוזה: משרד הביטחון ירד מ-2010 ב-12% בכמות השיאים שלו, זה בנטרול משימות נוספות שקיבלנו וקיבלנו - - - פעם ראשונה שהוחלט לגבי נטרול אגפי השיקום, משפחות ושיקום נכים, מהקיצוץ הרוחבי, זה ב-2018-19, בתקציב הנוכחי.
משה חוזה: עד אז אנחנו קוצצנו בלי שום קשר, לגבי כל כמות השיאים שיש לנו לקחו את ה-1.5% או 2% והורידו, בלי שום חשבון ובלי שום עניינים.
משה חוזה: פעם ראשונה, וגם כאן נלחמנו בשביל להחריג אותנו, כמו שמחריגים את הביטוח הלאומי ומחריגים את - - -
נעמי ענתבי: זה ב-2019.
אבי דיכטר: אני אשלח אחרת את השאלה שהיא ממש מתבקשת, בגידול של 14% במספר המטופלים באגף ירדתם בכוח האדם ב-6.5%, ב-13 שנים.
אבי דיכטר: אני שואל מה הפטנט שלכם.
חזי משיטה: אדוני, אין פטנט.
חזי משיטה: יש כאן עבודה קשה ויש מחסור בכוח אדם והוא מטופל בתוך המשרד.
מירב בן ארי: אבל יש גם התייעלות, מה, מדובר על עשר שנים, אין התייעלות מבחינה טכנולוגית?
מירב בן ארי: מבחינת העבודה?
אבי דיכטר: הסבירו לך שהדיגיטציה עדיין לא בוצעה.
מירב בן ארי: לא, אבל יש - - - לא יכול להיות שבעשר שנים, זה לא הגיוני - - -
עפר שלח: זה גם תקנים.
עפר שלח: אם סופרים מיקור חוץ זה גם יורד באחוזים כאלה?
עפר שלח: כי למשל המוקד שראינו למטה זה מיקור חוץ.
משה חוזה: כוח אדם מסייע, על כל כוח אדם, כולל כוח אדם מסייע, כולל יועצים, כולל חיילות, כולל בנות שירות לאומי, כולל סטודנטים, האגף בעלייה.
מירב בן ארי: רגע, אתה סופר אאוט סורסינג?
משה חוזה: לא.
מירב בן ארי: כמה שנים המוקד הזה קיים פה?
מירב בן ארי: ארבע שנים?
משה חוזה: לא, הרבה יותר.
עפר שלח: הוא מחליף עבודה.
אילן רשף: סליחה, המוקד הטלפוני קיים רק מ-2004-5 ואנחנו הכנסנו אותו בגלל בעיה מאוד אקוטית שהייתה.
אילן רשף: היו מצלצלים לעובדים שלנו ולא היו תופסים כי הזיכרון להשאיר הודעות היה מאוד קטן והיו תלונות רבות של נכים שאמרו 'אנחנו לא מצליחים להשיג אתכם'.
אילן רשף: משם נולד הנושא של המוקד הטלפוני.
אילן רשף: המוקד הזה גדל, התחלנו מסדר גודל של עשרה, 12 נציגי שירות, היום יש גם רוקחים ויש גם - - -
מירב בן ארי: כן, היא אמרה שהם קרוב ל-30 שם.
אילן רשף: נכון, זה לא תוספת כוח אדם.
מירב בן ארי: יפה, אבל אתה גם לא סופר את זה בכוח אדם, אבל הגדלת את מספר העובדים שלך כאן.
מירב בן ארי: נכון שעשית את זה באאוט סורסינג ונכון שלקחת חברה, אבל אם היום יש לך ארבעה-חמישה שענו, עכשיו יש לך - - -
חזי משיטה: האנשים המוסמכים, בעלי רשות וסמכות, זה לא יועצים ולא מוקד טלפוני ולא אף אחד, זה עובדי משרד הביטחון, חלקם צוות תגמולים שממונים על ידי שר הביטחון, רופאים שממונים על ידי שר הביטחון, אלה הם הרופאים שנוגעים בנכים ומותר להם לעשות מעשה.
חזי משיטה: זה לא היועצים.
חזי משיטה: אנחנו חסרים בכוח אדם, הנושא הזה יטופל, הוא מטופל במשרד הביטחון, אני חייב לומר.
אבי דיכטר: אתם תציגו אותו?
חזי משיטה: אני חייב לומר רק עוד תשובה אחת קצרה אליך.